Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

[PERSON] Василівна звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею та відповідачем укладено 12 листопада 2009 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, а саме: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Рішенням суду з відповідача було стягнуто аліменти на утримання їхніх дітей, але жодного разу він їх не сплачував та має заборгованість на даний час в розмірі 23000 гривень. За період подружнього життя між ними з чоловіком виникли різні безпідставні сварки та непорозуміння. Чоловік не поважав її як свою дружину, не рахувався з її думкою. Протягом подружнього життя він ображав її різними образливими словами у присутності дітей та навіть намагався вдарити. Основною причиною розпаду їхньої сімї є те, що відповідач зраджував у подружній вірності, а вона цього вибачити не може. Вважає, що у них також різні характери та погляди на життя. Сімейні відносини між ними припинені понад два роки і вона з дітьми проживає у будинку своїх батьків, а їхнє спільно придбане майно в шлюбі залишилося у нього. Вважає, що шлюб між ними з відповідачем існує формально і примирення є неможливим. В майбутньому вона має намір створити сімю. Просить позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 листопада 2009 року і від даного шлюбу в них\~народилося двоє\~дітей,\~а саме:\~син [PERSON],\~[INFO]\~та донька\~[PERSON],\~[INFO].\~ Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітніх дітей, поділу спільного майна сторін\~ не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved