Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, який мотивував тим, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач є колишнім власником квартири, який незважаючи на відчуження належного йому на праві власності жилого приміщення позивачу, станом на теперішній час, залишається зареєстрованим в квартирі, хоча право користування квартирою втратив та зобов`язувався знятися з реєстраційного обліку в квартирі до 27.09.2020 року. У зв`язку із чим, [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом і просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.319, 321, 379, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Згідно із ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При цьому, відповідно до вимог ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 24.09.2020р. серії НМВ №025756, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Короткевич О.Г., зареєстрованим в реєстрі за №982, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №2176919544129 від 24.09.2020р., [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 06.10.2020р., виданої відділом адміністративних послуг ЦНАП у м. Сєвєродонецьку від 06.10.2020р. за №15733, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований: [PERSON] , 1969р.н. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] за договором купівлі-продажу квартири від 24.09.2020р. набула у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою залишився зареєстрованим колишній власник - відповідач [PERSON] . Оскільки у відповідності до чинного законодавства України припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла має похідним втрату права користування даним житловим приміщенням колишнього власника житла, а також членів його сім`ї, у яких право користування є похідним від власника та припиняється разом з припиненням його права власності, то суд приходить до висновку, що обставини, викладені [PERSON] в інтересах [PERSON] знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому позовна заява [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню.

Outcome: approved