Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] 03.08.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину, посилаючись на те, що з 28 березня [INFO] року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. В зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку допомоги на її утримання та дітей не надає, вона змушена звертатися з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 3000 гривень, починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дітей. Стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1000 грн. до досягнення донькою [PERSON], [INFO] 3-х років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, від отримання кореспонденції суду ухилився. За таких обставин в порядку передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: 28 березня [INFO] року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис № 14. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, який проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КСН мікрорайону «Дахнівський» від 03.08.2017 року № 1313. Згідно пояснень позивача, в добровільному порядку домовитися з відповідачем про матеріальне утримання дітей не вдається. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами статті 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, визначений розмір стягуваних аліментів на думку суду забезпечить належне утримання дітей та не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище. Відповідно ст. 84 ч. 2 Сімейного Кодексу України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Так, згідно наданих позивачкою доказів, на її утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей [INFO] та [INFO], на даний час вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по вихованню та доглядом за малолітніми дітьми, в зв'язку з чим не має можливості працювати та отримувати заробітну плату. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на її утримання як дружини підлягають до задоволення, а саме стягнення з відповідача аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1000 щомісячно, починаючи з 03 серпня 2017 року і до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років.

Outcome: partial