Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON], звернулися в суд з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, мотивуючи тим, що 23 січня 2006 року рішенням № 14 [PERSON] сільської ради Немирівського району, Вінницької області позивачам по справі надано додаткове житло, а саме кімнату № 43 в гуртожитку № 2 яке знаходиться по вулиці Заводська (колишня Калініна), с. Ковалівка, Немирівського району, Вінницької області. Вказане приміщення належить згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно територіальній громаді в особі [PERSON] сільської ради. На сьогоднішній день вони продовжують проживати у вказаному житловому приміщенні. Добросовісно та безперервно володіють, відкрито користуються даним нерухомим майном, доглядають та утримують його, постійно роблять в ньому поточний та капітальний ремонт, оскільки завжди проживають та фактично працюють у селі. Вони неодноразово усно зверталися до [PERSON] сільської ради з клопотанням, про те щоб визнали за ними право власності на дане приміщення, оскільки вони понад 10 років безперервно користуються даним нерухомим майном. [PERSON] сільська рада відмовила їм, мотивуючи свою відмову тим, що якщо вони мають намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, їм необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Статтею 344 ч.1 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Оскільки позивачі з січня 2006 року добросовісно (згідно рішення сільської ради) заволоділи кімнатою гуртожитку і продовжують відкрито, безперервно володіти нею до даного часу, тобто більше 10 років, то відповідно зазначеної вище статті вони набувають право власності на цю кімнату. Згідно із ст.. 344 ч.4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. В звязку з цим позивачі [PERSON] [PERSON] просить суд визнати за ними право власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі позов визнає повністю, не заперечує щоб за [PERSON] та [PERSON] визнати право власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Суд заслухавши пояснення позивачів, оцінивши зібрані по справі матеріали, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копією паспорта [PERSON] (а.с.6), копією копією паспорта [PERSON] (а.с.7), копією рішення [PERSON] сільської ради (а.с.8), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.9), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.11), копією довідки [PERSON] сільської ради (а.с.12,13), копією технічного паспорта на квартиру (а.с.14,15). На підставі викладеного,

Outcome: approved