Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] 24 листопада 2017 року звернувся до суду із позовомв інтересах [PERSON], в обґрунтування якого посилається на те, що останній після смерті [INFO] матері [PERSON] фактично прийняв спадщину у вигляді земельної ділянки [NUMBER], площею 6,4649 га, розташованої на території Голубівської сільської ради Кремінського району Луганської області, оскільки на день її смерті вони мешкали за однією адресою. Але при переїзді з окупованого м. Донецька на підконтрольну Україні територію правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку були втрачені. [PERSON] у грудні 2016 року звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус постановою від 09 грудня 2016 року відмовив у його видачі у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оскільки мати за життя право власності на неї не зареєструвала належним чином. Інших спадкоємців не має, тому просить суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, у заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Бобильова І.І. у судове засідання не з'явилася, у заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, проти позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, матеріали спадкової справи №103/2010 суд вважає за необхідне позов [PERSON] в інтересах [PERSON] задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 цього Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п. 23 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] (а.с. 8), яка померла [INFO] в с. Голубівка Кремінського району Луганської області (а.с. 7). [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки на день її смерті вони мешкали за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 33-34). [PERSON] 09 грудня 2016 року звернувся до державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Донецької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але державний нотаріус того ж дня постановою відмовив у його видачі у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів /державного акту/ на земельну ділянку (а.с. 11). [PERSON] 21 серпня 2010 року отримала свідоцтво про право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на земельну ділянку [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER] площею 6,4649 га, розташованої на території Голубівської сільської ради Кремінського району Луганської області (а.с. 12), але правовстановлюючі документи на себе не переоформила, державний акт на вказану земельну ділянку виданий на ім'я померлого [PERSON] (а.с. 13). Законом в даному випадку не передбачено іншого порядку окрім судового для захисту інтересів позивача, тому суд вважає необхідним задовольнити вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON].

Outcome: approved