Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[INFO] помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] Житловий будинок відносився до категорії колгоспних дворів і в ньому станом на 15 квітня 1991 року проживав тільки [PERSON] Згодом позивачка переїхала до батька і стала проживати разом з ним до часу його смерті, а тому відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України вважаюся такою, що прийняла спадщину. Однак, при зверненні до нотаріуса для оформлення спадкового майна вона отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, так як правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності померлого на житловий будинок відсутній. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.91р. зі змінами від 25.05.1998р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», право власності на житловий будинок виникає з моменту його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Отже, побудований в 1989 році житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, зареєстрований в Баланівській сільській раді, як побудований на законних підставах на відведеній для цього земельній ділянці. Але свідоцтво про право власності сільська рада за життя спадкодавця не видала. Враховуючи вищенаведене, представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок загальною площею 95, 7 кв.м., житловою площею 43,5 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]: А) житловий будинок, а) вхідний майданчик, П) погріб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду справи по суті на адресу суду її представник [PERSON] надала заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, а справу слухати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак Баланівський сільський голова надав на адресу суду заяву про те, що позовні вимоги сільська рада визнає в повному обсязі та просять справу слухати без їх участі. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що[INFO] помер [PERSON], що вказано копії свідоцтва про смерть (а.с. 8). У відповідності до копії паспорта громадянки України [PERSON] (а.с. 4, 5), копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 22) та витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 11) [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] Згідно з довідкою Баланівської сільської ради №418 від 06.08.2014 року (а.с. 12) спадкове майно після смерті [PERSON] прийняла дочка - [PERSON], яка протягом 6-ти місяців проживала та була зареєстрована разом з померлим, інших спадкоємців на майно померлого немає. У цій же довідці визначено, що спадковим майном є житловий будинок [ADDRESS], який відноситься до категорії колгоспних дворів та станом на 15.04.1991 року членами даного двору був- голова двору [PERSON]. До даного двору належить житловий будинок 1989 року забудови та земельні ділянки. Маючи намір оформити спадкове майно позивачка звернулась до нотаріальної контори, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій 02-31/193 від 06.08.2014 року (а.с. 9), оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлого. При цьому судом встановлено, що згідно копії технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 14-16), від дійсно забудований 1989 року, а згідно виписки з погосподарської книги №451 від 06.08.2014 року (а.с. 13) у даному господарстві проживав голова двору - [PERSON], який працював у колгоспі. Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України та ч. 1 ст. 1223 цього ж кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ст. 1261 даного кодексу визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № XXX/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved