Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований відповідач, син позивача, [PERSON] . Представник позивача просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач не проживає у вказаній квартирі понад рік та добровільно з реєстраційного обліку не знімається. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, до суду подала заяву з проханням розглядати справу за її та позивача [PERSON] відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, до суду подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору міни квартир серії АЕВ № 797445, посвідченого 29.08.2001 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Лопатенко В.В., зареєстрованого в реєстрі № 5149, та копією Реєстраційного напису на документі про право особистої власності, внесеного 07.09.2001 в Реєстрову книгу № 370 Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації. Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 15.12.1998 Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Рубіжне Луганської області, Україна, зареєстрований з 25.09.2001 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 18.06.2008 Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Рубіжне Луганської області, Україна, зареєстрований з 13.01.2010 за адресою: [ADDRESS] . З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 27.09.2021 № 19726, виданої 27.09.2021 Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області вбачається, що в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією паспорта громадянина Російської Федерації № [NUMBER] , код підрозділу - 310-016, виданого 03.03.2020 УМВС Росії по Білгородській області, [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Рубіжне Луганської області, зареєстрований з 27.03.2020 за адресою: [ADDRESS] . Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, ураховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що відповідач не проживає у вказаній квартирі понад рік, існування реєстрації відповідача в квартирі обмежує право власності позивача, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved