Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про стягнення збитків та упущеної вигоди, посилаючись на те, що 28.05.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу наступних транспортних засобів: сідлового тягачу - Е, марки «IVECO», моделі FORD 440Е40, 2002 р.в., шасі № WJMS2NSJ004251910, реєстраційний № [NUMBER]; напівпричепу - контейнеровозу - Е, марки ПП., моделі SD COACHWORKS, 1999 р.в., шасі № AED29509, реєстраційний № ВС 5173 XT; напівпричепу - контейнеровозу - Е, марки FRUEHAUF, 1997 р.в., шасі № FVT2013, реєстраційний № ВС 2280 XT, та договір найму (оренди) вказаних транспортних засобів. Згідно з\~п.\~1\~попереднього договору\~купівлі продажу\~сторони взяли\~на себе\~зобов'язання\~в майбутньому,\~в строк\~до 28.06.2011\~року укласти\~договір купівлі-продажу\~вищевказаних транспортних\~засобів (основний\~договір)\~на умовах,\~визначених попереднім\~договором,\~крім того\~сторони домовились,\~що на\~підтвердження дійсності\~намірів укласти\~основний договір,\~відповідач зобов'язувався\~сплачувати щомісячну\~плату та\~орендну плату.\~ 28.05.2010 pоку між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу: сідлового тягачу - Е, марки IVECO, модель FORD 2000 р.в., шасі № WJMS2NSK004225530, реєстраційний номер [NUMBER], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], р/н 1242, та договір найму (оренди) вказаного транспортного засобу. Згідно з\~п.\~1\~попереднього договору\~купівлі продажу\~сторони взяли\~на себе\~зобов'язання\~в майбутньому,\~в строк\~до 28.06.2011\~року укласти\~договір купівлі-продажу\~вищевказаних транспортних\~засобів (основний\~договір)\~на умовах,\~визначених попереднім\~договором,\~крім того\~сторони домовились,\~що на\~підтвердження дійсності\~намірів укласти\~основний договір,\~відповідач зобов'язувався\~сплачувати щомісячну\~плату та\~орендну плату.\~ Оскільки відповідач відмовляється виконувати умови укладених договорів та повертати транспортні засоби, позивачі вимушені звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні представники позивачів та позивач [PERSON] підтримали позовні вимоги просять суд їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення посилаючись на їх необґрунтованість та пропуск позивачами строку позовної давності. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 28.05.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу наступних транспортних засобів: сідлового тягачу - Е, марки «IVECO», моделі FORD 440Е40, 2002 р.в., шасі № WJMS2NSJ004251910, реєстраційний № [NUMBER]; напівпричепу - контейнеровозу - Е, марки ПП., моделі SD COACHWORKS, 1999 р.в., шасі № AED29509, реєстраційний № ВС 5173 XT; напівпричепу - контейнеровозу - Е, марки FRUEHAUF, 1997 р.в., шасі № FVT2013, реєстраційний № ВС 2280 XT, та договір найму (оренди) вказаних транспортних засобів. Згідно з\~п.\~1\~попереднього договору\~купівлі продажу\~сторони взяли\~на себе\~зобов'язання\~в майбутньому,\~в строк\~до 28.06.2011\~року укласти\~договір купівлі-продажу\~вищевказаних транспортних\~засобів (основний\~договір)\~на умовах,\~визначених попереднім\~договором,\~крім того\~сторони домовились,\~що на\~підтвердження дійсності\~намірів укласти\~основний договір,\~відповідач зобов'язувався\~сплачувати щомісячну\~плату та\~орендну плату.\~ 28.05.2010 pоку між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу: сідлового тягачу - Е, марки IVECO, модель FORD 2000 р.в., шасі № WJMS2NSK004225530, реєстраційний номер [NUMBER], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], р/н 1242, та договір найму (оренди) вказаного транспортного засобу. Згідно з\~п.\~1\~попереднього договору\~купівлі продажу\~сторони взяли\~на себе\~зобов'язання\~в майбутньому,\~в строк\~до 28.06.2011\~року укласти\~договір купівлі-продажу\~вищевказаних транспортних\~засобів (основний\~договір)\~на умовах,\~визначених попереднім\~договором,\~крім того\~сторони домовились,\~що на\~підтвердження дійсності\~намірів укласти\~основний договір,\~відповідач зобов'язувався\~сплачувати щомісячну\~плату та\~орендну плату.\~ В день підписання вказаних договорів, транспортні засоби, які є предметом спору передані позивачами у володіння відповідача. Після укладення вищезазначених договорів та отримання транспортних засобів у володіння, відповідач не сплачував орендну плату та щомісячний платіж. Таким чином, своїми діями відповідач ухилився від укладення основного договору купівлі-продажу. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив суду, що працював на вказаних вантажних автомобілях водієм та здійснював вантажні перевезення у роботодавця [PERSON], автомобілі знаходились у задовільному технічному стані та використовувались [PERSON] для вантажних перевезень. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] отримував у позивачів вантажні автомобілі для здійснення комерційних перевезень та в подальшому між ними виник спір у звязку з несплатою відповідачем платежів за користування автомобілями та неповерненням автомобілів їх власникам. Коли в останній раз він бачив автомобілі на автостоянці в місці [PERSON], вони знаходились у незадовільному технічному стані. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що разом з позивачем [PERSON] приїжджав до міста [PERSON] для укладення договорів щодо передачі та подальшого продажу [PERSON] вантажних автомобілів. Йому відомо що в подальшому відповідач отримав від позивача у користування з подальшим викупом вантажні автомобілі, однак прийняті зобовязання не виконав та автомобілі не повернув. За умовами п. 6.1. договору найму (оренди) транспортних засобів від 28.05.2010 р. орендодавець має право відмовитись від цього договору та вимагати повернення транспортних засобів, якщо орендар нe вносить орендну плату протягом двох місяців. 03 вересня 2010 року позивач [PERSON] зробив заяву про відмову від договору найму (оренди) транспортних засобів від 28.05.2010 року. 03 вересня 2010 року позивач [PERSON] зробив заяву про відмову від договору найму (оренди) транспортних засобів від 28.05.2010 року. Відповідно до ч. 2 ст. 782 ЦК України у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. У відповідності до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. З моменту отримання повідомлення про відмову від договорів оренди відповідач [PERSON] орендовані транспортні засоби не повернув. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 779 ЦК України наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини, а у разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. У відповідності до ст. 803 ЦК України наймач зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані у зв'язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробили або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). [PERSON] на протязі семи років не виконує обов'язку по поверненню орендованого майна, не виконав свого процесуального обов'язку по їх наданню для огляду судовим експертом, зазначає про відсутність транспортних засобів в його розпорядженні та враховуючи обставини справи у їх сукупності, можна зробити висновок про те, що транспортні засоби які є предметом спору, фактично знищені та не можуть використовуватися за їх цільовим призначенням. Таким чином, позивачам завдано збитків у розмірі ринкової вартості транспортних засобів станом на вересень 2010 року, тобто на момент виникнення у відповідача обов'язку по поверненню транспортних засобів. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2045 від 15.11.2017 року ринкова вартість сідлового тягачу IVECO, реєстраційний номер [NUMBER] становить 208502,90 гривень. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2048 від 16.11.2017 року ринкова вартість напівпричепу - контейнеровозу SD COACHWORKS, реєстраційний номер ВС 5173 XT становить 163 871,00 гривень. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2047 від 16.11.2017 року ринкова вартість напівпричепу - контейнеровозу FRUEHAUF, реєстраційний номер ВС 2280 XT становить 145 572,86 гривень. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2046 від 15.11.2017 року ринкова вартість сідлового тягачу - Е, марки IVECO, модель FORD 2000 р.в., шасі № WJMS2NSK004225530, реєстраційний номер [NUMBER] становить 180 126,40 гривень. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 517\~946,76 гривень в рахунок відшкодування завданих збитків та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 180\~126,40 гривень в рахунок відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 81 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Пред'явлення вимог про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивачів обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі використання зазначених автомобілів. В обґрунтування позовних вимог про стягнення упущеної вигоди позивачі посилаються на висновок № 4108/4109/1410/1411 судової авто товарознавчої експертизи від 06.02.2017 року яким визначено мінімальний розмір орендної плати на місяць користування в період з 01.10.2010 року по 30.04.2016 року транспортними засобами, що є предметом спору. Вимоги позивачів про стягнення упущеної вигоди базуються на розрахунку можливого прибутку від оренди транспортних засобів у разі їх використання, такі розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивачі. Позивачами не доведено, що вони могли і повинні були отримати визначені доходи, і тільки дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила їх можливості отримати прибуток. Таким чином, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення упущеної вигоди, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, що є підставою для відмови в їх задоволенні. На підставі\~викладеного і\~

Outcome: partial