Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 643 від 25.05.1995 р., виданого виконавчим комітетом Жовтневої районної Ради народних депутатів, власниками квартири [ADDRESS] були [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Позивач разом зі своїм батьком [PERSON] проживали у вказаній квартирі з 1989 р. 14.07.1999 р. помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно. Спадкоємцями [PERSON] були [PERSON] і [PERSON] За час свого життя [PERSON] залишив заповіт, за змістом якого належне йому майно заповів позивачу. Оскільки на час смерті [PERSON], позивачу не виповнилося 18 років, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на 2/18 частини квартири (обовязкова частка). 22.06.2003 р. померла [PERSON], яка за час свого життя не встигла оформити право власності на 2/18 частини вищевказаної квартири та отримати свідоцтво про право власності. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] та оформив право власності на 7/18 частини квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом від 07.05.2014 р., в якому вказано про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/18 частин квартири ще не видано. Факт неотримання [PERSON] свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 2/18 частин квартири після смерті [PERSON] унеможливлює здійснити оформлення за позивачем права власності на 2/18 частин квартири після смерті [PERSON] Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за [PERSON] право власності на 2/18 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 22.06.2003 р. В судовому засіданні представник позивача надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач, третя особа у судове засідання не зявились , про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних матеріалів в справі достатньо для розгляду її по суті. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14.07.1999 р. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АП № 066117, виданим Ялтинським відділом реєстрації актів громадянського стану АРК від 14.07.1999 року, запис № 666. [PERSON] та [PERSON] були власниками на праві приватної спільної сумісної власності кв. № 275 , що знаходиться в будинку № 1 по вулиці Грязнова в м. Запоріжжі, що підтверджується свідоцтвом № 643 про прав власності на житло, виданого виконавчим комітетом Жовтневої районної ради народних депутатів від 25.05.1995 року. [PERSON], [INFO], разом зі своїм батьком [PERSON] , проживали у зазначеній квартирі , що підтверджується довідкою № 04-19/1/4983, виданої департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської Ради від 14.09.2016 року. Таким чином, до складу спадкового майна після померлого [PERSON] входила ? частина спірної квартири. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 37321031 від 07.05.2014 р., після померлого [PERSON], відкрилась спадщина Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою за № 510 від 14.12.1999 року. Спадкоємцями відповідно до ст. 1261 ЦК України після померлого 14.07.1999 року [PERSON] були син спадкодавця [PERSON], [INFO] та мати спадкодавця [PERSON] [PERSON] залишив заповіт , за яким все належне йому майно на день смерті заповідав сину [PERSON] Разом з тим, [PERSON] мала права на обовязкову частину у спадщині після померлого [PERSON] 22.06.2003 року померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС 101195, виданим повторно Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Запорізькій області 26.02.2008 р. ,актовий запис № 5835. Син спадкодавця [PERSON], [INFO] прийняв спадщину після смерті [PERSON] та оформив право власності на 7/18 часток [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою 07.05.2014 р. за р№ 1-223. В цьому свідоцтві вказано , що свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/18 квартири ще не видано. Після померлої [PERSON] , спадкова справа не заводилась, від її імені заповітів не було . Відповідно до ст. 16 ЦК України захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі прав та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.\~\~\~\~ Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем за законом відповідно до ст.1262 ЦК України після [PERSON], є [PERSON], [INFO]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після [PERSON] , померлої 22.06.2003 року, а саме 2/18 частини квартири № 275 , що знаходиться в будинку № 1 по вул. Грязнова в м. Запоріжжі. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved