Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про виділ частки із майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в обґрунтування якого вказує, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом виданого після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] , він є власником Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS] . Іншим спадкоємцем першої черги після смерті матері та батька, яка прийняла спадщину є його сестра [PERSON] . Відповідач оформила право власності на свою частку у спадковому будинку та зареєструвала право власності на нього. Однак сторони не дійшли згоди щодо варіантів поділу вказаного будинку. Відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи № 119/08-2019 від 09 серпня 2019 року оціночна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в [ADDRESS] , складає 306200 гривень, а відповідно Ѕ його частка 153100 гривень. На підставі вищевикладеного позивач уточнивши свої позовні вимоги, просить, поділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS] , при цьому виділити в натурі Ѕ його частку [PERSON] та припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Також позивач зазначив, що просить розділити житловий будинок та господарські споруди відповідно до 2 варіанту висновку експерта № 119/08-2019 від 19 серпня 2019 року. Просив стягнути з відповідача на користь позивача кошти за проведення судової будівельно - технічної експертизи. Відповідач та її представник у судовому засіданні не визнали вимоги позову. При цьому відповідач зазначила, що не заперечує проти розподілу житлового будинку та господарських споруд відповідно до 1 варіанту висновку експерта № 119/08-2019 від 19 серпня 2019 року. Суд, заслухавши сторони та їхніх представників, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Згідно статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на розгляд його справи судом. З аналізу статті 1 Першого протоколу Конвенції вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Правова позиція ВСУ у справі № 6-951цс16 від 24 травня 2017 року: Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2018 року, виданого державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкова справа № 347/2006, зареєстрованого в реєстрі за № 1810, спадкоємцями [PERSON] , який помер [INFO] , значаться: син - [PERSON] , дочка [PERSON] та дружина [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 ідеальну частину спадщини видано [PERSON] . На підставі вищевказаного свідоцтво [PERSON] зареєстрував своє право власності на спадкове майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 грудня 2018 року № 148133893. Також відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2018 року, виданого державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкова справа № 87/2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1811, спадкоємцями [PERSON] , яка померла [INFO] , значаться: син - [PERSON] , дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 1/3 ідеальної частини житлового будинку [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 ідеальну частину спадщини видано [PERSON] , який зареєстрував своє право власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 грудня 2018 року № 148142396. Відповідно до довідки КП «Бердичівське МБТІ» від 20 вересня 2018 року № 1390 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок не зареєстровано, правовстановлюючі документи не оформлені. Загальна площа житлового будинку -100,5 кв. м., житлова площа - 42, 7 кв. м.. Крім того на земельній ділянці розташовано: сарай «Б», погріб «В», убиральня «Г», гараж «Д», огорожа «№1». Відповідно до даних технічного паспорту виготовленого станом на 11 вересня 2018 року Бердичівським МБТІ на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , інвентаризаційна вартість будинку, господарських будівель та споруд становить 68030 гривень. Відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи № 119/08-2019 від 09 серпня 2019 року оціночна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в [ADDRESS] , складає 306200 гривень. Як вбачається з свідоцтв про право на спадщину за законом від 07 лютого 2019 року, виданих державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкова справа № 87/2011, №347/2006, зареєстрованого в реєстрі за № 36, 37, [PERSON] зареєструвала своє право на 1/2 ідеальну частину спадщини після смерті [PERSON] та на 1/3 частину спадщині після смерті [PERSON] , спадщина складається з житлового будинку [ADDRESS] . Наведене також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07 лютого 2019 року № 155458158. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України, власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно статті 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. У відповідності до положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права. Згідно зі статтею 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25 грудня 2015 №1127. Відповідно до пункту 56 Порядку для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: 1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки. Згідно статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Виходячи з положень статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до пункту 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, зазначено, що договір про виділення частки в натурі може бути укладений між усіма учасниками спільної часткової власності або між кількома з них. Учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право. Як вбачається з наданої [PERSON] заяви від 12 лютого 2019 року, адресованої [PERSON] , вона зверталася до нього з пропозицією з`явитися до державного нотаріуса з метою поділу спірного житлового будинку та укладення договору про поділ між співвласниками будинку, проте сторони не дійшли згоди. Виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз`яснень, викладених у пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Відповідні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13. Відповідно до висновку експерта № 119/08-2019 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 09 серпня 2019 року, поділ житлового будинку і споруд, що розташовані по [ADDRESS] , як передбачено п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року (із змінами), відповідно до часток співвласників по Ѕ не вбачається можливим. На розсуд суду пропонується можливі 3 варіанти поділу житлового будинку [ADDRESS] , розроблені із відступом від рівності часток. Варіанти поділу надані в таблицях 11, 12, 13 дослідницької частини та зображені схематично в Додатку № 2, 3, 4 до даного висновку. На підставі статті 364 ЦК України, суд виходить з можливості виділу частки [PERSON] із спільної часткової власності та залишення іншої частини будинку [PERSON] згідно із 2 варіантом судової будівельно - технічної експертизи № 119/08-2019 від 09 серпня 2019 року, оскільки сторони в добровільному порядку згоди щодо запропонованих варіантів не дійшли. Враховуючи те, що позивач має право на виділ у натурі його частки із спільного майна та обираючи варіант поділу будинку в натурі за варіантом № 2, відповідно до висновку експерта від 09 серпня 2019 року № 119/08-2019, суд виходить з того, що такий варіант поділу найбільш наближений до фактичного порядку користування будинком, враховуючи інтереси сторін щодо подальшого проживання в ньому, враховуючи, що позивач разом з родиною в будинку проживає, використовує прилеглі до нього господарські споруди /довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виконавчого комітету Попільнянської селищної ради від 25 вересня 2019 року № 2724 та копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , свідоцтв про народження [NUMBER] , [NUMBER] /відповідач іншою квартирою забезпечена, враховуючи незначне відхилення від часток та виділення відповідачу зважаючи на сільську місцевість більшу частину сільськогосподарських будівель, вважає за можливе виділити: [PERSON] як співвласнику -2, (49/100 ід. ч.) виділити в натурі у власність одну другу ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS] , відповідно до 2-го варіанту судової будівельно - технічної експертизи, а саме:- приміщення 1-1 - коридор, 22,2 кв. м., вартістю 42386 гривень; - приміщення 1-2 - 45/100 частини передпокою, 6,8 кв. м., вартістю 15159 гривень; - приміщення 1-3 - житлова, 10,3 кв. м., вартістю 22961 гривня; приміщення 1-8 - кухня, 6,6 кв. м., вартістю 12601 гривні; приміщення 1-4 - 61/100 частини житлової, 12 кв. м., вартістю 26751 гривня. Всього по будинку 57,9 кв. м., вартістю 119858 гривень. Господарські будівлі та споруди: приміщення Д - гараж, вартістю 25966 гривень; приміщення № 1Ѕ - Ѕ частина огорожі, вартістю 4560 гривень. Всього по будівлям та спорудам вартістю 150384 гривень. Відступ від ідеальних часток на 7,65 кв. м. більше та на 2716 гривень менше. За таких обставин суд вважає позов таким, який може бути задоволений судом, оскільки вищезазначеним виділом частки з майна будуть реалізовані відповідні права співвласника. Відповідно до вимог статті 152 ЖК України, в редакції Закону N 191-VIII (191-19) від 12 лютого 2015 року, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. Також, у зв`язку із тим, що в результаті виділу [PERSON] передається частина житлового будинку та господарських споруд, що на 2716 гривень більше від їх ідеальної частки, тому [PERSON] необхідно компенсувати [PERSON] відступ від ідеальної частки в розмірі 2716 гривень. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved