Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON], та просять визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] в м. Одесі. Позивачі обґрунтовують вимоги тим, що вони являються співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 27 січня 2015 року, укладеного між ними та [PERSON] У зазначеній квартирі також зареєстрована відповідачка - колишня дружина [PERSON] - [PERSON], котра не мешкає там починаючи з січня місяця 2013 року, у зв'язку з виїздом за кордон. Також позивачі вказують, що у зв'язку з наявністю прописки відповідачки в квартирі їм доводиться сплачувати більшу суму за комунальні послуги, що вводить їх в скрутне матеріальне становище. Тому позивачі просять визнати відповідачку такою, що втратила право користування вищевказаною квартирою. [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, була сповіщена про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України за місцем її реєстрації, про причини неявки до суду не повідомляла. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши думку позивачів, повно і всебічно з'ясувавши обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON], виходячи з наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних частках на підставі договору дарування від 27 січня 2015 року, укладеного між ними та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В. та зареєстрованого в реєстрі за №89. У даній квартирі позивачі зареєстровані та постійно мешкають, що вбачається з відповідної довідки про склад сім'ї та реєстрацію від 17 лютого 2015 року. Також судом встановлено, що у спірній квартирі зареєстрована відповідачка - колишня дружина [PERSON] - [PERSON], котра не мешкає в квартирі [ADDRESS] починаючи з січня місяця 2013 року, у зв'язку з виїздом за кордон, а саме до Російської Федерації. Факт того, що відповідачка не проживає у вказаній квартирі підтверджується також довідкою Дільниці №3 КП ЖКС «Порто-Франківський» від 27 листопада 2014 року. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, у судовому засіданні доведено, що відповідачка не проживає за вказаною адресою, не приймає участі в оплаті за житлово-комунальні послуги та в утриманні вищевказаної квартири, однак, зареєстрована у квартирі позивачів, що перешкоджає їм, як власникам, вільно розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON], [PERSON] обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved