Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення заборгованості по заробітній платі, витрат на правову допомогу. Згідно позову, з 2001 року [PERSON] працювала на ПАТ «Донецькоблгаз» у Єнакіївському УГГ та на підставі наказу №156 А була звільнена 30.06.2015 року за угодою сторін. В порушення ст.116 КЗпП України у день звільнення з нею не було проведено повного розрахунку. Відповідно до довідки ПАТ «Донецькоблгаз» від 18.05.2017 року заборгованість по зарплаті становить за квітень 2015 року 11159,19 грн., за травень 2015 року 5394,93 грн., за червень 2015 року 13150,46 грн., а всього 19704,58 грн. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь зазначену заборгованість, а також на підставі ст.84 ЦПК України витрати на правову допомогу адвоката [PERSON] в сумі 1000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав та просив вимоги задовольнити. У судове засідання представник відповідача [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, а також письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» є юридичною особою (ЄДРПОУ 20316975), до складу підприємства входять 19 відокремлених підрозділів (філій), один з яких Єнакієвське УГГ (ЄДРПОУ 20316975). Внаслідок проведення на території Донецької області АТО та втрати керування сьома відокремленими підрозділами, в тому числі Єнакієвським УГГ, з 30.06.2015 року вказану підрозділи не працюють та працівників звільнено. З приводу захоплення незаконними збройними формуваннями документів та майна структурних підрозділів ПАТ «Донецькобллгаз» повідомило правоохоронні органи про скоєння злочину, відомості про який 14.08.2015 року внесені до ЄРДР за №12015050390001674, №12015050630001331. Крім того підприємством дано оголошення в газеті про недійсність печаток та штампів захоплених філій. З приводу стягнення заборгованості по зарплаті представник відповідача просить суд прийняти рішення на підставі наявних доказів. Що стосується відшкодування витрат позивачки на правову допомогу, то в задоволенні даних вимог просить відмовити за їх необґрунтованістю. Суд, дослідивши надані позов, заяви, заперечення та докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так з копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що останню було прийнято на роботу до Єнакієвського УГГ 01.03.2001 року та звільнено з посади начальника планово-економічного відділу 30.06.2015 року за ст.36 п.1 КЗпП України за угодою сторін. (а.с.7-8) Згідно довідці від 18.05.2017 року №7/1-1187, виданої ПАТ «Донецькоблгаз» після перереєстрації та переміщення його до м.Краматорська Донецької області, підприємство має перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі за квітень 2015 року 11159,19 грн., за травень 2015 року 5394,93 грн., за червень 2015 року 13150,46 грн., а всього 19704,58 грн. (а.с.9) Таким чином, в порушення ст.116 КЗпП України, в якій зазначено, що при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, з позивачкою [PERSON] не було проведено повного розрахунку та заборгованість по зарплаті не виплачена до цього часу. З огляду на вказане з ПАТ «Донецькоблгаз» на користь позивачки слід стягнути заборгованість по зарплаті в сумі 19704,58 грн. Також позивачка просить відшкодувати за рахунок відповідача понесені витрати на правову допомогу, надану адвокатом [PERSON], в сумі 1000 грн. (а.с.10-12). Згідно ст.84 ч.1, ч.2 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Враховуючи те, що в даній справі позивачка особистої участи не приймала, а [PERSON] діяв на підставі договору №01-06/17/1 від 01.06.2017 року як представник позивачки, то його участь у справі не можна вважати наданням правової допомоги в розумінні ст.84 ЦПК України. За вказаних підстав вищевказані вимог є необґрунтованими. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» судовий збір в сумі 640 грн. слід покласти на відповідача, оскільки позовні вимоги є по суті задоволеними, а вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, в задоволенні яких суд відмовив, не є позовними, а відносяться до компетенції суду по розподілу судових витрат.

Outcome: partial