Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі Відповідач), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій вказує, що 09 листопада 2013 року померла її мати [PERSON],останнє місце проживання якої було село Миролюбівка Попільнянського району, Житомирської області. Після смерті відкрилась спадщина. Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем за заповітом. Спадкова справа на майно [PERSON] відсутня. Відповідно до Цивільного кодексу України строк для прийняття спадщини встановлений шість місяців. У цей термін Позивач не мала можливості звернутися в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, так як з 2011 року по даний час хворіє. З січня 2011 року по 17 травня 2015 року їй призначена 2 групи інвалідності, а в даний час вона інвалід 1 групи. В звязку з пропуском строку для прийняття спадщини державний нотаріус Попільнянської державної нотаріальної контори відмовив Позивачу в оформленні спадщини. Позивач вважає, що строк пропущений з поважної причини. Позивач просить, визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явилась, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без її участі. Представник Відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив справу слухати без участі представника, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії Свідоцтва про смерть серії I-ТП № 223315, виданого Миролюбівською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON], померла 09 листопада 2013 року. Судом з матеріалів справи встановлено, що [PERSON], уродженка с. Миролюбівка, Попільнянського району Житомирської області, яка померла 09 листопада 2013 року, постійно проживала та була реєстрована до дня смерті за адресою: с. Миролюбівка, вул. Польова, 17, Попільнянського району Житомирської області, проживала одна, що підтверджується копією довідки Миролюбівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 04 листопада 2016 року № 463. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії I-ТП № 344501, [PERSON], [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. 07 лютого 1981 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого змінила своє прізвище на «Тишкевич», що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-БК № 342802. У відповідності зі статтею 1235 Цивільного кодексу України, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем Миролюбівської сільської ради 15 вересня 1993 року і зареєстрованого в реєстрі під номером 26/138503. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 13 квітня 2017 року № 47425888 в Спадковому реєстрі зареєстровано заповіт спадкодавцем якого значиться [PERSON]. Інформація про відкриття спадкової справа на майно [PERSON] відсутня, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13 квітня 2017 року № 47425922. Спадкоємці протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подали заяву про прийняття спадщини, тобто вважається такими що не прийняли її. Відповідно до листа приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області від 11 травня 2017 року № /02-31, [PERSON], відмовлено в оформленні права на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], в звязку з пропуском строку на прийняття спадщини. Судом досліджено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини Позивачем в зв'язку з її хворобливим станом, в період який вона могла б подати заяву про прийняття спадщина, оскільки вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 04 жовтня 2012 року по 19 жовтня 2012 року; з 24 травня 2013 року по 07 червня 2013 року; з 17 жовтня 2013 року по 06 листопада 2013 року з діагнозом розсіяний склероз, церебральна форма с тетраперезом, що підтверджується виписки з медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданих Київською міською клінічною лікарнею № 7 виданих 19 жовтня 2012 року, 07 червня 2013 року і 06 листопада 2013 року за №№ 6366, 3937, 6904. Як вбачається з копій довідок МСЕК серії 10 ААА № 767501 та управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, [PERSON] з 01 листопада 2011 року є інвалідом другої групи та отримує пенсію по інвалідності (пенсійне посвідчення серії ААЕ № 586589). Також відповідно до копії довідки МСЕК серії АВ № 0424576, [PERSON], [INFO] з 19 травня 2015 року являється інвалідом першої Б групи, причина інвалідності за загальним захворюванням та потребує стаціонарного лікування. Суд вважає, що зазначені Позивачем обставини є об'єктивними та поважними. Зазначені обставини могли бути перешкодою для прийняття спадщини встановлений законом строк. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно частини п'ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За вищенаведених обставин, є достатні підстави для надання [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до пункту 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК України та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved