overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] 11 грудня 2015 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 12 липня 2002 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 589. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач подав в суд заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування\~\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про\~побудову\~сімейних відносин між собою\~та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік\~зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина\~\~зобов'язана\~утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік\~відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище - Найдич) та [PERSON] перебувають в шлюбі з 12 липня 2002 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії I-ЕГ №050861 від 12 липня 2002 року.(а.с.3) Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити\~шлюбні відносини. Примушування\~\~до припинення шлюбних\~\~відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати та стягнути з відповідача в користь позивача сплачений останньою судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

[PERSON] 11 грудня 2017 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08 січня 1993 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований Чернелівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, актовий запис №1. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, просила його задовольнити з вищенаведених підстав та доповнила, що фактичні шлюбні стосунки припинені більше двох років і примирення не відбулось, навпаки, відповідач спричинив їй легкі тілесні ушкодження у травні 2018 р., про що внесено відомості у ЄРДР за ч.1 ст.125 КК України. Відповідач в судове засідання не зявивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши позивача та його предствника, дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 08 січня 1993 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Чернелівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, актовий запис №1. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Відповідно до положень ст.111 СК України судом надавався сторонам двох місячний строк для примирення та збереження сімї, примирення не відбулось, сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача; даними свідоцтва про шлюб сторін [PERSON] І-БВ №057719 від 08.01.1993р.; даними висновку ДОП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 16.03.2018р.; даними витягу з ЄРДР від 11.05.2018р. про внесення відомостей за ч.1 ст.125 КК України. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] 11 грудня 2017 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 грудня 2011 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 240. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім'ї не можливе. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 14 грудня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 240. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між сторонами та збереження сім'ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними заяв позивача та відповідача, даними свідоцтва про шлюб сторін [NUMBER] від 14.12.2011р., даними свідоцтв про народження: [NUMBER] від 21.09.2012 року та [NUMBER] від 26.05.2015 року та визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] 11 грудня 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 23 серпня 2014 року зареєстрували шлюб, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалась остаточно, примирення неможливе. Просив суд шлюб розірвати, визначити місце проживання дитини з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала та просила залишити їй шлюбне прізвище «Муштата». В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в звязку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 серпня 2014 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 810, мають малолітнього сина [PERSON], 05 червня 2015року народження, який проживає з матірю відповідачем [PERSON] З листопада 2014 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо, і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, залишити відповідачу шлюбне прізвище «Муштата».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] 11 грудня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 02 березня 2015 року зареєстрували шлюб, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила суд шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище «Бацюра» та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 березня 2015 року в Виконавчому комітету Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 4, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем [PERSON] З 01 грудня 2017 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо, і не підтримуючи шлюбні відносини, ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище «Бацюра». Так як позов задоволено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. та за правничу допомогу в сумі 960 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

[PERSON] 11 грудня 2019 року звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та відновити їй дошлюбне прізвище. У обгрунтування заявлених вимог зазначала, що сторони 15 вересня 2007 року зареєстрували шлюб та проживали разом до 10 грудня 2019 року, за час шлюбу у них народилось двоє дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2019 року. Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 10 серпня 2020 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила залишити теперішне прізвище. Відповідач у судове засідання не з`явиася, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та згоду з позовом. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивача щодо залишення шлюбного прізвища підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] , 11 грудня 2020 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] ,та просить стягувати з відповідача кошти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . Підставою цьому зазначала те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину. Дитина перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої на позові наполягала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву в якій позов визнав. Справу просив розглянути у його відсутність. Відповідно до ч.3 ст.211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.\~247\~ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , яка утримується матір`ю. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ст.\~84\~ч.2\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримування від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Тому оскільки відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дружини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові, до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Згідно ч.1 ст.79 і ч.1 ст.191\~СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 11 грудня 2020 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень\~ст.141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840,80 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] 11 жовтня 2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 липня 2012 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинено понад рік часу ще до моменту звернення із вказаним позовом і тому протягом тривалого часу вони не проживають спільно, не ведуть спільного господарства, у їхніх стосунках відсутнє взаєморозуміння та повага, оскільки відповідач періодично зловживав алкогольними напоями, через що у сімї виникали конфлікти та сварки, він зневажливо і грубо спілкувався з нею, позивачем, у присутності дитини, а також ухиляється від участі у матеріальному забезпеченні сімї, яка утримується повністю за її кошти. Через свою залежність до алкоголю він втрачав роботу. Протягом спільного життя мали місце подружні зради. Під час судового розгляду представника позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2012 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а. с. 9,10).. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У жовтні 2016 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Наслідки визнання позову відповідачу розяснено. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Ураховуючи наведене, необхідно із [PERSON] у користь [PERSON] стягнути судові витрати в сумі 640,00 грн., повязані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] 11 квітня 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] вказав, що з відповідачкою він перебуває у зареєстрованому шлюбі. За час проживання у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між ними постійно погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спір про розділ майна між ними відсутній. Питання про місце проживання дитини між ними вирішено. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що позов визнає в повному обсязі, просила ухвалити рішення за її відсутності. Крім того, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 квітня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №166. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Суд, дослідивши докази у справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, а саме те, що сторони фактично не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини.

Outcome: approved