Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] 17 червня 2016 року звернувся до суду з позовом до Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування посилаючись, що [INFO] помер його батько [PERSON], якому належав житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS]. Він та його брат [PERSON] являються спадкоємцями майна батька за заповітом. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на його користь, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. 24 березня 2016 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори відмовив йому в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], який складається з житлового будинку літ. «А», погрібу під частиною будинку літ. «Вп», погрібу під частиною будинку літ. «Гп», прибудови літ. «а», літньої кухні літ. «б», гаражу літ. «Б», сараю літ. «б1», сараю літ. «в», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», убиральні літ. «Д», ганку літ. «аг», колонки питної літ. «К», воріт з хвірткою № 1, огорожі № 2. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив, що він відмовляється від раніше поданої заяви про відмову від прийняття спадщини, бажає її прийняти, оскільки позивач не виконав умов їх домовленостей. Відповідач Камянопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Третя особа Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області в судове засіданні свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, третьої особи, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 29 травня 2014 року Виконавчим комітетом Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 66. Згідно заповіту, посвідченого 19 вересня 2013 року секретарем Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 132 спадкоємцями [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З заявою про прийняття спадщини до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області звернувся [PERSON]. В відповідності до ч. 1 ст. 1273 ЦПК України, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку встановленого для прийняття спадщини, спадкоємець [PERSON] відмовився від належної йому частки у спадщині на користь [PERSON], подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною і може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття ( ч.ч. 5,6 ст. 1273 ЦПК України). [PERSON] відмову від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття не відкликав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. 30 березня 2016 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями. Відповідно до довідки Виконкому Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 21 квітня 2016 року за № 1062 [PERSON] на підставі запису погосподарської книги належить житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] та згідно технічного паспорта від 04 листопада 2015 року складається з житлового будинку літ. «А», погрібу під частиною будівлі літ. «Вп», погрібу під частиною будівлі літ. «Гп», прибудови літ. «а», літньої кухні літ. «б», гаражу літ. «Б», сараю літ. «б1», сараю літ. «в», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», убиральні літ. «Д», ганку літ. «аг», колонки питної літ. «К», воріт з хвірткою № 1, огорожі № 2, інвентаризаційна вартість якого 141 546 грн. Державна реєстрація зазначеного житлового будинку не була проведена. Виходячи з нормативних актів, зокрема, змісту положень ЦК України 1963 року (глави 12), вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. При таких обставинах суд приходить до висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] належав померлому [INFO] [PERSON], тому [PERSON] набуває на нього право власності в порядку спадкування. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Outcome: approved