Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON], 13.01.2015 року звернулась до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за банківським вкладом та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16.01.2014 року між нею та відповідачем був укладений договір № 01020550-160114 банківського вкладу (депозита) «Найкращий вид Миколая» в доларах США, згідно з яким вона розташувала на депозитному рахунку № 26303110913988 в ПАТ «Дельта Банк» 20\~000 доларів США на строк до 15 липня 2014 року включно. Згідно п. 1.10 вказаного договору вклад повинен був бути виплачений по закінченню строку розташування вкладу шляхом зарахування на її поточний рахунок з використанням платіжної картки № 26200702386918, відкритої в Банку. Свої зобовязання позивачка виконала у повному обсязі, шляхом внесення грошових коштів 16.01.2014 року згідно квитанції № 30850128. 15.07.2014 року позивачка замість зняття коштів з депозиту, уклала з відповідачем договір № 001-20552-150714 банківського вкладу (депозита) «Зростаючий» в доларах США, згідно з яким позивачка залишили на своєму рахунку 17\~000 доларів США, а залишок коштів перераховані на поточний рахунок позивачки. Строк даного договору закінчувався 29.07.2014 року. 12.08.2014 року між сторонами був укладений наступний договір № 006-20551-290714 банківського вкладу «Зростаючий» в доларах США, згідно з яким позивачка залишили на своєму рахунку 13\~000 доларів США, а залишок коштів перераховані на поточний рахунок позивачки. Строк даного договору закінчувався 12.08.2014 року. 09.09.2014 року між сторонами був укладений наступний договір № 003-20550-090914 банківського вкладу «Зростаючий» в доларах США, згідно з яким позивачка залишили на своєму рахунку 6\~000 доларів США, а залишок коштів перераховані на поточний рахунок позивачки. Строк даного договору закінчувався 23.09.2014 року. Після закінчення строку договору усі грошові кошти були перераховані на поточний рахунок. У звязку з тим, що вона хотіла отримати свої грошові кошти зі свого поточного рахунку, вона неодноразово зверталась до ПАТ «Дельта Банк» з вимогою їх виплати, однак їх їй не виплачували. Результатом її звернення за захистом своїх прав в НБУ, був відповідь, в якому їй було запропоновано звернутись до суду. В вересні та жовтні 2014 року позивачці було виплачено по 100 доларів США, хоча банк мав право виплати коштів в іноземній валюті до еквівалента 15\~000 грн. щоденно, тобто з урахуванням встановленого НБУ курсом долара США більше ніж 800 доларів США щоденно. На початку грудня 2014 2014 року вона звернулась до відповідача із заявою про перевід SWIFT з його поточного рахунка в іншій банк грошові кошти в сумі 500 доларів США, уклала з ним договір №1 банківського рахунку від 04 грудня 2014 року, сплатила комісійний збір за відправку, 19.12.2014 року відповідач сформував платіжне доручення, однак відправки грошових коштів не зробив. Згідно виписки по її рахунку від 12.01.2015 року остаточна заборгованість банку перед позивачкою складає 8582,67 доларів США та 5000 доларів США, яке банк повинен перерахувати з її поточного рахунку в Укрсоцбанк. У звязку з неотриманням свої особистих грошових коштів, позивачка зазнала значних моральних страждань, які вона оцінює в сумі 10\~000,00 грн. 06.04.2015 року позивачка уточнила позовні вимоги, обґрунтування позовних вимог залишивши без змін, додатково просила стягнути з відповідача суму комісійного збору, виплаченого нею за відправку переводу SWIFT з її поточного рахунку в іншій банк у розмірі 2351,00 грн. 17.09.2015 року позивачка уточнила позовні вимоги в частині зменшення розміру позовних вимог, в якій просила суд стягнути на її користь з відповідача заборгованість у розмірі 165\~560,37 коп. Таким чином, у позивача виникло право на звернення з відповідною позовною заявою до суду. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, доповнень до викладеного не мала. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмові заперечення, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.. В обгрунтування заперечень відповідач посилався на те, що на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року № 150 «про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Тимчасову адміністрацію в Банку запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року. Отже, починаючи з 03.03.2015 року, Банку здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальнимв умовах роботи неплатоспроможних банків. Тобто для правовідносин, що виникають під час здійснення тимчасової адміністрації у Банку, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач, маючи майнову вимогу до банку, на захист якої подано даний позов, є кредитором банку, отже щодо нього застосовуються правовідносини приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі положення приписів ст. 36 вказаного Закону щодо наслідків запровадження тимчасової адміністрації у банках та призначення уповноваженої особи. А отже, вимога [PERSON] про стягнення грошових коштів порушує порядок задоволення вимог кредиторів, встановлений ст. ст. 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та може стати підставою для подвійного стягнення грошових коштів, що є недопустими. Крім того, починаючи з 11.06.2015 року, розпочалися виплати вкладникам банку строк дії договорів яких закінчився. Позивачу виплачені 14.07.2015 року через Укрексімбанк грошові кошти в розмірі 200\~000,00 грн. Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то укладаючи договір банківського вкладу не передбачали відшкодування моральної шкоди, обсяг цивільно-правової відповідальності сторін чітко визначений в зазначеному договорі. А ураховуючи вищенаведене, вимоги про стягнення моральної школди у розмірі 10\~000,00 грн. не підлягають задоволенню, в звязку з договірними зобовязаннями сторін і відсутністю такої шкоди в діях (бездіяльності) АТ «Дельта Банк». Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи\~\~доказів, та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.6 ЦК України,\~\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зі змісту договорів банківського вкладу № 010-20550-160114 від 16.01.2014 року, № 001-20552-150714 від 15.07.2014 року, № 006-20551-290714 від 29.07.2014 року, № 006-20550-120814 від 12.08.2014 року, № 003-20550-090914 від 09.09.2014 року, укладених між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], вбачається, що в ньому встановлено всі істотні умови для такого виду договорів, відповідно до вимог чинного на той час законодавства та інших нормативно-правових актів.\~\~Укладаючи\~\~договір, сторони дійшли згоди щодо його укладання на зазначених у ньому умовах, а відтак, з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки. Відповідно до п. 1.9 договору вбачається, що нараховані проценти за вкладом виплачуються щомісячно, починаючи з першого робочого дня місяця, що слідує за місяцем, в якому проценти нараховані відповідно до умов цього договору, а також у день повернення вкладу в кінці строку дії цього терміну або в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором та правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № 26200702386918, відкритий в установі банку; п. 1.10 вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п. 1.3 даного договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № 26200702386918 відкритий в установі банку. Матеріали справи свідчать, що банком виконано умови договору й перенесено суму депозиту з процентами в розмірі 134290,57 грн. на поточний рахунок № 26202005401628, відкритий на ім'я [PERSON] в Укрексімбанк, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів\~\~/а.с.117/. Отже, умови договору банківського вкладу відповідачем було виконано, суму банківського вкладу з процентами за його користування перераховано на поточний рахунок позивача. Відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється його виконанням. Таким чином, строк дії укладеного між сторонами договору припинив свою дію\~\~після зарахування депозитних коштів на поточний рахунок [PERSON] Окрім цього, як убачається з матеріалів справи, постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних /а.с. 89-92/, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року №51 в ПАТ «Дельта Банк»\~\~запроваджено тимчасову адміністрацію /а.с. 93-94, 95/. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом,\~\~який регулює спірні правовідносини, що залишилося поза увагою суду. Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п.6 ст.2 даного Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до ч. 2 ст. 46 даного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, що фактично унеможливлює здійснення ним операцій по рахунках власних клієнтів, у тому числі, - перерахування з рахунку, відкритого на ім'я [PERSON] Так, згідно\~\~п.1 ч.6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. При цьому, не враховано судом і положення\~\~ст. 2\~\~Закону України «Про банки та банківську діяльність», згідно з якими юридична або фізична особа, яка має\~\~документально підтверджені вимоги\~\~до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку. Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та\~\~в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється\~\~в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Чинним законодавством не передбачено\~\~задоволення вимог окремих кредиторів\~\~банку поза межами процедури ліквідації банку. Встановлено, що\~\~на підставі постанови Правління НБУ №150 від 02 березня 2015р. «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» в категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією\~\~Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015р.\~\~прийнято рішення № 51\~\~«Про запровадження тимчасової адміністрації\~\~у ПАТ «Дельта Банк» та призначення уповноваженої особи\~\~Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у\~\~ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до\~\~п.22 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Так, статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Позивачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів спричинення їй моральних страждань, що є підставою для стягнення моральної шкоди, не обґрунтовано її розмір. За таких обставин,\~\~суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed