Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] 07 липня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Дніпро» про визнання частково недійсним рішення, скасування державної реєстрації і визнання права власності, позовні вимоги доповнювалися і уточнювалися. Позивач у своєму позові посилається на те, що рішенням виконкому [PERSON] дозволено збудувати гараж, гараж збудовано, він знаходиться в кооперативі «Дніпро»; рішенням виконкому дозволено оформити вказаний гараж на позивача, що і було зроблено, гараж передано позивачу і він став ним користуватися, є давно членом кооперативу, володіє цим гаражем тривалий час, але належним чином документи про право власності оформлені про це не були; позивачу стало відомо, що за рішенням третейського суду право власності саме на його гараж помилково оформлено на кооператив і зареєстровано так, [PERSON] звернувся в БТІ та до спеціаліста для отримання технічного паспорту на вказаний гараж, 03 грудня 2014 року отримав його, але зареєструвати цю власність немає можливості, оскільки є рішення третейського суду і реєстрація гаражу на кооператив, йому рекомендовано ці питання вирішити в судовому порядку. Просив визнати частково недійсним рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Левлекс» від 20 серпня 2007 року по справі № 10 80/07 (про визнання права власності) в частині визнання права власності за відповідачем на вказаний гараж позивача, скасувати державну реєстрацію права власності на це нерухоме майно за відповідачем в автогаражному комплексі літ. А-8 на третьому поверсі прим. 3, поз. 31 гараж загальною площею 19.8 кв. м. та визнати це право власності за ним, задовольнивши уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Дніпро» в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином (в матеріалах справи міститься розписка), в письмовому зверненні до суду проти позову не заперечував, просив винести рішення на розсуд суду по закону без участі їх представника. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності представника відповідача згідно ст. 169 ЦПК України. Представники третіх осіб Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області і Дніпропетровської міської ради в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, чим, на думку суду, проти позову не заперечували і просили винести рішення на розсуд суду по закону без участі їх представників. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності представників вказаних третіх осіб згідно ст. 169 ЦПК України. Зясувавши думку сторін і третіх осіб, оцінивши надані та добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що рішенням № 249 виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17 березня 1994 року була відведена земельна ділянка по вул. Рогальова м. Дніпропетровська для будівництва авто гаражного кооперативу «Дніпро», розпорядженням № 43-р виконавчого комітету Жовтневої районної в м. Дніпропетровську ради від 09 лютого 1995 року було прийнято рішення про створення і реєстрацію кооперативу для будівництва гаражів індивідуального користування по вул. Рогальова м. Дніпропетровська. На підставі вказаного рішення був створений авто-гаражний кооператив «Дніпро», який був зареєстрований у встановленому законом порядку рішенням місцевої влади. На підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська [PERSON] було дозволено будівництво гаражу у вказаному гаражному кооперативі. Гараж було збудовано, він ним користується, гараж утримується та сплачуються необхідні платежі до кооперативу. Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної в м. Дніпропетровську ради затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію авто гаражного комплексу по вул. Рогальова, 14, дозволено оформити гараж на позивача і рішенням № 78 від 25 січня 2008 року затверджено перелік членів кооперативу, де вже вказано позивача, [PERSON] став членом кооперативу, сплатив необхідні внески, 25 листопада 2009 року отримав в КП ДМБТІ технічний паспорт на вказаний гараж, але право власності йому рекомендовано встановити шляхом звернення до суду. Позивач намагався отримати право власності на спірний гараж, але зареєструвати його позивач не може, оскільки цьому перешкоджає рішення третейського суду та реєстрація на спірне приміщення за кооперативом. Таким чином, у зв'язку з тим, що своєчасно позивач не оформив правовстановлювальних документів на гараж через органи МБТІ, а потім і через Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції, які б свідчили про право власності на вказаний гараж та його відповідну реєстрацію, позивач не має можливості в повному обсязі використати своє право власності (в повному обсязі володіти, управляти, розпоряджатися власністю), а член гаражного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за гараж наданий йому в користування, набуває права власності на це майно. Позивач звертався в КП ДМБТІ ДОР з заявою про проведення інвентаризації свого гаражу, який знаходиться вул. Рогальова, 14 на 3 поверсі у літ. А-8 автогаражного комплексу, розташованого по вул. Рогальова, 14 і реєстрації за ним права власності на цей гараж. КП ДМБТІ ДОР провело інвентаризацію вказаного гаражу та видало позивачу технічний паспорт, але в реєстрації рішенням реєстратора було відмовлено посилаючись на те, що автогаражний комплекс був зареєстрований за обслуговуючим кооперативом «Автогаражний кооператив «Дніпро». ОК АК «Дніпро» зареєстрований у встановленому законом порядку, про що свідчать свідоцтво про державну реєстрацію та довідка з єдиного державного реєстру. В статуті ОК АК «Дніпро» записано: 2.Мета діяльності кооперативу. Кооператив спочатку створений для задоволення потреб громадян в будівництві гаражів за рахунок власних засобів і зберігання в них особистого автотранспорту. Основною метою діяльності кооперативу є забезпечення зберігання і запобігання угону автотранспортних засобів з них, а також надання членам кооперативу комунальних послуг, в тому числі:подача електроенергії в гаражі (бокси), забезпечення водою через водозабірні колонки загального користування, прибирання території та вивіз сміття, забезпечення руху автотранспортних засобів по території кооперативу у будь-який час доби та року. 5.Членство у кооперативі. 5.1 Членами кооперативу можуть бути юридичні особи, а також громадяни, що досягли 18-рїчного віку, які мають гараж (бокс), побудований ними при будівництві кооперативу, або успадкований від померлих близьких родичів, або якщо вони отримали їх в результаті купівлі-продажу, за дорученням або внаслідок дарування та мають автотранспорт в ньому, якщо він зареєстрований на його імя і якщо вони сплатили вступний внесок. 9.Майнові права кооперативу та його членів. Споруди, збудовані кооперативом для загального користування членів кооперативу за рахунок їх коштів є власністю кооперативу. Гаражні бокси членів кооперативу збудовані кооперативом за рахунок особистих грошових коштів, є власністю кожного члена кооперативу. Власністю кооперативу, призначеною для загального користування членів кооперативу, є проїжджі шляхи та їх приналежності, огорож і периметру кооперативу, лісонасадження, інвентар загального користування, підсобні приміщення та адміністративні приміщення правління, ремонтно-технічний бокс, обладнання і комунікації загального користування та інші споруди. Рішенням № 78 Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради від 25 січня 2008 був затверджений перелік членів ОК АК «Дніпро» згідно додатку, гаражний бокс № 3/31 був зареєстрований за [PERSON]. Пайовий внесок позивачем зроблений в повному обсязі, про що свідчить довідка кооперативу. Судом встановлено, що обслуговуючий кооператив «АК «Дніпро» отримав право власності на нерухоме майно за незаконним рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації «Левлекс» від 20 серпня 2007 року по справі № 10-80/07 (про визнання права власності). Про це рішення позивач не був повідомлений і суд при винесені рішення не узяв до уваги, що він робив внесок у будівництво гаражу 3/31 літ. А-8 прим. 4 третій поверх, про що свідчать документи, на протязі усіх років він сплачував експлуатаційні втрати, що до свого гаражу, робив ремонт боксу та електропроводки, володіє гаражем на підставі рішень місцевої влади. За таких обставин він вимушений захищати своє право власності у судовому порядку. Відповідно до ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Засобом захисту якого згідно до ст.16 ЦК є визнання права та примусове виконання обовязку в натурі. Фактично цей гараж є власністю позивача, бо був збудований за його грошові кошти, він є членом гаражного кооперативу, пайовий внесок повністю сплачено. Таке ж право, згідно до вимог ч. 1 ст. 8 ЦК (аналогія закону) передбачено ч. З ст. 384 ЦК України відповідно до якої у випадку викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Судом встановлено, що саме на підставі рішення виконкому було збудовано капітальний гараж за власні кошти позивача, який вніс в повному обсязі свій пайовий внесок за гараж до кооперативу, позивач також сплатив повністю свій пайовий внесок за гараж і володіє гаражем на підставі рішення виконкому про переоформлення гаражу. Підтвердженням цього є довідка гаражного кооперативу. Крім того, позивач в установленому порядку отримав технічний паспорт на вказаний гараж. Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Постанови КМУ «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 17 жовтня 2013 р. № 868 , рішення судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на таке майно. В силу приписів ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Суд приймає до уваги також і ті обставини, що ОК АК «Дніпро», в якому знаходиться спірний гараж (користувач земельної ділянки) не заперечує і клопоче про визнання права власності на вказаний гараж за позивачем, про що є письмове підтвердження; виконані роботи по будівництву гаража не протирічать вимогам закону і проводились з відома гаражного кооперативу та органів місцевої влади з дотриманням будівельних та інших необхідних норм, гараж прийнято в експлуатацію; зустрічні позовні вимоги не заявлені; інших спадкоємців або претендентів немає, кооператив на гараж не претендує; оформити документи на спірний гараж позивач в іншому передбаченому законом порядку не може; ніяким іншим чином вирішити питання немає можливості. Тому, у звязку з необхідністю узаконити вищевказаний обєкт нерухомості позивач вимушений звернутися з позовом до суду. На підставі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Цивільна відповідальність майнова відповідальність громадян чи організацій, що виникає в разі неправомірних дій, невиконання договірних зобов'язань, заподіяння особистої чи майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення можливе встановленням фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові могли бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ст. 10 ЦПК, всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю їх між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При таких обставинах суд вважає можливим визнати частково недійсним рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Левлекс» від 20 серпня 2007 року по справі № 10 80/07 (про визнання права власності) в частині визнання права власності за обслуговуючим кооперативом «Автогаражний кооператив «Дніпро» на нерухоме майно в автогаражному комплексі літ. А-8 на третьому поверсі прим. 3, поз. 31 гараж загальною площею 19.8 кв. м., що розташований в м. Дніпропетровську по вул. Рогальова, 14, скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за обслуговуючим кооперативом «Автогаражний кооператив «Дніпро» - в автогаражному комплексі літ. А-8 на третьому поверсі прим. 3, поз. 31 гараж загальною площею 19.8 кв. м., що розташований в м. Дніпропетровську по вул. Рогальова, 14 та визнати за [PERSON] право власності на гараж загальною площею 19.8 кв. м., що розташований в автогаражному комплексі літ. А-8 на третьому поверсі прим. 3, поз. 31 обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Дніпро», що розташований в м. Дніпропетровську по вул. Рогальова, 14 Таким чином, позовні вимоги знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового засідання, вони є обгрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved