Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в якому вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем померлого за законом та спадщину після смерті батька прийняла. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , ввійшла земельна ділянка загальною площею 0,14 га, що розташована у [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням 14 сесії 21 скликання від 02.04.1994 року Попільнянської сільської ради [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,14 га. [PERSON] померла [INFO] та до дня смерті проживала у [ADDRESS] . За життя померлою був складений заповіт на все майно на батька позивача [PERSON] , посвідчений [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв батько позивача [PERSON] , так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить довідка № 136 видана 12.04.2021 року Виконавчим комітетом Попільнянської селищної ради. Проте, право власності на вищевказану земельну ділянку, а ні [PERSON] , а ні батько позивача [PERSON] , за життя не оформили. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, позивач звернулась до нотаріуса, проте отримала відмову через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість. Позивач просить визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки загальною площею 0,14 га, що розташована у [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проте не оформив свої спадкові права на вищевказану земельну ділянку. Судові витрати покладає на себе. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 грудня 2020 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 266 /а.с. 6/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 серпня 1986 року райвідділом ЗАГС смт. Попільня Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 74 /а.с. 7/. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14 липня 2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, [PERSON] 14 липня 2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] », актовий запис за № 1000 /а.с. 8/. Довідкою № 75/3- 2021 від 22 січня 2021 року виданої Виконавчим комітетом Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області визначено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Попільня Попільнянського району Житомирської області, який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] . На день смерті проживав один /а.с. 9/. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданої 12 квітня 2021 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, у Спадковому реєстрі інформація відносно [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутня /а.с. 10/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 серпня 1994 року Попільнянською сільською радою н/д Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 33 /а.с. 11/. Довідкою № 136 від 12 квітня 2021 року Виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області передбачено, що батько [PERSON] , 1986 року народження, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , спадщину після смерті баби, [PERSON] , яка до дня смерті [INFO] , проживала за адресою [ADDRESS] , прийняв так, як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР /а.с. 12/. Відповідно до Заповіту посвідченого 13 березня 1992 року секретарем виконавчого комітету Попільнянської сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] заповіла жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, своєму внуку [PERSON] , будинок розташований по [ADDRESS] . Зареєстровано в реєстрі за № 17 /а.с. 13-14/. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 жовтня 1977 року, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 5 /а.с. 15/. Згідно довідки № 792 від 06 грудня 2021 року Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області, земельна ділянка площею 0,14 га, яка передана в приватну власність [PERSON] , згідно рішення Попільнянської сільської ради народних депутатів 14 сесією 21 скликання від 02.04.1994 року, знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с. 16/. Відповідно до архівного витягу з рішення 14 сесії 21 скликання Попільнянської сільської ради «Про приватизацію земельних ділянок громадян с. Попільня» від 02 квітня 1994 року виданого Архівним відділом Попільнянської РДА Житомирської області, вирішено приватизувати земельні ділянки громадян села Попільні, які рахуються за ними згідно земельно - шнурових книг в слідуючому порядку, [PERSON] - 0,14 га /а.с. 17/. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області № 275/02-14 від 06 грудня 2021 року [PERSON] відмовлено у оформлені спадкових прав і у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,14 га, що розташована в [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , так як у матеріалах спадкової справи відсутні, а спадкодавцем не надано документів, що посвідчують право власності [PERSON] та [PERSON] на дану земельну ділянку. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проте не оформив своїх спадкових прав на належне померлій майно /а.с 18/. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що засвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509 - VI). Згідно пункту 7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з пункту г) частини 1 статті 121 Земельного Кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; За вимогами статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного Кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом просила судові витрати віднести на її рахунок, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем, права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки.

Outcome: approved