Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON], виконавчого комітету Черченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання недійсним рішення виконкому Черченської сільської ради в частині передачі права власності 1/6 частки житлового будинку [PERSON], визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок на 1/6 частку [PERSON] та про визнання права власності на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], яка померла 12 лютого 1993 року. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] померла 12 лютого 1993 року. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/6 частину домоволодіння, яке знаходиться в с. Черче, вул. І.Франка, буд. № 26 Рогатинського району. Однак свідоцтво про право власності на вказане домоволодіння на імя [PERSON] було видано після її смерті. За життя вона заповідального розпорядження не складала. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] Проте, оформити у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння позивачі, як спадкоємці за законом першої черги, не мають можливості з тих підстав, що свідоцтво про право власності на домоволодіння на імя [PERSON] видано після її смерті. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] крім позивачів є [PERSON] (дочка померлої), яка від прийняття спадщини після смерті матері відмовилися, про що свідчить відповідна заява. Просили позовні вимоги задовольнити повністю. У судове засідання позивачі, представник позивачів не прибули. Направили на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без їх участі. [PERSON] у судове засідання не прибула, направила на адресу суду заяву про визнання позову, просила справу розглядати без їїучасті. Виконавчий комітет Черченської сільської ради позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо задоволення позову, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у відсутності представника відповідача. Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України, участь у судових засіданнях це право, а не обовязок сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 12 лютого 1993 року в с.Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №386421, виданим 12 лютого 1993 року Черченською сільською радою народних депутатів Рогатинського району. [PERSON] з 09 листопада 1957 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-ЯР №115838 від 18 квітня 1958 року. Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] і [PERSON] документально підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 1164475 від 10.08.1966 року Відповідно до довідок № 568 та № 419, виданих 14.08.2015 року та 14.06.2016 року виконавчим комітетом Черченської сільської ради Рогатинського району, [PERSON]на день смерті проживала в [INFO] разом із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]Дане будинковолодіння належало до суспільної групи «колгоспні двори». Станом на 01.07.1990 року в господарстві [PERSON] проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Заповіт від [PERSON] виконкомом Черченської сільської ради не посвідчувався. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N20 спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. [PERSON] подала державній нотаріальній конторі заяву про те, що встановлений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] нею пропущено, претензій до частки у спадковому майні вона не має, на видачу свідоцтва про право на спадщину та отримання спадкового майна не претендує, до суду за визначенням додатково строку для прийняття спадщини не зверталася і звертатися не буде. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане 01 лютого 2005 року Черченською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, домоволодіння № 26 по вул. І.Франка в с.Черче Рогатинського району Івано-Франківської області належить в рівних долях на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Черченської сільської ради №119 від 23 грудня 2003 року. Відповідно до довідки №92, виданої 25 березня 2016 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, станом на 01.02.2005 року (момент здійснення реєстрації права власності) до складу домоволодіння № 26 по вул. І.Франка в с. Черче Рогатинського району входили житловий будинок загальною площею 79,8 м2, житловою площею 41,5 м2, літня кухня загальною площею 37,1 м2, стайня-стодола загальною площею 81,8 м2, стайня загальною площею 11,0 м2, гараж загальною площею 21,2 м2, ворота загальною площею 4,7 м2, огорожа загальною площею 20,8 м2, огорожа загальною площею 51,2 м2. На момент здійснення обстеження 25.03.2016 року встановлено, що технічні характеристики обєкта не змінилися. Згідно архівних даних 01.02.2005 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]Б та [PERSON] було зареєстровано право власності в рівних долях на вищезазначене домоволодіння. Підстава для реєстрації права власності свідоцтво про право власності, видане 01.02.2005 року виконавчим комітетом Черченської сільської ради на підставі рішення від 23.12.2003 року №119. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 01.02.2005 року, реєстровий запис №243, книга №3. Переходів права власності на даний обєкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалося. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори 22 червня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину домоволодіння в с. Черче Рогатинського району по вул. І.Франка, буд. №26 у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на 1/6 частину домоволодіння, власником якої була [PERSON], видано після її смерті. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори 22 червня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину домоволодіння в с. Черче Рогатинського району по вул. І.Франка, буд. №26 у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на 1/6 частину домоволодіння, власником якої була [PERSON], видано після її смерті. Стаття 1 протоколу до Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно дост.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. За змістом ст. 25 ЦК України, здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обовязки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обовязків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю. Судом встановлено, що право власності на нерухоме майно, державна реєстрація права власності проведена після смерті [PERSON], а тому позов про визнання недійсним рішення виконавчого комітету, свідоцтва про право власності на 1/6 частину домоволодіння на ім'я [PERSON]С підлягає до задоволення. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що позивачі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, втупили у володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 419, виданою 14 червня 2016 року виконавчим комітетом Черченської сільської ради. У довідці зазначено, що на день смерті [PERSON] у житловому будинку проживали її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. За приписами ст. ст.59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. За ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, позов слід задовольнити. Визнати недійсним рішення №119 виконавчого комітету Черченськоїсільської ради від 23 грудня 2003 року в частині оформлення права власності на 1/6 частину домоволодіння по вул.І.Франка, 26 в с.Черче за [PERSON]. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно - домоволодіння № 26 в с.Черче по вул. І.Франка, яке видане 01 лютого 2005 року Черченською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі рішення виконавчого комітету Черченської сільської ради від 23 грудня 2013 року в частині визнання права власності на 1/6 частину домоволодіння за [PERSON], яка померла 12 лютого 1993 року. За [PERSON], [INFO], жителем [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] слід визнати право власності на 1/12 частину домоволодіння вартістю 13533,17 грн., що розташоване по вул. І.Франка, буд. № 26 в с.Черче Рогатинського району Івано-Франківської області - житловий будинок загальною площею 79,8 м2, житловою площею 41,5 м2, літня кухня загальною площею 37,1 м2, стайню-стодолу загальною площею 81,8 м2, стайню загальною площею 11,0 м2, гараж загальною площею 21,2 м2, ворота загальною площею 4,7 м2, огорожу загальною площею 20,8 м2, огорожу загальною площею 51,2 м2, які на день смерті належали [PERSON], яка померла 12 лютого 1993 року в порядку спадкування за законом. За [PERSON], [INFO], жителькою с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер 21677256649 слід визнати право власності на 1/12 частину домоволодіння вартістю 13 533,17 грн., що розташоване по вул. І.Франка, буд. № 26 в с.Черче Рогатинського району Івано-Франківської області - житловий будинок загальною площею 79,8 м2, житловою площею 41,5 м2, літню кухню загальною площею 37,1 м2, стайню-стодолу загальною площею 81,8 м2, стайню загальною площею 11,0 м2, гараж загальною площею 21,2 м2, ворота загальною площею 4,7 м2, огорожу загальною площею 20,8 м2, огорожу загальною площею 51,2 м2, які на день смерті належали [PERSON], яка померла 12 лютого 1993 року в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved