Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Візінський В.В., звернувся в суд з позовом до Слобідської сільської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивував тим, що зазначений житловий будинок згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок належав колишньому колгоспному двору, головою якого був батько позивача [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . За заповітом [PERSON] заповів позивачу житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] . За вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,33 га. Після смерті батька позивач вчасно звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що не визначені частки між членами бувшого колгоспного двору. Технічним паспортом на житловий будинок та свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON] , знаходиться по [ADDRESS] , його інвентаризаційна вартість становить 197 233,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити. Представник Слобідської сільської ради в судове засідання не з`явився, до суду поступила заява, в якій сільська рада зазначила, що просить справу розглядати без участі представника сільської ради, позов [PERSON] визнає. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю, не заперечують щодо задоволення позову. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів. Суд, вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. З копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 08 вересня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 148 від 10 серпня 1988 р., слідує, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, службових будівель і споруд, розташоване в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8830 від 27.12.2018, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012 свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 197 за [PERSON] , як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 08.09.1988 на підставі рішення цього ж виконкому № 148 від 10.08.1988. Те, що головою колгоспного двору в [ADDRESS] постійно був [PERSON] , [INFO] , стверджується довідкою № 53, виданою 22.02.2019 виконавчим комітетом Слобідської сільської ради. Станом на 15.04.1991 в [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , 1956 р.н., дружина [PERSON] , 1959 р.н., дочка [PERSON] , 1978 р.н., син [PERSON] , 1979 р.н., син [PERSON] , 1987 р.н., що стверджується довідкою № 44, виданою 19.02.2019 виконавчим комітетом Слобідської сільської ради на підставі погосподарської книги № 3 за 1991-1995 роки. [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із одруженням 11.10.1997 змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 6 від 11.10.1997, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 11 жовтня 1997 р. Слобідською сільською радою. За заповітом, посвідченим 11 жовтня 2017 р. секретарем Слобідської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 21, [PERSON] , [INFO] , житель с. Слобідка Городенківського району, на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів своєму сину [PERSON] , [INFO] , жителю [ADDRESS] . Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за № 61426253, що доводиться копією Інформаційної довідки № 52078423 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 29.05.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 62 роки в с. Слобідка Городенківського району, актовий запис № 6 від 01 травня 2018 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 травня 2018 року Слобідською сільською радою Городенківського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На момент смерті [PERSON] ( [INFO] ) в господарстві в [ADDRESS] разом з ним були зареєстровані: дружина [PERSON] , 1959 р.н., син [PERSON] , 1979 р.н., син [PERSON] , 1987 р.н., що стверджується довідкою № 52, виданою 22.02.2019 виконавчим комітетом Слобідської сільської ради на підставі погосподарської книги № 2 за 2018 р., особовий рахунок 0112. Про те, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , та відповідачка [PERSON] , [INFO] , були подружжям, свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 01 жовтня 1977 р. Слобідською сільською радою, запис за № 56 від 01 жовтня 1977 р. в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 травня 1987 року Слобідською сільською радою, запис за № 10 від 22 травня 1987 р. в книзі реєстрації актів про народження. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 233/2018, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом. Копією Витягу № 52078471 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 29.05.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 62485072 (номер у нотаріуса 233/2018), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Дружина померлого [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , як непрацездатна вдова спадкодавця, маючи відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України право на обов`язкову частку у спадщині, до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини (23.05.2018) подала нотаріусу заяву про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка та від свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 100/02-31 від 21 лютого 2019 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 р., належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 29.12.2018, вбачається, що житловий будинок збудований в 1957 р., господарські будівлі та споруди - в 1957, 1960, 1988 роках, їх інвентаризаційна вартість становить 197233 грн. За даним господарством числиться земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,33 га, що підтверджується довідкою № 54, виданою 22.02.2019 виконавчим комітетом Слобідської сільської ради на підставі погосподарської книги № 2 (особовий рахунок № [NUMBER] ) за 1986-1990 р.р., № 3 (особовий рахунок № [NUMBER] ) за 1991-1995 р.р. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті батька, фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved