Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON]) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] (далі - третя особа, [PERSON]) в якому просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їй власністю шляхом виселення [PERSON] та зняття з реєстрації місця проживання, а саме, з квартири [ADDRESS]; понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 640,00 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06.04.2012 року вона, будучи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], придбала квартиру [ADDRESS] у [PERSON] Під час укладення договору продавцем [PERSON] було проінформовано покупця про те, що у квартирі значиться зареєстрованим відповідач [PERSON], проте, у ній він не проживав та не проживає. Крім того, 06.04.2012 року між позивачем та [PERSON] підписано договір, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язувалася до 28.04.2012 року вирішити питання щодо зняття з реєстрації відповідача. Разом з тим, продавець свої зобов'язання за договором не виконала щодо зняття з реєстрації відповідача [PERSON] За таких обставин, позивач обмежена у здійсненні свого права власності на квартиру, сплачуючи комунальні платежі з урахуванням проживання відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації та справу призначено до судового розгляду на 28.12.2017 року. 28.12.2017 року учасники удового процесу в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 130, 131 ЦПК України, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі, у зв'язку із чим розгляд справи було відкладено на 16.01.2018 року. В судове засідання 16.01.2018 року учасники судового процесу не з'явились, про час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 130, 131 ЦПК України, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. У позовній заяві позивач просив розглядати справу за його відсутності в порядку заочного провадження. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 06.04.2012 року [PERSON], перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], придбала квартиру [ADDRESS] у [PERSON] (а.с. 4-9, 12). Крім того, 06.04.2012 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір, згідно умов якого остання зобов'язалась до 28.04.2012 року виписатись (знятись з реєстрації) з набутої позивачем квартири [ADDRESS] та виписати (зняти з реєстрації) всіх інших осіб, прописаних (зареєстрованих) у вказаній квартирі, зокрема, [PERSON] Як визначено у ст. 150 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 156 ЖК Української РСР, члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Так, відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не є членом сім'ї позивача. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Як визначено у ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, суд зазначає, що усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. У статті 396 ЦК України визначено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Так, письмова згода дійсного власника квартири [ADDRESS] на реєстрацію місця проживання відповідача у квартирі, або договір, що передбачає право користування відповідачем вказаною квартирою, в матеріалах справи відсутні. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією від 24.11.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст.. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 640,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved