Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] 09 червня 2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено дату розгляду 14 липня 2021 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2021 року розгляд справи було відкладено і визначено дату розгляду 06 серпня 2021 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2021 року розгляд справи було відкладено і визначено дату розгляду 01 жовтня 2021 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2021 року розгляд справи було відкладено і визначено дату розгляду 01 листопада 2021 року. Позивач у своєму позові посилалася на те, що вони з відповідачем є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 28 лютого 2015 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. З часу припинення сімейних відносин, відповідач від участі у вихованні сина ухиляється, матеріальну допомогу на його утримання у добровільному порядку не надає. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання сина, але відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ј частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог у заявленому розмірі заперечував. Зазначив, що він приймає участь у вихованні малолітнього сина, опікується ним, за можливості надає матеріальну допомогу. Має на утриманні непрацездатну матір, [PERSON] , на лікування якої він витрачає значну частину коштів через її хворобу та необхідність догляду за нею. Крім того, у нього відсутній постійний заробіток, власного житла він не має, тому змушений сплачувати орендоване житло, вартість оренди якого складає 4 000 гривень щомісячно. Стягнення аліментів у розмірі ј частини усіх видів його заробітку позбавить його засобів до існування, а грошові кошти, які буде отримувати позивач, будуть витрачені не нею не за призначенням. Просив ухвалити рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). 28 лютого 2015 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 5). Відповідач матеріальну допомогу для забезпечення дитини надає нерегулярно. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Син сторін [PERSON] малолітній, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дитини, який є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття [PERSON] . Не заслуговують на увагу суду посилання відповідача, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір, оскільки примусового стягнення аліментів з нього на її утримання не здійснюється, а допомогу він надає у добровільному порядку. Окрім цього мати є пенсіонером та отримує пенсію. Також суд критично оцінює твердження відповідача, що він має нерегулярний дохід через те, що здійснює догляд за своєю матір`ю, а також, що він орендує житло, оскільки зазначене не може бути підставою для позбавлення дитини права на повноцінний розвиток та забезпечення належного рівня життя, і відповідно покладення на позивача об`єктивно більших витрат для забезпечення спільного малолітнього сина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 09 червня 2021 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень - абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved