Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

[PERSON] , 25.09.2019 звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів мотивуючи тим, що з 02.12.2004 по 04.06.2018 перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 26.11.2018 ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO]. на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.08.2018 і до досягнення кожним із дітей повноліття, однак означеної суми коштів, в умовах зростання цін та прожиткового мінімуму на дитину, не достатньо для належного забезпечення рівня життя дітей, їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, що відповідач змінив місце праці, покращив своє матеріальне становище, а вона не працює, доглядає за дітьми, відтак їй матеріально важко утримувати дітей, просить про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі по 3 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, який підлягає індексації згідно закону, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення кожним із дітей повноліття. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 11.10.2019 провадження у справі відкрито. [PERSON] в суді позов підтримала з мотивів наведених у ньому, уточнила просить про зміну способу присудження та збільшення розміру стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO]. на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , і зокрема про стягнення аліментів у розмірі по 3 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, який підлягає індексації згідно закону, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення кожним із дітей повноліття, пояснила, що діти навчаються у школі, відвідують гуртки, у зв`язку із чим вона несе витрати на харчування, одяг, канцелярські прилади, що діти часто хворіють, вона офіційно непрацевлаштована, її доходу від підробітків не достатньо для належного забезпечення рівня життя дітей, а відповідач працював, добре заробляв, при цьому, не зважаючи що він має інвалідність і зараз не працює через погіршення стану здоров`я, зобов`язаний надавати утримання дітям у розмірі по 3 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, просить позов задовольнити. [PERSON] у відзиві від 08.11.2019 та в суді позов визнав частково, не заперечує про стягнення з нього аліментів в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно, мотивуючи тим, що не працює, з 03.10.2019 лікується, в т.ч. і стаціонарно у КНП «Городоцька ЦРЛ» та КПН ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» з приводу цирозу печінки змішаної етіології (вірусної та токсичної), а з 03.12.2019 визнаний інвалідом ІІ групи, на даний час перебуває на утриманні матері, що аліменти, згідно рішення Городоцького районного суду Львівської області від 26.11.2018, добросовісно сплачує, в т.ч. має переплату у розмірі 2 209 грн. 94 коп., що сплачувати аліменти в розмірі якому просить позивачка, не має можливості (а.с. 22-24). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Згідно ст. ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Тобто, виходячи зі змісту наведених норм, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним; а зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки), що відповідає правовому висновку, викладеному у Постанові ВСУ від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. Із пояснень сторін в суді, із долучених до справи копій свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] убачається, що сторони з 02.12.2004 по 04.06.2018 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Із пояснень [PERSON] в суді, із довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області №3109 від 20.09.2019 видно, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] значаться зареєстрованими та проживають разом з позивачкою на [ADDRESS] (а.с. 8). Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 26.11.2018, позов [PERSON] задоволено, зменшено розмір стягнення аліментів на дітей з 1/2 на 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.08.2018 і до досягнення кожним із дітей повноліття (а.с. 4-5). Згідно розрахунку заборгованості, проведеного 06.11.2019 заступником начальника Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Миколайчук Б.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №2/441/222/2019 від 19.02.2018, відповідачем сплачено 56 299 грн. 34 коп. нарахованих аліментів, в т.ч. переплачено 2 209 грн. 94 коп. (а.с. 27). Як убачається із витягів КНП «Городоцька ЦРЛ» № 5121 та КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» №27105/713, висновків ЛКК №434 від 23.10.2019 та 464 від 25.11.2019, [PERSON] з 03.10.2019 по 15.10.2019 та з 05.11.2019 по 15.11.2019 стаціонарно лікувався з приводу цирозу печінки змішаної етіології (вірусної та токсичної), активна фаза, декомпенсований, з синдромом портальної гіпертензії та помірно вираженого гепато-целюлярною недостатністю, хронічний вторинний ерозивний гастродуоденіт, останньому рекомендовано продовжити медикаментозне лікування та скеровано на МСЕК (а.с. 25-26, 32-33). Із пояснень [PERSON] в суді, із копії довідки до акта огляду Сихівської міжрайонної МСЕК серії 12 ААБ №320977 від 03.12.2019 убачається, що відповідачу, внаслідок наявного захворювання встановлено ІІ групу інвалідності, що останній може працювати лише в спеціально-створених умовах (а.с. 40). Про те, що відповідач звільнився з роботи, не працює, тяжко хворіє, не заперечила в суді й позивачка [PERSON] . Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2019 року - 2118 гривень. За наведеного, суд вважає, що кошти, які сплачує відповідач на утримання дітей згідно з рішенням суду від 26.11.2018 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (що становить приблизно 2 231 грн. на двох дітей), є недостатніми для утримання та нормального розвитку неповнолітніх дітей сторін, а також беручи до уваги те, що [PERSON] не працює, постійного доходу не має, є підстави для зміни способу стягнення аліментів з частки на тверду грошову суму, як про це просить позивачка. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Отже, ураховуючи принципи справедливості та розумності, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів і зокрема, що він не працює, внаслідок захворювання визнаний інвалідом ІІ групи з обмеженими можливостями у роботі, відсутність у нього інших утриманців, а також витрати на дітей, про які заявила позивачка в суді, розмір прожиткового мінімуму на одну особу згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019», інші обставини, що мають істотне значення, суд доходить висновку про часткове задоволення позову і зокрема про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно, який підлягає індексації згідно закону, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення кожним із дітей повноліття, що буде достатнім вкладом [PERSON] в матеріальне утримання дітей. [PERSON] не доведено витрат відповідача, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, наявність у нього грошових коштів, інших заощаджень, які б давали підстави для стягнення аліментів у розмірі, як про це просить позивачка. Інших належних доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину, у справі немає, позивачкою суду не подано. З огляду на вимоги ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 768 грн. 40 коп. судових витрат.

Outcome: partial