Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] в особі свого законного представника - [PERSON] , звернулася до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] , в якому просила скасувати арешт нерухомого майн, що накладений постановою Придніпровського ВДВС Чркаського МУЮ від 16.6.2015р. серія та номер 47871857, номер запису про обтяження: 13667843 (спеціальний розділ). В обґрунтування позову зазначено, що 07 травня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування 13/200 частин будинку житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . 14.05.2007р. договір було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. [INFO] помер [PERSON] .. При оформленні спадщини після смерті [PERSON] з`ясувалось, що постановою про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 червня 2015 року Придніпровського ВДВС ГТУЮ у Черкаській області було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON] , номер запису про обтяження 13667843 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації 14.03.2016 10:00:36. [PERSON] (Бідочка змінив прізвище) звернувся до Придніпровського ВДВС у місті Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) з метою з`ясування підстав для накладення арешту, та листом від 05.05.2021 № 23612 йму було повідомлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно [PERSON] наявний запис про обтяження всього нерухомого майна, на підставі виконавчого провадження № 47871857. Виконавче провадження № 47871857 відкрите з примусового виконання виконавчого листа №711/5517/13-ц від 02.05.2014 Придніпровського районного суду м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 41409,68грн., яке завершене 09.12.2016р. на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Оскільки [PERSON] на день винесення постанови про арешт майна та на день реєстрації запису про обтяження вже не був власником 13/200 частин нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , а власником була позивач, то вона вважає, що такий арешт підлягає скасуванню, тому посилаючись на положення ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, вона звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 14 липня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначене судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач та її представник - адвокат Ульянов С. в судове засідання не з`явились. Разом з тим, 13.10.2021 від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання, в якому останній просив проводити розгляд справи без його участі та участі позивача. Також зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Проте 11.10.2021 від нього надійшла заява пор визнання позову. Просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі та провести розгляд справи без його участі. Представник відповідача - АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа також в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору дарування 13/200 частин будинку від 07.05.2007р., [PERSON] подарував [PERSON] 13/200 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . Зазначений договір 07.05.2021 посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. та зареєстровано в реєстрі за №2116 (а.с. 5). Як вбачається з інформаційної довідки №259348359 від 01.06.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 14.05.2007р. за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на 13/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] на підставі: договору дарування зареєстрованого в реєстрі за № 2116 та посвідченого 07.05.2007 приватним нотаріусом Миколенко І.М.; договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за №2-498 та посвідченого 01.02.1999р. Першою Черкаською державною нотаріальною конторою (а.с. 9-11). Згідно інформаційної довідки 259289124 від 01.06.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 14.03.2016 о 10:00:36 за номером запису про обтяження: 13667843 (спеціальний розділ) державним реєстратором Васюрою О.О. внесено відомості про обтяження, а саме арешт нерухомого майна (за адресою: [ADDRESS] ) на підставі постанови, серія та номер: 47871857, виданий 16.05.2015, видавник: Придніпровський ВДВС Черкаського МУЮ. Особа, майно якої обтяжується: [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з постанови про арешт мана боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.06.2015р. у виконавчому провадженні №47871857, державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Саліною К.М., під час виконання виконавчого листа №711/5517/13-ц виданого 22.05.2014р. Придніпровським районним судом м. Черкаси за яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 41409,68грн., накладено арешт на все майно що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення: 41409,68грн. із забороною здійснювати відчуження будь-якого майна що йому належить (а.с. 7). Згідно листа №23612 від 05.05.2021 адресованого на ім`я [PERSON] , Придніпровським ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) повідомлення останнього, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно [PERSON] наявний запис про обтяження всього нерухомого майна, на підставі виконавчого провадження № 47871857. Виконавче провадження № 47871857 відкрите з примусового виконання виконавчого листа №711/5517/13-ц від 02.05.2014 Придніпровського районного суду м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 41409,68грн., яке завершене 09.12.2016р. на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 12-13). Таким чином, з метою захисту свого порушеного права на розпорядження своїм майном, позивач звернувся до суду з даним позовом. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6(в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.06.2015р. у виконавчому провадженні № 47871857 було винесено та накладено арешт на майно боржника [PERSON] ( [INFO] ), в той час, коли фактично [PERSON] вже не був власником 13/200 частин домоволодіння з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки відповідно до договору дарування 13/200 частин будинку від 07.05.2007р. право власності на його частку перейшло до [PERSON] , про що у Державному реєстрі речових прав про нерухоме майно було зроблено 14.05.2007 відповідний запис. Таким чином, суд приходить до висновку, що наявність арешту (обтяжень) накладених на вказане вище майно, порушує право позивача на володіння та розпорядження таким майном, отже підстав для продовження обтяження на вказане майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, а саме шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved