Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON], від імені якого діє [PERSON], звернулась в суд з позовом до Ковельської міської ради Волинської області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача приватного нотаріуса Ковельського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.08.2013 року помер чоловік позивача- [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно та спадкування належного йому майна здійснювалось по закону, оскільки на випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склав. Після смерті [PERSON] позивач звернулася до приватного нотаріуса Ковельського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу за № 57103810 (номер у нотаріуса 2-2015) та видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 39619860 від 13.02.2015 року. 13.02.2015 року приватним нотаріусом [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер 81, згідно якого посвідчувалося право на спадщину, а саме - на 29/100 частки житлового будинку з відповідною частиною будівель та споруд за № 1, який розташований по вулиці Героїв Крут, що в м. Ковелі Волинської області. Натомість інші спадкоємці майна спадкодавця, його діти, [PERSON] та [PERSON], написали заяви, які посвідчені приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову від належної їм частки спадкового майна після смерті батька - [PERSON] Однак у 2017 році позивач виявила невідповідність відомостей щодо спадкового майна, що містяться у Свідоцтві про право на спадщину за законом від 13.02.2015 року та у Витязі про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.02.2015 року. Так, згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.05.2010 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про поділ частини будинку в натурі, позов позивача задоволено та проведено поділ частини будинковолодіння, розташованого по вул. Героїв Крут, 1 в м. Ковелі Волинської області між [PERSON] та [PERSON], згідно ІІ-го варіанту поділу, зазначеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи № О-331 від 25.01.2010 року, а саме: виділено [PERSON] (першому співвласникові) коридор 2-1 пл. 5,7 кв.м., кладову 2-2 пл. 3,5 кв.м., кладову 2-4 пл. 1,8 кв.м., кухню 2-3 пл. 6,7 кв.м., запроектоване приміщення 2-5? пл. 15 кв.м., а також сарай Г-1, вбиральню З, ? частину огорожі (1), ? частину воріт (3), а всього на суму 26\~085 грн. 41 коп. Як зазначає позивач, при її звернені до приватного нотаріуса [PERSON] з проханням виправити помилку в Свідоцтві про право на спадщину за законом, зазначивши відомості про право власності на частину житлового будинку по вул. Героїв Крут, 1 в. Ковелі згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.05.2010 року, приватний нотаріус пояснила, що вона видала Свідоцтво про право на спадщину за законом згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2008 року по справі № 2-1232/08, право власності за яким зареєстроване Ковельським підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 13.05.2009 року, номер запису: 3779 в книзі: 26, реєстраційний номер: 18733824. Разом з тим позивач зазначає, що право власності згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.05.2010 року ніким зареєстровано не було. За вказаних обставин позивач вважає, що нотаріус зобовязаний був повідомити спадкоємця про неможливість видати Свідоцтво про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно та розяснити право спадкоємця на звернення до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Враховуючи наведене, представник позивача [PERSON] просив суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 13 лютого 2015 року [PERSON] приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області [PERSON], та зареєстроване в реєстрі за № 81 та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на 29/100 частки житлового будинку (з відповідною частиною будівель та споруд) № 1 по вул. Героїв Крут в м. Ковелі Волинської області, проведеної 13 лютого 2015 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області [PERSON], номер запису про право власності: 8721332, разом з тим визнати за [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]) право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що складається з: коридор 2-1, площею 5,7 кв.м.; кладову 2-2, площею 3,5 кв.м.; кладову 2-4, площею 1,8 кв.м.; кухню 2-3, площею 6,7 кв.м.; запроектоване приміщення 2-5*, площею 15 кв.м., загальною площею 32,7 кв.м., житловою площею 15 кв.м., а також сарай Г-1, вбиральню З, розташованого за адресою: Волинська область, місто Ковель, вулиця Героїв Крут, будинок № 1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], який помер 22 серпня 2013 року в м. Ковелі Волинської області. В судове засідання позивач та його представник не з'явились. Однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшло письмове клопотання Ковельського міського голови [PERSON] про розгляд справи у відсутності представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - приватний нотаріус Ковельського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до суду надійшли письмові пояснення, згідно яких нотаріус зазначає, що на підставі заяви представника позивача [PERSON] нотаріусом [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом 13.02.2015 року за Р.№81 на користь позивача [PERSON] Представником позивача були надані всі необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з яких вбачалося, що спадкодавцю належить 29/100 частки житлового будинку з відповідною часткою будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Волинська область, місто Ковель вулиця Героїв Крут будинок 1. Підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії, а саме - у видачі Свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса не було. Враховуючи вимоги ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками, право спільної часткової власності на майно припиняється, а дане право на 29/100 частки житлового будинку з відповідною часткою будівель і споруд за вище зазначеною адресою не було припинено, що підтверджують подані документи, надані представником позивача. Тому нотаріусом було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. 22.08.2013 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серія І-ЕГ № 147262 від 27.08.2013 року, актовий запис № 507. Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.05.2010 року у справі № 2-15/10 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про поділ частини будинку в натурі, задоволено позов позивача та проведено поділ частини будинковолодіння, розташованого по вул. Героїв Крут, 1 в м. Ковелі Волинської області, між [PERSON] та [PERSON], згідно ІІ варіанту поділу, зазначеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи № О-331 від 25.01.2010 р., розробка якого визначена в таблиці № 5 та показана на плані в додатку № 3 висновку, а саме: виділено [PERSON] (першому співвласникові) коридор 2-1 пл. 5,7 кв.м., кладову 2-2 пл. 3,5 кв.м., кладову 2-4 пл. 1,8 кв.м., кухню 2-3 пл. 6,7 кв.м., запроектоване приміщення 2-5? пл. 15 кв.м., а також сарай Г-1, вбиральню З, ? частину огорожі (1), ? частину воріт (3), а всього на суму 26\~085 грн. 41 коп. Вказане рішення набрало законної сили 29.07.2010 року згідно з ухвалою Апеляційного суду Волинської області по даній справі. Таким чином частина будинковолодіння, розташованого по вул. Героїв Крут, 1 в м. Ковелі Волинської області належала померлому [PERSON] на праві приватної власності. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстровий номер 81, приватним нотаріусом [PERSON] посвідчувалося право на спадщину позивача, а саме на - 29/100 частки житлового будинку з відповідною частиною будівель та споруд за № 1, який розташований по вулиці Героїв Крут, що в м. Ковелі Волинської області. Так, згідно вказаного свідоцтва позивач спадкувала вказаний житловий будинок А-1, в цілому, деревяний, житловою площею 81,2 кв.м., загальною площею 110,0 кв.м., та розташовані біля будинку будівлі та споруди: Г-1 сарай; Д-1 сарай; Е-1 гараж; Л-2 літня кухня; Ж-1 сарай; З вбиральня; 1-3 огорожа. На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом приватним нотаріусом [PERSON], було надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.02.2015 року, індексний номер витягу: 33595484, номер запису про право власності: 8721332, згідно опису якого, обєктом нерухомого спадкового майна є житловий будинок А-1, будівлі та споруди: Г-1 сарай; Д-1 сарай; Е-1 гараж; Л-2 літня кухня; Ж-1 сарай; З вбиральня; 1-3 огорожа . Таким чином, відомості щодо спадкового майна, що містяться у Свідоцтві про право на спадщину за законом від 13.02.2015 року та у Витязі про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.02.2015 року не відповідають рішенню Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.05.2010 року, чим порушуються права позивача. В той же час, позивач визнала ту обставину, що право [PERSON] на майно, виділене йому за вказаним рішення суду, не було у встановленому порядку зареєстровано на момент видачі оспорюваного свідоцтва. На момент видачі цього свідоцтва було зареєстровано лише право [PERSON] на 29/100 частки житлового будинку з відповідною частиною будівель та споруд за № 1, який розташований по вулиці Героїв Крут, що в м. Ковелі Волинської області. Суд визнає, що нотаріус, видаючи оспорюване свідоцтво, правомірно прийняла до уваги вказану обставину та на законних підставах видала свідоцтво саме на це майно, а не на майно, визначене в рішенні суду від 05.05.2010 року. Через відсутність реєстрації права померлого [PERSON] на майно, визначене в рішенні суду, нотаріус не мала права видати інше свідоцтво про право на спадщину. Крім цього, доказів того, що нотаріусу взагалі було відомо про наявність такого рішення суду, позивачем не надано, а тому дії нотаріуса при видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину були правомірними та законними. Проте, зважаючи на існування зазначеного вище рішення суду, видане нотаріусом свідоцтво про право на спадщину, на даний час порушує законні права позивача, оскільки вказаним рішенням фактично припинено право спільної часткової власності померлого [PERSON] В зв'язку з цим позивач не може вільно розпоряджатись спадковим майном, а тому оспорюване свідоцтво про право на спадщину слід визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію права позивача на 29/100 частки будинку. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що правовстановлюючі документи на майно, вказане в рішенні суду, померлому [PERSON] не видавались, то, відповідно, позивач не має змоги оформити свої спадкові права на це майно в позасудовому порядку. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON], в тому числі й майна, визначеного в рішенні суду від 05.05.2010 року. Дана обставина визнана сторонами, а тому не підлягає доказуванню в силу вимог ст. 61 ЦПК України. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В судовому засіданні встановлено, що позивач після смерті [PERSON]у встановленому порядку прийняла спадщину. З огляду на викладене, позивач по справі є спадкоємцем за законом майна, що належало померлому [PERSON], а тому це майно належить позивачу в порядку спадкування за законом. Виходячи з обставин справи, судові витрати по справі суд залишає за позивачем. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved