Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] 18.12.17 р., посилаючись на приписи статей 79, 80, 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, звернулася з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду і до досягнення синами [PERSON] та [PERSON] трьохрічного віку, тобто до 18 березня 2019 року. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак відповідач, який є батьком їх спільних дітей [PERSON] та [PERSON], весь час проживає окремо від сімї і у добровільному порядку відмовляється матеріально забезпечувати дітей, які перебувають на її повному матеріальному утримані. У звязку з доглядом за дітьми позивач не працює і отримує лише державну соціальну допомогу, якої не вистачає на життя. [PERSON] подано відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини, з якого вбачається, що створити міцну сімю їм не вдалося. Подружні стосунки вони припинили і діти проживають з позивачкою по справі. Утримання дітей та надання їм матеріальної допомоги є природнім обовязком обох батьків, а тому позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Сам же відповідач від першого шлюбі має доньку [PERSON], [INFO], мати якої є інвалідом ІІ групи з дитинства, і за усною домовленістю надає їй посильну матеріальну допомогу, а отже з цих причин не має обєктивної можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку на неповнолітніх дітей. Дружина, з якою проживає дитина, має право на отримання допомоги від чоловіка, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу, а зважаючи на вище викладене відповідач не може надавати їй даної допомоги. За таких обстави просить позовні вимоги задовольнити частково, стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття, а у частині стягнення аліментів на утримання дружити - відмовити. До судового засідання від позивача надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності та задовольнити висунуті позовні вимоги. Представник відповідача до судового засідання подав заяву про часткове визнання позову, у частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дітьми трирічного віку просив відмовити. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи суд рахує, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав та міркувань. З свідоцтва про шлюб установлено, що сторони у справі 13.10.2015 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №2063. /а.с.5/ За даними свідоцтв про народження серії «І-ЕЛ» №181143 та №181142 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] народилися 18.03.2006 року і їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. /а.с.7/ За даними виконкому Старобілоуської сільської ради Чернігівського району (довідка №246 від 14.02.2017 р.) позивач та діти сторін проживають окремо від відповідача у будинку №8 по вулиці Незалежності у с. Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.8/ Довідка Чернігівського районного управління соціального захисту населення свідчить, що [PERSON] знаходиться на обліку в Чернігівському РУСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 2-х дітей у розмірі 1720 грн на місяць./ а.с.9/ Як вбачається з посвідчення серії «УБД» №012922, виданого 29.04.2015 року адміністрацією Державної прикордонної служби України, [PERSON] є учасником бойових дій. Повторне свідоцтво про народження серії «І-ЕЛ» №203948 свідчить, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. З заяви [PERSON] вбачається, що її колишній чоловік [PERSON], шлюб з яким розірвано у 2012 році надає посильну матеріальну допомогу своїй дочці [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. \~Виходячи з вищевикладеного та враховуючи законодавчі зміни, внесені до частини другої статті 182 Кодексу, а також той факт, що сторони не домовились між собою про спосіб утримання дітей, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоровя та здоровя їх спільних дітей, з врахуванням того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами той факт, що він не має обєктивної можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі заявленому позивачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період від дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Розвязуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання і користь позивача, в розмірі 1/6 частини, до досягнення синами [PERSON] та [PERSON] трьох років, то суд прийшов до наступного. За приписами статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою приживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, є батаками двох дітей, які не досягли на час розгляду справи трьохрічного віку, відповідач працює і відповідно отримує певний дохід, є працездатним, а тому він може надавати матеріальну допомогу позивачу до досягнення синами [PERSON] та [PERSON] трьох років. З урахуванням матеріального становища відповідача, наявності у нього на утриманні іншої неповнолітньої дитини на утримання якої він добровільно сплачує аліменти, суд ураховуючи положення п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.06 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а саме, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» не може перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь і утримання позивачки аліменти у твердій грошовій сумі, яка становитиме 500 грн на місяць. За таких підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial