Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) , в якому просить суд стягнути з відповідача по справі на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 44 880 гривень 00 копійок, відсотки за користування коштами в розмірі 78 644 гривень 57 копійок; 3% річних за прострочення виконаня зобов'язань у розмірі 2 262 гривні 82 копійки та індекс інфляції за весь час прострочення, посилаючись на те, що від 07 січня 2012 року дав у борг відповідачу 3000, 00 доларів США, за користування якими повинні бути сплачені відсотки в розмірі 5% за кожен місяць, на строк три місяці, а останній зобов'язався повернути борг, але до цього часу не повернув. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення відповідачем договірних зобов'язань. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань чи заперечень до суду не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 07 січня 2012 року позивач надав відповідачу в борг 3000, 00 доларів США на строк три місяці, тобто до 07 квітня 2012 року, зі сплатою 5 % в місяць, про що відповідач написав розписку (а.с. 4), але у встановлений строк суму боргу відповідач не повернув. Як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні, позивач звертався до відповідача з проханням повернути кошти, але його претензії відповідачем були залишені без реагування. Відповідно до ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду, такої ж якості. Згідно зі ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 545 ЦК України виконання боржником свого обов'язку підтверджує наявність у нього боргового документу. Борговий документ знаходиться у позивача, що також стверджує невиконання відповідачем свого зобов'язання щодо повернення боргу, що є підставою для стягнення з відповідача суми боргу на користь позивача . Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, оскільки відповідач суму позики 3 000,00 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 28.11.2014 року - 44 880,00 гривень, своєчасно не повернув, а виходячи зі змісту розписки про позику грошей грошові кошти повинні були бути повернені ним в строк до 07.04.2012 року, то вимога позивача про стягнення цих коштів в судовому порядку з відповідача є обґрунтованою та підлягає задоволенню. За умовами договору позики від 07.01.2012 року передбачено нарахування 5-ти процентів від суми позики за місяць. Таким чином, окрім суми основної заборгованості за договором позики від 07.01.2012 року [PERSON] повинен сплатити п'ять процентів від суми позики в місяць за користування грошима за період з 07.01.2012 по 07.04.2012 року становить 343 гривень 19 копійок, отже позов в частині стягнення п'яти процентів від суми позики в місяць за весь період користування грошима пілягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він згідно ст.625 ЦК України на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом та суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції. Отже, позовні вимоги в щодо стягнення 3% річних від простроченої суми боргу підлягають частковому задоволенню, а з відповідача необхіно стягнути кошти в розмірі 2 192 гривень 67 копійок. Суд вважає, що вимоги про стягнення інфляційних нарахувань по даному договору є необґрунтованими, оскільки борг перераховано по гривневому еквіваленту суми в доларах США, а індекс інфляції може застосовуватись до гривні, а не до іноземної валюти, в якій перераховано боргові зобов'язання відповідача. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а тому необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 44 880 гривень 00 копійок, 5% від суми позики в місяць за період користування грошима з 07.01.2012 по 07.04.2012 року у розмірі 343 гривень 19 копійок, 3% річних за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 2 192 гривень 67 копійок, а всього стягнути - 47415 гривень 86 копійок. Суд визнає необхідним у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України стягнути із відповідача на користь держави у відшкодування витрат на оплату судового збору 474 гривні 15 копійок, оскільки позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial