Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON], (далі - відповідач), в якому просила їх з відповідачем шлюб розірвати та стягнути з останнього на її користь на утримання малолітніх дітей аліменти. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 24.03.2016 року за заявою [PERSON] позов в частині позовних вимог про стягнення аліментів залишено без розгляду. В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, між ними постійно виникають непорозуміння та сварки, шлюбні відносини фактично припинилися, тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим, суперечить її інтересам та інтересам їх малолітніх дітей: [PERSON], 2006 року народження, та [PERSON], 2010 року народження. Позивач в судове засідання не прибула, через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в своїй письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм право відносини. 26 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 127. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане 21.02.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського РУЮ Київської Області, актовий запис №23), та доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане 04.01.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського РУЮ Київської Області, актовий запис №2). На даний час діти знаходяться на утриманні позивачки та проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї №152, виданої 19.01.2016 року Макарівської селищною радою Київської області. Позивач вказала, а відповідач не заперечив, що спільне життя не склалось, між ними постійно виникають непорозуміння та сварки, шлюбні відносини фактично припинилися, тривалий час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, а тому збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved