Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] 15.06.2017 року звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 200,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття та на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 200,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до закінчення дочкою навчання, тобто до 30.06.2018 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 21.12.2012 року з відповідачем був розірваний шлюб згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народилися діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, дочка є повнолітньою та навчається на денній формі навчання Київського національного університету культури і мистецтв, через що не може самостійно себе забезпечувати та потребує сторонньої матеріальної підтримки, тому вона змушена звертатися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву від 03.07.2017 року, якою підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, про причини неявки суд не повідомив. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 21.12.2012 року було розірвано шлюб, що підтверджується копією рішення Баранівського районного суду Житомирської області (а.с. 5). Судом встановлено, що у свідоцтвах про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 3,4), батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Повнолітня [PERSON], [INFO], навчається на третьому курсі денної форми навчання Київського національного університету культури і мистецтв, термін навчання по 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою №1192 від 23.06.2017 року, виданої Київським національним університетом культури і мистецтв (а.с.7). Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. Діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач не виконує обов'язки по утриманню своїх дітей, які встановлені ст.ст. 180, 199 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки, відповідач не працює та не має регулярного доходу, частину доходу отримує в натурі, аліменти з відповідача слід стягувати у твердій грошовій сумі. З врахуванням матеріального становища сторін та дітей, беручи до уваги, відсутність у платника аліментів інших дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання кожної дитини в розмірі по 200,00 (двісті 00 копійок) гривень щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову та до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття, та на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову та до закінчення нею навчання. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1280,00 грн.

Outcome: approved