Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з зазначеним позовом до [PERSON] (далі Відповідач), посилаючись на наступні обставини. 10 жовтня 2013 року між нею [PERSON] та її матірю [PERSON] було укладено договір оренди нежитлової будівлі (прибудови бару), відповідно до якого відповідач передала, а позивач отримала в оренду нежитлову будівлю за адресою: Одеська область, Тарутинський район, смт Тарутине, проспект Миру, 6, строком до 10 вересня 2016 року. Разом з тим, отримана в оренду позивачем вищевказана нежитлова будівля потребувала ремонту і позивачем було витрачено на ремонт будівлі 38 046 грн. 07 коп. У звязку з цим, позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача витрати на ремонт прибудови бару на суму 38046,07 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали в повному обсязі, просили відмовити в його задоволенні. Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, за приписами ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 767 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Наймодавець зобов'язаний попередити наймача про особливі властивості та недоліки речі, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров'я, майна наймача або інших осіб або призвести до пошкодження самої речі під час користування нею. Наймач зобов'язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані. Відповідно до п. 10 Договору, який було підписано сторонами, приміщення оглянуто Орендарем, недоліків, які б перешкоджали його використанню, не виявлено (а.с. 7). Сторонами також не заперечувався факт складання [PERSON] прийому-передачі нежилого приміщення від 10 жовтня 2013 року, за змістом якого технічний стан переданого нежилого приміщення задовільний і дозволяє використовувати його для мети, визначеної у п. 1.4. Договору (а.с. 38). Суд критично ставиться до акту технічного огляду від 25 жовтня 2013 року (а.с. 8), позаяк допитаний в судовому засіданні інженер-проектувальник [PERSON], який його складав, пояснив, що [PERSON] був складений вже після того, як роботи були виконані, а отже, на думку суду, не підтверджує обсягу недоліків будівлі, переданої в оренду (а.с. 42-48). Відповідно до вимог ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Договір будівельного підряду визначається як окремий вид договору підряду, який регулює договірний тип відносин у сфері створення та передання результатів будівництва чи інших будівельних робіт на умовах підряду. Положення цього параграфа є спеціальними до загальних правил підряду. В ч. 1 статті 875 ЦК України міститься визначення договору будівельного підряду та певні загальні положення стосовно сторін договору та їхніх зобов'язань. Сторонами договору виступають замовник та підрядник. Замовником можуть бути юридичні особи будь-якої форми власності, фізичні особи з необхідним за законом обсягом дієздатності, держава, АР Крим, територіальні громади. Підрядник - це юридична особа будь-якої форми власності або фізична особа, яка має необхідний за законом обсяг дієздатності. При виконанні певного виду робіт підряднику у відповідності до законодавства України необхідно пройти відповідну атестацію та сертифікацію, відповідно до Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року № 687, постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік окремих видів проектних та будівельно-монтажних робіт, інженерних вишукувань для будівництва, надання інжинірингових та інших послуг, які потребують відповідної атестації виконавця» від 06 квітня 1998 року № 451). В зв'язку з цим, як правило, більшість підрядників є юридичними особами будь-якої форми власності та фізичні особи - підприємці. Істотними умовами договору будівельного підряду є предмет, строк та ціна. В договорі будівельного підряду застосовуються загальні строки для договорів підряду, тобто як загальний термін виконання робіт, так і терміни виконання окремих етапів. Ціна договору визначається згідно кошторису (ст.ст. 877, 844 ЦК України). Разом з тим, як пояснив в судовому засіданні свідок [PERSON], він не має відповідної атестації на складання кошторису та проектування робіт зі зведення несучих та огороджуючих конструкцій будівель і споруд, робіт з улаштування зовнішніх та внутрішніх інженерних мереж і устаткування, робіт з реконструкції та капітального ремонту будівель і споруд (а.с. 42-48), а отже суд не бере до уваги кошторис, складений [PERSON] та підписаний позивачем (а.с. 10). З цих же причин суд критично ставиться до [PERSON] прийому передачі виконаних робіт від 26 вересня 2014 року та 02 жовтня 2015 року, які були підписані [PERSON] та позивачем [PERSON] (а.с. 11, 12). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу . Відповідно до ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків., письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача витрат на ремонт прибудови бару на суму 38046,07 гривень позивачем не було доведено факту наявності при укладенні договору оренди будівлі 10 жовтня 2013 року істотних недоліків, про які не було відомо позивачу - орендарю, також не було надано в судовому засіданні належних і допустимих доказів того, що роботи з ремонту були фактично виконані та підтверджували їх обсяг та вартість. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed