Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно відомостей з Державного реєстру обтяжень на все їх нерухоме майно накладено відповідачем арешт та заборону на відчуження. Підставою для накладення арештів було виконавче провадження про стягнення з них на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» заборгованості по кредитному договору. 01.04.2015 року вони уклали договір про часткове прощення боргу за кредитним договором. 11.06.2015 року Луцький міськрайонний суд виніс ухвалу, якою виконавчий документ визнано таким, що не підлягає до виконання. На їх звернення 13.07.2015 року та 09.12.2015 року відповіді отримано не було, арешти не знято. Просять суд звільнити з-під арешту, накладеного постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 32532972 та № 32533693 від 31.05.2012 року старшим державним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції [PERSON]О, невизначене майно, а саме все нерухоме майно, яке належить [PERSON] та [PERSON], та скасувати заборону на його відчуження. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у заяві, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила суд в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що постановами про арешт майна боржників та оголошення заборони на його відчуження № 32532972 та № 32533693 від 31.05.2012 року старшим державним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції [PERSON]О, накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] та [PERSON], що підтверджується інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (а.с. 4-5). Згідно ст. 47 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. З постанови про повернення виконавчого документа стягнувачеві від 29.12.2014 року вбачається, що 29.12.2014 року виконавчий лист № 2-5727/09 виданий 15.02.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ «[PERSON] Аваль» 102\~482 грн. боргу повернуто стягувачу на підставі ст. 47 ч. 1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, державний виконавець відповідно до вимог ст. 50 ч. 1 Закону України про виконавче провадження зобовязаний був діяти в межах даної статті, а саме у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Крім того, ухвалою Луцького міськрайонного суду від 11 червня 2015 року виконавчий лист № 2-5727/09 від 15 лютого 2010 року, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі за позовом ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 102\~482 грн. 78 коп. - визнаний таким, що не підлягає виконанню. Так, п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Тобто, слід вважати виконавче провадження завершеним, а тому згідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» арешт підлягає зняттю. На підставі наведеного та

Outcome: approved