Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] 02 жовтня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні онука та визначення способу спілкування з онуком. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона має онука [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з відповідачем [PERSON], яка є його матір'ю та яка чинить їй перешкоди у спілкуванні з онуком, незважаючи на висновок органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області від 10 вересня 2014 року, яким встановлено порядок такого спілкування. Вона бажає спілкуватися з онуком, приймати участь у його житті та вихованні і в неї є можливість матеріально його утримувати, але після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Просила зобов'язати [PERSON] не перешкоджати їй брати участь у вихованні онука [PERSON], [INFO] та визначити їй спосіб спілкування з ним шляхом встановлення часу спілкування з дитиною тричі на тиждень за місцем її проживання з ночівлею з 08.00 год. одного дня до 18 год. другого дня з урахуванням графіка роботи та вихідних днів, у відсутності [PERSON], про що погоджувати з останньою за 5 днів та з правом забирати онука в ці дні з дошкільного навчального закладу або школи, проводити з ним спільний відпочинок в зимній та літній період не менше 30 днів, в тому числі з правом виїзду за межі Полтавської області в межах території України або за межі території України з лікувальною, оздоровчою або туристичною метою, про що повідомляти [PERSON] не пізніше ніж за 5 днів до виїзду, яка не повинна чинити перешкоди, в разі якщо такий виїзд не суперечить інтересам дитини та яка зобов'язана оформити або надати дозвіл на оформлення необхідних документів, необмеженого спілкування з онуком особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, поздоровляти його з днем народження, Новим роком та іншими святами, організовувати свята, повідомляти її про місце проживання, навчання, перебування онука. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. В попередньому судовому засіданні відповідач позов визнала частково та пояснила, що вона не заперечує проти спілкування сина з бабою [PERSON], але з її згоди та в її присутності враховуючи, що дитина ще маленька. Третя особа: Служба у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області за довіреністю Білоус А.О. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, заслухавши пояснення позивача та його уповноваженого представника, уповноваженого представника третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною бабою малолітнього [PERSON], [INFO], батьками якого згідно свідоцтва про народження дитини, виданого 17 жовтня 2012 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції є [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року. Дитина [PERSON] проживає в сім'ї матері [PERSON] та її чоловіка, з бабою [PERSON] не спілкується, оскільки відповідач змінила місце свого проживання, не надає позивачу [PERSON] адресу свого та дитини перебування та не відповідає на телефонні дзвінки. Як зазначено в ч.1 ст.3, ст. 9, ст. 18 Конвенції про права дитини, ч.7,8 ст.7 СК України та закріплено в Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи, вона має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками та їх рідними, а суд, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з якнайкращого забезпечення їх інтересів. Статтею 257 Сімейного кодексу України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно ст. 263 Сімейного кодексу України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу де зазначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. При таких встановлених в судовому засіданні обставинах справи та аналізуючи наведені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що відповідач перешкоджає позивачу брати участь у вихованні онука, чим позбавляє її права щодо участі у спілкуванні та вихованні онука, що може позбавити останнього родинних зв'язків з бабою по лінії батька, любові та турботи з боку баби. Як слідує з висновку органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації від 10 вересня 2014 року за № 1-19/371 на звернення позивача [PERSON] їй було встановлено порядок спілкування з онуком, а саме: три дні на тиждень, що включає право забирати онука до місця свого проживання з ночівлею без присутності матері, а також в дні побачень забирати онука з дошкільного навчального закладу або школи попередньо повідомивши [PERSON], проводити з онуком спільний відпочинок в зимовий та літній період, але не менше 30 днів в сукупності за рік, в тому числі з правом виїзду за межі Полтавської області в межах території України та за межі території України з лікувальною або оздоровчою метою, про що повідомляти [PERSON] про такий намір за п'ять днів до виїзду та в разі якщо такий виїзд не суперечитиме інтересам дитини [PERSON] не має права чинити перешкоди для такого виїзду, необмежено спілкуватися з онуком особисто засобами телефонного, поштового, електронного зв'язку, вітати з днем народження, організовувати свято з приводу дня народження, святкувати його разом та мати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, який суд вважає недостатньо обгрунтованим та таким, що не в повній мірі відповідає інтересам дитини та не погоджується з ним відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України. З огляду на викладене, враховуючи вік дитини, характер стосунків, що склалися між сторонами, суд встановлює наступний порядок спілкування позивача з онуком: тричі на тиждень будь-якого дня протягом тижня за домовленістю з матір'ю [PERSON], враховуючи бажання дитини та її режим дня та спільного відпочинку протягом 30 днів на рік за домовленістю з матір'ю [PERSON], що буде відповідати інтересам дитини та сприяти її повноцінному розвитку.

Outcome: partial