Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] (далі відповідач) особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що вказана квартира належить позивачу на праві приватної власності; відповідач, який є сином позивача, зареєстрований в квартирі останньої, проте з 2010 року і по теперішній час в квартирі не проживає, адже мешкає в м.Донецьку, який на теперішній час є тимчасово окупованою територією. Позивач стверджує, що ніяких речей, які б належали відповідачу, у квартирі немає, комунальні платежі він не вносить, усі витрати з утримання квартири несе позивач. Ухвалою суду від 19.08.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач до суду не прибула, надала заяву, в якій просить розглянути справу без неї, позов задовольнити (а.с.29). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: як шляхом направлення за місцем його реєстрації судової повістки, так і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України(а.с.27,31,40,41). Третя особа Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Родинської міської ради правом участі в судовому засіданні не скористалась, надіслала клопотання про розгляд справи без участі представника (а.с.33). Враховуючи приписи ч.4 ст.223 ЦПК України, за якими у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), суд доходить висновку про можливість вирішення справи та постановлення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.03.2020 та копії договору купівлі-продажу від 28.09.1998, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області, зареєстрованого в реєстрі за №3759, квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу (а.с.13-14). Позивач та відповідач зареєстровані у вказаній квартирі (а.с.6, 30). Актом про непроживання за підписом голови ОСББ «Миру-11» м.Родинське та сусідів мешканців будинку [ADDRESS] підтверджено, що відповідач не проживає в спірній квартирі з 2010 року, ніяких його речей у квартирі не знаходиться (а.с.18). Судом враховуються такі норми права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За приписами ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведені законодавчі приписи, оскільки відповідач тривалий час (більше 9 років) не проживає в квартирі, в якій зареєстрований, суд доходить висновку, що його реєстрація у спірній квартирі порушує право позивача як власника на вільне володіння, користування майном, а тому наявні правові підстави для задоволення позову. Питання відшкодування судового збору позивачем не порушувалось.

Outcome: approved