Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

[PERSON].25.02.2015 р. звернулась до Московського райсуду м. Харкова із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої дитини- дочки [PERSON], [INFO], вказавши в обґрунтування наступне. Вона та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від котрого мають дитину [PERSON], [INFO] З часу народження дитини відповідач її життям не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з нею та приймати участь у її вихованні, матеріальної допомоги на її утримання не надає та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов*язків. Весь цей час дочка знаходиться на її утриманні. Тому, з посилкою на приписи Сімейного Кодексу України просить позбавити батька батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; заяви про розгляд справи у його відсутність не надав.Тому, суд розглянув справу у його відсутності, на підставі наданих доказів, заочно. Представник Служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради позовні вимоги не підтримав, надав суду висновок про не доцільність позбавлення батька батьківських прав, вказавши, що підстав для цього на цей час немає. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини … Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] з 1992 року по теперішній час перебувають у зареєстрованому шлюбі; від шлюбу мають дитину- дочку [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини, які містяться в матеріалах справи. На цей час дитина проживає разом з матір*ю, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервис». Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради №232 від 28.04.2015 р. позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні дочки [PERSON], [INFO] визнано не доцільним. Відповідно статті 60 ЦПК України «кожна сторона зобов*язана довесті ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях». Але, доказів, які у своєї сукупності підтверджують свідому, протиправну, винну поведінку відповідача та навмисне невиконання ним батьківських обов*язків- позивачкою не надано. Судом були досліджені доводи позивачки про те, що відповідач тривалий час проживає окремо від неї та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але, взяти їх до уваги як підставу для задоволення позову, суд не може. Дійсно, [PERSON] має заборгованість по виконавчому листу №643/10798/13-ц про стягнення аліментів на утримання дитини на користь [PERSON] в сумі 31460 гр. Разом зтим, наявність заборгованості по аліментам, які повинні сплачуватися на утримання дитини, сам по собі не може бути підставою для позбавлення платника аліментів батьківських прав. Крім того, шлюб між сторонами по справі на теперішній час не розірваний, а відповідно до положень статті 3 СК України «подружжя вважається сім*єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв*язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно». Тому, з урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed