Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - Відповідач -1), [PERSON] (далі - Відповідач -2) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, в якій вказує, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] Спадкоємцем померлої за законом першої черги є Позивач, крім нього іншими спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину є діти померлої - [PERSON], який був зареєстрований з спадкодавцем за однією адресою та [PERSON], яка у шестимісячний строк подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на належне матері майно, проте йому було повідомлено, що ним пропущений строк для подання заяви для прийняття спадщини, який закінчився 22 лютого 2015 року. Строк для подання заяви для прийняття спадщини Позивач пропустив так як хворів та перебував як на амбулаторному так і на стаціонарному лікуванні. В 2002 році він отримав виробничу травму і з тих пір потребує постійного лікування. Відповідач 2 не визнає права Позивача на спадкове майно та відмовляється надати письмову згоду на вступ Позивача до кола спадкоємців. На підставі вищевикладеного, Позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, у три місяці, з дня набрання рішення суду законної сили. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити. Відповідач 1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач 2 та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, вказали, що Позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з підстав, які не є поважними. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали цивільної справи № 288/754/18 - 2-о/288/54/18 та копію спадкової справи № 4/2015, приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попільнянського районного управління юстиції у Житомирській області, [PERSON], померла [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис № 14. /а.с.7, 69/ Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05 грудня 2018 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, батьками [PERSON], [INFO], вказані [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1. /а.с.8/ Згідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданого 13 січня 2015 року Попільнянською державною нотаріальною конторою Житомирської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, про реєстрацію спадкової справи № 56980785, спадкодавцем вказана [PERSON]. /а.с.9/ Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 квітня 1961 року ЗАГС села Парипси, Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON], [INFO]. Вказані [PERSON] та [PERSON], запис за № 8. /а.с.12/ Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 11 березня 1978 року ЗАГС села Парипси, Попільнянського району Житомирської області, 11 березня 1978 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини змінилось на «[PERSON]», запис за № 5. /а.с.13/ Згідно Виписки з погосподарської книги № 2 Попільнянської селищної ради, виданої Попільнянською селищною радою Житомирської області 10 жовтня 2018 року за № 805, головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] вказана [PERSON], разом з нею проживає - син [PERSON], [INFO]. /а.с.14/ Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 13 листопада 2002 року, [PERSON] на підставі розпорядження голови райдержадміністрації № 360 від 01 листопада 2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,7157 га, яка розташована на території Парипської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, землю передано для ведення особистого селянського господарства. /а.с.15/ Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] виданого 08 листопада 2006 року Попільнянським ПФУ Житомирської області, [PERSON], [INFO], виплачується пенсія по інвалідності ІІІ групи на термін з 01 жовтня 2005 року по 30 вересня 2007 року. /а.с.16/ Позивачем надано копії з медичної карти № 7235 [PERSON], [INFO], з якої вбачається, що він 05 травня 2014 року звертався до лікаря терапевта з скаргами на біль, 13 серпня 2014 року та 06 жовтня 2014 року, звертався до лікаря невролога з скаргами на біль. /а.с.17-22/ Відповідно до довідки Попільнянської центральної районної лікарні № 50 від 10 січня 2019 року, [PERSON], 1962 року народження , житель [ADDRESS] в період з [INFO] року по лютий 2015 року, перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря - невролога - 6 жовтня 2014 року. /а.с.33/ Згідно повідомлення Попільнянської центральної районної лікарні № 142 від 28 січня 2019 року, [PERSON], 1962 року народження, житель [ADDRESS] в період з [INFO] року по лютий 2015 року перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря - невролога 6 жовтня 2014 року, на стаціонарному лікуванні хворий перебував з 23 листопада 2015 року по 27 листопада 2015 року з діагнозом: Остеохондроз хребта (історія хвороби № 3697) та з 01 липня 2014 року по 08 липня 2014 року з діагнозом: Остеохондроз попереково-крижового відділу хребта (історія хвороби № 2063). /а.с.79/ В порядку розгляду вказаної справи судом було витребувано Спадкову справу № 4/2015 до майна померлої [INFO] року [PERSON] з якої вбачається, що [PERSON] 13 січня 2015 року звернулась до Попільнянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], в довідках Парипської сільської ради зазначено, що на момент смерті [PERSON] за адресою її проживання був зареєстрований [PERSON], спадкову справу після смерті [PERSON] відкрито та зареєстровано. /а.с.67-78/ Також, в судовому засіданні було досліджено цивільну справу № 288/754/18 - 2-о/288/54/18 за заявою [PERSON], заінтересовані особи Попільнянська селищна рада Житомирської області, Попільнянська державна нотаріальна контора Житомирської області про встановлення факту прийняття спадщини, з якої вбачається, що в судовому засіданні, яке відбулося 02 липня 2018 року, заявник [PERSON] вказав, що він не прийняв спадщину, оскільки не знав про необхідність її прийняття, а якби знав, то прийняв би її. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті матері, оскільки строк на її прийняття ним було пропущено в зв'язку з тим, що він хворів та перебував на лікуванні. Частиною першою, п'ятою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої, другої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, а саме, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначив, що помилковою є практика судів, які визнають причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними із порушенням вимог частини другої статті 59 ЦПК України (частини другої статті 78 ЦПК України, в редакції від 15 грудня 2017 року), відповідно до якої обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), яка враховується судом, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, якою визначено, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення частини третьої 1272 ЦК України не застосовуються. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач в позовній заяві, як на підставу поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилається на те, що він тривалий час хворів, перебував на лікуванні та продовжує хворіти до даного часу, проте надані ним на підтвердження даних обставин докази та обставини встановлені під час розгляду справи, не вказують на наявність існування постійної, в період з дня смерті матері - [INFO] року та на протязі шести місяців після її смерті по 22 лютого 2105 року, перешкоди для звернення до нотаріальної контори, з огляду на періодичність перебування Позивача на лікуванні. Згідно повідомлення Попільнянської центральної районної лікарні від 28 січня 2019 року (а.с.79), Позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 01 липня 2014 року по 08 липня 2014 року, тобто ще до смерті матері [PERSON] (померла [INFO] року) та з 23 листопада 2015 року по 27 листопада 2015 року, тобто в той час, коли минув шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п'ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що Позивач доказів поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини не надав та обставин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення цих дій не довів, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed