Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] 27 листопада 2013 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 5761 грн. 17 коп., обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що 18 травня 2013 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Мерседес» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Зважаючи, що відповідальність власника автомобіля «Мазда» застраховано у ПрАТ «АСК «Інго Україна», позивач повідомив страхову компанію 22 травня 2013 року про настання страхового випадку, подавши заяву на виплату страхового відшкодування. ПрАТ «АСК «Інго Україна» виплачено позивачеві страхову суму у розмірі 1045 грн. 83 коп., однак виплаченої страхового відшкодування виявилось недостатньо для відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля, враховуючи зазначені обставини позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач проти позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність і недоведеність належними доказами, оскільки її цивільно-правова відповідальність на момент скоєння ДТП була застрахованою у ПрАТ «АСК «Інго Україна» та те, що сума страхового відшкодування виплачена страховою компанією, а тому просила в задоволенні позову відмовити як недоведеному. Третя особа - ПрАТ «АСК «Інго Україна» явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 55), про поважність причин неявки представника суд не повідомила, заперечень проти позову суду не надала. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника третьої особи на підставі матеріалів справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2013 року справа №3/759/3188/13 [PERSON] визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 18 травня 2013 року. З довідки МВС України Управління Державтоінспекції ГУ МВС України в м. Києві, виданою позивачеві, вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Мерседес», номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження - задній бампер з правої сторони (а.с. 6). Судом встановлено, що 22 травня 2013 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Інго «Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду №79297 та 18 жовтня 2013 року подав заяву на виплату страхового відшкодування (а.с. 7-8). 31 жовтня 2013 року страховою компанією виплачено суму страхового відшкодування, що підтверджується випискою по рахунку [NUMBER] [PERSON] в ПАТ «Укрінбанк», з вказаних дій вбачається, що позивач погодився з сумою відшкодування оціненою страховою компанією (а.с. 17). Позивачем здійснено відновлювальний ремонт автомобіля «Мерседес», яка складає 6807 грн. 00 коп., що підтверджується актом виконаних робіт по ремонту автомобіля №26 від 24 жовтня 2013 року, рахунком-фактурою №27 від 24 жовтня 2013 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №27 від 24 жовтня 2013 року (а.с. 9-11). 08 листопада 2013 року [PERSON] надіслав на адресу відповідача лист з проханням сплатити позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 5761 грн. 17 коп. (а.с. 18-20). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ «АСК «Інго Україна», що підтверджується Полісом №АВ/8143123 від 02 вересня 2012 року (а.с. 28-29). Відповідно до п.34.4 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Експертним відділом ПрАТ АСК «Інго Україна» складено висновок, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес Бенц» Е 320 державний номерний знак [NUMBER] складає 1555 грн. 83 коп. Згідно з положенням п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Експертним відділом ПрАТ АСК «Інго Україна» проведено розрахунок страхового відшкодування: із суми вартості відновлюваного ремонту 1555 грн. 83 коп. - франшиза в розмірі 510 грн. = сума страхового відшкодування 1045 грн. 83 коп. (а.с. 34-37). Звертаючись до суду, позивач посилається на загальні підстави відшкодування шкоди та не враховує обов'язковість застосування до правовідносин, що розглядаються судом, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). В статті 3 Закону зазначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Отже, відшкодування шкоди у даних правовідносинах повинно здійснюватися відповідно до Закону. В силу статті 4 Закону відповідачі є суб'єктами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а їх відповідальність перед третіми особами (потерпілими) застрахована, оскільки ця відповідальність є об'єктом страхування згідно ст. 5 Закону. За договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату (ст. 979 ЦК України). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування. За заявою відповідача до участі у справі залучений страховик, тому незалежно від того, чи наполягає потерпілий на відшкодуванні шкоди його заподіювачем, відповідальність якого застрахована за договором обов'язкового страхування, суд повинен урахувати відповідальність і страховика. Наведена правова позиція висловлена в ухвалах Верховного Суду України від 02.02.2011 року по справі № 6-27759св10 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/13674697), від 30.06.2011 року по справі № 6-33529св10 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/16938451), від 07.09.2011 року по справі № 6-14078св09 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/18194930), від 28.09.2011 року по справі № 6-59182св10 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/18559071). Відповідно до п. 22.1 ст. 22. Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (ст. 29 Закону). Отже, в силу п. 22.1 ст. 22 та ст. 29 Закону шкоду, тобто витрати на ремонт транспортного засобу, повинен відшкодовувати страховик. В силу норм ст. 1166, 1187, 1188 шкода відшкодовується винною особою. В той же час законодавець передбачив обов'язок власників транспортних засобів та водіїв страхувати свою відповідальність, внаслідок чого обов'язок по відшкодуванні шкоди виникає у страховика. Законодавець передбачив лише один випадок, коли особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність відшкодовує шкоду - це у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. У такому випадку винна особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). (ст. 1194 ЦК України) Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивач не пред'являв позов страховику та не заявляв йому вимог, погодившись з сумою страхового відшкодування, яка в свою чергу виконала свої зобов'язання перед постраждалою стороною.

Outcome: dismissed