Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] 13.08.2018 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] , Обертинської селищної ради, в якому просив визнати рішення Обертинської селищної ради від 28.07.2009 року № 126 незаконним і скасувати його; зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні частиною його земельної ділянки площею 50 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] шляхом перенесення новозбудованої огорожі на свою частину земельної ділянки, що по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтував тим, що у [PERSON] , яка проживала по [ADDRESS] , у користуванні на праві приватної власності були земельні ділянки площею 0,1364 га для індивідуального житлового та гаражного і даного будівництва за вищевказаною адресою, та площею 0,1428 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . 15.12.2004 року [PERSON] подарувала своїй доньці [PERSON] будинковолодіння та земельні ділянки площею 0,1364 га для індивідуального житлового та гаражного і дачного будівництва по [ADDRESS] , та площею 0,1428 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 15.12.2004 року. 13.08.2009 року [PERSON] продала йому - [PERSON] житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,1364 га для індивідуального жилового та гаражного і дачного будівництва (кадастровий номер 2625655400:04:007:0001) по [ADDRESS] та площею 0,1428 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 2625655400:03:002:0001) по [ADDRESS] . Його будинковолодіння та земельна ділянка межує із земельною ділянкою та будинковолодінням по [ADDRESS] відповідача [PERSON] . В другій половині 2016 року відповідач [PERSON] знищив межові знаки між їхніми земельними ділянками, вирубав дерева бузку, зруйнував свою стару огорожу, яка була між їхніми ділянками, і без його згоди самоуправно переніс свою нову огорожу на частину його земельної ділянки шириною 60-80 см., площею приблизно 50 кв.м. Починаючи з серпня 2016 року він неодноразово звертався до селищного голови с. Обертин Івано-Франківського району Івано-Франківської області стосовно допущених порушень земельного законодавства відповідачем. Працівниками Обертинської селищної ради та особисто селищним головою Хамутом В.Б. неодноразово вказувалося відповідачу про порушення ним земельного законодавства та сусідських відносин між ними, на що він не реагував і в кінцевому результаті побудував нову огорожу на його частині земельної ділянки. Даний факт підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 12.05.2017 року та довідкою Обертинської селищної ради від 30.07.2018 року про те, що відповідачем проведено самозахват його земельної ділянки площею близько 50 кв.м. Також по цьому питанню він усно звертався до працівників Тлумацького ВП ГУНП в Івано-Франківській області. Вважає, що дії [PERSON] є назаконними, такими, що порушують його приватні земельні права, оскільки відповідачем самоуправно без його згоди захоплено близько 50 кв.м. його земельної ділянки та облаштовано на ній нову огорожу. Як йому стало відомо, відповідач на час облаштування огорожі на його частині земельної ділянки, яка йому належить на праві приватної власності, не приватизував свою земельну ділянку по [ADDRESS] , що межує з його земельною ділянкою по [ADDRESS] , яка була раніше приватизована [PERSON] та була продана йому разом з будинковолодінням, яке знаходиться на ній. 14.12.2009 року Обертинською селищною радою [PERSON] була затверджена технічна документація щодо приватизації земельної ділянки по [ADDRESS] , яка межує з його земельною ділянкою по [ADDRESS] , і була раніше приватизована та належить йому на праві приватної власності з 13.08.2009 року. На початку серпня 2018 року йому стало відомо, що приватизацію земельної ділянки відповідач здійснив на підставі рішення Обертинської селищної ради № 126 від 28.07.2009 року. Вказує, що наведене рішення було прийняте незаконно, так як [PERSON] (попередній власник земельної ділянки по [ADDRESS] ) проживала в м. Тлумач Івано-Франківської області, часто приїжджала в будинковолодіння, однак її ніхто не ставив до відома про приватизацію земельної ділянки відповідачем [PERSON] та не погоджував з нею меж земельної ділянки відповідача. Аналогічно таких пропозицій не було йому, хоча він з 13.08.2009 року був власником земельної ділянки по [ADDRESS] . Тому, вважає, що рішення Обертинської селищної ради № 126 від 28.07.2009 року є незаконним і підлягає до скасування. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Мануляка Ю.В. від 28.08.2018 року було відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження (Том 1 а.с. 38-39). 20.09.2018 року на адресу суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (Том 1 а.с. 46-49), разом з підтвердженням про направлення його копії позивачу та відповідачу Обертинській селищній раді (Том 1 а.с. 72, 75), в якому він позовні вимоги не визнав та заперечив проти їх задоволення у повному обсязі за їх необгрунтованістю. Зазначив, що позивач вказує, що він переніс нову огорожу на частину його земельної ділянки широною 60-80 см, площею приблизно 50 кв.м. На підтвердження цієї обставини позивач покликається на його неодноразові звернення до селищного голови, акт обстеження земельної ділянки від 12.05.2017 року і довідку від 30.07.2018 року про те, що ним вчинено самозахват земельної ділянки позивача площею близько 50 кв.м. Порядок вирішення земельних спорів органом місцевого самоврядування встановлений ст.ст. 158-161 ЗК України. Як свідчать долучені до позовної заяви матеріали, розгляд і вирішення земельного спору фактично не відбулося. Як видно із зазначеного акта від 12.05.2017 року, його не повідомляли про здійснення будь-якого обстеження земельної ділянки (як позивача, так і його) у зв`язку із розглядом земельного спору щодо меж ділянок, розгляд звернень позивача у зв`язку із земельним спором, як і не дали йому можливості скористатися правами, які передбачені ст. 160 ЗК України. Крім того, як свідчать матеріали справи жодного рішення за результатами розгляду земельних спорів щодо суміжних ділянок не приймалося і йому не вручалося. Також, у жодному документі не зазначено, які фактичні дані, документи, докази, тощо бралися до уваги селищною радою при складанні акту і довідки та на підставі чого зроблено висновок про самозахват і будівництво огорожі на земельній ділянці [PERSON] . Вказане створює обгрунтований сумнів у достовірності даних, вказаних у акті від 12.05.2017 року, довідці від 30.01.2018 року та у самому факті проведення будь-якого обстеження. Крім того, у позовній заяві позивач вкзує, що за вказаними фактами звертався до поліції, однак відповідних документів на підтвердження цього не надав. Натомість, будівництво огорожі проведене повністю у межах його земельної ділянки, відповідно до межових знаків та технічної документації із землеустрою щодо земельно-кадастрової інвентаризації та виготовлення документів, що засвідчують його право власності на земельні ділянки по [ADDRESS] та в урочищі «Коломийський горб» в с. Обертин Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Про розташування огорожі на його земельній ділянці свідчить і той факт, що розміри фактичного використання земельної ділянки не змінювалися щонайменше з 1969 року, що підтверджується документацією про надання земельної ділянки для спорудження сараю біля індивідуального жилого будинку, у якій міститься план земельної ділянки, її межі, розміри будівель, споруд, відстань до меж ділянки. Позивач зазначає, що оскільки його не повідомили про прийняття Обертинською селищною радою рішення № 126 від 28.07.2009 року про затвердження узгоджувального акту від 24.07.2009 року, воно є незаконним і підлягає скасуванню. Зазначив, що на момент складання узгоджувальног акту власником земельної ділянки була [PERSON] , а складений він без її участі, у зв`язку з тим, що вона не проживалаза адресою: [ADDRESS] . Крім того, до позовної заяви долучено акт встановлення і погодження меж земельної ділнки [PERSON] по [ADDRESS] , у якому міститься його підпис, проте позивачем не додано додатків до нього, а саме абрису встановлених меж і карточки закладки межових знаків. Нагалосив на тому, що межі земельної ділянки не змінювалися ніколи. Таким чином, межа між його земельною ділянкою та земельною ділянкою позивача встановлена ще з попереднім власником, з якою зобов`язаний був бути ознайомлений позивач, ця межа пізніше не переносилася. Більше того, рішення відповідача Обертинської селищної ради № 126 від 28.07.2009 року про затвердження узгоджувального акту від 24.07.2009 року є актом індивідуальної дії, який не створює прав та обов`язків для позивача, скасування цього рішення не здатне захистити ніяких прав чи інтересів позивача, а отже така вимога не підлягає до задоволення. В вою чергу, вимога про скасування вищевказаного рішення подана з порушенням загального строку позовної давності, а тому до цієї вимоги, відповідно до стст. 257, 261, 267 ЦК України має бути застосована позовна давність та у її задоволенні відмовлено. В судовому засіданні 26.09.2018 року [PERSON] подав відповідь на відзив (Том 1 а.с. 81), разом з підтвердженням про направлення його копії відповідачам (Том 1 а.с. 79, 80), в якому він вказав, що вказані у відзиві доводи та обставини не спростовують його обгрунтовних позовних вимог. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.09.2018 року клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задовольнити. Перейдено від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи розпочато зі стадії відкриття провадження у справі та призначено у даній справі підготовче засідання (Том 1 а.с. 90-91). 23.10.2018 року позивач [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про збільшення розміру позовних вимог (Том 1 а.с. 100-102), в якій збільшив позовні вимоги та просив визнати незаконним та скасувати рішення Обертинської селищної ради від 14.12.2009 року в частині видачі [PERSON] державного акту на землю та державного акту на право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , серії ЯК № 998336 від 19.08.2010 року. Вказав, що в процесі підготовчого засіданні по даній справі він дізнався, що земельна ділянка [PERSON] , яка знаходиться по [ADDRESS] , яка межує з його земельною ділянкою, була останнім приватизована, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 998336 від 19.08.2010 року. Державний акт на право власності на землю [PERSON] , зареєстрований 19.08.2010 року, видано на підставі рішення сесії Обертиниської селищної ради від 14.12.2009 року. Вважає, що зазначене рішеня є незаконним і підлягає до скасування. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08.11.2018 року заяву представника відповідача [PERSON] - [PERSON] задоволено. Залучено [PERSON] до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору (Том 1 а.с. 153-154). 20.11.2018 року на адресу суду від [PERSON] надійшли пояснення (Том 1 а.с. 170-173), разом з підтвердженням про направлення їх копії позивачу та відповідачам (Том 1 а.с. 175, 178, 181), в якому вона просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Свою позицію обґрунтувала тим, що вона повністю підтримує позицію [PERSON] , оскільки розгляд і вирішення цього судового спору може прямо вплинути на обсяг її прав і обов`язків, як співвласника майна, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя, що веде спільне господарство. Вказала, що будівництво огорожі проведене повністю у межах земельної ділянки, відповідно до межових знаків та технічної документації із землеустрою щодо земельно-кадастрової інвентаризації та виготовлення документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельні ділянки по [ADDRESS] , урочище «Коломийський горб» в с. Обертин Тлумацького району (на даний час Івано-Франківського району) Івано-Франківської області, виготовленої ДП «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру». Про розташування огорожі на земельній ділянці відповідача [PERSON] свідчить і той факт, що розміри фактичного використання земельної ділянки не змінювалися щонайменше з 1969 року що підтверджується документацією про надання земельної ділянки для спорудження сараю біля індивідуального жилого будинку, у якій міститься план земельної ділянки, її межі, розміри будівель, споруд, відстань до меж ділянки. Позивач зазначає, що оскільки його не повідомили про прийняття Обертинською селищною радою рішення № 126 від 28.07.2009 року про затвердження узгоджувального акту від 24.07.2009 року, воно є незаконним і підлягає скасуванню. Зазначила, що на той момент позивач не був власником земельної ділянки, [PERSON] попередній власник не проживалаза адресою: [ADDRESS] , тривалий час. Рішення відповідача Обертинської селищної ради № 126 від 28.07.2009 року про затвердження узгоджувального акту від 24.07.2009 року є актом індивідуальної дії, який не створює прав та обов`язків для позивача, скасування цього рішення не здатне захистити ніяких прав чи інтересів позивача, а отже така вимога не підлягає до задоволення. Сама по собі відсутність погодження меж земельної ділянки не є підставою для відмови у погодженні документації з землеустрою, а відсутність одного чи декількох погоджень документації з землеустрою не є підставою для скасування судом рішення про передачу земельної ділянки. Вимоги позивача про скасуваня рішення Обертинської селищної ради від 14.12.2009 року про видачу [PERSON] державних актів призведуть до протиправного позбавлення його права власності. Крім того, вимога про скасування рішення Обертинської селищної ради № 126 від 28.07.2009 року та рішення Обертинської селищної ради від 14.12.2009 року подані з порушенням загального строку позовної давності, а тому до цих вимог, відповідно до ст.ст. 257, 261, 267 ЦК України має бути застосована позовна давність та у її задоволенні відмовлено. 11.12.2018 року [PERSON] через канцелярію суду подав заперечення на пояснення третьої особи [PERSON] (Том 1 а.с. 188), в яких вказав, що посилання [PERSON] , що позивач на момент складання узгоджувального акту не був власником земельної ділянки, а [PERSON] попередній власник, не проживала за адресою: [ADDRESS] тривалий час, є голослівним та нічим не підтвердженим, так як [PERSON] проживала на території Тлумацького району Івано-Франківської області і періодично приїжджала в господарство по [ADDRESS] . Посилання третьої особи не те, що рішення відповідача Обертинської селищної ради № 126 від 28.07.2009 року про затвердження узгоджувального акту від 24.07.2009 року є актом індивідуальної дії, який не створює прав та обов`язків для позивача, скасування цього рішення не здатне захистити ніяких прав чи інтересів позивача, а отже така вимога не підлягає до задоволення, є нічим не обґрунтованим і підтверджує той факт, що воно було прийняте незаконно і порушує його земельні права та надало [PERSON] можливість незаконно приватизувати земельну ділянку. Вказане в поясненні третьою особою те, що вимоги про скасування рішення Обертинської селищної ради № 126 від 28.07.2009 року та рішення Обертинської селищної ради від 14.12.2009 року подані з порушенням загального строку позовної давності, а тому до цих вимог, відповідно до ст.ст. 257, 261, 267 ЦК України має бути застосована позовна давність та у її задоволенні відмовлено, є надуманим, оскільки ним у позовній заяві зазначені вимоги щодо продовження процесуальних строків для вирішення цих вимог і вказані обґрунтовані та законні підстави на це. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11.12.2018 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті (Том 1 а.с. 215). Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.03.2019 року клопотання позивача [PERSON] задоволено. Призначено у даній справі земельно-технічну експертизу повторну, проведення якої доручено Київському науково дослідному інституту судових експертиз, а саме: Івано Франківському відділенню Київського науково дослідного інституту судової експертизи, що знаходиться за адресою вул. Ак.Сахарова, 23А, м. Івано-Франківськ, керівник Лишак Олександр Антонович. На час проведення експертизи зупинено провадження у цій справі (Том 2 а.с. 126-128). Відповідно до наказу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 18.07.2019 року № 16-19 «Про відрахування зі штату суду [PERSON] », суддю Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Мануляка Ю.В. відраховано зі штату Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з 18.07.2019 року, як такого, в якого закінчився строк відрядження як тимчасового переведення до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області на шість місяців для здійснення правосуддя у межах загального річного строку. 10.09.2019 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшов висновок експертів за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 475/1520-1523/19-28 від 30.08.2019 року за підписом судового експерта Клебана Н.М. (Том 3 а.с. 1-18) разом з матеріалами цивільної справи № 353/854/18 за вищевказаним позовом. Розпорядженням керівника апарату Тлумацького районного суду Івано-Франківської області № 170-19 від 10.09.2019 року призначено повторний автоматизований розподіл вищевказаної цивільної справи (Том 3 а.с. 21-22). 10.09.2019\~року,\~на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дану цивільну справу передано для розгляду\~судді Лущак\~Н.І. (Том 3 а.с. 23). Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 13.09.2019 року справу за даним позовом прийнято до свого провадження та для вирішення питання про відновлення\~провадження\~та\~подальший розгляд\~цивільної\~справи призначено підготовче судове засідання (Том 3 а.с. 24-25). Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.11.2019 року провадження у даній справі поновлено (Том 3 а.с. 58-59). Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2020 року клопотання представника відповідача адвоката Грици І.Ю. задоволено. Призначено по справі за даним позовом\~додаткову земельно\~-\~технічну\~експертизу,\~проведення\~якої\~доручено судовому\~експерту\~Івано-Франківського\~відділення\~\~Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Клебану Н.М., провадження у даній справі зупинено на час проведення експертизи (Том 3 а.с. 120-123). 18.01.2021 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшов висновок експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи № 776/3065/20-28 від 06.01.2021 року за підписом судового експерта Клебана Н.М. (Том 3 а.с. 164-175) разом з матеріалами цивільної справи № 353/854/18 за вищевказаним позовом. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.02.2021 року провадження у даній справі поновлено (Том 3 а.с. 192). Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 18.03.2021 року клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Халуса М.М. задоволено. Викликано для допиту в судовому засіданні свідка [PERSON] . Залучено до участі у справі за даним позовом, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо премета спору: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області,\~яке знаходиться\~за адресою:\~вул.\~Академіка Сахарова,\~34,\~м.\~Івано-Франківськ,\~76014 (Том 3 а.с. 207-208). 15.04.2021 року від Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на аресу суду надійшли пояснення (Том 3 а.с. 216-218). Ухвалою Тлумацького\~районного суду\~Івано-Франківської\~області від\~15.04.2021\~року закрито підготовче провадження у справі за даним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті (Том 3 а.с. 225). Ухвалою Тлумацького\~районного суду\~Івано-Франківської\~області від\~10.08.2021\~року замінено у справі за даним позовом, правонаступника відповідача - Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області Обертинську селищну раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Роз`яснено Обертинській селищній раді Івано-Франківського району Івано-Франківської області, що у відповідності до ч. 2 ст. 55 ЦПК України, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу його як правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Продовжено судовий розгляд по справі (Том 4 а.с. 35). В судовому\~засіданні позивач\~ [PERSON] \~та його\~представник \~адвокат Халус\~М.М.\~позов,\~при збільшеному\~розмірі позовних\~вимог,\~підтримали з\~підстав зазначених\~в позовній\~заяві,\~заяві про\~збільшення розміру\~позовних вимог, відповіді\~на відзив та запереченнях\~на пояснення\~третьої особи, просили його задовольнити. Додатково представник позивача пояснив, що відповідач [PERSON] починаючи з 2016 року знищив всі межові знаки і без жодних дозвільних документів почав зводити огорожу між своїм господарством та господарством позивача. Голова Обертинської селищної ради неодноразово робив зауваження відповідачу [PERSON] , однак він на них не реагував. У позивача є фотографії, на яких чітко видно, що фундамент для огорожі [PERSON] зводить на його частині земельної ділянки. Зазначив, що попередній власник земельної ділянки [PERSON] перша приватизувала земельну ділянку по [ADDRESS] і вже приватизовану земельну ділянку подарувала своїй дочці [PERSON] . Однак, фірма «Азимут», яка виготовляла технічну документацію на земельну ділянку, виготовила її з порушенням координат. Згодом дану земельну ділянку придбав позивач [PERSON] , тому ані [PERSON] , ані позивач [PERSON] не могли знати, що фактичні межі їхньої земельної ділянки не відповідають правовстановлюючим документам, нормативно правовим актам з питань землеустрою та землекористування. Відповідач [PERSON] , як сусід, погодив межі земельної ділянки [PERSON] , підписавши акт від 23.02.2004 року. Відповідач [PERSON] також придбав земельну ділянку по [ADDRESS] , і у 2009 році сам проводив приватизацію земельної ділянки. Вказав, що при виготовленні технічної документації на землю відповідач ввів в оману депутатів Обертинської селищної ради, сказавши, що позивач [PERSON] перебуває за кордоном, тому немає можливості узгодити межі земельної ділянки з сусідами по [ADDRESS] . Обертинською селищною радою [PERSON] була затверджена технічна документація щодо приватизації земельної ділянки по [ADDRESS] , яка межує з земельною ділянкою позивача без його згоди та згоди попереднього власника земельної ділянки [PERSON] . Отримавши державний акт на право власності на земельну ділянку, відповідач [PERSON] порушив існуючі межі між земельними ділянками позивача та відповідача при зведенні нової огорожі, не дивлячись на те, що були приписи Обертинської селищної ради про те, щоб відповідач [PERSON] припинив зведення нової огорожі. А вирішити це питання в добровільному порядку останній не бажав. Додатковою експертизою встановлено, що земельна ділянка відповідача [PERSON] накладається на земельну ділянку позивача [PERSON] , крім того, обидві земельні ділянки на Публічно кадастровій карті України містять помилки в геометрії, тобто полилки в координатах їх розміщення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про причини неявки не повідомив. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Грица І.Ю, позов не визнав, з підстав зазначених у відзиві на позов, просив відмовити в його задоволені. Вказав, що відповідач [PERSON] не міг знищити межові знаки, оскільки їх ніколи не було, а огорожа ним була встановлена належним чином на межі земельних ділянок позивача та відповідача, якими по факту вони користувалися та відповідно до наявної документації на земельну ділянку. Жодних доказів, які б це спростовували позивачем не надано. Свідки не можуть ніяким чином вказувати на те, чи були перенесені межі земельної ділянки, оскільки вони не мають жодних знань у земельних питаннях, тому їхні покази не можуть бути належними та достовірними доказами. Висновок судового експерта Лещишина В.В. складений неправильно, оскільки він на місце розташування земельних ділянок не виїжджав, а зробив висновки на які посилався позивач. Його висновок про те, що [PERSON] переніс огорожу на земельну ділянку [PERSON] , не відповідає дійсності. Долучений до матеріалів справи висновок експерта [PERSON] зроблений по іншому, експерт був на місці розташування земельних ділянок, у висновку чітко вказано, що межі земельних ділянок [PERSON] відповідають фактичним межам і конфігурації земельних ділянок, які зазначені в технічній документації із землеустрою. Позивач [PERSON] на час погодження меж земельної ділянки відповідача, не був власником земельної ділянки, тому узгоджувальний акт з ним не підписувався. Всі висновки, які містяться в матеріалах справи, не мають чітких відповідей, які б підтверджували, що [PERSON] дійсно переніс огорожу на земельну ділянку позивача [PERSON] , внаслідок чого його земельна ділянка збільшилася. Висновок додаткової земельно-технічної експертизи про те, що земельна ділянка відповідача знаходиться в неправильних координатах, не відповідає дійсності. Дана земельна ділянка згідно Публічно кадастрової карти України знаходиться із позначкою помилки в геометрії, оскільки, як зазначив сам експерт [PERSON] , земельні ділянки позивача і відповідача накладаються одна на одну. Вказав, що розміщення земельної ділянки відповідача ніяким чином не змінювалося і завжди знаходилося в одному положенні, в той час як технічна документація на земельну ділянку позивача складної ламаної форми, не відповідає дійсності та земельному законодавству. У Обертинської селищної ради не було жодних підстав для відмови у затвердженні технічної документації на земельну ділянку відповідача, тому немає підстав для скасування оскаржуваних рішень Обертинської селищної ради. В судовому засіданні представник відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області селищний голова Хамут В.Б. позовні вимоги позивача [PERSON] визнав в повному обсязі та не заперечив щодо їх задоволення. Вказав, що при погодженні меж земельної ділянки відповідач [PERSON] ввів в оману депутатів селищної ради, вказвши, що неможе знайти власника сусідньої земельної ділянки по [ADDRESS] і немає можливості погодити з ними межі земельної ділянки, тому земельна комісія погодилася затвердити технічну документацію на земельні ділянки [PERSON] по існуючих межах, про що склала відповідний акт. Після чого він був затверджений на засіданні сесії Обертинської селищної ради. Згодом відповідач [PERSON] демонтував стару огорожу та встановив нову, змістивши її на сторону позивача. Позивач [PERSON] неодноразово звертався до Обертинської селищної ради та просив посприяти у вирішенні даного питання. Він особисто виїжджав на місце розташування земельних ділянок та просив відповідача [PERSON] не порушувати межі. Однак, відповідач вказував на те, що у нього є відповідна технічна документація, відповідно до якої земельна комісія погодила межі його земельної ділянки і він кладе огорожу відповідно до неї. Він попереджав відповідача, що якщо позивач [PERSON] з даного приводу звернеться в суд з позовом, то він визнає його в суді. Позивач [PERSON] добросовісно користується належною йому земельною ділянкою. Зазначив, що у випадку задоволення судом позову, Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області виправить ситуацію, що склалася, оскільки він визнає, що при затвердити технічної документації на земельні ділянки [PERSON] було неправильно визначено межі даних земельних ділянок. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була колишнім власником домоволодіння та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яка була нею приватизована. Дане майно їй подарувала мати [PERSON] . Житловий будинок був побудований у п`ятдесятих роках. Власники господарства по сусідству мінялися, однак ніхто з них не порушував межі між господарствами. [PERSON] , ставши власником господарства по [ADDRESS] , почав порушувати межі, заходячи на її частину земельної ділянки. Її покійна матір мала постійні конфлікти з відповідачем з цього приводу, він вирубав плодові дерева та поклав бетонні стовпи. 13.08.2009 року вона продала домоволодіння разом і земельною ділянкою [PERSON] . Ствердила, що [PERSON] знищив стару огорожу, змонтував нову огорожу на земельній ділянці позивача [PERSON] , захопивши до 1 метра земельної ділянки. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він живе з народження по [ADDRESS] і є сусідом позивача і відповідача. Приблизно три роки тому він прийшов до [PERSON] та побачив, що відповідач [PERSON] розібрав стару огорожу, вирубав кущі бузку, які були на стороні позивача, та монтує бетонні стовпчики для нової огорожі на земельній ділянці [PERSON] , захопивши приблизно 1м. ділянки. Вказав, що між господарствами позивача та відповідача були межі, які ніхто не порушував протягом тривалого часу. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] суду пояснив, що згідно його дослідження та згідно правовстановлюючих документів земельні ділянки [PERSON] накладаються на земельну ділянку [PERSON] , оскільки документація на земельну ділянку [PERSON] була сформована швидше і право власності на неї зареєстровано також швидше. У додатковій земельно-технічній експертизі ним було зроблено висновок про те, що станом на 2020 рік обидві земельні ділянки, як позивача, так і відповідача, місять помилки у геометрії згідно Публічної кадастрової карти України. Земельна ділянка [PERSON] не відповідає документації на цю земельну ділянку, тобто правовстановлюючим документам, нормативно правовим актам з питань землеустрою та землекористування, дані помилки могли бути допущені при виготовленні земельно-технічної документації, або відповідальним працівником при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру було допущено помилки у геометрії земельної ділянки. Фактичні межі використання земельної ділянки [PERSON] не відповідають правовстановлюючим документам на земельну ділянку та документам землеустрою. На Публічну кадастрову карту України заноситься повністю вся інформаці, яка міститься у документах із землеустрою, саме людина яка розробила цю документацію могла допустити помилку. Це і могло бути причиною того, що земельна ділянка [PERSON] накладається на земельну ділянку [PERSON] . Згідно зі\~статтею 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 13 Конституції\~України визначено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Аналогічні за змістом положення закріплено у\~статті 319 ЦК України. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, але здійснюючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014041 від 13.08.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 16, виданого на підставі рішення виконкому Обертинської селищної ради № 122 від 20.06.2003 року, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,1364 га, кадастровий номер 2625655400:04:007:0001, розташована по [ADDRESS] , призначена для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва ( Том 1 а.с. 7). Також, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014040 від 13.08.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 15, виданого на підставі рішення виконкому Обертинської селищної ради № 122 від 20.06.2003 року, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,1428 га, кадастровий номер 2625655400:03:002:0001, розташована по [ADDRESS] , призначена для ведення особистого селянського господарства (Том 1 а.с. 8). Актом встановлення і погодження меж земельної ділянки громадянці [PERSON] від 23.02.2004 року (Том 1 а.с. 10), комісією у складі: голови сільської ради В.Хамута, землевпорядника Я.Білокучмяка, виконавця робіт Я.Мосяка в присутності землекористувача і представників суміжних землекористувань, в тому числі [PERSON] (відповідач), в межах, проведено встановлення і узгодження межі земельної ділянки громадянці [PERSON] по [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування від 15.12.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2148, [PERSON] подарувала [PERSON] житловий дерев`яний будинок, житловою площею 42,1 кв.м., загальною площею 64,7 кв.м., зазначений в плані літерою «а», сараї «Б, В, Г», вбиральню «Д», огорожі «№1-2», земельну ділянку розміром 0,1364 га для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, яка знаходиться на [ADDRESS] , та земельну ділянку розміром 0,1428 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] (на даний час Івано-Франківського) району Івано-Франківської області (Том 1 а.с. 9). 23.02.2005 року [PERSON] звернулася із заявою-договором № 26/5 до директора ПП «Азимут» Р.Решітника, в якій просила виготовити технічну документацію для видачі державного акту на право власності на земельні ділянки, які розміщені в с. Обертин Івано-Франківського району Івано-Франківської області (Том 2 а.с. 152). Після чого ПП «Азимут» було складено технічний звіт по переоформленню державного акту на право власності на земельні ділянки [PERSON] в с. Обертин Обертинської селищної ради Тлумацького (на даний час Івано-Франківського) району Івано-Франкіської області державний акт № ЯД 877320, ЯД 877321 (Том 2 а.с. 149-164). На підставі договору дарування № 2148 від 15.12.2004 року, [PERSON] 02.07.2007 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 877320 площею 0,1364 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] (Том 1 а.с. 11). Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.08.2009 року [PERSON] передала у власність [PERSON] (позивач) в цілому житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, та в цілому земельну ділянку площею 0,1364 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по [ADDRESS] , і в цілому земельну ділянку площею 0,1428 га призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в урочищі «Жуківська дорога» в с. Обертин Тлумацького (на даний час Івано-Франківського) району Івано-Франківської області (Том 1 а.с. 12). Дані відомості також підтверджуються витягом з Державного реєстру правочинів № 7608339 від 13.08.2009 року (а.с. 13). На підставі наведеного договору купівлі-продажу від 13.08.2009 року приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Вациком В.М. у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 877320 від 02.07.2007 року зроблену відповідну відмітку щодо переходу права власності на земельну ділянку [PERSON] (позивач) (Том 1 а.с. 11). Рішенням сімнадцятої сесії Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 20.05.2008 року «Про надання дозволу на оформлення технічної документації по приватизаії земельних ділянок гром. [PERSON] » (Том 2 а.с. 193) надано дозвіл [PERSON] (відповідач) на оформлення технічної документаці по приватизації земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,4702 га, в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,15 га, що знаходиться по [ADDRESS] ; для ведення особистого селянського господарства площею 0,3202 га, яка складється із земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0202 га ріллі, що знаходиться по [ADDRESS] , та земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,30 га ріллі, що знаходиться в урочищі «Коломийський горб» в с. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області. 25.03.2009\~року [PERSON] (відповідач) звернувся до директора ДП «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру В. Керкера із заявою щодо виконання комплексу робіт з виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для: будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,1500 га; особистого селянського господарства 0,3202 га по [ADDRESS] , в урочищі «Коломийський горб» в с. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області (Том 2 а.с. 191). 24.07.2009 року було складено узгоджувальний акт, в якому комісією в складі селищного голови В.Хамута, голови постійної комісії селищної ради з питань земельних відносин та розвитку сільського господарства В.Півторака, членів постійної комісії з питань земельних відносин та розвитку сільського господарства М.Гудими, М.Юрчака, спеціаліста землевпорядника селищної ради Я.Білокучмяка в присутності заявника громадянина [PERSON] (відповідач), ознайомившись із матеріалами геодезичної зйомки, зробленої геодезистом Івано-Франківського підприємства «Карпатгеодезія» по фактичному землекористуванні, погоджено технічну документацію громадянину [PERSON] , із сторони гр. [PERSON] , так як вона продала житловий будинок і не проживає на території селищної ради, а новий власник ще не оформив права власності на майно. Погодила встановлені межі із сторони громадянки [PERSON] , так як вона і її чоловік перебувають за межами України (Том 1 а.с. 29). Рішенням двадцять п`ятої сесії п`ятого демократичного скликання Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 126 від 28.07.2009 року «Про затвердження узгоджувального акту по встановленню меж між [PERSON] та сусідами» вирішено затвердити узгожуджувальний акт по встановленню меж між [PERSON] та сусідами від 24.07.2009 року (Том 1 а.с. 28). Після виготовлення вищевказаної технічної документації [PERSON] (відповідач) звернувся до Обертинської селищної ради і рішенням двадцять восьмої сесії п`ятого демократичного скликання Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 14.12.2009 року «Про передачу земельних ділянок у власність гром. [PERSON] » затверджено технічну документацію та уточнені площі земельних ділянок гром. [PERSON] , які визначились в процесі інвентаризації. Передано у власність [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,2965 га, з них для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споуд, яка знаходиться по [ADDRESS] , площею 0,15 га: з них житлова забудова 0,0549 га, рілля 0,0951 га; для ведення особистого селянського господарства площею 0,1465 га, в т.ч. земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,0270 га рілля, що знаходиться по [ADDRESS] , земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,1195 га рілля, яка знаходиться в урочищі «Коломийський горб» в с. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області (Том 1 а.с. 66). На підставі вищевказаного рішення Обертинської селищної\~ради Тлумацького\~району Івано-Франківської\~області від\~14.12.2009\~року спеціалістом\~ДП «Карпатського\~підприємства геодезії,\~картографії та\~кадастру» Шевців\~В.,\~в присутності\~землевпорядника Обертинської\~селищної ради\~Білокучмяка П.,\~землекористувача [PERSON] ,\~було проведено\~обміри земельної\~ділянки,розташованої\~за адресою:\~ [ADDRESS] , встановлено межові знаки, якими закріплена земельна ділянка у кількості 7 штук, про що складено акт встановлення та узгодженя зовнішніх меж земельної ділянки в натрі (Том 2 а.с. 38). Як вбачається із вказаного акту, при встановленняі та узгодженні зовнішніх меж земельної ділянки відповідача в натурі [PERSON] була відсутня, тобто межі земельної ділянки відповідача з нею не погоджувалися. 19.08.2010 року на підставі рішення двадцять восьмої сесії п`ятого демократичного скликання Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 14.12.2009 року [PERSON] було видано: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 998336 на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер 2625655400:04:007:0004, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011031100059 (Том 1 а.с. 50-51); державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 998337 на земельну ділянку площею 0,0270 га, кадастровий номер 2625655400:04:007:0005, для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011031100060 (Том 1 а.с. 52-53). \~ \~ \~ \~26.08.2021 року позивач [PERSON] звернувся до селищного голови Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області Хамута В.Б. із заявами (Том 1 а.с. 14, 15), в яких просив вжити заходів для припинення захоплення його земельної ділянки суміжником [PERSON] (відповідач), яка відбувається шляхом демонтажу старої та монтажу нової огорожі, яка розмежовує його земельну ділянку із земельною ділянкою сусіда [PERSON] , та вирубкою кущів бузку. Також просив відрядити земельну комісію для відновлення межових знаків між ним та сусідом [PERSON] , які були демонтовані ним 25-26 серпня 2016 року. \~ \~ \~ \~Повторно 29.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся до селищного голови Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області Хамута В.Б. із заявами (Том 1 а.с. 16, 17), в яких просив вжити заходів щодо демонтажу металевих стовпів висотою 1,95 м. діаметром 80 мм, які залиті бетоном на 55-65 см на його частині земельної ділянки в кількості 12 штук, які встановлені 26.08.2016 року [PERSON] в результаті захоплення його земельної ділянки. В результаті таких дій [PERSON] знищено шляхом викорчовування 4 кущі бузку звичайного віком понад 30 років, знищено грядку із насадженнями топінамбуру площею 1,2 кв.м., розбито поїлку для курей та переміщено клітку для утримання курей. Просив направти комісію для фіксування викладених фактів. Також, просив видати довідку про те, чи вилучалася з його користування земельна ділянка площею 0,1364 га кадастровий номер 2625655400:04:007:0001 повністю або частково, якщо так, то вказати на якій підставі і чому його як власника про це не повідомлено. \~ \~ \~ \~Відповідно до повідомлення Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 351/02-33 від 31.08.2016 року, на розгляд заяв [PERSON] (позивач) 31.08.2021 року на місце винекнення спору виїжджав селищний голова [PERSON] та радник голови з земельних питань Олеся Постернак, оскільки земельна комісія на дане зверення не реагувала. При виїзді було встановлено, що земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] перебувають у власності останніх, які мають на них підтверджуючі документи, а саме державні акти на право власності на земельні ділянки. [PERSON] було рекомендовано припинити роботи по встановленню нової та демонтажу старої огорожі до вирішення питання в судовому порядку. [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного конфлікту (Том 1 а.с. 24). \~ \~ \~ \~Згідно довідки Обертинської селищної ради Тлумацького райоу Івано-Франківської області № 364/02-33 від 07.09.2016 року податок на земельну ділянку площею 0,1364 га для обслуговування житлового будинку сплачений в повному обсязі та видано квитанцію про оплату (Том 1 а.с. 23). \~ \~ \~ \~У заяві\~від 05.09.2016\~року позивач [PERSON] повідомив селищного голову Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області Хамута В.Б. про те, що після його прибуття на місце конфлікту і усної вимоги припинити будівельні роботи до вирішення спору в судовому порядку, а також після вручення відповіді на його звернення, будівельні роботи ( [PERSON] ) не припинились і доведені до завершення ( Том 1 а.с. 18). \~ \~ \~ \~30.08.2016 року позивач [PERSON] вкотре звернувся до селищного голови Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області Хамута В.Б. із заявою, в якій просив припинити ведення будівельних робіт на спірній території до вияснення ситуації (Том 1 а.с. 19). У відповідь на заяву [PERSON] від 12.05.2017 року було проведено обстеження земельної ділянки [PERSON] (Том 1 а.с. 25) та складено акт обстеження земельної ділянки від 12.05.2017 року (Том 1 а.с. 26), відповідно до якого комісією в складі: заступника голови районної ради Гнатюка В.В., начальника відділу житлового комунального господарства, інфраструктури та будівництва [PERSON] , селищного голови Хамута В.Б., голови постійної комісії з земельних питань Гринишина І.М., заступника голови постійної комісії з земельних питань Дибача Ю.І., секретаря постійної комісії з земельних питань Фариня В.С., радника голови з земельних питань Постернак О.Р. проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться по [ADDRESS] , у межах населеного пункту с. Обертин, площею 0,1364 га кадастровий номер 2625655400:04:007:0001, та встановлено що суміжником [PERSON] без згоди [PERSON] на протязі 2016 року встановлено новий паркан на земельній ділянці [PERSON] , складено план-схему земельної ділянки (Том 1 а.с. 26). Згідно довідки Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 908/02-31 від 30.07.2018 року, згідно акту обстеження земельної ділянки [PERSON] від 12.05.2017 року орієнтовна площа самозахвату земельної ділянки [PERSON] суміжником [PERSON] становить близько 50 кв.м. (Том 1 а.с. 27). Відповідно висновку експертного земельно-технічного дослідження № 18105, складеного 20.10.2018 року судовим експертом Лещишини В.В. за адвокатським запитом представника позивача [PERSON] [PERSON] (Том 1 а.с. 104-110), земельна ділянка кадастровий номер 2625655400:04:007:0001, яка належить [PERSON] , зареєстрована в базі даних Державного кадастру не в місці фактичного розташування, значно зміщена, з іншою конфігурацією та невірно визначеною площею. Технічний звіт по переоформленню державного Акта на право власності на земельні ділянки [PERSON] (попередній\~власник земельної\~ділянки позивача) виготовлений у 2005 році ПП «Азимут» з значними технічними помилками в геодезичних промірах і підрахунках, в результаті чого невірно внесений в базу даних Державного кадастру. Виготовлена 2009 року ДП «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру» технічна документація із землеустрою щодо земельно-кадастрової інвентаризації та виготовлення документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянину [PERSON] (відповідач), які знаходяться по [ADDRESS] » «а», урочище «Коломийський гороб» в с. Обертин Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в порушення нормативних вимог, вноситься до Державного кадастру з межами прокладеними не по існуючих на той час межових знаках (зі сторони земельної ділянки по [ADDRESS] на 0,70-0,80 метра за огорожею), непогодженими із суміжниками межами, з накладенням на існуючу земельну ділянку. Через певний час власник земельної ділянки по [ADDRESS] переносить огорожу на встановлену технічою документацією на виготовлення державного акту, на невідому суміжникам межу, чим змінює межі, конфігурацію та площу їх земельної ділянки. Фактичні межі, конфігурація та площа земельної ділянки [PERSON] не відповідає межам, конфігурації та площі, які зазначені в технічній документації із землеустрою. Перенесенням огорожі [PERSON] (відповідач) зменшив земельну ділянку [PERSON] (позивач) на 0,0023 га (23,10 кв.м), змінив розташування її меж та конфігурацію. Проведення вимірів з-за огорожі не сприяли їх точності, тому експерт вважає за можливе існування похибки в вимірюваннях, що при виготовленні технічної документації на новий, чи виправлений Державний акт на земельну ділянку по [ADDRESS] , належної [PERSON] має бути виправленою. Площа земельної ділянки самоуправно захоплена [PERSON] (відповідач) зі сторони земельної ділянки [PERSON] (позивач) при перенесенні огорожі становить 0,0023 га (23.10 кв.м.). Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 005/02-19, складеної 04.02.2019 року судовим експертом Максимчиним А.Д. за заявою від 16.11.2018 року [PERSON] (відповідач) (Том 2 а.с. 19-24), при обстеженні земельних ділянок які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та після надання План (схеми) земельних ділянок, яка виконана ТОВ «Гектар ІФ» 2019 року, було встановлено, що межі земельних ділянок [PERSON] (відповідач) відповідають фактичним межам і конфігурації земельних ділянок, площею 0,15 га, кадастровий номер 2625655400:04:007:0004 та площею 0,027 га, кадастровий номер 2625655400:04:007:0005, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , межам, які зазначені в технічній документації із землеустрою, правовстановлюючим документам на ці земельні ділянки, та проходять: зі строни [ADDRESS] довжиною 18.10 м. по металевій огорожі; зі сторони земельної ділянки [PERSON] (позивач) довжинами 4.84 м. та 24.86 м. по шиферній огорожі, довжинами 57.69 м. та 17.42 м по шиферній огорожі та по умовній лінії по городу; зі сторони земельної ділянки [PERSON] довжиною 15.99 м по умовній лінії по городу; зі сторони земельної ділянки [PERSON] довжинами 16.35 м. та 60.15 м. по металевій огорожі (сітка), довжинами 21.43 м., 11.54 м. та 4.54 м. по шиферній огорожі. Фактичне розташування будівель і споруд [PERSON] відповідає розташуванню відносно спільної межі з земельною ділянкою [PERSON] відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, який розроблено ДП «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру» 2009 року, та складає довжини від житлового будинку до спільної огрожі (межі) від 7.39 м. до 7.92 м.; капітальної нежитлової будівлі 4.50 м. Фактичне розташування будівель і споруд [PERSON] відповідає розташуванню відносно спільної межі з земельною ділянкою [PERSON] відповідно до Плану забудови земельної ділянки, який розроблено 1969 року, та складає довжину від капітальної нежитлової будівлі до спільної огорожі (межі) 4.50 м. При дослідженні на місцевості на наданій документації із землеустрою було встановлено, що порушення меж земельної ділянки [PERSON] (позивач) площею 0,1364 га з кадастровим номером 2625655400:04:007:0001 розташуванням шиферної огорожі між цією земельною ділянкою та земельною ділянкою [PERSON] (відповідач) площею 0,15 га кадастровий номер 2625655400:04:007:0004 відсутнє. Згідно висновку експертів за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 475/1520-1523/19-28 від 30.08.2019 року, складеного експертом Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Клебаном Н.М., на виконання ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.03.2019 року (Том 3 а.с. 3-18), встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 2625655400:04:007:0004 та 2625655400:04:007:0005, які належать [PERSON] накладаються на земельну ділянку з кадастровим номером 2625655400:04:007:0001, яка належить [PERSON] , згідно правовстановлюючих документів, площа даного накладення становить 0,0278 га, оскільки право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2625655400:04:007:0001 виникло 02.07.2007 року, а на земельні ділянки з кадастровими номерами 2625655400:04:007:0004 та 2625655400:04:007:0005 виникло 19.08.2010 року. В правовстановлюючих документах на земельну ділянку з кадастровим номером 2625655400:04:007:0001, яка належить [PERSON] , та на земельні ділянки з кадастровими номерами 2625655400:04:007:0004 та 2625655400:04:007:0005, які належать [PERSON] , а також в технічномиу звіті і в технічній документації відсутні відомості про місце розташування будівель відносно меж земельних ділянок, тому встановити чи відповідає фактичне розташування будівель, споруд і інших об`єктів відносно меж вищезгаданих земельних ділянок правовстановлюючим документам та технічній документації із землеустрою та землекористування не видається за можливе. [PERSON] повороту зовнішніх меж земельної ділянки з кадастровим номером 2625655400:04:007:0001, яка належить [PERSON] , які зазначені в технічному звіті, не відповідають фактичним кутам повороту зовнішніх меж цієї земельної ділянки. [PERSON] повороту зовнішніх меж земельної ділянки з кадастровим номером 2625655400:04:007:0005, яка належать [PERSON] , які зазначені в технічній документації частково відповідають фактичним кутам повороту зовнішніх меж цієї земельної ділянки, кути повороту зовнішніх меж земельної ділянки з кадастровим номером 2625655400:04:007:0004, яка належить [PERSON] , які зазначені в технічній документації, частково співпадають з фактичними кутами повороту зовнішніх меж цієї земельної ділянки. При проведенні обстеження земельної ділянки [PERSON] (відповідач) залишків старої огорожі не виявлено, у зв`язку з чим встановити фактичну площу земельної ділянки, яка належить [PERSON] з врахуванням місця знаходження залишків старої огорожі не видається за можливе. Фактична площа земельної ділянки, яка належить [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2625655400:04:007:0001, становить 0,1336 га. Фактична площа земельних ділянок, які належать [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , з кадастровими номерами 2625655400:04:007:0004 та 2625655400:04:007:0005, становить відповідно 0,1509 га та 0,0274 га. Фактичний порядок користування і фактичні межі земельної ділянки кадастровий номер 2625655400:04:007:0001, яка належить [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , не відповідають правовстановлюючим документам, нормативно правовим актам з питань землеустрою та землекористування. Згідно за даними Публічної кадастрової карти України дана земельна ділянка знаходиться в шарі « [INFO] », тобто сама ділянка містить помилки в геометрії, а це в свою чергу означає, що параметри земельної ділянки і місце розташування, які зазначені в правовстановлюючих документах і технічному звіті є помилковими, що призвело до даної невідповідноті. Фактичний порядок користування і фактичні межі земельних ділянок з кадастровим номером 2625655400:04:007:0004 та 2625655400:04:007:0005, які належать [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , відповідають правовстановлюючим документам, нормативно-правовим актам з питань землеустрою та землекористування. Згідно висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи № 776/3065/20-28 від 06.01.2021 року, складеного експертом Івано-Франківського відділення Київсього науково-дослідного інституту судових експертиз Клебаном Н.М., на виконання ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2020 року (Том 3 а.с. 164-175), встановити чи має місце порушення [PERSON] (відповідач) меж земельної ділянки [PERSON] (позивач) через встановлення огорожі між їхніми земельними ділянками з кадастровими номерами відповідно 2625655400:04:007:0004, яка належать [PERSON] (відповідач), та 2625655400:04:007:0001, яка належить [PERSON] (позивач), не видається за можливе, у зв`язку з невідповідністю фактичного використання земельної ділянки [PERSON] (позивач), її правовстановлюючим документам та документації із землеустрою і наявній інформації на Публічній кадастровій карті України. На час проведення додаткової земельно-технічної експертизи, згідно даними Публічної кадастрової карти України, яка згідно ст.ст. 1, 2, 35, 36 Закону України «Про Державний земельний кадастр» є офіційними відомостями Державого земельного кадастру, вищевказані земельні ділянки знаходяться в шарі « [INFO] », тобто самі ділянки містять помилки в геометрії, а це в свою чергу означає, що параметри земельних ділянок і місце їх розташування є помилковими або містять певні невідповідності чи неточності. Експертом встановлено, що фактична межа між земельною ділянкою з кадастровим номером 2625655400:04:007:0001, яка належить [PERSON] (позивач), та земельною ділянкою з кадастровим номером 2625655400:04:007:0004, яка належать [PERSON] (відповідач), по якій встановлена огорожа, відповідає межі земельної ділянки з кадастровим номером 2625655400:04:007:0004, яка належать [PERSON] (відповідач), згідно правовстановлюючих документів і документації землеустрою, але не відповідає межі земельної ділянки з кадастровим номером 2625655400:04:007:0001, яка належить [PERSON] (позивач), згідно правовстановлюючих документів і документації землеустрою. Частиною третьою статті 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 125 ЗК України (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 126 ЗК України (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (ч. 3 ст. 152 ЗК України). Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ч.\~1\~ст.\~155\~ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 ЗК України\~виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян\~і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку. Відповідно до ч. 2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Положеннями ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є зокрема знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Згідно ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Нормами ч. 1 ст. 393 ЦК України встановлено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. \~ \~ \~ \~В ході проведеної судової земельно-технічної експертизи (висновок № 475/1520-1523/19-28 від 30.08.2019 року) та додаткової судової земельно-технічної експертизи (висновок № 776/3065/20-28 від 06.01.2021 року) виявлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 2625655400:04:007:0004 та 2625655400:04:007:0005, які належать [PERSON] накладаються на земельну ділянку з кадастровим номером 2625655400:04:007:0001, яка належить [PERSON] , згідно правовстановлюючих документів, площа даного накладення становить 0,0278 га, оскільки право власності на земельну длянку з кадастровим номером 2625655400:04:007:0001 виникло 02.07.2007 року, а на земельні ділянки з кадастровими номерами 2625655400:04:007:0004 та 2625655400:04:007:0005 виникло 19.08.2010 року. Також експертом встановлено, що фактична площа земельної ділянки, яка належить позивачу [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2625655400:04:007:0001, становить 0,1336 га, в той ча коли площа земельної ділянки відповідно до правовстановлюючих документів становить 0,1364 га, тобто зменшилася на 0,0028 га. А фактична площа земельних ділянок, які належать [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , з кадастровими номерами 2625655400:04:007:0004 та 2625655400:04:007:0005, становить відповідно 0,1509 га та 0,0274 га, що практично відповідає правовстановлюючим документам на дані земельні ділянки, відповідно до яких площі земельних ділянок відповідно становлять 0,1500 га та 0,0270 га. Із показів свідків [PERSON] (яка була попереднім власником замельної ділянки позивача) та [PERSON] (який постійно проживав по сусідству з позивачем та відповідачем по [ADDRESS] ) в судовому засіданні було встановлено, що у 2016 році, тобто більше як через 7 років після виготовлення відповідачем [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо його земельної ділянки, відповідач зніс стару огорожу між земельними ділянками по [ADDRESS] , та по [ADDRESS] , встановив нову огорожу на частині земельної ділянки позивача [PERSON] . Даний факт також підтверджується доданими до матеріалів справи позивачем [PERSON] фото таблицями, датованими 30-31.08.2016 року (Том 1 а.с. 21-22), на яких чітко вбачається, що поряд із існуючою шиферною огорожею залито фундамент на нову огорожу. Крім того, селищний голова Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області Хамут В.Б. в судовому засіданні ствердив, що у відповідь на неодноразові скарги позивача [PERSON] він особисто неодноразово рекомендував відповідачу [PERSON] припинити роботи по встановленню нової огорожі та демонтажу старої огорожі до вирішення в судовому порядку спору щодо встановлення меж між земельними ділянками позивача та відповідача. Також, в судовому засідані було встановлено, що відповідно до акту встановлення і погодження меж земельної ділянки громадянці [PERSON] від 23.02.2004 року (Том 1 а.с. 10), відповідач [PERSON] особисто погодив межі земельної ділянки по [ADDRESS] із [PERSON] , яка була землекористувачем зазначеної земельної ділянки, жодних претензій до існуючих меж у відповідача не було. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] після виготовлення технічної документації та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , переніс огорожу на земельну ділянку позивача [PERSON] , чим змінив межі, конфігурацію та площу даної земельної ділянки. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Щодо застосування строків давності та наслідків її сплину, то в даному випадку суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як було встановлено в судовому засіданні, спір про порядок користування суміжними земельними ділянками між сторонами виник у 2016 році і триває до тепер. На початку серпня 2018 року позивачу стало відомо, що приватизацію земельної ділянки [PERSON] здійснив на підставі рішення Обертинської селищної ради № 126 від 28.07.2009 року «Про затвердження узгоджувального акту по встановленню меж між [PERSON] та сусідами», а в процесі підготовчого засідання по даній справі позивачу стало відомо, що державний акт на право власності на земельну ділянку від 19.08.2010 року [PERSON] видано на підставі рішеня сесії Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 14 грудня 2009 року. При розгляді справи судом встановлено, що позивач [PERSON] 13.08.2018 року звернувся в суд з позовом в межах строку позовної давності. За встановлених судом обставин, надавши юридичну оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~положень ч.ч.\~1,\~2,\~8\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи\~покладаються,\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь позивача 2819,20 грн. понесенених позивачем судових витрат по сплаті судового збору (квитанція № 82.49.2/18081138 від 13.08.2018 року на суму 1409,60 грн. (Том 1 а.с. 1), квитанція № 34.52.1/20554324 від 22.10.2018 року на суму 1409,60 грн. (Том 1 а.с. 133)); та 23005,00 грн. на відшкодування витрат за проведення експертиз (квитанція № 22 від 16.10.2018 року на суму 12800,00 грн. (Том 1 а.с. 132), акт № 475/1520-1523/19-28 від 30.08.2019 року на суму 10205,00 грн. (Том 3 а.с. 2)). Згідно ст.\~137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 7. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та адвокатом Халусом М.М. 09.08.2018 року був укладений договір про надання правової допомоги по цивільній справі терміном до 31.12.2019 року (Том 1 а.с. 32). Відповідно до квитанції № 000197 від 13.08.2018 року позивачем сплачено 4600,00 грн. за надання правової допомоги згідно договору від 09.08.2018 року (Том 1 а.с. 34). 31.12.2019 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Халусом М.М. був укладений договір про надання правової допомоги по цивільній справі (Том 3 а.с. 105). Відповідно до даного договору розмір гонорару і порядок його оплати визначається по домовленості сторін, саме погодинна оплата за годину становить 500 грн. Відповідно до розрахунку витрат робочого часу адвоката, пов`язаних з наданням правової допомоги, що підлягає сплаті як судові витрати (Том 4 а.с. 46), вартість послуг адвоката становить 14000,00 грн., до складу яких входять: робочий час, витрачений адвокатом на вивчення матеріалів справи, з урахуванням складності справи 2 год.; вивчення адвокатом нормативної документації, пов`язаної із розглядом справи та вивчення судової практики за даною категорією справ 2 год.; зібрання документів, виготовлення ксерокопій документів, складання позовної заяви, виготовлення ксерокопій документів, отримання необхідних документв для позову та здача позову до суду 5 год.; участь у судових засіданнях 19 год., що становить 500 грн. х 28 год. = 14000,00 грн. Дослідивши описи виконаних робіт про обсяг наданих послуг та використання робочого часу згідно з договором, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, суд приходить висновку, що справа потребувала значних затрат часу та вимагала значного обсягу юридичної роботи. За таких обставин суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 14000 грн. мають бути компенсовані в повному обсязі. Вищенаведене повністю узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду висловленою у постанові від 15.06.2021 року у справі № 159/5837/19. Що стосується розрахунку вартості проїзду своїм автомобілем з м. Івано-Франківська до м. Тлумача Івано-Франівської області, то надані представником позивача адвокатом Халусом М.М. на підтвердження даних витрат квитанції на придбання дизпалива від 13.10.2018 року, 22.08.2019 року, 07.09.2019 року, 27.08.2020 року та 09.06.2021 року не співпадають з датами призначення справи до розгляду, через що суд їх оцінює критично та не бере до уваги, тому вимоги про стягнення витрат компенсації вартості проїзду в розмірі 3118,91 грн. задоволенню не підлягають. Судові витрати по справі понесені відповідачем [PERSON] слід покласти на його рахунок. На підставі наведеного,

Outcome: approved