Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовом та просили визнати за ними право власності за кожним по 1/3 частці житлового будинку [ADDRESS] Черняхівського району Житомирської області, як за спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року в с.Видибор. Позивачка [PERSON], яка є також представником [PERSON] за довіреністю від 10.09.2013 року, зареєстрованою в реєстрі за №223, та [PERSON] за довіреністю від 12.09.2013 року, зареєстрованою в реєстрі за №229, в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача -Видиборської сільської ради в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Видиборської сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, позов визнав в повному обсязі. В зв'язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову на попередньому розгляді справи згідно ст.130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року в с.Видибор помер [PERSON] (а.с.12), який був чоловіком позивачки - [PERSON] та батьком позивачів - [PERSON] та [PERSON] (а.с.9,11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] Черняхівського району Житомирської області, який побудований у 1956 році. Реєстрація будинку проведена згідно діючого на той час законодавства шляхом внесення відповідного запису до погосподарськї книги сільської ради, у відповідності з яким в погосподарській книзі №3 за 2001-2005 роки по особовому рахунку [NUMBER], в по- господарській книзі №3 за 2006-2010 роки по особовому рахунку [NUMBER], та в погосподарській книзі №6 за 2011-2015 роки по особовому рахунку [NUMBER] [PERSON] записаний власником спірного будинку (а.с.16). За життя, 30.03.2007 року, [PERSON], уклав заповіт, за яким заповів все належне йому майно сину [PERSON], який від прийняття спадщини відмовився на користь [PERSON]- позивачки по справі, шляхом подання зави про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори. (а.с.36). У відповідності до положень ст. 1223 ЦК України у разі відмови від прийняття спадщини спадкоємців за заповітом право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст. ст. 1261-1265 ЦК України, тобто почергово. Позивачі прийняли спадщину як спадкоємиці першої черги за законом. [PERSON]- шляхом подачі заяви про її прийняття до нотаріальної контори. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, що стверджується довідкою Видиборської сільської ради за № 298 (а.с.7). У відповідності із відповіддю нотаріальної контори, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або осіб, які б мали право на обов'язкову частку в майні спадкодавця немає (а.с.36). Оформлення права на спадщину на спірний будинок в позасудовому порядку неможливо тому що, із довідки БТІ № 2449 від 06.05.2015 року вбачається, що право власності на спірний будинок за [PERSON] не зареєстровано (а.с.13). Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами позову суд не вбачає. В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Спірний будинок не є самовільною забудовою, та документи на підставі яких проводилась його реєстрація в сільській раді не збереглися і відновити їх неможливо (а.с.16). З огляду на викладене суд приходить до висновку, що реєстрація будинку в погосподарських книгах сільської ради свідчить про те, що на зазначений будинок його власник мав правоустановлюючі документи без яких реєстрація була б неможливою. А тому, суд приходить до висновку, що [PERSON] за свого життя та на час відкриття спадщини, володів на праві власності будинком [ADDRESS] Враховуючи викладене, суд вважає, що спірний будинок увійшов до складу спадщини після смерті [PERSON] в силу ст. 1218 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В зв'язку з цим, спірний будинок належить позивачам, як спадкоємцям першої черги за законом після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв'язку з цим, та оскільки право власності на будинок зареєстроване не було, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або осіб, які мали право на обов'язкову частку в майні спадкодавця, немає, нотаріус відмовив спадкоємцям у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, а тому слід визнати за позивачами - [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності за кожним на 1/3 частку спірного будинку як за спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved