Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) в інтересах малолітньої дитини [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, Прокурор Ленінського району м. Дніпропетровська, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що її онука, [PERSON], народилася [INFO] Мати дитини - [PERSON] (далі - Відповідач-2) в шлюбі не перебуває, ніде не працює, вихованням дитини не займається, материнську турботу не проявляє, матеріально не забезпечує, не піклується про стан здоров'я, не забезпечує необхідних умов для життя, виховання та розвитку малолітньої дитини, ухиляючись тим самим від виконання своїх батьківських обов'язків. Батько дитини - [PERSON] (далі - Відповідач -1) ) в шлюбі не перебуває, також ніде не працює, вихованням доньки не займається, матеріально не забезпечує, не піклується про стан здоров'я, не забезпечує необхідних умов для життя, виховання та розвитку малолітньої дитини, переклав обов'язки по вихованню дитини на свою матір [PERSON], ухиляючись тим самим від виконання своїх батьківських обов'язків. Далі, позивач зазначає, на теперішній час її онука [PERSON], проживає разом з нею, знаходиться на повному її утриманні, вона особисто займається її вихованням, всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно і без підтримки відповідачів. Відповідачі матеріальну допомогу добровільно на утримання дитини не здійснюють. У зв'язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у відношенні до їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] аліменти на користь, [PERSON], у розмірі прожиткового мінімуму дитини даної вікової категорії, щомісячно і до повноліття дитини, вирішити питання щодо судових витрат. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.34). Відповідач -1 - [PERSON], також в судове засіданні не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує (а.с.33). Відповідач -2 - [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить судова повістка (а.с.26) та поштове відправлення яке повернулось до суду із відміткою «закінчення терміну зберігання» (а.с. 28), про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення (його повернення за закінченням терміну зберігання) слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Органу опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні до їх малолітньої дитини, доньки - [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] аліменти на користь [PERSON], у розмірі прожиткового мінімуму дитини даної вікової категорії, щомісячно і до повноліття дитини, вирішити питання щодо судових витрат, проти заочного розгляду справи не заперечує. Прокурор Ленінського району м. Дніпропетровська проти задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у відношенні їх малолітньої дитини, доньки - [PERSON], [INFO] не заперечував. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Так судом встановлені наступні обставини справи та визначені виниклі відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого 19.02.2013 року (а.с.3). Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що мати дитини - [PERSON] в шлюбі не перебуває, ніде не працює, вихованням дитини не займається, материнську турботу не проявляє, матеріально не забезпечує, не піклується про стан здоров'я, не забезпечує необхідних умов для життя, виховання та розвитку малолітньої дитини, ухиляючись тим самим від виконання своїх батьківських обов'язків. Із матеріалів даної цивільної справи також вбачається, що батько дитини - [PERSON] в шлюбі не перебуває, також ніде не працює, вихованням доньки не займається, матеріально не забезпечує, не піклується про стан здоров'я, не забезпечує необхідних умов для життя, виховання та розвитку малолітньої дитини, переклав обов'язки по вихованню дитини на свою матір [PERSON], ухиляючись тим самим від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно Акту комісійного обстеження працівниками Комунального закладу освіти дошкільного навчального закладу (ясла - садок) № 89 Дніпропетровської міської ради житлово-побутових умов сім'ї, в якій проживає [PERSON], вбачається, що для дитини створені всі необхідні умови для здоров'я та всебічного розвитку дитини (а.с.14). За весь час проживання малолітньої [PERSON] у своєї бабусі [PERSON], ані батько, ані мати до них не приїжджали, не телефонували, жодним чином не дбали про свою доньку. Згідно довідки виданої Комунальним закладом «ДЦПМСД № 6» дитину на огляд завжди приводить бабуся - [PERSON], яка сама займається онукою [PERSON] (а.с.13). Відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2009 року [PERSON] був засуджений до позбавлення волі за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст. 309 КК України. Окрім цього, відповідач -1 - [PERSON] надав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 11.06.2014 року, та зареєстровану в реєстрі за № 937, в якій відмовляється від батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON], [INFO] (а.с.17). Згідно висновку Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради вважає за доцільне позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні до їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.18). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавляючи [PERSON] та [PERSON] батьківських прав суд виходив з того, що відповідачі характеризуються негативно, протягом тривалого часу не займаються утриманням, вихованням та навчанням дитини, на час розгляду справи не змінили своє ставлення до виконання батьківських обов'язків, що свідчить про відсутність в них наміру займатись вихованням доньки, сплачувати кошти на її утримання. Враховуючи інтереси дитини, приписи законодавства, встановлені обставини справи, суд доходить висновку, про те, що позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], є такими, що ґрунтуються на законі, внаслідок чого підлягають задоволенню. Окрім цього, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов'язків, само ухиляються від виховання та матеріального забезпечення дитини, не піклуються про її життя та здоров'я, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, у тому числі й вимогу щодо стягнення з відповідачів аліментів, оскільки відповідачі, в силу вимог ст. 180 СК України будучи батьками дитини, зобов'язані її матеріально утримувати. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Разом з цим, суд зазначає, що згідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі, а тому вимога щодо стягнення аліментів у розмірі прожиткового мінімуму дитини даної вікової категорії, щомісячно і до повноліття дитини, не узгоджується із вказаною нормою матеріального закону. Судом також встановлено, що відповідачі є працездатними, здоровими, доказів неможливості сплачувати із об'єктивних, незалежних від них причин, суду не надали, як і не надали доказів перебування в них на утриманні будь-яких інших осіб. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідачі зобов`язані і спроможні надавати матеріальну допомогу своїй малолітній дитині. Не бажання відповідачів надавати таку матеріальну допомогу не може бути підставою для відмови в задоволенні позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідачів у судовому порядку аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) кожного із батьків щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 18 липня 2014 року, оскільки відповідачі, будучи, батьками дитини зобов'язані її матеріально утримувати. Суд зауважує, що відповідачі, будучи належним чином повідомлені про розгляд даної цивільної справи по суті, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надали, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів також слід стягнути на користь держави судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. із кожного відповідача окремо. На підставі викладеного,

Outcome: partial