Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із вказаним позовом до [PERSON], третя особа - Фрунзенський відділ Державної міграційної служби Головного управління України в Харківській області, в якому просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та анулювати державну реєстрацію місця проживання [PERSON] за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог посилались на те, що у вказаній вище квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] є основним наймачем спірної квартири. Відповідач [PERSON] - колишній чоловік [PERSON] (шлюб розірвано 05.02.2008 року). У січні 2009 року відповідач зібрав усі свої речі та виїхав з квартири. Тобто більш 6 місяців [PERSON] не проживає в квартирі, квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, своїх речей в квартирі не залишив. [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, у яких просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Представник третьої особи Фрунзенський відділ Державної міграційної служби Головного управління України в Харківській області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. Згідно Ордера на жиле приміщення № 1534 серії А від 22.12.1978 року [PERSON] була надана квартира [ADDRESS]. Відповідно до рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради народних депутатів м. Харкова, Харківської області від 15.06.1993 року № 86/6 у зв'язку зі смертю основного наймача квартири за адресою: [ADDRESS], [PERSON], відкрито особовий рахунок на ім'я гр. [PERSON] (донька) на склад сім'ї - 3 чоловіка: основний - [PERSON], син - [PERSON], син - [PERSON] На теперішній час у спірній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] більше, ніж 6 місяців, комунальні послуги не сплачує. Відповідно до вимог ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем. Таким чином, судом встановлено, що відповідач більше 6 місяців без поважних причин не мешкає у квартирі, де зареєстрований, спірним житлом не цікавиться, плату за проживання не вносить. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням заявлена законно і обґрунтовано, тому підлягає задоволенню. Разом з тим, позовна вимога щодо анулювання державної реєстрації місця проживання відповідача за зазначеною вище адресою є необґрунтованою та задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Згідно абз. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Аналіз вказаного Закону дає підстави вважати, що зняття з реєстрації місця проживання проводиться відповідним органом реєстрації на підставі рішення суду, що набрало законної сили, а не судом. Тому зняття з реєстрації місця проживання відповідача не належить до компетенції суду. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, загальний розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] складає 121 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial