Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом згідно якого прохали суд винести рішення яким встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], згідно з варіантом експертного будівельно - технічного дослідження № 22-16 від 22.03.2016 року відповідно до якого виділити в користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату «6» площею 17,2 кв.м., лоджію площею 3,7 кв.м ( на плані зафарбовано синім кольором). В користування [PERSON] виділити житлову кімнату «5» площею 11,7 кв.м., балкон площею 1,1 кв.м. (на плані зафарбовано зеленим кольором). Допоміжні приміщення, а саме коридор площею 12,6 кв.м, вбиральню площею 0,8 кв.м, ванну площею 2,5 кв.м., кухню площею 7,1 кв.м (на плані зафарбовано червоним кольором) залишити [PERSON], [PERSON], [PERSON] в спільному користуванні. Зобов'язати ТОВ «Добробит» відкрити окремі особові рахунки на ім'я [PERSON] на кімнату «6» та на ім'я [PERSON] на кімнату «5» в квартирі [ADDRESS]. Прохали також, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на проведення будівельно- технічної експертизи в сумі 1000 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Свої вимоги мотивували тим, що 5 листопада 2011 року позивачами та відповідачем, була здійснена приватизація квартири [ADDRESS], яка стала належати їм на праві спільної сумісної власності. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 22.02.2016 року визначено, що нам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частини вказаної квартири. Належна їм квартира складається з двох ізольованих кімнат площею 11,7 кв.м. та 17,2 кв.м., коридору пл.. 12,6 кв.м., вбиральні пл.. 0,8 кв.м., ванної пл.. 2,5 кв.м., кухні пл.. 7,1 кв.м., обладнана балконом площею 1,1 кв.м., та лоджією пл.. 3,7 кв.м., має житлову площу 28,9 кв.м., та загальну площу 56,7 кв.м. Після розірвання шлюбу між ним [PERSON] та відповідачем стали виникати непорозуміння з приводу порядку користування квартирою та оплатою за отриманні комунальні послуги. У зв'язку з такими обставинами вони змушені звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Оскільки вони не можуть дійти згоди щодо порядку користування спірною квартирою та оплатою за комунальні послуги, то вважаємо за необхідне в судовому порядку визначити порядок користування спірною квартирою та розділити особові рахунки. Спірна квартири має дві ізольовані кімнати площею 11,7 кв.м., яка обладнана балконом площею 1,1 кв.м., та 17,2 кв.м., яка обладнана лоджією площею 3,7 кв.м., необхідні допоміжні приміщення. Відповідно висновку експертного будівельно - технічного дослідження № 22-16 складеного 22.03.2016 року, визначено порядок користування квартирою з виділенням окремих кімнат позивачам та відповідачу. Вважає, що для задоволення потреб в житлових приміщеннях доцільно було б визнати за ними право користування житловою кімнатою площею 17,2 кв.м, залишивши в користуванні відповідача [PERSON] житлову кімнату площею 11,7 кв.м. При такому визначенні порядку користування квартирою не будуть порушені житлові та санітарні норми і є можливість відкриття окремих особових рахунків для сплати комунальних послуг. Допоміжні приміщення можливо залишити у спільному користуванні. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та прохав їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Добробит» - Бєлєнкіна Л.А. позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 5 листопада 1996 року) квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], та [PERSON] в рівних долях. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 22.02.2016 року визначено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири. В такому випадку може бути встановлений лише порядок користування приміщеннями квартири. В іншому випадку може бути встановлений порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Як вбачається з технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] складається з 2 кімнат житловою площею 28,9 кв.м., в тому числі: 1-а кімната 11,7 кв.м., 2-а кімната 17,2 кв.м., кухня площею 7,1 кв.м., ванна кімната 2,5 кв.м., вбиральня (поєднана) 0,8 кв.м., коридор 12,6 кв.м. Згідно з варіантом експертного будівельно - технічного дослідження № 22-16 від 22.03.2016 року запропоновано один варіант розподілу квартири та проти якого не заперечує відповідач. Позивач [PERSON] являється співвласником 1/3 частини квартири та позивач [PERSON] являється співвласником 1/3 частини квартири, прохають виділити їм в користування кімнату «6» площею 17,2 кв.м., лоджію площею 3,7 кв.м ( на плані зафарбовано синім кольором).,а відповідачу, який являється співвласником 1/3 частини квартири прохають виділити в користування. кімнату «5» площею 11,7 кв.м., балкон площею 1,1 кв.м. (на плані зафарбовано зеленим кольором). допоміжні приміщення, а саме коридор площею 12,6 кв.м, вбиральню площею 0,8 кв.м, ванну площею 2,5 кв.м., кухню площею 7,1 кв.м (на плані зафарбовано червоним кольором) мають бути залишені в загальному користуванні проти чого не заперечує відповідач. Оскільки сторони не можуть в добровільному порядку встановити порядок користування квартирою, суд вважає, що порядок користування житлом має бути встановлений в судовому порядку за варіантом запропонованим позивачем. При цьому суд враховує, що відповідачем не було запропоновано свій варіант встановлення порядку користування квартирою та те, що він не заперечував проти запропонованого варіанту позивачами. В той же час, підставою звернення до суду з даним цивільним позовом Позивачі визначили відсутність домовленості щодо оплати житлово-комунальних послуг, які надаються квартирі [ADDRESS]. Відповідно до частини 1 статті 369 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до статті 319 ЦК України власність зобов'язує. Співвласник відповідно до своєї частки у спільному майні зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна як це передбачено статтею 360 ЦК України. Статтею 150 Житлового кодексу Української РСР (надалі - «ЖК України») визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги (стаття 162 ЖК України). Відповідно до статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Правила користування приміщеннями житлових будинків затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572» (надалі - «Правила»). Згідно з пунктом 7 Правил власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 10 Правил визначено порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Так, мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Зважаючи на те, що можливість поділу плати за житлово-комунальні послуги відповідно до встановленого конкретного порядку користування квартири передбачене чинним законодавством, суд приходить до висновку про можливість відкрити окремі особові рахунки на ім'я [PERSON] на кімнату «6» та на ім'я [PERSON] на кімнату «5» в квартирі [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги законні та обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Виходячи зі змісту ст.. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу та витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Згідно ст. 88 ч. 2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи документально підтверджені витрати пов'язані з оплатою судового збору, надання позивачам правової допомоги та витрат на проведення будівельно- технічної експертизи, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача вищезазначені витрати.

Outcome: approved