Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[INFO] року померла мати позивача [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,18 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], яка спадщину не прийняла і на неї не претендує. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] і прийняла спадщину, однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася просила справу слухати у її відсутності (позовна заява, а.с. 4). Представник відповідача - сільський голова Рівненської сільської ради в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про слухання справи за її відсутності та про визнання позовних вимог (а.с. 27). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] року в с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6). Довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 145 від 20 лютого 2017 року (а.с.13), випискою із списку громадян, членів КСП «Промінь», що додається до державного акта на право колективної власності на землю № 284 від 01 квітня 2016 року (а.с. 15), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № М-791/0-793/6-17 від 03 квітня 2017 року (а.с. 14) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Промінь» с. Рівне площею 2,18 умовних кадастрових гектара. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. На випадок своєї смерті [PERSON] 25 грудня 2003 року склала заповіт (а.с. 10), яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, жилий будинок з надвірними будівлями, земельну частку (пай), грошові вклади і все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON]. За даними Рівненської сільської ради ті інформації зі Спадкового реєстру (а.с. 18) зазначений заповіт є чинним не зміненим і не скасованим. 02 березня 2017 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву, якою відмовилась від спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] (а.с. 17). Крім того, відсутні докази прийняття спадщини [PERSON] (а.с. 19, 13). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Свідоцтвом про смерть (а.с. 6), свідоцтвом про своє народження (а.с. 7), свідоцтвами про укладення шлюбу (а.с. 8-9), довідкою Рівненської сільської ради № 145 від 20 лютого 2017 року (а.с. 13), заявою [PERSON] про відмову від прийняття спадщини (а.с. 17) та випискою із погосподарської книги за 2006-2010 роки (а.с. 26) позивач довела, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], яка має право і прийняла спадщину. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47434677 від 13 квітня 2017 року (а.с. 19) стверджується, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилась). Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «33 канал» від 05 квітня 2017 року (а.с. 11-12), слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 129 від 13 квітня 2017 року (а.с. 16). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved