Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] 18.12.2019 р. звернулась до Хорольського районного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 23.12.2019 року позовна заява передана для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва (а.с. 22, 23). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2020 року відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання та за клопотанням позивача витребувано від Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича копії спірного виконавчого напису № 5358 від 06.11.2019 р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості та копії документів на підставі яких було видано виконавчий напис. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали з доданими процесуальними документами для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 29-31). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2020 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 60717948 за виконавчим написом від 06.11.2019 року виданим приватним нотаріусом Колейчиком В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 5358, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості (а.с. 32, 33). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.08.2020 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксану Анатоліївну (а.с. 64, 65). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2020 р. позов залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 82-84). 04.12.2020 року позивачем на виконання ухвали суду подана заява про усунення недоліків позову та подане клопотання про витребування доказів. За вимогами позову позивач [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5358 виданий 06.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчиком В.В. про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості у розмірі 11 082,18 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. відкрите виконавче провадження ВП № 60717948 з виконання виконавчого напису № 5358 виданого 06.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчиком В.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості у розмірі 11 082,18 грн. та основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1 108,22 грн. Позивач зазначає, що згідно з пунктом 1.3 Договору № 001-16530-130115 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карти та обслуговування платіжної картки від 13 січня 2015 року, укладеного між нею та ПАТ «Дельта Банк», банк надає клієнту шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 8 086,58 грн. На вимогу банку 24.02.2015 року нею на поповнення рахунку за кредитним договором було внесено кошти, згідно квитанції № 10339962-1 від 24.02.2015 р. Після укладення договору від 13 січня 2015 року з поточного рахунку з використанням платіжної картки нею будь які грошові кошти не знімались, тому за період з 13.01.2015 року по грудень 2019 року не могла виникнути заборгованість перед банком чи його правонаступником ТОВ «ФК «Сіті Фінанс». Позивач вважає, що вимога відповідача про сплату боргу в сумі 10 582,18 грн. виходить за межі трирічного строку позовної давності з дня виникнення права вимоги, що суперечить пунктам 3.1-3.2, 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Виконавчий напис вчинений без перевірки нотаріусом безспірності заборгованості за кредитним договором та його розміру. Позивач зазначає, що виконавчий напис також вчинений з порушенням вимог законодавства, оскільки відповідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, на час видачі виконавчого напису № 5358 від 06.11.2019 року редакція Переліку документів, якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Укладений нею кредитний договір нотаріально посвідчений не був (а.с. 87-90). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2020 року продовжено розгляд справи з викликом учасників справи в судове засідання та витребувано від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. копії заяв ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про видачу виконавчого напису № 5358 від 06.11.2019 року з доданими документами та копію спірного виконавчого напису (а.с. 97-99). 03.02.2021 року до суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. на виконання ухвали суду надано копії спірного виконавчого напису та кредитного договору (а.с. 118-134). В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. У позовній заяві позивач просить розглянути справу без її участі. Відзив на позов відповідачем надано не було. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно положень частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5358, за яким із [PERSON] звернуто стягнення за кредитним договором № 001-16530-130115 від 13.01.2015 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 408/К від 27.04.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», заборгованість за період з 27.04.2018 року по 26.10.2019 року у розмірі 10 582,18 грн., в тому числі заборгованість за сумою кредиту - 7 747,88 грн., прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1 334,30 грн., строкову заборгованість за штрафами і пенями - 1 500 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто 500 грн. (а.с. 133). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 27.11.2019 року відкрите виконавче провадження (ВП № 60717948) з примусового виконання спірного виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 11 082 грн. 18 коп. (а.с. 8). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» у редакції станом на час вчинення спірного виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 06 листопада 2019 року убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення спірного виконавчого напису 06.11.2019 року були відсутні правові підстави для його вчинення. Укладений 13.01.2015 року між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» договір № 001-16530-130115 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню (а.с. 130-132). У зв`язку з вчиненням виконавчого напису без відповідних правових підстав, що є самостійною та достатньою підставою для задоволення позову, суд не надає правової оцінки обґрунтуванням в іншій частині позову стосовно стягнення кредитної заборгованості з пропуском строку позовної давності. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наведені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, тому суд приходить до висновку про задоволення позову. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що заява про забезпечення позову, яка судом була задоволена, не оплачена судовим збором, розмір якого на час звернення до суду становив в сумі 384 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат між сторонами з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн. (а.с. 1, 21) та з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн. за подачу позивачем заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved