Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до Новобузької міської ради Миколаївської області, в якому просили визнати за ними - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], право спільної часткової власності (по 1/3 частки за кожною) на земельну ділянку, площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована по [ADDRESS], в межах, встановлених державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який був виданий на підставі рішення виконавчого комітету Новобузької міської ради № 217 від 27.06.1995 року на ім'я [PERSON], мотивуючи тим, що за ними на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.01.2002 року визнано право власності на зазначений вище будинок в порядку спадкування. Однак, будучи власниками вказаного будинку, вони не мають можливості оформити право власності на земельну ділянку, площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, оскільки дана земельна ділянка, на якій розташований зазначений будинок, перебуває у власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 13.11.1995 року та після його смерті має успадковуватись поряд з іншим майном по 1/3 частині на кожну. 05.05.2015 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просили припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яке набуте на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який був виданий 13.11.1995 року на підставі рішення виконавчого комітету Новобузької міської ради № 217 від 27.06.1995 року; визнати за нами, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] право спільної часткової власності (по 1/3 частці за кожною) на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в межах, встановлених державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який був виданий 13.11.1995 року на підставі рішення виконавчого комітету Новобузької міської ради № 217 від 27.06.1995 року на ім'я [PERSON]. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в ній. Також просили справу слухати без їхньої участі. Представник відповідача Новобузької міської ради Миколаївської області [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 29.04.2015 року, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER], виданого Новобузькою державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 04.01.2002 року (а.с.14) позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], являються власниками житлового будинку [NUMBER], розташованого по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Однак, предметом вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом слугував лише будинок, питання про передачу (відчуження) у власність земельної ділянки, на якій розташований цей будинок (для обслуговування житлового будинку) при складанні даного свідоцтва не вирішувалося. Вище зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 0,1 га, яка приватизована попереднім власником домоволодіння [PERSON], який помер [INFO], що підтверджено ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Новобузьким районним відділом РАГС Миколаївської області від 29.02.2000 року (а.с.13) та значиться за ним відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], виданого Новобузькою міською радою народних депутатів Миколаївської області на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів від 27.06.1995 року за № 217 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, що перебуває у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти, без зміни її цільового призначення. З моменту передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] і до цього часу цільове призначення земельної ділянки не змінилося. З огляду на викладене, у зв'язку з визнанням за позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] права спільної часткової власності на житловий будинок [NUMBER] з господарськими спорудами і будівлями, розташований в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, до позивачів разом з правом спільної часткової власності на житловий будинок перейшло і право власності на земельну ділянку для його обслуговування, що автоматично припинило право власності [PERSON], як на житловий будинок так і на земельну ділянку. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, дослідженні в судовому засіданні докази, свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] про припинення права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку [NUMBER], розташованого по [ADDRESS] та визнання за ними права спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку [NUMBER], розташованого по [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню, сплачений останніми судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок (по 81 гривні 20 копійок - кожній).

Outcome: approved