Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[INFO] року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,18 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадкоємцем цього права за заповітом є [PERSON], яка не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, у п. 4 позовної заяви, просила слухати справу у її відсутності (позовна заява, а.с. 5). Представник відповідача - сільський голова Рівненської сільської ради у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнав і просив справу слухати у їх відсутності (а.с. 20). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] року в с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 8). Довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 544 від 01 червня 2016 року (а.с. 11), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № [NUMBER] від 04 серпня 2016 року (а.с. 12), випискою із списку громадян, членів КСП «Промінь», що додається до державного акта на право колективної власності на землю № [NUMBER] від 09 серпня 2016 року (а.с. 13) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) площею 2,18 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року). По своїй смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, зареєстрований за № 85 24 травня 2000 року у Рівненській сільській раді (а.с. 9), яким належне їй право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП «Промінь» с. Нишівці Мурованокуриловецького району заповіла [PERSON]. Цей заповіт станом на 30 травня 2016 року не змінений і не скасований (а.с. 9). Зазначене стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45462296, виданою 19 жовтня 2016 року. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 544 від 01 червня 2016 року (а.с. 11) доводиться, що спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла [PERSON], вступивши в управління та володіння спадщиною. Заповітом (а.с. 9), свідоцтвом про смерть (а.с. 8), довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 544 від 01 червня 2016 року (а.с. 11) доводиться, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] на належне їй право на земельну частку (пай) і що вона прийняла спадщину. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (Спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07 жовтня 2016 року (а.с. 22) доводиться, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 29 липня 2016 року (а.с. 10), слідує, що оригінал земельного сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 вересня 2016 року (а.с. 14). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове право, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved