Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд із позовом, який згодом уточнили, до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності: - за [PERSON] на 1/4 частки квартири за [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; - за [PERSON] на Ѕ частки квартири за [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року та за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; - за [PERSON] на 1/4 частки квартири за [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування вимог позивачі вказують, що квартира за [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на 1/5 частку квартири. Спадкоємцями за законом є [PERSON] (син), [PERSON] (син), [PERSON] (дружина) та [PERSON] (мати), які прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном . [INFO] року померла [PERSON], яка склала заповіт та все належне їй майно заповіла [PERSON] [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом прийняв спадщину. Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом на частку в квартирі за [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, просять задовольнити позов. У судове засідання позивачі не з'явились, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо подали заяву про розгляд справи у їх відсутності та просили позов задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не подавав. Його представник - адвокат Ізай Р.О. попередньо подала заяву про слухання справи без її участі. Позов визнає та просить задовольнити. Представник Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. Попередньо подав заяву про слухання справи за відсутності їх представника. Судом встановлено, що 09 листопада 1985 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], якій після одруження присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Колодненською сільською радою Збаразького району Тернопільської області. За час шлюбу у них народилось двоє синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області від 10.07.2002 р. та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом ЗАГСу міськвиконкому від 07.07.1988 р. [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Збаразьким ЗАГС від 17.08.1970 р. Квартира за [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом по право власності на житло від 27 березня 1998 року, виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження від 27 березня 1998 року за №26197. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції від 11.05.2002 р. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі на належну йому 1/5 частку спірної квартири. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30.07.2018 року за №52786901 встановлено, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за №532/2018. Спадкоємцями за законом майна [PERSON] є дружина [PERSON], мати [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON], які у встановленому законом порядку прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою за №2086 від 22 травня 2017 року, виданою ТОВ «КомЕнерго-Тернопіль-3». З вказаної довідки встановлено, що спадкоємці продовжували проживати у спірній квартирі, були зареєстровані, приймали участь в її утриманні та догляді. Факт прийняття спадщини [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], після смерті [PERSON] встановлений також нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.08.2018 року за № 2358/02-31. Відтак, кожен із них після смерті [PERSON] успадкував за законом по 1/20 частки (1/5:4) спірної квартири. З копії матеріалів спадкової справи за №532/2018 встановлено, що 30.07.2018 року року [PERSON] діючи від свого імені та від імені [PERSON] звернулась до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири за [ADDRESS] Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спірної квартири, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно заповіту посвідченого секретарем сільської ради 29 квітня 2002 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким заповіла усе належне їй майно [PERSON] [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції від 15.06.2011р. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, у тому числі, на належну їй ј частку квартири за [ADDRESS] ( 1/5 частка належала їй у праві спільної сумісної власності та 1/20 частка, яку вона успадкувала після смерті [PERSON]). Єдиним спадкоємцями майна померлої за заповітом є [PERSON] [PERSON] у встановленому Законом порядку прийняв спадщину, шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час смерті, що підтверджується довідкою за №2086 від 22 травня 2017 року, виданою ТОВ «КомЕнерго - Тернопіль-3». 26.06.2018 року [PERSON], діючи від імені [PERSON], подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, за якою і було заведено спадкову справу № 451/2018 до майна померлої [INFO] року [PERSON] Інших спадкоємців за заповітом та за законом, які б мали право на обов'язкову частку не встановлено. Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку в квартирі за [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась до 1 січня 2004 року та була фактично прийнята спадкоємцями, застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 524 ЦК України (ред. 1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з вимогами ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що єдиними спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину, після смерті [PERSON], є мати [PERSON], дружина [PERSON] і сини [PERSON], [PERSON], які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Останні постійно проживали у спірній квартирі, брали участь в її утриманні. Вказаний факт також встановлений нотаріусом, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], після смерті [PERSON] успадкували по 1/20 частки квартири за [ADDRESS] Однак, постановою державного нотаріуса позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спірну квартиру. Спадщина після смерті [PERSON] (померлої [INFO] року) відкрилась після 2004 року, а тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України 2004 року. Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В силу вимог ч. 1 ст.1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з вимогами ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, у тому числі на належну їй 1/4 частку спірної квартири з яких: 1/5 частка належала їй у праві спільної сумісної власності та 1/20 частка, яку вона успадкувала після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за заповітом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON], шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час смерті. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну [PERSON] частку квартири, у зв'язку з відсутність правовстановлюючих документів. Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачі після смерті [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку успадкували належні спадкодавцям частки спірної квартири, однак, оформити спадкових прав у нотаріальної конторі не має можливості, за відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/20 частки квартири за [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; визнання за [PERSON] право власності на 1/20 частки квартири за [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року та на ј частки квартири за [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, що в сукупності становить 3/10 частки. Позовні вимоги позивачів в іншій частині є безпідставними, оскільки спадщина після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась на вищевказані частки квартири, а у разі втрати ними оригіналу правовстановлюючого документа позивачі як співвласники майна не позбавлені права звернутись у відповідні органи щодо видачі дубліката правовстановлюючого документа на належні їй частки квартири на праві приватної власності. Щодо визнання права власності за [PERSON] на 1/20 частки квартири за [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто, особа має право звернутися до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу кожна особа самостійно вирішує звертатися їй до суду чи ні за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з позовної заяви, із позов до суду звернулись [PERSON] та [PERSON], які вправі просити про захист невизнаних власних прав. Відповідач [PERSON] до суду із зустрічним позов не звертався. Відтак, позовні вимоги позивачів про визнання права власності за відповідачем є безпідставними те необґрунтованими, оскільки відповідач із вказаними позовними вимогами до суду не звертався. Більше того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька не звертався та постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій не отримував. Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні вимог про визнання права власності за [PERSON] на 1/20 частику квартири за [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, слід відмовити.

Outcome: partial