Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), в якому просила розірвати шлюб, укладений із відповідачем, стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Також просила допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, після розірвання шлюбу залишити дитину на її вихованні та стягнути з відповідача на її користь судові витрати зі сплати судового збору та витрати пов'язані з наданням правової допомоги, які складають 320 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що з 30 вересня 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], 2008 року народження. Проте, сімейне життя з відповідачем не склалось через постійні сварки та зловживання відповідачем спиртними напоями, з травня місяця 2012 року проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Спору про поділ майна між ними відсутній. Згідно письмової заяви позивач просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у своїй письмовій заяві також просив слухати справу у його відсутності, позов визнав повністю. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30 вересня 2006 року виконкомом Мар'янівської сільської ради Макарівського району Київської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 01. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане 03.03.2008 року виконкомом Мар'янівської сільської ради Макарівського району Київської області), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №338, виданої 24.11.2014 року Мар'янівською сільською радою Макарівського району Київської області, а також довідкою №153, виданої 19.12.2014 року Мар'янівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, звідки вбачається, що позивач несе додаткові витрати на дитину з оплати занять з фахівцем-логопедом, оскільки дитина має незначні вади мовленнєвого характеру. Позивач вказала, а відповідач не заперечив, що шлюбні відносини фактично припинилися, сім'я розпалася, з травня місяця 2012 року проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї неможливе, перебування позивача у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоча має постійний заробіток, оскільки працює формувальником склопластикових виробів ТОВ «Водний світ. Басейний» (м. Київ, вул. Саксаганського, 45, оф.100, ЄДРПОУ 37414220). Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст. 110 СК України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, суд має право визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у зв'язку з визнанням відповідачем позову. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243,60 грн. сплаченого судового збору, а також в дохід держави в розмірі 243,60 грн. Окрім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року підлягає поверненню позивачці надміру сплачена сума судового збору в розмірі 16,60 грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на правову допомогу. Позивач просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, зокрема зі складання позовної зави до суду в розмірі 320 грн., які підтверджуються відповідно квитанцією від 26.11.2014 року, яка міститься в матеріалах справи.

Outcome: approved