Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

[PERSON] 16 липня 2014 року звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] і зареєстрований 04 вересня 1976 року Жовтоводським міським відділом ЗАГС м. Жовті Води Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів укладення шлюбу зроблено запис за № 351. Свої вимоги обґрунтувала тим, що подружні відносини між ними фактично припинені у 2013 році. При цьому, зазначає, що проживаючи у одному житловому приміщенні, вони спільного господарства не ведуть і не спілкуються. Причиною зазначеного вказує різні характери та погляди на сімейне життя. Позивач, у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява, де [PERSON], підтримуючи позовні вимоги і наполягаючи на їх задоволенні, просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду також не з'явився. Поважних причин своєї неявки [PERSON] суду не повідомив, як і не надав заперечень проти позову. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 4 вересня 1976 року Жовтоводським міським відділом ЗАГС м. Жовті Води Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів укладення шлюбу зроблено запис за № 351 (а.с. 3, 4-6). При цьому, дошлюбне прізвище позивача [PERSON]. Позивач та відповідач мають спільних дітей [PERSON], 1977 року народження, та [PERSON], 1980 року народження, що досягли повноліття. У 1998 році стосунки між сторонами погіршились, однак вони намагались зберегти сім'ю. При цьому, у 2013 році подружні відносини [PERSON], [PERSON] припинили і, проживаючи у одному житловому приміщенні, вони не ведуть спільного господарства. Причиною зазначеного позивач вважає те, що вони із відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя. За таких обставин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що примирення між ними не можливе. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що примирення між нею та відповідачем не можливе, від спільного життя мають дітей, що досягли повноліття, суд вважає що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак позов необхідно задовольнити. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача. При цьому, позивач, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, не виявила бажання відновити дошлюбне прізвище.

Outcome: approved