Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

[PERSON] 16.12.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 гривень. Свій позов мотивувала тим, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, з 2011 року по 2016 року спільно проживали. [INFO] у них народився син [PERSON]. З листопада 2016 року відповідач припинив спільне проживання з позивачем та сином. З того часу відповідач не надає коштів на утримання дитини, жодним чином не приймає участі у вихованні дитини. Домовленості про порядок утримання дитини між сторонами не досягнуто. Оскільки відповідач не отримує регулярного офіційного доходу, що не дає можливості визначити розмір частки від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити, молодий, здоровий, інших дітей не має, має гарний матеріальний стан, у володінні має автомобіль FORD TRANSIT, позивач просить визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з наведеним позовом до відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] просила позов задовольнити в повному обсязі, зазначила, що вони з відповідачем проживали спільно до 08 листопада 2016 року, в зареєстрованому шлюбі не перебували. Відповідач офіційно не працює, має відмінний стан здоров'я, інших утриманців, власності (крім автомобіля), кредитних зобов'язань (станом на листопад 2016 року) не має. Додатково зазначила, що відповідач на Новий рік купив сину штани, шапку, іграшку, шоколадку. З листопада 2016 року відповідач приїздив до сина 4-5 разів, привозив мандарини. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав до суду заперечення на позовну заяву, в яких позов визнав частково в розмірі 500 гривень, зазначив, що він ніде не працює, можливості сплачувати аліменти в розмірі, про який просить позивач він не має. Вказав, що доводи позивача в частині того, що він не надає коштів на утримання сина не відповідають дійсності, що він повністю вдягає сина, ніколи не припиняв його утримувати та матеріально забезпечувати, приймає участь в його вихованні та догляді за ним, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та ознайомившись із запереченнями відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 04.05.2012 року, в якому в графі «Батько» зазначено відповідача [PERSON] (а.с.3). З довідки №2291, виданої квартальним комітетом «Малі Хутори-Центр» 25.11.2016 року, вбачається що позивач разом із сином зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів(надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України. У цьому зв'язку судом встановлено, що відповідач по справі офіційно не працює, а тому аліменти з нього слід стягувати у твердій грошовій сумі. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільна дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на розмір заявлених вимог, суд вважає можливим встановити аліменти на рівні 650 грн. щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на спільний обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Суд не приймає до уваги позицію позивача, що розмір аліментів має становити не менше 1 000 грн. щомісячно, оскільки нею не доведено перед судом того, що відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти в такому розмірі. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 16.12.2016 року. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial