Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої на підставі договору діє [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] Бегларааліменти на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1944 гривень, що становить прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину певного віку щомісячно, до повноліття дитини. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що у 2008 році вона познайомилася з [PERSON] Бегларом, згодом між сторонами по справі виникли близькі стосунки. З травня 2008 року сторони стали проживати спільно, однією родиною без реєстрації шлюбу. 14 травня 2009 року у них народилася донька - [PERSON]. Відповідач в свідоцтві про народження дитини вказаний батьком. Після народження дитини у сторін по справі почалися непорозуміння щодо ведення господарства, виховання та догляду за дитиною, витрачання коштів з сімейного бюджету, тощо. Згодом подружнє життя стало нестерпним, відповідач по справі зібрав свої речі та виїхав з квартири. Малолітня донька [PERSON] залишилася проживати з позивачкою на її повному матеріальному утриманні. Відповідач після припинення спільного проживання наголосив, що кошти на утримання дитини буде надавати виключно після винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів. На даний момент доньці виповнилося девять років, дитина відвідує школу, активно росте та розвивається. Крім того дитина потребує певного переліку необхідних покупок, а саме: необхідні продукти харчування (молоко, мясо, фрукти, овочі, крупи) 1000 грн. на місяць, предмети необхідні для розумового розвитку дитини (книжки, іграшки, тощо) 500 грн., покупка необхідного сезонного одягу 1000 грн., покупка медикаментів 500 грн., покупка миючих засобів (шампунь, мило, пральний порошок) 100 грн., оплата відвідування гуртків, курсів 500 грн., загалом на суму близько 3600 грн. щомісячно. Всі зазначені витрати позивачка змушена сплачувати самостійно без будь якої допомоги відповідача. Відповідач не працює офіційно, однак займається перепродажем сільсько- господарської продукції та має заробіток. Позивачка по працює продавцем в магазині «АТБ Макет» та отримує заробітну плату у розмірі близько 4000 гривень щомісячно. У звязку з тим, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання спільної дитини, свою відмову в утриманні доньки нічим не мотивує, позивачка вимушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. В підготовче судове засідання сторони не зявилися. У підготовче судове засідання позивач не зявилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, та з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 22). Представник позивача у підготовче судове засідання не зявилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги позивача задовольнити (а.с.23). Відповідач у підготовче судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. (а.с. 25). Суд, відповідно до ст.ст.200, 223, 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1\~ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно до\~ст.184 СК України\~суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення\~ст.180 СК України\~про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Згідно ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років складає 1944 грн. Відповідач перебуває в працездатному віці, інших утриманців не має, являючись батьком неповнолітньої дитини зобов'язаний утримувати її до повноліття. Також, приймаючи до уваги усі обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання дитини на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1944 гривні. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, з відповідача в розмірі 704,80 грн. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved