Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в обґрунтування якої зазначила, що батько заявника [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] . У зв`язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих на території, не підконтрольній Україні, як таких, що не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006р. за №1150/13024, вона позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті батька. Заявниця просила суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який народився в Луганській обл, м. Ровеньки, сел. В.-Кам`янка, який помер [INFO] у м. Ровеньки Луганської області. Заявниця в судове засідання не з`явилася, представник заявниці надав заяву про розгляд справи без участі сторони заявника. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується наступними доказами: копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , де в графі «Батько» зазначений [PERSON] ; копіє свідоцтва про одруження від 15.11.1997 року, серія [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] ». В постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року № 265/6342/17 зроблено висновок про те, що оскільки у померлої особи може не бути родичів, які можуть звернутися із заявою про встановлення відповідного факту, з метою дотримання прав і свобод осіб, які проживають на тимчасово окупованій території, відповідна заява може бути подана членом сім`ї померлого. Отже, у [PERSON] виникло право звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка [PERSON] . З паспорта громадянина України [NUMBER] вбачається, що [PERSON] з 03.08.1979 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 273 разом з довідкою про причину смерті № 273, видані 27.07.2021 року, [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] . Смерть настала вдома, причина смерті: дифузорний кардіосклероз. Суд враховує, що місто Ровеньки Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті свого чоловіка у встановленому законом порядку для подальшого оформлення документів на отримання спадщини. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець сел. В.-Кам`янка, м. Ровеньки, Луганської області, помер [INFO] у м. Ровеньки, Луганської області, Україна. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт її смерті, адже лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видано установою «Луганської народної республіки». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 4 ст. 317, ст. п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення.

Outcome: approved