Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, держаного акту про право приватної власності на землю. Визнання права власності та розділ будинковолодіння та земельної ділянки. Зазначають, що [PERSON] та [PERSON] були батьками як позивачів так і відповідача [PERSON] За свого життя вони проживали в приватному [ADDRESS], який побудували за власні кошти. [INFO] помер батько - [PERSON] і після нього залишилась спадщина. Коли батька поховали сторони домовились, що звертатись до нотаріальної контори не будуть та все майно буде оформлене на маму - [PERSON], а вже після її смерті - оформляти спадщину на всіх порівну і разом. Після смерті батька позивачі фактично прийняли спадщину так як вступили в управління майном. [PERSON] після смерті батька взяв швейну машинку «Тула», срібний підстаканник. Носильні речі і взуття, допомагав проводити косметичний ремонт будинку. Позивач [PERSON] допомагала в похованні батька та проживала в будинку до середини березня 1990 р. та користувалася майном. Разом із своїм чоловіком допомагала проводити ремонт в будинку. Після смерті батька і до сьогодні позивачі користуються садом і земельною ділянкою. [INFO] померла мати сторін [PERSON] та 29.11.2009 р. при оформлені спадщини в нотаріальній конторі позивачі дізнались, що відповідач [PERSON] ще після смерті батька оформив на себе ? частину спадщини на будинок [ADDRESS]. При цьому відповідач не повідомив в нотаріальній конторі про наявність інших спадкоємців, які фактично вступили в управління спадковим майном. Оскільки, позивачі за положеннями законодавства України, що діяло на момент смерті батька вважалися такими, що прийняли спадщину свідоцтво по право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори 21.03.1992 року № 7865 на ? частину будинку на ім'я [PERSON] має бути визнано недійсним. Також 29.11.2010 року позивачі дізнались, що відповідач отримав 17.01.2001 р. державний акт на право приватної власності на земельну ділянку в розмірі ? її частини за адресою: [ADDRESS] у зв'язку із отриманням спадкового майна - ? частини будинку. Про даний факт відповідач також не поставив позивачів до відома. Оскільки позивачі дізнались про оформлення відповідачем спадщини за померлим в 1990 році батьком лише під час оформлення спадщини за померлою в 2010 році матір'ю, то строк позовної давності має бути поновлений. За таких обставин, оскільки відповідачу повинно належати не ? частина будинку та земельної ділянки, а 1/12 їх частина позивачі просять суд: визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори 21.03.1990 року № 7865 на ім'я [PERSON] на ? частину будинку [ADDRESS] частково недійсним; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/12 частину будинку [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/12 частину будинку [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/12 частину будинку [ADDRESS] після смерті батька [PERSON]; Визнати державний акт серії 1У-КВ № 130847 від 17 січня 2001 року про право приватної власності на землю в [ADDRESS] в розмірі ? частки на ім'я [PERSON] недійсним; Визнати за [PERSON] право власності на 1/12 частину земельної ділянки по [ADDRESS], за [PERSON] право власності на 1/12 частину земельної ділянки по [ADDRESS], за [PERSON] право власності на 1/12 частину земельної ділянки по [ADDRESS]; Провести розподіл домоволодіння та земельної ділянки з виділенням кожному співвласнику в натурі по 1/3 частині у разі визначення часток судом та отримання спадщини. В судовому засіданні представник позивача уточнив вимоги в частині поділу будинковолодіння в натурі. Просив суд провести розподіл домоволодіння наступним чином: [PERSON] відмовляється від своєї долі у будинку на користь [PERSON] В свою чергу [PERSON] відмовляється від своєї долі земельної ділянки на користь [PERSON] Розділ будинку провести наступним чином: кімнату 1-1, 1-2, 1-7 виділити [PERSON], кухню 1-6, коридор 1-3, туалет 1-4 виділити у спільне користування [PERSON] і [PERSON] Приміщення 2-3,2-4,2-2,2-7 виділити [PERSON] Земельну ж ділянку поділити згідно до наданого плану з розмірами 29,85 х 18,37 м. виділити [PERSON] В свою чергу [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про виділ частки в спільному майні та усунення перешкод у користуванні майном. Зазначає, що він є власником ? приватного будинку, що розташований за адресою [ADDRESS]. Право власності на ? частину будинку виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою 21.03.1992 року і ? на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.2010 р. Крім того [PERSON] є власником ? земельної ділянки за тією ж адресою. Іншими власниками домоволодіння є [PERSON] та [PERSON], яким належить по ? домоволодіння кожному. Угоди щодо розподілу домоволодіння між співвласниками не досягнуто, більш того, [PERSON] не допускає позивача до спірного будинку після смерті в 2009 році матері, відмовляється надати ключі та користується будинком сама. За таких обставин [PERSON] просить суд здійснити виділ в натурі його частки (1/2) у приватному будинку виділивши йому у власність 2 кімнати на першому поверсі № 1-7 та № 1-2 житловою площею 29,6 кв. м. та веранду № 1-1 у плані за поверхами площею 9,6 кв. м. (загалом 39,2 кв. м.) з окремим входом через веранду, з можливістю доступу до комунікацій (каналізації, газу, опалення, електричної енергії) будинку та/або їх прокладання; з господарських споруд - вбиральню та частину сараю з тим, щоб загальна площа виділених підсобних будівель складала 15 кв. м. Залишити у спільній власності відповідачів 2-і кімнати (на плані мансарди №2-3 та № 2-4) на другому поверсі (мансарда) житловою площею 16,5 кв. м., кухню № 1-6 на плані за поверхами площею 9,10 кв. м., коридор № 1-3, на плані за поверхами площею 4,2 кв. м., вбиральню № 1-4 на плані за поверхами площею 4,2 кв. м., сіни № 1-5 на плані за поверхами 2,20 кв. м., коридор на поверсі мансарди № 2-1 на плані за поверхами площею 5,2 кв. м. та комору № 2-2 у плані за поверхами площею 1,4 кв. м. (загалом 43,8 м. з загальної площі будинку) та частину сараю, що відповідає за площею 15 кв. м.; здійснити виділ в натурі частки (1/2) [PERSON] у праві власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] відповідно до варіанту запропонованого експертом, вселити [PERSON] до його частини (квартира - 1) у приватному будинку та зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у користування [PERSON] його частиною (квартира - 1) у приватному будинку. Після проведення по справі судової будівельно-технічної експертизи [PERSON] уточнив вимоги. Остаточно просить суд здійснити виділ в натурі частки (1/2) [PERSON] у приватному будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , виділивши йому у власність 2 кімнати на першому поверсі № 1-7 та 1-2 житловою площею 29,6 кв. м. та веранду № 1-1 у плані за поверхами площею 9,6 кв. м., з окремим входом через веранду, з можливістю доступу до комунікацій (каналізації, газу, опалення, електричної енергії) будинку та/або їх прокладання; та частину огорожі, з якою межує виділена ділянка; Залишити у спільній власності відповідачів дві кімнати (на плані мансарди № 2-3 та № 2-4) на другому поверсі (мансарда) житловою площею 16,5 кв. м., кухню № 1-6 на плані за поверхами площею 9,10 кв. м., коридор № 1-3 на плані за поверхами площею 4,2 кв. м., вбиральню № 1-4 на плані за поверхами площею 4,2 кв. м., сіни № 1-5 на плані за поверхами площею 5,2 кв. м. та комору № 2-2 у плані за поверхами площею 1,4 кв. м., частину огорожі , з якою межує ділянка відповідачів; Здійснити виділ в натурі частки (1/2) [PERSON] у праві власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] відповідно до варіанту № 2 запропонованого експертом, стягнути з відповідачів на користь [PERSON] компенсацію за відхилення від ідеальної частки майна [PERSON], що становить 3 590,00 грн.; Вселити [PERSON] до його частини (квартира № 1) у приватному будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні його частиною у приватному будинку, зокрема, у здійсненні ремонтно-будівельних робіт вказаних у експертному висновку. В судовому засіданні [PERSON], [PERSON], їх представник підтримали заявлений ними позов, просили задовольнити в повному обсязі. Щодо задоволення позову [PERSON] заперечували. Представник [PERSON] підтримав позов останнього, просив задовольнити. В задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] просив відмовити та застосувати строки позовної давності до заявлених ними вимог. Представники Головного управління юстиції в м. Києві, Київської міської ради в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, їх неявка, відповідно до положень чинного процесуального законодавства України, не є перешкодою для розгляду справи по суті. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON], [PERSON] задоволенню не підлягає, а позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, і не заперечується сторонами, що [INFO] помер [PERSON], який був батьком як позивачів так і відповідачів. В судовому засіданні не оспорювалась та обставина, що спадкоємцями першої черги за померлим були його діти - сторони по справі та дружина - [PERSON]. Як свідчать матеріали справи, 21.03.1992 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом за померлим батьком - на ? частину будинку за адресою: [ADDRESS]. Також свідоцтво про право на спадщину за законом за померлим [PERSON] отримала 15.12.1990 року і його дружина [PERSON]. Зазначені свідоцтва видані державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори. 17.01.2001 року [PERSON] на підставі рішення Київської міської ради № 202-1/923 від 29.06.2000 року отримав Державний акт на право приватної власності на землю в [ADDRESS]. Також встановлено і не оспорюється учасниками процесу, що [INFO] померла мати сторін [PERSON]. 29.11.2010 р. державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до якого [PERSON] отримав 1/3 частину спадкового майна, [PERSON] отримав 1/3 частину спадкового майна, [PERSON] отримала 1/3 частину спадкового майна. Спадщина, на яку у вказаних частинах видано це свідоцтво складається з ? частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS], ? частин земельної ділянки від площі 0,1000 гектарів кадастровий № 88092001, розташованої в [ADDRESS]. Як зазначили в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], їх представник, після смерті батька - [PERSON] його діти домовились, що не будуть звертатися до нотаріальної заяви для оформлення спадщини, а вже після смерті матері, яка отримує спадок чоловіка, майно буде оформлено порівну та разом на дітей. Проте, [PERSON] та [PERSON] після смерті батька вступили в управління майном, взяли собі його речі. За положеннями ст. 549 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини за [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Тільки після смерті матері - [PERSON] [PERSON] та [PERSON] дізнались. Що їх брав [PERSON] не дотримався домовленостей та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, а в подальшому отримав державний акт і на частину земельної ділянки під домоволодінням. Зважаючи на те, що позивачі фактично прийняли спадщину свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Першою Київською державною нотаріальною конторою 21.03.1992 року на ім'я [PERSON] має бути визнано частково недійсним як має бути визнано недійсним і державний акт про право приватної на земельну ділянку від 17.01.2001 р. В свою чергу представник [PERSON] просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивачів, оскільки відсутні поважні причини пропуску встановленого законом строку для звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідно до положень ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Загальна позовна давність, відповідно до ст.. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки. При цьому, за приписами ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як встановлено в судовому засіданні батько сторін помер в 1990 році, за захистом свого порушеного права позивачі звернулись в 2011 році та зазначили, що тільки після смерті [PERSON] їм стало відомо про порушення прав. Згідно по норм ч.ч. 5 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення строку позовної давності, порушене право підлягає захисту. Зважаючи на встановлені обставини, беручі до уваги, що [PERSON], [PERSON] вважають себе такими, що фактично вступили у спадщину за померлим батьком та з огляду на те, що останніми не доведено те, що протягом 20 років їм не могло бути відомо про порушення прав з боку відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку позовної давності. Також позивачами наведено поважність причин пропуску строку, з яким законодавець пов'язує звернення до суду за захистом своїх прав і щодо визнання недійсним державного акту про право приватної власності на земельну ділянку. За таких обставин позов [PERSON], [PERSON] задоволенню не підлягає в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] просить суд поділити домоволодіння та земельну ділянку згідно до часток кожного з співвласників, при цьому виділити позивачу ? частину та залишити, як то зазначено в заяві. Приписами ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ в натурі частки, що є у спільній частковій власності. За клопотанням сторони по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу та в квітні 2012 року складено висновок № 3287/11/4198/4199/4200/12-43 та запропоновано варіанти поділу домоволодіння відповідно до часток співвласників. Як вбачається з висновку, запропонований варіант поділу домоволодіння, для забезпечення ізольованого користування приміщенням необхідно провести ремонтно-будівельні роботи також зазначено, що квартири житлового будинку згідно до вимог чинного законодавства в галузі будівництва повинні або можуть бути забезпечені інженерним устаткуванням. Вартість і поточний перелік необхідних робіт, а також вартість по влаштуванню або переобладнанню систем інженерного устаткування залежить від погодженої у встановленому законом порядку проектно-кошторисної документації. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» в п. 6 роз'яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Положеннями ст.. 60 ЦПК України встановлено обов'язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні представником [PERSON] не доведена та обставина та не надано відповідних доказів, що розмежування інженерного устаткування можливе, а також чи потребує таке розмежування системи опалення, водопроводу, каналізації тощо з метою забезпечення автономії квартир. В ході розгляду справи представником [PERSON] не заявлялось клопотання щодо з'ясування обставин можливості розмежування інженерних мереж, а також позовних вимог які б підлягали б розгляду при вирішенні питання про виділення частки в натурі з урахування інженерних вимог, виникнення у сторін у зв'язку із цим зобов'язань. Зважаючи на викладене підстави для задоволення позову [PERSON] в частині виділу в натурі частини домоволодіння відсутні. Згідно до вимог ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно частках осіб у вартості будівлі чи споруди. Представник [PERSON] також просить суд виділити в натурі ? частину земельної ділянки відповідно до варіанту № 2 запропонованого експертом. Як свідчить висновок експерта № 3287/11/4198/4199/4200/12-43 запропоновані варіанти поділу земельної ділянки пов'язані з варіантами поділу будинковолодіння, надвірних будівель і споруд, ділянки спільного користування для обслуговування будинку в тій частині, де знаходяться приміщення всіх співвласників. Зважаючи на те, що не знайдено підстав для задоволення вимог [PERSON] в частині поділу в натурі домоволодіння, на думку суду, відсутні також і підстави для поділу в натурі і земельної ділянки. Також представник [PERSON] просить вселити позивача в до його частини будинку, вказуючи на те, що [PERSON] не допускає останнього до спірного житлового будинку, змінила замки та відмовляється надати ключі, користується всім будинком сама. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Власникові, згідно до положень ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили, що [PERSON] повною мірою може здійснювати право користування ? частини домоволодіння. За таких обставин, зважаючи на те, що співвласники не визнали вимоги [PERSON] в повному обсязі, а отже мають місце спірні правовідносини, суд вважає за можливе задовольнити вимогу [PERSON] щодо вселення у будинок за адресою: [ADDRESS]. З іншого боку підстави для зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні [PERSON] його частиною приватного будинку, зокрема у здійсненні ремонтно-будівельних робіт вказаних у експертному висновку відсутні, оскільки чинним законодавством України не передбачено вирішення спору на майбутнє. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, Виходячи з наведеного,

Outcome: partial