Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє адвокат Коломієць А.І., звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначив, що в 1992 року батьку позивача [PERSON] на сім'ю з 4-х осіб: [PERSON] - дружину, [PERSON] - сина, [PERSON] - невістку на підставі ордера на житлове приміщення [NUMBER] від 28.051.1992 року, була надана в користування квартира [ADDRESS]. В квартирі зареєстрований син позивача та [PERSON] - [PERSON], відповідач у справі. В 1996 році позивач та [PERSON] припинили подружні стосунки, з цього часу відповідач зі своєю матір'ю [PERSON] залишили квартиру і почали проживати за адресою: [ADDRESS]. Оскільки відповідач не мешкає в квартирі з 1996 року, його речей в квартирі немає, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зобов'язати департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради в особі Шевченківського відділу реєстрації фізичних осіб зняти його з реєстрації. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в уточненому позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за місцем його проживання, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. За згодою представника позивача та у відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши обставини справи, оцінивши у сукупності письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьку позивача [PERSON] на сім'ю з 4-х осіб була надана двокімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджено наданою копією ордеру [NUMBER] (а.с.5). Згідно довідки сектору адресно-довідкової роботи УДМС України від 21.07.2016 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.25). Як вбачається з акту, складеного комісією РО ЦОА МКП «Основаніє» 24.06.2016 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач, відповідач у справі. В результаті перевірки зі слів сусідів було встановлено, що відповідач не проживає за вищевказаною адресою з 1997 року по цей час (а.с.14). Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або член його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналізуючи наведені докази у сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач втратив право користування спірною квартирою, оскільки без поважних причин не проживає у ній понад шість місяців, а тому наявні підстави для задоволення позову. Між тим позовні вимоги щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, у суду не має підстав для задоволення позову в частині зняття відповідача з реєстрації місця проживання.

Outcome: partial