Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] 25.05.2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 10.11.2001 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вказувала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі в його вихованні та розвитку не приймає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.05.2016 року та до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, проте скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, проте скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. У разі визнання відповідачем позову, як визначено в частині 4\~статті 174 ЦПК України, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~ Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: З 10.11.2001 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження дитини серії 1-СР № 153922, сторони по справі є його батьками. Згідно пояснень позивача, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що\~\~позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачем до суду та до повноліття дитини. Відповідно до вимог\~Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, у зв'язку з чим судовий збір з відповідача підлягає стягненню у дохід держави.

Outcome: approved