Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

[INFO] помер батько позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від. 12.11.2008 року), який був інвалідом II групи та страждав на серйозне психо-неврологічне захворювання, у зв`язку з чим не міг самостійно піклуватися про себе, а тому був визнаний недієздатним та його опікуном було призначена його дружина - мати позивача [PERSON] , на підставі рішення опікунської ради. [PERSON] сумлінно виконуючи свої обов`язки як дружини так і опікуна дбала про свого чоловіка, однак, зважаючи на тяжкість його хвороби, лікарі рекомендували покійному постійний лікарський нагляд, у зв`язку з чим він був перемішений до Гельмязівського психоневрологічного інтернату, що підтверджується Довідкою № 05-477 від 10.10.2019 року та Довідкою Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 2341 від 22.11.2019 року. З часу переїзду [PERSON] , як опікун також дбала і про збереження майна [PERSON] , утримувала його, сплачувала комунальні послуги, проводила поточні ремонти. Позивач проживав разом із матір`ю увесь час та допомагав їй як фізично, так і матеріально. Вони разом щотижня їздили відвідувати батька позивача до Гельмязівського психоневрологічного інтернату. По смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що зареєстрований на праві власності за покійним [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу будинку від 06.04.1983 року. Коли [PERSON] помер, позивач та його мати прийняли рішення, що саме [PERSON] має успадкувати спадковий будинок як дружина та опікун, оскільки вони купували його разом та все життя жили в ньому, народили та виховали там свого сина - позивача по справі. Як відомо позивачу, [PERSON] ходила до нотаріуса та збирала документи для прийняття спадщини, а тому він не цікавився питанням оформлення спадкового майна на ім`я матері, оскільки вона його запевнила, що вона зможе зробити все це сама. З часом мати позивача почала тяжко хворіти на онкологічне захворювання та померла [INFO] . Коли позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері у визначений ст. 1270 ЦК України строк, та почав збирати документи для прийняття спадкового майна, то дізнався, що його мати, [PERSON] , так і не прийняла спадщину, у зв`язку з чим спадкова справа по його смерті так і не була заведена, що підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.01.2020 року. У зв`язку з тим, що мати позивача так і не прийняла спадщину після смерті, свого чоловіка, а запевняючи, що зробила це, не дала можливості прийняти спадщину і своєму синові, позивач на сьогодні позбавлений можливості успадкувати житловий будинок, оскільки ним було пропущено 6-місячний строк, визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, про що Приватним нотаріусом Золотоніського районного округу Черкаської області ІИипович Я.І. було роз`яснено в листі № 23/02-14 від 15.01.2020 року що для прийняття позивачем спадщини необхідно звертатися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку ч. 3 ст. 1272 ЦК України. За таких обставин [PERSON] змушений звернутись до суду з даним позовом. У підготовче засідання позивач не з`явився, направивши до суду заяву, в якій підтримав уточнені позовні вимоги повністю, просив суд справу розглядати за його відсутності. Приватний нотаріус Шипович Я.І. у підготовче засідання не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила суд розгляд справи проводити за її відсутності.. Представник відповідача Гельмязівської сільської ради Золотоніського району в підготовче засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності учасників справи. Суд, у підготовчому судовому засіданні враховуючи клопотаня сторін та визнання позову представниками відповідачів, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть ( [NUMBER] від 12.11.2008 року) [PERSON] помер [INFO] у віці 56 років, про що виконкомом Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області складено відповідний актовий запис №26. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.04.1982 року [PERSON] народився [INFO] у с. Гайшин Переяслав-Хмельницького району Київської області, а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29.08.1981 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.08.1981 року у Гайшинській сільській раді Переяслав-Хмельницького району Київської області за актовим записом № 18, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.07.2015 року [PERSON] померла [INFO] у віці 58 років. Як вбачається з Інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 15.02.2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася, а отже інших спадкоємців немає. Відповідно до довідки виконкому Гельмязівської сільської ради від 22.11.2019 року за вих. № 2341 [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті [INFO] був зареєстрованим та був постійним жителем [ADDRESS] , та був підопічним Гельмязівського психоневрологічного інтернату. Згідно з довідкою Київського обласного онкологічного диспансеру від 08.10.2004 року за вих. № 2578 [PERSON] , 1957 року народження, хворіла на онкологічне захворювання, від якого і померла (довідка про причину смерті 15.07.2015 року до форми 106/О № 326). Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4/13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі у Збройних Силах України, тощо. Отже, враховуючи домовленість між позивачем та його матір`ю щодо прийняття спадщини після померлого батька та чоловіка, а також беручи до уваги тяжку хворобу матері, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з письмових клопотань відповідачів, сторона відповідача позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить його задовольнити. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають до задоволення, при цьому суд вважає достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини термін 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили. На підставі зазначеного та

Outcome: approved