Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просять суд усунути їм перешкоди у здійсненні права власності на житловий будинок, який розташований за адресою : [ADDRESS], який належить позивачам на підставі договорів дарування частки житлового будинку, посвідчених 18 квітня 2018 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Павловою О.О., реєстр №356, реєстр №358, та зареєстрованих в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.04.2018 року, шляхом визнання [PERSON], [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовної заяви позивачі зазначають, що на праві особистої власності ним, [PERSON] та [PERSON], належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], в рівних частках, тобто по 1/2 частині кожному, згідно договорів дарування частки житлового будинку, посвідчених 18 квітня 2018 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Павловою О.О., реєстр №356, реєстр №358, та зареєстрованих в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.04.2018 року. За вказаною адресою: [ADDRESS], крім позивачів по справі, зареєстрована мати позивачів - [PERSON] та з 14.12.1994 року зареєстрований батькопозивачів [PERSON], [INFO]. [PERSON] в належному позивачам будинку, фактично не проживає на протязі шести років, з липня 2012 року, оскільки має другу сім'ю, з якою мешкає за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2018 року провадження по справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження. Позивачі в судове засідання не з'явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення Будь-яких інших клопотань сторонами не надано. Суд дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. Відповідно до договорів дарування часток житлового будинку, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Павловою О.О. 18.04.2018 року, [PERSON] подарував своїм дітям [PERSON], [PERSON] по Ѕ частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №121074381 від 18.04.2018, за [PERSON] зареєстровано Ѕ частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. В житловому будинку за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Південноміської ради Харківського району Харківської області від 07.12.2018 вих.№2936, а також копією домової книги. Факт не проживання [PERSON] за місцем реєстрації підтверджується актом депутата Південноміської ради Харківської області Калюх І.Б. від 29.11.2018 року, в якому зазначено, що [PERSON] фактично мешкає шість років за адресою: [ADDRESS]. Таким чином судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS],тривалий час, а саме з липня 2012 року, покинув спірне житло добровільно, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачу у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Згідно з положеннями ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім»ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік. Враховуючи викладене, оскільки відповідач не проживає у вищевказаному будинку з липня 2012 року, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, що ускладнює реалізацію прав позивачів, крім того, в судове засідання [PERSON]не з'явився і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати [PERSON]таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved