Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення суми боргу, обґрунтовуючи його тим, що 24 листопада 2017 року Відповідач взяв у нього в борг 49000 грн., які зобов`язався повернути до 31 березня 2018 року. На підтвердження взятих на себе зобов`язань 24 листопада 2017 року Відповідачем надана розписка. Також, посилається на те, що на той час, коли Відповідач попросив у нього кошти в борг, які останньому терміново були необхідні на лікування дружини, такої суми він не мав, але пожалів його, і щоб запозичити йому кошти, взяв кредит в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», оскільки довіряв [PERSON] і той обіцяв кошти повернути в обумовлений строк. Однак, свої зобов`язання Відповідач не виконав і борг не повернув. Після закінчення визначених в розписці строків повернення боргу, він неодноразово звертався до Відповідача з проханням повернути йому запозичену суму грошей, так як йому також необхідно було виплачувати кредит, але той постійно просив надати йому ще строк і ухилявся від виконання взятих на себе зобов`язань, а на даний час взагалі уникає зустрічі. Взяту суму кредиту з відсотками він погасив за власний рахунок. Оскільки Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання і до теперішнього часу борг не повернув, Позивач просить суд стягнути з Відповідача на його користь несплачену суму боргу за наданою Відповідачем розпискою від 24 листопада 2017 року у розмірі 49000 грн. та понесені ним судові витрати: 840,80 грн. витрат по оплаті судового збору та 1200 грн. на правничу допомогу. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, у наданий судом строк та станом на 23 грудня 2020 року своїм правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася, до суду клопотань про розгляд справи без його участі та будь-яких інших клопотань чи заяв не подав. У відповідності до частини восьмої статті 178 та частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~статті 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року суд вирішив розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Так, згідно наданої [PERSON] 24 листопада 2017 року розписки, останній взяв у борг у [PERSON] суму коштів в розмірі 49000 грн., які зобов`язався повернути до 31 березня 2018 року (а.с.5). На даний час Відповідач борг Позивачу не повернув. Доказів на спростування доводів та обставин, викладених в позові, відповідачем не надано. Згідно частини першої статті 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог частини першої статті 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, на підтвердження вимог вказаного закону Відповідачем надана Позивачу розписка про позичені гроші. Згідно з вимогами статті 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, в даному випадку грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, письмова форма договору позику з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Таким чином, укладений у письмовій формі договір позики, за яким сторони домовилися про всі істотні умови позики та розписки, які є також договором позики, укладеним у простій письмовій формі, відповідають змісту ст. 1047 ЦК України. В силу ст.\~1049\~ЦК України [PERSON] , як позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві [PERSON] позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак [PERSON] цього обов`язку не виконав. Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 визначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами 24 листопада 2017 року був укладений договір позики на загальну суму 49000 грн. Відповідно до вимог частини 1 статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. За змістом\~частини 1\~статті 524\~ЦК України\~ зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у частині 1 статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача суми боргу за договором позики в сумі 49000 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з Відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у розмірі 2040,80 грн., а саме, 840,80 грн. понесених позивачем на сплату судового збору та 1200 грн. на правничу допомогу (а.с.1,11). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved