Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого на підставі договору про надання правової допомоги діє [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача територіальної громади м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що [INFO] в м. Чернівці помер його батько [PERSON]. Його батьками у свідоцтві про народження записані: [PERSON] та [PERSON]. Прізвище батьків записано за правилами російського правопису, тому прізвище «[PERSON]» за українським правописом пишеться як «[PERSON]», що вбачається із відповідних записів у його паспорті. Батькові [PERSON] належав будинок [ADDRESS], що позначений в технічному паспорті під літ. «А», загальною площею 35,60 кв.м., житловою - 18,40 кв.м. та сарай літ. «Б». Вартість житлового будинку, із врахуванням коефіцієнтів чинної індексації та з урахуванням матеріалів при будівництві (саман), а також відсутність газопроводу, водопостачання та водовідведення, становить 54 900 грн. Будинок розташований на земельній ділянці, яка була виділена його батькові у 1958 році, що стверджується актом про відведення земельної ділянки площею 600 кв.м., від 04.02.1958 року. Земельна ділянка не приватизована та на неї не видавався державний акт, тому вона належить Чернівецькій міській раді. Характеристика нерухомого спадкового майна є такою: Літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 35,60 кв.м, житловою площею 18,40 кв.м та сарай літ. «Б». Після смерті батька [PERSON] він фактично прийняв спадщину та вступив у володіння спадковим майном у вигляді житлового будинку по [ADDRESS], оскільки періодично у літній період проживав у цьому будинковолодінні, однак не був зареєстрований, здійснював догляд за будинком та обробляв земельну ділянку. Про те, що він фактично вступив у володіння та управлінням спадковим майном підтверджується довідкою КЖРЕП від 21.06.2016 року. У відповідності до ст. 548 ЦК Української РСР від 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР від 1963 року діями, що свідчать про прийняття спадщини є: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З метою прийняття спадщини після смерті батька, ним подано відповідну заяву до Першої чернівецької державної нотаріальної контори у провадженні якої знаходиться спадкова справа № 257/2016. Його батько при житті не зареєстрував своє право приватної власності на нерухоме майно, тому він не має можливості отримати свідоцтво про прийняття спадщини як спадкоємець. Відповідно до п. 4.15 та п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено Міністерством юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 - « Видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки заборони та арешту цього майна а також якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, - витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» крім того, для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства - п. 3 ст. 47 Закону України «про нотаріат» від 02 вересня 1993 року із змінами та доповненнями. З огляду на такі обставини нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просив встановити факт прийняття ним спадщини, яка залишилась після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], у м. Чернівці у вигляді житлового будинку літ. «А», який розташований у [ADDRESS]. В порядку спадкування за законом, визнати за ним право приватної власності на спадкове майно у вигляді домоволодіння житловий будинок літ. «А» загальною площею 35.60 кв.м., житловою 18.40 кв.м., сарай літ. «Б», який розташований у [ADDRESS] та який належав спадкодавцю [PERSON], який помер [INFO] в м. Чернівці. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась та надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач представник Чернівецької міської ради Осовська М.М. в судове засідання не з'явилась та надала суду лист в якому просить розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме домоволодіння житловий будинок літ. «А» загальною площею 35.60 кв.м., житловою 18.40 кв.м., сарай літ. «Б», який розташований у [ADDRESS]. Батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Прізвище батьків позивача у свідоцтві про народження записано за правилами російського правопису: «[PERSON]», за українським правописом прізвище пишеться як «[PERSON]», що вбачається з записів у паспорті позивача (а.с.7). Відповідно до пунктів 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року норми, що містяться в ньому застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно статті 525 ЦК УРСР ( 1963 р. ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнаються, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO], правовідносини що виникли регулюються законодавством, чинним на той час, а саме положеннями ЦК УРСР 1963р. Після смерті [PERSON], який помер [INFO], його син [PERSON] прийняв спадщину у вигляді домоволодіння житловий будинок літ. «А» загальною площею 35.60 кв.м., житловою 18.40 кв.м., сарай літ. «Б», який розташований у [ADDRESS], шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном. Обставини, щодо фактичного вступу в володіння спадковим майном [PERSON] після смерті батька підтверджується довідкою КЖРЕП № 6 від 21.06.2016 року (а.с.16). Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Крім того, 19 квітня 2016 року за заявою позивача Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 257/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.9). Постановою державного нотаріуса Першої чернівецької державної нотаріальної контор Літун М.В. від 19 квітня 2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами [ADDRESS], та який належав [PERSON] який помер [INFO], у зв'язку з тим, що ним не було надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за померлим, що суперечить п. 4.15. та п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено Міністерством юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (а.с. 12). За життя спадкодавець [PERSON] не зареєстрував своє право приватної власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами [ADDRESS], що на даний час є перешкодою позивачу у отриманні свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Характеристика нерухомого спадкового майна: будинок [ADDRESS], що позначений в технічному паспорті під літ. «А», загальною площею 35,60 кв.м., житловою - 18,40 кв.м. та сарай літ. «Б». Вартість житлового будинку, із врахуванням коефіцієнтів чинної індексації та з урахуванням матеріалів при будівництві (саман), а також відсутність газопроводу, водопостачання та водовідведення, становить 54 900 грн. (а.с.13-15,17). Будинок розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., яка була виділена [PERSON] у 1958 році, що стверджується актом про відведення земельної ділянки від 04.02.1958 року (а.с. 11). Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи вищевикладене необхідно встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, яка залишилась після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], у м. Чернівці у вигляді житлового будинку літ. «А», який розташований у [ADDRESS]. В порядку спадкування за законом, визнати за [PERSON] право приватної власності на спадкове майно у вигляді домоволодіння житловий будинок літ. «А» загальною площею 35.60 кв.м., житловою 18.40 кв.м., сарай літ. «Б», який розташований у [ADDRESS] та який належав спадкодавцю [PERSON], який помер [INFO] в м. Чернівці. На підставі викладеного,

Outcome: approved