Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] в червні 2016 року заявив позов, за яким просив на відновлення прав споживача стягнути з Адвокатського бюро «Бобрової» 5800 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. на відшкодування моральних збитків. Позов мотивовано тим, що відповідач не приступив до виконання зобов'язань за договором про надання правової допомоги, що був укладений між сторонами, сплачені за договором кошти повернути відмовляється. Представник позивача [PERSON] подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач свого представника в суд не направив, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, заперечень до позову не надходило. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд знаходить за можливе постановити заочне рішення за наявних доказів. Судом встановлено таке. [PERSON] 04.12.2015р. сплатив Адвокатському бюро «Бобрової» 800 грн. за підготовку двох адвокатських запитів, про що вказано в квитанції до прибуткового касового ордеру. В наступному 15.12.2015 року між сторонами було укладено договір про надання правової допомоги (далі договір). Відповідно до пунктів 1.1., 1.2., адвокатське бюро прийняло на себе зобов'язання представляти інтереси [PERSON] з усіх питань щодо оскарження діяльності голови правління ЖБК «Нафтохімік» Богайчука В.О. На виконання додаткової угоди, що є невід'ємною частиною договору, позивач 16.12.2015р. сплатив відповідачу 5000 грн. авансу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру. Позивач вказує, що виконання договору взяла на себе адвокат Боброва К.Л., проте жодних дій за договором вона так і не вчинила. Відповідно до п. 7.2 договору, клієнт у випадку незадовільного надання юридичної допомоги (помилки в консультаціях, тривалі затримки виконання заявок) має право відмовитись від договору попередивши про це іншу сторону за три дні до моменту припинення даного договору. У зв'язку з наведеним, [PERSON] подав до Адвокатського бюро «Бобрової» заяву, за якою просив розірвати договір та повернути авансовий платіж. Наявність цього спору вказує на те, що заява відповідачем проігнорована. Статтею 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. За змістом ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених ЦК, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана, зокрема, неправомірною бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливо. Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому істотним вважається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Якщо договір розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією з сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору (ч.5 ст. 653 ЦК України). Оскільки, у справі відсутні будь-які дані про надання відповідачем послуг за договором, то суд приходить до висновку, що він так і не приступив до виконання договору, і розцінює такі обставини істотними, а відтак договір підлягає розірванню зі стягненням з відповідача збитків. Визначення збитків у виді сплаченого за договором авансового платежу узгоджується з вказаними вище вимогами закону. Наведене також стосується і коштів, що надані позивачем відповідовідачу за підготовку адвокатських запитів, оскільки такі послуги адвокатом можуть надаватись лише на умовах договору про надання адвокатських послуг (ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже позов в частині стягнення матеріальних збитків підлягає задоволенню. Що стосується вимог позову про відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити таке. Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК. Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені § 3 гл. 82 ЦК України. Аналіз зазначених норм дає підстави прийти до висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди лише у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'ясноне, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить. Позивачем надано докази, що вказують на погіршення стану його здоров'я, проте в матеріалах справи відсутні докази, що вказують на причинний зв'язок між шкодою та протиправною бездіяльністю відповідача. Тому, достатніх підстав, для задоволення вимог позову про стягнення моральної шкоди не має. Підсумовуючи викладене, позов може бути задоволений частково, відповідно до наведених вище висновків суду. За такого рішення, з урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд покладає витрати у справі на відповідача пропорційно частці задоволених вимог відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: partial