Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

[INFO] померла [PERSON] . До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка та житловий будинок, що знаходяться на території Жванської сільської ради. Позивач стверджує, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , але з об`єктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим нотаріус не може прийняти від нього заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом 01 вересня 2020 року звернувся до суду. 01 вересня 2020 року ухвалою судді позов було залишено без руху (а.с. 13). 23 вересня 2020 року позивач усунув недоліки позовної заяви (а.с. 16-18). На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом 26 жовтня 2020 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання кожного з відповідачів (а.с. 27, 28). Ухвалою від 27 жовтня 2020 року (а.с. 23) відкрито підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 11 листопада 2020 року у справі призначено розгляд по суті (а.с. 57). За клопотанням представника позивача (а.с. 70) судове засідання 09 грудня 2020 року було відкладено. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. В той же час представник позивача адвокат Радамовський Микола Миколайович (а.с. 10-11) електронною поштою направив до суду клопотання (а.с. 73), в якому просив позов задовольнити та розглянути справу без участі сторони позивача. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою (а.с. 68), у судове засідання не з`явилася вдруге, не подала відзиву на позов та не просила про розгляд справи за її відсутності. Одночасно, 08 листопада 2020 року від [PERSON] електронною поштою надійшла заява (не підписана належним чином) (а.с. 33), з якої вбачається, що вона також претендує на обов`язкову частку у спадщині. \~ \~ \~ \~Враховуючи положення ч. 3 ст. 211, ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності позивача чи його представника та відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] 23 листопада 2020 року подав відзив, у якому позовні вимоги [PERSON] не визнав (а.с. 62-67). В судовому засіданні [PERSON] пояснив: Останніх вісім місяців свого життя його мати проживала в нього у с. Ожеве Сокирянського району Чернівецької області, оскільки не могла сама себе обходити. Він самостійно лікував матір, а після смерті похоронив її, провів всі необхідні обряди. Останнім заповітом від 23 березня 2019 року його мати усе своє майно заповіла лише йому. А тому вважає, що заповіт від 13.01.2005, на який посилається позивач, є скасованим у відповідності до положень ст. 1254 ЦК України. Окрім того, він прийняв спадщину у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України. В той же час, він не заперечує, щоб брат оформив у спадок обов`язкову частку у вигляді житлового будинку, який належав їх бабі матері їх матері. \~ \~ \~ \~Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: За загальними положеннями про спадкування, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України); право на спадщину виникає в день відкриття спадщини за заповітом або за законом (ст. 1223 ЦК України); спадкоємець, який бажає отримати спадщину, має прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). [INFO] в с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 39). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входять, зокрема, земельна ділянка та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться на території Жванської сільської ради. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). З наявного у спадковій справі № 3/2020 до майна померлої [PERSON] , заведеної приватним нотаріусом Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долею Т.І., інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 58987144 від 14.01.2020 (а.с. 41) слідує, що спадкодавець 13 січня 2005 року підписала заповіт (а.с. 43), яким все своє майно заповіла [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; однак, заповітом, вчиненим 22 березня 2019 року (зворот а.с. 43) і внесеним до Спадкового реєстру 22 травня 2019 року (зворот а.с. 41), [PERSON] все своє майно заповіла лише [PERSON] . Відповідно до положень ч. 2 ст. 1254 ЦК України, заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. В той же час, ч. 1 ст. 1241 ЦК України встановлено, що повнолітні непрацездатні діти спадкодавця можуть спадкувати, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Враховуючи обставину, що відповідач [PERSON] не заперечує факту, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , а також обставину, що позивач є інвалідом першої «А» групи загального захворювання (а.с. 6, 7), суд прийшов до висновку, що він має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] . З довідки Жванської сільської ради № 11 від 13.01.2020 (зворот а.с. 39) слідує, що на день смерті разом із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Доля Т.І. своїм роз`ясненням (а.с. 17) відмовила [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 9) через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, через свою непрацездатність, оскільки він являється інвалідом 1 групи та потребує постійної сторонньої допомоги та догляду (а.с. 6-7, 74). Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, крім того, відповідач [PERSON] фактично погодився на оформлення спадщини за братом, а тому суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Твердження відповідача [PERSON] у своєму відзиві (а.с. 62-66) про те, що лише він має право на спадкування після померлої [PERSON] відповідно до положень ст. 1254, 1269 та 1270 ЦК України є безпідставними в силу положень ч. 1 ст. 1241 ЦК України.

Outcome: approved