overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] в вересні 2016 р. заявила позов до свого чоловіка [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\3 від усіх видів заробітку, щомісячно, а також 500 грн., щомісячно, на додаткові витрати на дитину. Позов мотивовано тим, що відповідач надає фінансову допомогу, що є недостатньою для належного утримання дитини. [PERSON] подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без їїучасті, проти винесення заочного рішення не заперечувала. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень до позову не надходило. Оскільки у справі достатньо даних про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлено таке. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 1986 року (див. свідоцтво про одруження), від шлюбу мають трьох дітей, в тому числі і неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (див. свідоцтва про народження). За позовною заявою, сторони хоч і проживають разом проте з березня 2016 року шлюбні відносини не підтримують, в суді перебуває провадження за позовом відповідача про розірвання шлюбу, між сторонами виникли суперечки з приводу розміру утримання на дитину. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань, визначених у частці від доходу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати стягнення з відповідача аліментів. Позивач вказує, що відповідач працює, має регулярний та стабільний заробіток. Тому, суд погоджується, що аліменти мають бути визначені в частці від доходу відповідача. Погоджується суд і з заявленим розміром аліментів, як таким, що достатньо обгрунтованим доказами, відповідно до ст. 182 СК України, а саме, щодо віку дитини, стан її здоровя, даних про необхідність дієтичного, додаткового харчування, тощо. Отже позов в цій частині вимог позову підлягає задоволенню. Що стосується вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, то хоч вони і обгрунтовані необхідністю нести додаткові витрати, повязані з лікуванням дитини, витратами на оздоровлення, санітарно-курортне лікування, проте, доказів, що такі витрати носять постійний характер саме в сумі 500 грн. на місяць, а відповідно можуть стягуватись наперед, відповідно до приписів ст. 185 СК України, суду не надано, а тому підстав для задоволення цих вимог не вбачається. Судові витрати у справі, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] в вересні 2016 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2002 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, між сторонами почали виникати розбіжності та непорозуміння, щодо подальшого сімейного життя. Фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з 2012 року, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання з`явилася, підтримала позов, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі статтей 105, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] в вересні 2017 року заявив позов про розірвання шлюбу, що був укладений ним з [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що зводяться до викладеного в заяві. [PERSON] в суд не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Представник позивача проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 12.04.2013 року, на що вказує свідоцтво про шлюб (а.с. 13-15), від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], яка народилась [INFO] року, на що вказує свідоцтво про народження (а.с. 16-17). Представник позивача в суді пояснив, що сторони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують, підстав для поновлення відносин його довіритель не вбачає, майнового спору не має. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Судові витрати позивач побажав залишити за собою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] в вересні 2017 року заявила позов про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлено таке. Сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, [INFO] року у них народився син [PERSON] (див. копію свідоцтва про народження). За позовною заявою, відповідач у вересні 2012 року покинув сім'ю, проживає окремо, допомогу на утримання дитини надає рідко і в недостатньому розмірі. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань, в тому числі і в частці від заробітку. Отже позов заснований на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Заявлений розмір аліментів, з огляду на вказані позивачем дані про її особу, особу відповідача та їх дитини, є виваженим та реальним до виконання. Тому, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі вказаних норм закону. За такого рішення, витрати у справі суд покладає на відповідача [PERSON], відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] в вересні 2017 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2011 року. Від шлюбу сторонни мають дитину -[PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначив, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2017 року відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання з'явився, позов підтримав. Відповідач у судове засідання з'явилася, позов визнала. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] в вересні 2017 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] [PERSON] подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала. [PERSON] в суд не прибув, про час та місце судового розгляду повідомлявся за останнім відомим місцем проживання. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 12.11.2011 року, на що вказує свідоцтво про шлюб (а.с. 4), від шлюбу мають дочку [PERSON], яка народилася [INFO] року (див. свідоцтво про народження - а.с. 3). За позовною заявою, шлюб розпався через негідну поведінку відповідача, сторони з листопада 2015 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, дитина залишилась з матір'ю, спільного майна сторони не нажили, поновлювати відносини позивач не бажає. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] в вересні 2017 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала, а відповідач їх визнав і не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 20.04.1996 року, від шлюбу мають дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідач в грудні 2015 року покинув сім'ю, з того часу сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, діти залишились з матір'ю. Поновлювати відносини сторони не бажають, даних щодо спорівпро місце проживання дітей їх утримання, майнового спору матеріали справи не містять. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] в вересні 2018 року заявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, що був укладений між ними. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 24.09.2018 року. [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, на вимогах позову наполягав. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій позов визнала, просила розглянути справу без її участі. Судом встановлено таке. Сторони перебувають в шлюбі з 27.102007 року, на що вказує свідоцтво про шлюб (а.с. 3), від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За позовною заявою сторони не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, діти залишилась проживати з матір'ю. Даних про наявність спору щодо утримання, місця проживання дітей, майнового спору, заява не містить. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Судові витрати позивач просив залишити за ним, що не суперечить приписам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] в вересні 2018 року заявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 07.09.2018 року. Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, а відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення його вимог. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 16.09.2005 року, в цьому шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Сторони більше року не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, дитина за домовленостю з відповідачем залишилась з матір'ю, спору щодо утримання дитини, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Судові витрати позивач залишила за собою, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] в вересні 2018 року заявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 10.09.2018 року. Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, а відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення його вимог. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 28.08.2009 року, в цьому шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Сторони з 2014 року не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, дитина за домовленостю з відповідачем залишилась з матір'ю, спору щодо утримання дитини, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] в вересні 2018 року заявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 14.09.2018 року. Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, а відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення його вимог. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 19.07.2008 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони близько року не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, дитина за домовленостю сторін залишилась з матір'ю, спору щодо утримання дитини, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про зміну прізвища на дошлюбне позивачем не порушувалось. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] в вересні 2018 року заявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, що був укладений між ними. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 10.09.2018 року. [PERSON] в суд не з'явилася, подала заяву в якій на вимогах позову наполяга, просила слухати справу у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. [PERSON] в суд не з'явився, повідомлений належним чином. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 11.08.1984 року, на що вказує свідоцтво про шлюб (а.с. 7), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З позовної заяви вбачається, що шлюб розпався через пиятство та негідну поведінку чоловіка, сторони з початку 2017 р. хоча і проживають за однією адресою, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнового спору не має, поновлювати відносини з відповідачем позивач не бажає. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про перерозподіл судових витрат не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] в вересні 2018 року звернулась до суду з заявою, за якою просила встановити факт належності її матері [PERSON], померлої [INFO], свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Вимоги мотивовані тим, що в свідоцтві було допущено описку в імені матері, що в свою чергу не дозволяє заявниці прийняти спадщину. [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, на вимогах заяви наполягала. Голова Великопріцьківської сільської ради [PERSON] надіслав відзив на заяву, за яким не заперечував проти задоволення заяви, та підтвердив, що право власності на будинок [ADDRESS] фактично належало [PERSON]. Судом встановлено таке. [PERSON] померла [INFO] в селі В. Пріцьки, Кагарлицького району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с. 5). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30.03.1992р., [PERSON] належить будинок [ADDRESS] (а.с. 6) Державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] видано на імя [PERSON] (а.с. 13) [PERSON] 19.04.2012р. склала заповіт, за яким все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рівних частках (а.с. 7). З аналізу наведеного в сукупності, суд приходить до однозначного висновку, що зазначені у вказаних документах [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а розбіжності в написанні імені пояснюються опискою. Усунути таку описку не вбачається за можливе через смерть цієї особи. Разом з тим, суд не може встановити факт належності правовстановлюючого документу за померлою особою. Тому на задоволення заяви, суд вважає за необхідне встановити факт, що зазначена в свідоцтві про право власності на житловий будинок [PERSON], та [PERSON], померла [INFO], є однією і тією ж особою, що буде достатнім для того, щоб заявниця могла прийняти спадщину, що залишилась після її матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] в вересні 2020 року звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказавши, що з [PERSON] перебувають у шлюбі з 07 жовтня 2011 року. Від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Шлюбне життя з відповідачем наразі припинене з підстав відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Оскільки примирення неможливе , просила шлюб між нею та відповідачем розірвати . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2020 року по справі відкрито провадження. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі , в наданій заяві просив справу розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 07 жовтня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як вбачається з заяв сторін , наданих до суду, вони не бажають більше підтримувати шлюбні стосунки. Вважають, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved