overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] 13 квітня 2021 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її сина [PERSON] , [INFO] , рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 29.03.2018 року було визнано безвісно відсутнім з 01.04.2012 року. З 09.07.2013 року останній знаходиться у розшуку, з того часу жодних відомостей про місце перебування останнього немає. Для подальшої реалізації своїх соціальних прав просить оголосити свого сина померлим. У судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримала. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без участі їхнього представника. Не заперечували на задоволенні вимог заявника. Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги задовольнити. Згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Судом встановлено, що сина [PERSON] , яка народилася [INFO] - [PERSON] , який народився [INFO] в м. Прокоп`євськ Кемеровської області Росії, РНОКПП [NUMBER] , останнє відоме місце проживання за адресою: [ADDRESS] визнано безвісно відсутнім з 01 квітня 2012 року (а.с. 4-5, 6, 9). Відповідно до акту обстеження (а.с. 7) [PERSON] , який народився [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не мешкає з 2012 року, місце його знаходження невідоме. Згідно довідки від 09 квітня 2021 року (а.с. 10) відділ поліції № 2 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області здійснює розшук [PERSON] , який народився [INFO] , який на даний час результатів не дав. Таким чином, cудом встановлено, що в місці його постійного проживання немає ніяких відомостей про місце перебування [PERSON] більше трьох років, що підтверджено доказами, а тому вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] 13 липня 2015 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2002року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей : дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], утриманням яких займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 2000грн. (дві тисячі гривень), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві. В судове засідання відповідач не зявився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 2000грн. щомісячно. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 05 квітня 2005 року народилася [PERSON], 02 жовтня 2009 року народилась [PERSON], батьками яких є сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ЕГ №000964 від 11.04.2005р. та серії І-ЕГ № 094456 від 08.10.2009р. (а.с. 6,7) Судом встановлено, що діти на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач є батьком дітей, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2000грн. на обох дітей, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. В звязку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору (державного мита) в розмірі 487,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON] 13 липня 2016 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з ним. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, інших аліментних зобовязань немає, тому просить стягнути з неї аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та вказав, що донька на час навчання проживає в інтернаті, а під час канікул та вихідних з ним, він купляє одежу. Відповідач\~ у судовому засіданні визнала доводи позивача, проти позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Відповідно до свідоцтва про народження (а. с. 4), відповідач є матірю [PERSON], [INFO], яка навчається в КЗ «Кремінська обласна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» та знаходиться на неповному державному забезпеченні (а.с. 34), на час канікул проживає разом з батьком, що підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов (а. с. 8). [PERSON] рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 червня 2014 року (а.с. 6-7) позбавлена батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] Суд погоджується з розміром аліментів, запропонованим позивачем, що не суперечить вимогам закону і інтересам сторін та дитини. Оскільки позивач звільнений за законом від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] 13 липня 2017 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 04.01.2013 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивачка подала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 04.01.2013 р. Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом № 02 (а.с.6). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] 13 липня 2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 листопада 2013 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що від шлюбу дітей не мають. З 2014 року шлюбні відносини між ними припинені спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу в їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач визнав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних доказів. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 02 листопада 2013 року. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З 2014 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] 13 липня 2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 4 липня 2015 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що протягом останнього року сімейне життя між ними погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен із них має різні погляди на шлюб та сімю, основною причиною розпаду сімї став аморальний спосіб життя відповідача, котрий зловживає алкогольними напоями, влаштовує скандали та принижує її честь та гідність. Маючи сімю, відповідач проживав з іншими жінками, на її, позивача, прохання змінити таку поведінку та перестати вживати алкогольні напої відмовлявся. Крім цього, між ним відсутні взаєморозуміння та довіра, без яких вона не бачить подальшого сімейного життя. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтв про одруження та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 4 липня 2015 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а. с. 4, 5). Із показань позивача, допитаної як свідка, вбачається, що сторони 25 червня 2016 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, відповідач перебуває у шлюбних відносинах з іншою жінкою. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Ураховуючи наведене, необхідно із [PERSON] у користь [PERSON] стягнути судові витрати в сумі 640,00 грн., повязані зі сплатою судового збору, що підтверджено квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

[PERSON] 13 липня 2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов тим, що стосунки з відповідачем за останні декілька років розладилися, почали виникати сварки, між ними відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, кожен з подружжя живе своїми інтересами та окремим життям. Фактично сімя припинила своє існування, проживають окремо, шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведеться, спору відносно майна немає. Позивачка в підготовче судове засідання не зявилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Бєлозєрцева». Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суд, заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2007 року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Сумської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 027491, актовий запис № 333 (а.с.5). В силу ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, можливості зберегти сімю немає. Відповідач позов визнав повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачка відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України просить залишити прізвище «Бєлозєрцева». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст.ст.141,\~142 ЦПК України\~та враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] 13 листопада 2014 року звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 24 травня 1997 року між нею та відповідачем Кортеліською сільською радою Ратнівського району зареєстровано шлюб. У даному шлюбі народилося троє дітей. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаєморозуміння та поваги, зловживання відповідачем спиртними напоями. Просить шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON], розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що вона, хоч і проживає у одному житловому приміщенні з відповідачем, однак шлюбних та сімейних відносин не підтримує, підтримувати їх не бажає. Через несумісність характерів, систематичне вживання [PERSON] алкогольних напоїв, заподіяння їй в такому стані побоїв у присутності дітей, його самоусунення від участі у вихованні й утриманні дітей та ведення домашнього господарства, вважає збереження шлюбу неможливим. Зазначила, що у визначений судом строк вони примирення не досягли. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав, пояснив, що зберегти сім'ю не бажає. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження, що між сторонами 24 травня 1997 року укладено шлюб, який зареєстрований Кортеліською сільською радою Ратнівського району, актовий запис №9. У шлюбі в сторін народилося троє дітей: [INFO] року - дочка [PERSON], [INFO] року - син [PERSON], [INFO] року - дочка [PERSON], про що свідчать відповідні свідоцтва. Із пояснень позивача вбачається, що уже тривалий час шлюбно-сімейних відносин сторони не підтримують, між ними склались неприязні відносини, що пов`язані із втратою взаєморозуміння та поваги один до одного, самоусуненням відповідача від участі в утриманні дітей та веденні домашнього господарства, зловживанням ним алкоголем. В силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на категоричне небажання сторін продовжувати проживати в шлюбі суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між сторонами. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений останньою документально підтверджений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] 13 листопада 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 19 грудня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 26 травня 2017 року у зв'язку з різністю характерів. Спору про поділ майна не має. Дитина проживає з нею. Вважає збереження сім'ї неможливим, тому просить розірвати шлюб, залишивши прізвище чоловіка «[PERSON]». Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, у заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує. Судові витрати відповідачем їй відшкодовані добровільно. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, у заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 19 грудня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3), від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Подружні стосунки між сторонами припинені з 26 травня 2017 року у зв'язку з різністю характерів. Спору про поділ майна не заявлено. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Клопотань про надання строку для примирення не надійшло, відповідач позов визнав, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишивши позивачу прізвище «[PERSON]». Питання щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат вирішено між сторонами у добровільному порядку.

Outcome: approved