Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] 15.03.2016 року звернувся до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 17 липня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17.07.1999 року. Зазначив, що він та [PERSON] є громадянами України, місце проживання зареєстроване в Автономній Республіці Крим за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON], батьком якої є він. На момент народження дитини він разом з дружиною знаходились на території Російської Федерації, у м. Москва, у Пологовому будинку № 25, що є Філіалом Міської клінічної лікарні № 1 ім. І. Н. Пирогова, що знаходиться в м. Москва. На підтвердження народження дитини, його дружині [PERSON] було видано Медичне свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] від [INFO], в якому [PERSON] записана матір'ю дитини. У зв'язку з тим, що територія АРК та міста Севастополя віднесена до тимчасово окупованої території, він та його дружина не мають змоги належним чином зареєструвати факт народження дитини та отримати Свідоцтво про народження на території м. Севастополь. Наразі він перебуває у м. Києві, на території Святошинського району, а відповідно до приписів чинного законодавства, державна реєстрація народження проводиться за усною чи письмовою заявою батьків дитини чи одного з них. Звернувшись до Відділу РАЦС Святошинського РУЮ у м. Києві йому було відмовлено у реєстрації народження дочки, у зв'язку із тим, що медичний документ іншої держави, який підтверджує факт народження дитини, повинен бути належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Заявник та його представник в судове засідання не з'явились, просять розглядати справу без їх участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Судом встановлено, що в даному спірному випадку, донька заявника [PERSON] народилась у місті Москва [INFO] у батьків: [PERSON], громадянина України, [INFO], паспорт серії [NUMBER], виданий Нахімовським РВ УМВС України в м. Севастополі 18 листопада 1997 року, ідентифікаційний номер: [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та [PERSON], громадянки України, ([INFO], паспорт серії [NUMBER], виданий Нахімовським РВ УМВС України в м. Севастополі 17 грудня 1999 року, ідентифікаційний номер: [NUMBER]), яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до медичного свідоцтва про народження (форми № 103/у) від [INFO] серія [NUMBER] виданого Міською клінічною лікарнею № 1 імені М.І. Пірогова, у якому зазначено, що [PERSON], [INFO], [INFO] народила дівчинку. Крім того, як вбачається з родового сертифікату серії В № 54115687 виданого Міською клінічною лікарнею № 1 імені М.І. Пірогова, [INFO] народила дитину стать - жіноча, ріст - 54 см., вага - 4100 гр. Окрім того, як вбачається з відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 20.02.2016 року за № 678/04-30б, [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації народження дитини та рекомендовано звернутись до суду. 16 вересня 2014 року, набув чинності наказ Мін'юсту від 10 вересня 2014 № 1517/5, яким врегульовані питання реєстрації актів цивільного стану громадян України у зв'язку з тимчасовою окупацією і проведенням антитерористичної операції. Так, у Правилах державної реєстрації актів цивільного стану в Україні встановлено, що за заявами громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території, державної реєстрація актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи ДРАЦС за місцем звернення заявника (раніше - за місцем їх фактичного проживання, перебування). Згідно частини 1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У відповідності до частин 1, 2, 3 ст.9 цього ж Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В частині 1 ст.7 Закону України «Про громадянство» зазначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась. Встановлення факту народження заявнику необхідне для реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження. Судом встановлено, що заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі-лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. В силу ч. ч. 1, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення в частині встановлення факту народження дитини. В частині зобов'язання Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві здійснити державну реєстрацію факту народження дитини жіночої статі - [PERSON], у місті Москва [INFO], суд вважає за необхідне відмовити в цій частині оскільки державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, а тому дана вимога є передчасною. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial