Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] (далі -\~позивач) в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: - визнати за нею право власності внаслідок спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку №25 по провулку Менделєєва в місті Покровську, яка належала [PERSON], померлому 08.08.2015, на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.1987; - визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку №25 по провулку Менделєєва в місті Покровську, яка належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позову зазначено, що 02.10.1981 позивач зареєструвала шлюб зі [PERSON], разом з яким 24.07.1987 на імя чоловіка був придбаний спірний будинок за договором купівлі-продажу від 24.07.1987. 08.08.2015 чоловік помер, після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину спірного будинку. У 2018 році позивач вирішила оформити свої спадкові права, однак не знайшла відповідного договору купівлі-продажу. 15.08.2018 постановою нотаріуса позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач, посилаючись на приписи ст.63 СК України та ст.1217 ЦК України, вважає, що має право на 1/2 частину спадкового будинку, що належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя, та на 1/2 частину в порядку спадкування після смерті чоловіка. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] міська рада Донецької області (далі - відповідач) правом участі в судовому засіданні не скористалась, надала заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, з приводу рішення за поданим позовом поклалась на розсуд суду (а.с.36). Ухвалою суду від 24.10.2018 за клопотанням представника позивача в судове засідання викликано свідка [PERSON] та витребувано у приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] відомості щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON], відомості щодо кола спадкоємців та належним чином завірені копії відповідних спадкових справ (а.с.51). На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕА №388824, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Орхей) [PERSON] зареєстрували шлюб 02.10.1981. Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №36258887 від 14.04.2015 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 3301, виданого 24.07.1987 старшим державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON], належав житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та побутовими спорудами за адресою: Донецька область, м.Красноармійськ (нині [PERSON]), пров.Воровського (нині Менделєєва), буд.25. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №147405784 від 29.11.2018 право власності на вказаний житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 3301, виданого 24.07.1987 старшим державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON], та договору купівлі-продажу ВВВ №144562 від 02.02.2004, виданого державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори реєстр. 1-107, належить [PERSON]. За змістом листа КП «Бюро технічної інвентаризації» від 01.08.2018 спірний будинок до 01.01.2013 належав [PERSON] на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 02.02.2004 , реєстраційний 1-107. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] ІІ-НО №016516 [PERSON] помер 08.08.2015. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.05.2018, яке набрало законної сили 14.06.2018, [PERSON] визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], [INFO], який помер 08.08.2015, тривалістю 3 (три) місяці з моменту набрання рішенням законної сили. 20.08.2018 у приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], за зверненням [PERSON], від імені якої діє [PERSON], було заведено спадкову справу №76/2018 після смерті 08 серпня 2018 року [PERSON]. Постановою нотаріуса від 15.08.2018 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Покровськ (колишній Красноармійськ), вулиця Менделєєва (колишня Воровського), будинок 25, [PERSON] відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. За змістом домової книги на спірний будинок та довідки [PERSON] міської ради від 18.07.2018 у вказаному будинку зареєстровані [PERSON] по день смерті, [PERSON] родинних стосунків не має, [PERSON] родинних стосунків не має, [PERSON] родинних стосунків не має. Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, вона проживає в сусідньому зі спірним будинком домі, зі [PERSON] була знайома, знає, що спірний будинок належав йому на праві власності, [PERSON], її співмешканець [PERSON] та її син [PERSON] у вказаному будинку не проживають більше 6 років. За інформацією від 12.11.2018 №736/01-16, наданою приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за запитом суду, після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу №76/2018. Із заявою про прийняття спадщини звернулася його дружина [PERSON], від імені якої діє [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої 07.02.2018 нотаріусом Прилузького нотаріального округу Республіки Комі [PERSON], за реєстровим №11/27-н/11-2018-1-134. Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 14.08.2018, надісланого на запит нотаріуса, видати дублікат договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.07.1987 по реєстру №3301 не уявляється можливим, оскільки всі документи, передані на зберігання до січня 2015 року, залишились в приміщенні архіву на тимчасово окупованій території України. Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. За змістом статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Приписами ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою; місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1220, 1221 ЦК України). В ході розгляду справи факту складання [PERSON] заповіту не встановлено. Відповідно до ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Приписами ст.1258 ЦК України визначена черговість спадкування, при чому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Враховуючи перелік осіб, які мають право на спадкування в першу пяту черги, наведені законодавцем в статтях 1261 1265 ЦК України, суд, враховуючи, що позивач перебувала у шлюбі з померлим [PERSON], доходить висновку, що вона відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Беручи до уваги відсутність даних щодо наявності у [PERSON] інших спадкоємців першої черги, суд доходить висновку, що позивач одержала право на спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній в п.3.1 листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Наведене узгоджується з розясненнями, викладеними в абз.2,3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, за якими свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців,\~які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що судом достовірно встановлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно спірний будинок належить померлому [PERSON], але позивач як спадкоємиця [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від неї не залежать, а саме, через відсутність у неї оригіналу відповідного договору купівлі-продажу, на підставі якого виникло право власності на спірний будинок, суд доходить висновку, що таке спадкове право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом задоволення позову в частині визнання за нею права власності в порядку сплакування на спірну частину житлового будинку. З приводу іншої 1/2 частини спірного будинку, суд зазначає таке. Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сімю України (який був чинним на час придбання [PERSON] спірного будинку) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Враховуючи, що спірний житловий будинок придбаний [PERSON] під час шлюбу з позивачем, зважаючи на відсутність доказів щодо укладення подружжям угод щодо спільного майна, суд доходить висновку, що в силу ст.22 наведеного Кодексу, спірний будинок є спільною сумісною власністю, а відтак є правові підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину такого будинку. Беручи до уваги наведене, позов позивача підлягає задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок №25 по провулку Менделєєва в місті Покровську Донецької області. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved