Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач 1), Публічного акціонерного товариства « Ідея Банк» (далі - Відповідач 2), [PERSON] (далі - Відповідач 3), Державного підприємства « Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі - Відповідач 4) про визнання права власності на транспортний засіб за наступних обставин. 12 жовтня 2012 року на підставі довідки-рахунку №683303 серія ДПІ. Позивач придбав у Відповідача 1 легковий автомобіль ТОУОТА RAV4. 2006 року випуску, кузов [ADDRESS]. Право власності на автомобіль було зареєстровано 12 жовтня 2012 року, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 264478. державний реєстраційний номер автомобіля [NUMBER]. В подальшому з'ясувалося, що згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 20 листопада 201Зр. легковий автомобіль ТОУОТА RAV4 2006 року випуску, кузов [ADDRESS] . ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ, колір сірий, номер державної реєстрації: [NUMBER] є об'єктом приватного обтяження на підставі Договору застави транспортного засобу. 5870. 21.06.2012р. Обтяжувачем є Відповідач - 2, боржником - Відповідач 3. Обтяження зареєстроване в Держреєстрі за №13020639. Позивач зазначає, що гр. [PERSON]- Відповідача 3 - він не знає і не знав, ніякого відношення до отриманого нею кредиту не має. Вважає, що встановлене обтяження не тільки порушує його право власності на автомобіль, а визнається Відповідачем - 2, оскільки відомості про обтяження не вилучені з Держреєстру, у зв'язку із зміною власника на предмет обтяження. Тому вимушений звернутися суду за захистом своїх прав, враховуючи наступне. По-перше, під час придбання автомобілю йому не було відомо про обтяження. По-друге, виходячи із даних витягу з Держреєстру, кредитний договір №910.14747 між Відповідачами 2 і 3 було укладено 27 квітня 2012 року. 21 червня 2012 року (через три місяці) було укладено Договір застави транспортного засобу в забезпечення виконання кредитного зобов'язання. 20 вересня 2012 року(через півроку після укладення кредитного договору) обтяження було зареєстровано в Держреєстрі. Однак 18 вересня 2012 року, тобто за два дні до внесення відомостей про обтяження в Держреєстр. автомобіль було відчужено Відповідачем 3 на підставі договору купівлі-продажу, укладеному з Відповідачем 1(свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САО 198014). Отже на момент придбання автомобіля Відповідачем 1 відомості про обтяження цього транспортного засобу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні, а тому він набув право власності на зазначений автомобіль, мав право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд і вчиняти щодо свого майна будь-які дії. які не суперечать закону. Тому і Позивач, придбавши даний автомобіль у Відповідача 1, набув право власності на нього без обтяження. Позивач вважає, що запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про обтяження його автомобіля є незаконним і порушує його право власності. Таким чином, Позивач просить визнати за ним право власності на легковий автомобіль ТОУОТА RAV4. 2006 року випуску, кузов [ADDRESS],легковий універсал, колір сірий, номер державної реєстрації: [NUMBER] ; зобов'язати Відповідача 2 подати заяву до Відповідача 4 про припинення приватного обтяження № 13020639 на вказаний транспортний засіб, встановлене на підставі Договору застави транспортного засобу 5870 від 21.06.2012р. і вилучення відповідного запису з Державного реєстру; зобов'язати Відповідача 4 вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про приватне обтяження № 13020639: боржник: [PERSON]. Відповідачі 1 і 2 визнали позовні вимоги та просили розглянути справу за їх відсутністю. Відповідач 4 - Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Одеської філії надало заперечення, посилаючись на те, що Позивачем не визначено якими саме діями чи бездіяльністю Відповідача 4 порушені права та інтереси Позивача, що за достовірність відомостей, які містяться в заяві про виникнення та припинення обтяжень, та за відшкодування завданих збитків несе обтяжувач, який повинен подати заяву одному з реєстраторів Державного реєстру, а тому обов'язок реєстраторів зареєструвати припинення обтяження за заявою обтяжувала не потребує додатково ухвалення судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухав представників Позивача та Відповідача 4, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Встановлено, що згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу САО 198014 від 18 вересня 2012 року автомобіль ТОУОТА RAV4 2006 року випуску, кузов [ADDRESS] . ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ, колір сірий, держномер ВН0881ЕН зареєстрований на ім'я [PERSON], а 12 жовтня 2012 року вказаний автомобіль продано Позивачу на підставі довідки-рахунку № 683303, зареєстрованої в органах ДАІ (а.с.5), а також видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 12 жовтня 2012 року (а.с.7). На підставі Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, виданого 20 листопада 2013 року, встановлено, що вказаний автомобіль є предметом приватного обтяження, зареєстрованого 20 вересня 2012 року за № 13020639 на підставі договору застави транспортного засобу 5870 від 21 червня 2012 року. В параметрах запиту у Витягі боржником зазначено Позивача. При цьому обтяжувачем зазначено Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» , боржником - [PERSON] (а.с.6). Згідно зі статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрам обтяжень»: «У разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухоме майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісній набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень». [PERSON], придбавши 18 вересня 2012 року ( за 2 дні до виникнення обтяження) вказаний автомобіль, набув право власності і згідно ст.319 ЦК України мав право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд і вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Позивач придбав у власність зазначений автомобіль 12 жовтня 2012 року у [PERSON] без будь-яких перешкод щодо його державної реєстрації в органах ДАІ. Таким чином, Позивач є власником автомобілю ТОУОТА RAV4 2006 року випуску, кузов [ADDRESS] . ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ, колір сірий, держномер [NUMBER], на який безпідставно накладене обтяження. Отже додаткове визначення права власності судовим рішенням непотрібно. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Положеннями ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також визначує способи захисту цивільних прав та інтересів. Згідно зі статтею 392 ЦК України «власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності». Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Не можуть бути задоволені позовні вимоги в частині визнання права власності на спірний автомобіль, оскільки позивач вже є власником автомобілю, тому в цей частині позову повинно бути відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial