Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в якому вказує, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , останнє місце проживання якого було смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області. Після його смерті відкрилась спадщина. Крім іншого майна, до його складу входить: земельна ділянка площею 0,0900 га, розташована на території Попільнянської селищної ради в [ADDRESS] , яка передана у приватну власність спадкодавцю рішенням виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області № 31 від 19 лютого 2001 року. Позивач являється спадкоємцем померлого першої черги на зазначене майно. Спадщину позивач прийняла шляхом подання заяви до Попільнянської державної нотаріальної контори. Заведена спадкова справа № 738/2005 на майно [PERSON] . Крім позивача, інші спадкоємці, відсутні. 26 жовтня 2007 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований на спадковій земельній ділянці в [ADDRESS] , реєстр 4718. Документи, підтверджуючі право власності на спадкову земельну ділянку, відсутні. На звернення до відповідача завершити приватизацію, одержане повідомлення від 06.07.2021 року № 74, про те, що селищна рада не має такої можливості в зв`язку зі смертю спадкодавця. Позивач просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом, на майно чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] , право на завершення розпочатої спадкодавцем приватизації земельної ділянки площею 0,0900 га, розташованої на території Попільнянської селищної ради в [ADDRESS] , яка передана у приватну власність спадкодавцю рішенням виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області № 31 від 19.02.2001 року. Судові витрати по сплаті державного мита віднести за її рахунок. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 46 /а.с. 6/. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 12 липня 1986 року райвідділом ЗАГС смт. Попільня Житомирської області, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] », запис за № 21 /а.с. 7/. Згідно архівного витягу з рішення Попільнянської селищної ради № 31 від 19 лютого 2001 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» виданого Архівним відділом Житомирської РДА Житомирської області 30 червня 2021 року за № 05-03/255, вирішено передати у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку [PERSON] по [ADDRESS] , площею 0,0900 га «так в документі» /а.с. 8/. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованої 06 липня 2021 року Попільнянською селищною радою Житомирської області, знайдено інформацію про об`єкт нерухомого майна та про право власності, а саме: власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] /а.с. 9/. Довідкою № 74 від 06 липня 2021 року Попільнянської селищної ради Житомирської області передбачено, що селищна рада не має можливості завершити приватизацію земельної ділянки площею 0,0900 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка була передана у приватну власність рішенням виконавчого комітету Попільнянської селищної ради від 19.02.2001 року № 31 [PERSON] (померлому [INFO] ), в зв`язку зі смертю останнього /а.с. 10/. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 26 жовтня 2007 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкоємицею майна [PERSON] , померлого [INFO] , є його дружина: [PERSON] . Спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво, складається з житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Спадкова справа № 738-2005. Зареєстровано в реєстрі за № 4718 /а.с. 11/. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що засвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509 - VI). Згідно пункту 7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За вимогами статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Згідно частини 1 статті 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного Кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом просила залишити судові витрати за нею, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем, права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки.

Outcome: approved