Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] (далі - третя особа-1, [PERSON] ), [PERSON] (далі - третя особа-2, [PERSON] ), Центру з надання адміністративних послуг Печерської районної у м. Києві державної адміністрації (далі - третя особа-3, Центр з надання адміністративних послуг), в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS] з 2008 року. У даній квартирі зареєстровані позивач, відповідач, третя особа-1 та третя особа-2.З 2009 рокувідповідач фактично в даній квартирі не проживає, проте, позивач та треті особи несуть витрати по утриманню житла. Будь-яких договорів на користування квартирою між позивачем та відповідачем не укладалось.Отже, реєстрація відповідача у вказаній квартирі задає позивачу незручностей та додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.05.2018 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , [PERSON] , Центру з надання адміністративних послуг Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та підготовче засідання призначено на 05.07.2018 року. 20.06.2018 року на адресу суду надійшла письмова заява[PERSON] , в якій остання просить суд розглянути справу без її участі та повідомляє, що не заперечує проти задоволення позову. 02.07.2018 року на адресу суду надійшла письмова заява [PERSON] , в якій остання просить суд розглянути справу без її участі та повідомляє, що не заперечує проти задоволення позову. 05.07.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про приєднання до матеріалів справи копії листа Печерського УП ГУПН в м. Києві від 12.04.2018 року та копії акту від 15.06.2018 року. Протокольною ухвалою суду від 05.07.2018 року, у зв`язку з неявкою відповідача та третьої особи-3 та відсутністю доказів про належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198 та п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи в підготовчому засіданні було відкладено до07.08.2018 року. 07.08.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою суду від 07.08.2018 року,у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до04.09.2018 року. 04.09.2018 року у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному, справу було знято зі складу та призначено на 08.10.2018 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.10.2018 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , [PERSON] , Центру з надання адміністративних послуг Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 06.12.2018 року. 06.12.2018 року у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному справу було знято зі складу та призначено на 07.03.2019 року. 07.03.2019 року справу було знято зі складу у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному та призначено на 04.07.2019 року. В судове засідання 04.07.2019 року з`явився представник позивача. Відповідач, третя особа-1, третя особа-2 та представник третьої особи-3 в судове засідання 04.07.2019 року не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Оскільки, згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, зважаючи на заявитретьої особи-1 та третьої особи-2 про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третіх осіб. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані учасниками процесу документи та матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування квартири від 12.08.2008 року,посвідченим держаним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Ларіною О.В. та зареєстрованим в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за номером 1-4268. Відповідно до довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у м. Києві від 03.05.2018 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 18.11.2008 року. Згідно Акту від 17.03.2017 року, складеного сусідами позивача, а саме: [PERSON] , (кв. № 65 ), [PERSON] (кв. № 55 ), [PERSON] , (кв. № 69 ); Акту від 16.05.2017 року, складеного сусідами позивача, а саме: [PERSON] , (кв. № 65 ), [PERSON] (кв. № 55 ), [PERSON] , (кв. № 69 ); Акту від 26.06.2017 року, складеного сусідами позивача, а саме: [PERSON] , (кв. № 65 ), [PERSON] (кв. № 55 ), [PERSON] , (кв. № 69 ); Акту від 19.07.2017 року, складеного сусідами позивача, а саме: [PERSON] , (кв. № 65 ), [PERSON] (кв. № 55 ), [PERSON] , (кв. № 69 ); Акту від 15.09.2017 року, складеного сусідами позивача, а саме: [PERSON] , (кв. № 65 ), [PERSON] (кв. № 55 ), [PERSON] , (кв. № 69 ); Акту від 17.11.2017 року, складеного сусідами позивача, а саме: [PERSON] , (кв. № 65 ), [PERSON] (кв. № 55 ), [PERSON] , (кв. № 69 ); Акту від 21.01.2018 року, складеного сусідами позивача, а саме: [PERSON] , (кв. № 65 ), [PERSON] (кв. № 55 ), [PERSON] , (кв. № 69 ); Акту від 02.04.2018 року, складеного сусідами позивача, а саме: [PERSON] , (кв. № 65 ), [PERSON] (кв. № 55 ), [PERSON] , (кв. № 69 ); Акту від 15.06.2018 року, складеного сусідами позивача, а саме: [PERSON] , (кв. № 65 ), [PERSON] (кв. № 55 ), [PERSON] , (кв. № 69 ), [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з січня 2009 року. Як визначено у ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України,власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сім`ївласникажитла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР), члени сім`ї власника жилого будинку(квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуютьсяжилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.До членів сім`ї власникабудинку(квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цьогоКодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Так, відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`їнаймачаможе бути визнано й іншихосіб, якщо вони постійнопроживають разом з наймачем і ведуть з ним спільнегосподарство. В свою чергу, статтею 162 ЖКУкраїнської РСР встановлено, що плата за користування жилим приміщеннямв будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Так, оскільки [PERSON] з січня 2009 року не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , та не приймає участі в оплаті комунальних послуг та інших витрат на утримання квартири, то вона втратила право на користування цим житлом. Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. [PERSON] не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження наявності будь-яких домовленостей між нею та [PERSON] щодо користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З наведеною нормою кореспондується п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року, якими встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Верховний Суд України у своїй постанові від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11 зазначив, що «у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням». Аналізуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового зборута витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача. Так, згідно квитанції від 26.04.2018 року № 88870, позивачем було сплачено при звернені до суду 704,80 грн. судового збору. Оскільки суд задовольняє позов, то судовий збір у розмірі 704,80 грн., підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Належних доказів на підтвердження понесення інших судових витрат учасники справи не надали, відтак, такі витрати компенсації не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved