Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь», відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з рухомого майна та визнання права власності на рухоме майно, посилаючись на те, 13 вересня 2012 року він отримав свідоцтво про право на майновий пай члена колективного сільського господарського підприємства( майновий сертифікат), згідно якого його частка в пайовому фонді майна КСП «Промінь» становить 12571 гривня. 13 вересня 2012 року він уклав з ТОВ «Промінь» договір оренди майна, згідно якого до складу орендованого майна входить автомобіль ГАЗ 5201 та причеп ГКБ 8350 строком на 5 років. 11 лютого 2016 року причеп ГКБ 8350 був затриманий та направлений на зберігання на спеціальний майданчик. Позивачу стало відомо та він отримав постанову від 28.10.2015 року про арешт автомобіля ГАЗ 5201, державний номер [NUMBER], рік випуску 1981, свідоцтво ОІС366673 від 18.05.2001 року та причепа ГКБ 8350 1989 року, державний номер 7812ОГ, свідоцтво ОІС365696 від 31.056.2001 року. Арешт на майно накладений згідно виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду № 815/3425/14 виданого 21.11.2014 року про стягнення з ТОВ «Промінь» на користь УПФУ в Іванівському районі боргу в сумі 76066,83. В досудовому порядку зняти арешт відділ виконавчої служби відмовляється, тому позивач звернувся до суду. Представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутність, наполягав на позовних вимогах. Представник відповідача відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області у судове засідання не зявилися надала заяву про слухання справи у її відсутність, просила в позові відмовити, та врахувати обставину, щодо належності майна іншому власнику. Відповідач ТОВ «Промінь» позовні вимоги визнали просили справу слухати у їх відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом на підстави матеріалів справи встановлено наступне. 13 вересня 2012 року позивач отримав свідоцтво про право на майновий пай члена колективного сільського господарського підприємства( майновий сертифікат), згідно якого його частка в пайовому фонді майна КСП «Промінь» становить 12571 гривна. Згідно накладної №12 від 29.06.2008 року позивачу товариством з обмеженою відповідальністю «Промінь» [PERSON] було передано автомобіль ГАЗ 5201 згідно розпаювання майна та згідно квитанції № 11 від 29.06.2008 року причіп ГБК 8350. Позивач посилається, що внаслідок виділу майна в натурі, він став власником зазначених транспортів. Як власник майна він 13 вересня 2012 року уклав з ТОВ «Промінь» договір оренди майна, згідно якого до складу орендованого майна входить автомобіль ГАЗ5201 та причеп ГКБ 8350 строком на 5 років, що підтверджується його копією долученою до матеріалів справи. 11 лютого 2016 року причеп ГКБ 8350 був затриманий та направлений на зберігання на спеціальний майданчик. Позивачу стало відомо та він отримав постанову від 28.10.2015 року про арешт автомобіля ГАЗ 5201, державний номер [NUMBER], рік випуску 1981, свідоцтво ОІС366673 від 18.05.2001 року та причепа ГКБ 8350 1989 року, державний номер 7812ОГ, свідоцтво ОІС365696 від 31.056.2001 року. Арешт на майно накладений згідно виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду № 815/3425/14 виданого 21.11.2014 року про стягнення з ТОВ «Промінь» на користь УПФУ в Іванівському районі боргу в сумі 76066,83. Позивач просить зняти арешт з автомобіля ГАЗ 5201, державний номер [NUMBER], рік випуску 1981, свідоцтво ОІС366673 від 18.05.2001 року та причепа ГКБ 8350 1989 року, державний номер 7812ОГ, свідоцтво ОІС365696 від 31.056.2001 року, так як зазначене рухоме майно не належить ТОВ «Промінь» , а він є його власником. Задовольняючи позовні вимоги суд, застосовуючи норми матеріального права виходить з такого. Згідно до положень ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо, правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття її виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Ст. 41 Конституції України надає кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в законному порядку. \~ Згідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ З матеріалів справи вбачається, що позивач набув право власності на зазначене рухоме майно шляхом виділу частки у майні під час розпаювання. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ Згідно положень ст. 391-392 ЦК України власник може вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник майна може предявити \~ позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ Відповідно до ст. 60 закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту. Позивачем в суду підтверджено, що він є володільцем зазначених обєктів рухомого майна, проте не встиг в установленому законом порядку зареєструвати своє право власності на зазначене майно, тому просить суд визнати за ним право власності, оскільки на даний час в досудовому порядку вирішити це питання не можливо. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Outcome: approved