Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить\~\~суд визнати\~за [PERSON] право\~\~власності на спадщину, обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що 17.03.2008 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 1,3850 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:0449, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662438, земельну ділянку площею 0,1287 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:1059, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662438. Дану спадщину прийняла [PERSON], яка 26.12.2015 року померла, нотаріально не оформивши своїх спадкових прав. Після її смерті відкрилась спадщина на: земельну ділянку площею 1,3850 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:0449, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662438, земельну ділянку площею 0,1287 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:1059, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662438, яку вона заповіла [PERSON] Проте звернувшись у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не встигла оформити спадкових прав на майно, що залишилось після смерті [PERSON] Просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечили. Судом встановлено наступні обставини. Згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 05.11.2015 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, а саме на: земельну ділянку площею 1,38 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 0,13 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті 17.03.2008 року [PERSON] Рішення набрало законної сили та є чинним. У силу ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованих 21.12.2015 року Відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області на підставі заяви [PERSON] земельній ділянці площею 0,1287 га, розташованій на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала на праві власності [PERSON], присвоєно кадастровий номер 6124281200:01:001:1059, земельній ділянці площею 1,3850 га, розташованій на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала на праві власності [PERSON], присвоєно кадастровий номер 6124281200:01:001:0449. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД № 196531, виданого 26.12.2015 року [PERSON] сільською радою Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] померла 26.12.2015 року в с. Високе Монастириського району Тернопільської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на: земельну ділянку площею 1,3850 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:0449, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662438, земельну ділянку площею 0,1287 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:1059, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662438. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Спадкодавець [PERSON] дані земельні ділянки згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662438 заповіла [PERSON], про що 24.12.2015 року складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Як убачається зі змісту довідки №976, виданої 25.04.2016 року виконкомом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, заповіт на день смерті заповідачем не змінено і не скасовано. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, в силу ч.4 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, у зв»язку з тим, що [PERSON] за життя не встигла провести державну реєстрацію майна, що підлягає спадкуванню, приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (інформаційний лист приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу [PERSON] №179/02-14 від 26.05.2016 року). Як вбачається зі змісту інформаційного листа приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу [PERSON] № 132/01-16 від 30.06.2016 року, до майна померлої 26.12.2015 року [PERSON] за зверненням [PERSON] 12.05.2016 року заведено спадкову справу № 53/20126. Спадкова справа до майна померлого 17.03.2008 року [PERSON] не заводилась, свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом не видавались. Інші особи щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 17.03.2008 року, та померлої 26.12.2015 року [PERSON], не звертались. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю [PERSON] належали: земельна ділянка площею 1,3850 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:0449, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662438, земельна ділянка площею 0,1287 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124281200:01:001:1059, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662438, позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після померлої 26.12.2015 року [PERSON]

Outcome: approved