Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі за текстом позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом перший відповідач) та до Печенізької селищної ради Харківської області (далі за текстом другий відповідач) в якому, після уточнення позовних вимог просила: \~ \~ \~ \~- скасувати державний акт на право приватної власності на ім`я [PERSON] на земельну ділянку за № 1 -ХР 100871 від 26 вересня 2000р. розташовану на території [ADDRESS] ; - отримати дозвіл на право оформлення в приватну власність на земельну ділянку розташовану на території [ADDRESS] згідно Договору купівлі-продажу АВМ № 343335 від 27.07.2000р. для подальшого оформлення і реєстрації Державному земельному кадастру. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 27 липня 2000р. на її ім`я згідно з договором купівлі-продажу за № АВМ 343335 було придбано в [ADDRESS] житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці Печенізькій селищної ради розміром 1300 кв.м. В зв`язку з тим, що на момент підписання договору купівлі-продажу позивач була неповнолітня, договір підписала її мати [PERSON] . Однак, як зазначає позивач, в порушення положень ст. ст. 120, 125 ЗК України, не зважаючи на те, що власником нерухомого майна житлового будинку є позивач, 26 вересня 2000 року державний акт за номером 1-ХР № 100871 на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою [ADDRESS] , був виданий на ім`я її матері [PERSON] . Перший відповідач - [PERSON] відзив на позов в установлений законом строк не надала, через канцелярію суду подала заяву в якій зазначила, що позов визнає повністю, проти його задоволення не заперечує, а справу просить розглянути без її участі. Другий відповідач Печенізька селищна рада Харківської області відзив на позов в установлений законом строк не надав, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності представника другого відповідача та просив ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства України. Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті,\~суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності сторін. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1 договору купівлі-продажу від 27.07.2000 року, [PERSON] , яка діє за свою неповнолітню доньку [PERSON] , придбала у [PERSON] , житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці Печенізької селищної ради розміром 1300 кв.м., в [ADDRESS] . Цей житловий будинок дерев`яний, обкладений 0,5 цеглою, житловою площею 22,8 кв.м., при ньому є: а-віранда, Б-літня кухня, В-льох, Г-сарай, Е-літній душ, Ж-сарай, Л-сарай, Б1-гараж, К- водопровід, к-колодязь, №-брама, №1-паркан. (а.с. 4). \~ \~ \~ \~11.09.2000 року виконавчим комітетом Печенізької селищної ради народних депутатів №132/1 було прийнято рішення про передачу [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,130 гектарів яка розташована на території [ADDRESS] (а.с. 30). 26\~вересня 2000\~року,\~на підставі\~рішення виконкому\~Печенізької селищної\~ради народних\~депутатів №132/1\~ від\~11.09.2000,\~на ім`я\~ [PERSON] був\~виданий державний\~акт Серії\~1-ХР\~№100871,\~зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 710, на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,130 га, розташованої на території [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с. 5). \~ \~ \~ \~З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №247253982 від 09.03.2021 вбачається, що право приватної власності на житловий будинок, загальною площею 39,5 кв.м., житловою площею 22,8 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2000 року. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із цивільних та земельних відносин (пункт 1 частини першої\~статті 15 ЦПК України\~). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування (пункт 10 частини другої\~статті 16 ЦК України, який набув чинності 01.01.2004). \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~статті 19 Конституції України\~органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий, зокрема, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша\~статті 21 ЦК України, який набув чинності 01.01.2004). Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЗК України від 1990 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди \~ \~ \~ \~Отже, перехід права на земельну ділянку до нового набувача нерухомого майна відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою Згідно ст. 128 ЦК УРСР 1963 року, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 14 ЦК УРСР 1963 року, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин ,за неповнолітніх, які не досягли п`ятнадцяти років, угоди укладають від їх імені батьки (усиновителі) або опікун. Як було встановлено судом, під час укладення 27.07.2000 року договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] діяла за свою неповнолітню доньку [PERSON] . Тобто, набувачем нерухомого майна є [PERSON] , а отже, і право власності на нерухоме майно - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 30 ЗК України від 1990 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку площею 0,130 га, на якій розташований житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, повинно перейти до нового набувача нерухомого майна, а саме до [PERSON] . Проте, в порушення приписів закону, державний акт на право приватної власності на землю Серії 1-ХР №100871 від 26 вересня 2000 року, на земельну ділянку площею 0,130 га, розташовану на території [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, був виданий на ім`я [PERSON] . За таких обставин, державний акт на право приватної власності на землю Серії 1-ХР №100871 від 26 вересня 2000 року, виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 0,130 га, розташованої на території [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, є незаконним та підлягає скасуванню. У зв`язку з чим, позовні вимоги в частині скасування державного акту на право приватної власності на землю Серії 1-ХР №100871 від 26 вересня 2000 року, виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 0,130 га, розташованої на території [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про отримання дозволу на право оформлення в приватну власність на земельної ділянки, розташованої на території [ADDRESS] , згідно Договору купівлі-продажу АВМ № 343335 від 27.07.2000р. для подальшого оформлення і реєстрації Державному земельному кадастру, суд зазначає, що така вимога позивача не підлягає вирішенню в судовому порядку, оскільки суд, як було зазначено вище, у відповідності до статті 15 ЦПК України, розглядає у порядку цивільного судочинства справи щодо саме захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із цивільних та земельних відносин. Суд вказує, що порядок отримання такого дозволу врегульована земельним законодавством України. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині отримання дозволу на право оформлення в приватну власність на земельної ділянки, розташованої на території [ADDRESS] згідно Договору купівлі-продажу АВМ № 343335 від 27.07.2000р. для подальшого оформлення і реєстрації Державному земельному кадастру задоволенню не підлягають.

Outcome: partial