Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. 26.05.2019 року о 11 год. 08 хв. у м.Біла Церква по бул. Олександрійський 17, Відповідач керуючи транспортним засобом ВАЗ 21112-110-01 , державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не дотримався безпечної швидкості та безпечної дистанції скоїв зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ 110307 , державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням Позивача. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2019 року дорожньо-транспортна пригода сталося з вини Відповідача, через порушення ним вимог п.п.2.3.б, 12.1, 31.1 Правил дорожнього руху України. Судом встановлено, що невиконання Відповідачем вимог ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, наслідки якої спричинили пошкодження транспортних засобів. У зв`язку з чим, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На автомобілі Позивача виявлено пошкодження ПФП та пошкодження заднього бампера, тріщини правого заднього ліхтаря, деформація заднього правого крила. Відповідно до висновку експертного дослідження №171 від 06.11.2019 року про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу Позивача ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER] , вартість матеріального збитку складає - 5 321,16 грн. Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 24.12.2019 року постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.25-26). У судове засідання Позивач не з`явився, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.41). 17.02.2020 року, 18.03.2020 року, 06.05.2020 року Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.30-31, 36-37). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. При розгляді даної справи суд враховує що, відповідно до ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Отже, право на судовий захист, встановлене ст.55 Конституції України, не може обмежуватись навіть за умови оголошення надзвичайної ситуації карантину. Суд об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 26.05.2019 року о 11 год. 08 хв. у м.Біла Церква по б-у Олександрійський 17, Відповідач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21112-110-01 , державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не дотримався безпечної швидкості та безпечної дистанції скоїв зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ 110307 , державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням Позивача. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 01.07.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області ухвалив постанову, якою Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.5). Відповідно до висновку експертного дослідження №171 про визначення матеріального збитку, завданого власнику ушкодженням колісного транспортного засобу ЗАЗ 110307 , державний номерний знак [NUMBER] , вартість матеріального збитку складає - 5 321,16 грн. (а.с.6-12). Як вбачається з акту №171 виконаних робіт від 06.11.2019 року, виконана виконавцем робота по проведенню автотоварознавчого дослідження автомобіля ЗАЗ 110307 , державний номерний знак [NUMBER] , виконана в повному обсязі, прийнята замовником і підлягає сплаті в сумі 1 000,00 грн. (а.с.14). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно правового висновку наведеного в постанові Верховного суду у справі № 753/ 7281/15 від 23.01.2018 року відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки, згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Як вбачається з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою . Частиною 2 ст.22 ЦК України передбачено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до постанови Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-2808цс15 встановлено, що за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - підлягає задоволенню повністю. Згідно з приписами ст.141 ЦПК України, судові витрати, які поніс Позивач при зверненні до суду, також підлягають стягненню з Відповідача, а саме у розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved