Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить стягувати із відповідача в користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у зв`язку із навчанням до закінчення навчання або до досягнення 23 річного віку в розмірі 3000 гривень щомісяця але не менше 50 % прожиткового мінімуму на працездатну особу. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком позивачки. [PERSON] , після досягнення повноліття, продовжила навчання в коледжі економіки, права та інформаційних технологій ТНЕУ на денній формі, а тому потребує матеріальної допомоги. Батько в добровільному порядку такої допомоги не надає. Від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтовує тим, що [PERSON] навчається на бюджетній формі навчання, та навчальний заклад забезпечує її харчування, підручниками, та надає матеріальну допомогу. Пояснив, що він сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дочки. Звертає увагу, що після смерті матері позивачки, він вдруге одружився та в цьому шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка часто хворіє, навчається в гімназії з платною формою навчання, він оплачує її гуртки, купляє одяг та шкільне приладдя. Тому не може надавати матеріальну допомогу старшій дочці. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених в позовній заяві. Звернув увагу, що [PERSON] досягла повноліття, однак продовжує навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. Бабуся [PERSON] пенсійного віку, а тому не має достатньо можливостей допомагати онуці, а матір загинула. Представник відповідача заперечив проти позову з тих підстав, що [PERSON] не потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на бюджетній формі навчання, забезпечується всім необхідним за рахунок держави та отримує соціальну допомогу. Відповідач працює, однак має сім`ю, дочку від другого шлюбу, а тому не може надавати матеріальну допомогу для повнолітньої дочки. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою відповідача [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть №1664 від 2006 року відділ реєстрації актів цивільного стану м. Лісабон). Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2013 року у справі №1915/6783/2012 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Також, [PERSON] позбавлено батьківських прав. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років та вона досягла повноліття. Відповідно до довідки Коледжу економіки, права та інформаційних технологій ТНЕУ від 12.11.2019 року №1193 та інформації від 12.03.220 року №13, [PERSON] дійсно навчається на четвертому курсі коледжу за освітньо-кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст», спеціальність «Право», форма навчання - денна, умови - держзамовлення. Термін навчання: 01.09.2016 року - 30.06.2020 року. [PERSON] на період навчання в коледжі отримує соціальну стипендію як дитина сирота на повному державному забезпеченні, отримує грошову допомогу на харчування та двічі на рік, у вересні та в кінці навчального року грошову допомогу на придбання одягу, взуття та літератури, а також коледж забезпечує її підручниками. [PERSON] одружився [INFO] з [PERSON] , та [INFO] в них народилася дочка [PERSON] . Відповідно до довідки ДП «Фаворит 1», [PERSON] проживає по [ADDRESS] , разом з ним зареєстровані донька [PERSON] , донька [PERSON] , та дружина [PERSON] . Згідно довідки Галицького коледжу імені В.Чорновола №44 від 10.05.2020 року [PERSON] , дійсно навчається у п`ятому класі гімназії «Гармонія» відокремленого структурного підрозділу коледжу. За факультативи навчання коледжу є платним. Відповідно до інформації КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня», [PERSON] перебуває у педіатричному відділенні №3 на диспансерному обліку у лікаря ортопеда, лікаря-ендокринолога, лікаря дерматолога. Дитина потребує постійного спостереження, лікування та реабілітації. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з вимогами ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дочка [PERSON] досягла повноліття, продовжує навчання на денній, бюджетній формі навчання, самостійно заробляти на життя не має можливості, а тому потребує матеріальної допомоги. Доводи, що [PERSON] не потребує допомоги, у зв`язку із тим, що навчається на бюджетній формі навчання та забезпечується коледжем, суд не бере до уваги, оскільки не доведено, що розмір такої допомоги повністю забезпечує її потреби, зважаючи на те, що матір в неї померла, проживає з бабусею пенсійного віку. При цьому, на думку суду, відповідачем не доведено, що він не має можливості таку допомогу надавати. Так, як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, його довіритель працює, однак, не повідомив, про розмір його доходів. Суд враховує, що відповідач має можливість, за наявності альтернативи, оплачувати середню освіту молодшої дочки. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки, яка навчається на денній формі навчання, перебуває на матеріальному забезпеченні як дитина сирота, оскільки матір загинула, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, відомості про незадовільний стан здоров`я відсутні, матеріальне становище [PERSON] , який має на утриманні неповнолітню дочку. Тому, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці [PERSON] та розмір аліментів, які підлягають стягненню слід визначити у розмірі 1100 гривень але не менше 50 % прожиткового мінімуму на працездатну особу щомісяця до закінчення навчання, але не довше як до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Такий розмір приблизно відповідає також 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Менший розмір аліментів не буде достатнім для навчання та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку позивачки, зважаючи також на встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб. Доводи представника відповідача по те, що бабуся [PERSON] працює, а тому може надавати матеріальну допомогу онуці, є безпідставними, оскільки таких доказів суду не надано, вона є пенсійного віку, а також обов`язок по утриманню повнолітніх дітей які продовжують навчання, покладено саме на батьків. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути в користь держави судовий збір.

Outcome: partial