Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначала, що 03 жовтня 2003 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 562 від 03.10.2003 р. та відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про шлюб (серії [NUMBER] ). [INFO] у них народився син [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №535 від 30.08.2005 р. та відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про народження (серія [NUMBER] ). Починаючи з 2009 року позивач не підтримує з відповідачем жодних сімейних відносин, припинили вести спільне господарство та стали проживати окремо. Шлюб носив формальний характер. Малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні та вихованні. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.09.2010 р. по справі №2-4800/10 шлюб між ними був розірваний. З моменту припинення спільного проживання і по цей час відповідач [PERSON] проживає окремо, з дитиною бачився лише два рази. Участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне усвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства». Син не отримував від батька жодного подарунку на свій день народження, жодної іграшки. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, навіть не цікавиться його життям, не відвідував і не відвідує сина за місцем проживання. Оскільки відповідач, ухиляється від батьківських обов`язків, не забезпечує сина матеріально, не створює належних умов для проживання, навчання, фізичного та духовного розвитку сина, позивач вимушена була звернутися з заявою до виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області щодо розгляду питання надання висновку до суду про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] . Виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області було розглянуто питання надання висновку до суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, внаслідок чого, орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області вирішив надати висновок № 1-18/946 від 25.09.2018 р. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] , батько неповнолітнього [PERSON] , зі слів свідків, вже більше восьми років не проживає разом з [PERSON] , участі у вихованні дитини не приймає, не піклується про стан та здоров`я дитини, у квартирі не з`являється та дитиною не цікавиться. Посилаючись на викладене, позивач просила суд позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача аліменти для утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua. В судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлялося належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 03 жовтня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 562 від 03.10.2003 р. та відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про шлюб (серії [NUMBER] ). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №535 від 30.08.2005 р. та відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про народження (серія [NUMBER] ) (а.с.9). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.09.2010 р. по справі №2-4800/10 шлюб між сторонами був розірваний (а.с.10). Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області надав висновок № 1-18/946 від 25.09.2018 р. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] [INFO] , у зв`язку з тим, що батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с.11). Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , складеного депутатом Броварської міської ради Батюком С.І. №754 від 23.08.2018 р. у присутності свідків: [PERSON] , [PERSON] було встановлено, що з 2009 року [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з мамою - [PERSON] , [INFO] , бабусею - [PERSON] , [INFO] та дядьком - [PERSON] , [INFO] , які є зареєстрованими за вище вказаною адресою. Двокімнатна квартира має загальну площу 51 кв.м., житлову - 30,5 кв.м. В квартирі наявні всі побутові зручності, створенні необхідні та сприятливі умови для розвитку, виховання та навчання дитини - [PERSON] , а також забезпечений всім необхідним одягом, взуттям та особистими речам (а.с.13). Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. У відповідності до Принципу 6 Міжнародної Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. З вище наведених фактів вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина [PERSON] , а саме: не займається вихованням сина, фізичним, духовним розвитком та матеріально не забезпечує, і взагалі ставиться до дитини байдуже. Суд дійшов висновку про задоволення позову в частині позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, з розрахунку на одну дитину та з урахуванням того, що участь у вихованні та утриманні дитини повинні приймати двоє батьків, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі ј частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 09 жовтня 2018 року по [INFO] року.

Outcome: approved