Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

[PERSON].в квітні 2017року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у зв'язку із продовженням навчання. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з відповідач є її батьком, за рішенням суду він сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. На теперішній час позивач продовжує навчання у КЗОЗ «Ізюмський медичний коледж», потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги. [PERSON] фактично мешкає разом зі своє матір'ю [PERSON], перебуває на утриманні матері, не працює, оскільки лише здобуває професію після закінчення загальноосвітньої школи, є студенткою коледжу за денною формою навчання, навчається у іншому населеному пункті, потребує додаткових витрат на проїзд, на придбання спеціалізованої навчальної літератури, на оплату проживання в гуртожитку. [PERSON], за твердженням позивача, є працездатним, працює, отримує доходи у виді заробітної плати та має змогу сплачувати аліменти. У добровільному порядку не було досягнуто домовленості між позивачем і відповідачем щодо надання матеріальної допомоги доньці у зв'язку із продовженням навчання, тому позивач змушена звертатись до суду для захисту своїх майнових прав, вважає достатнім для свого утримання матеріальну допомогу від батька в розмірі 1/4 частини його доходів (заробітку) або в твердій грошовій сумі, визначеній судом, просить стягувати аліменти з [PERSON] від часу пред'явлення позову і до закінчення нею навчання у медичному коледжі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала, наголошувала на необхідності їх задоволення, навела на підтримання своєї позиції аргументи, аналогічні викладеним у позовній заяві; додатково повідомила, що отримує стипендію в розмірі 825,00 грн. щомісяця, з них 130,00 грн. має сплачувати за проживання у гуртожитку, також має придбавати додаткову літературу та спеціальне обладнання, фактично їй на особисті витрати залишається приблизно 200,00 грн.; за твердженнями позивача, відповідач ніколи не надавав їй допомоги у добровільному порядку, лише дав 1000,00 грн. з нагоди повноліття та ще 200,00 грн. з нагоди 15-річчя; мати позивача [PERSON] виховує ще одну дитину, якій виповнилося лише півтори роки, не працює, чоловік матері позивача є інвалідом, отримує пенсію приблизно 1200,00 грн.; позивач вважала, що відповідач має утримувати її до закінчення навчання у коледжі, тобто до 30.06.2018 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення таких вимог позивача,вказав, що має хронічне захворювання, потребує лікування, отримує заробітну плату, але вимушений утримувати ще двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, старшому сину потрібно купувати літературу до школи, молодшій доньці слід оплачувати відвідування дитячого садочка, його дружина [PERSON] ніде не працює, оскільки в селі немає роботи, займається веденням домашнього господарства. Відповідач вказав, що утримував свою старшу доньку до її повноліття, але зараз не має такої можливості, хоча розуміє свій батьківський обов'язок. Залучена судом до участі в справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] повідомила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, ніде не працює, виховує двох неповнолітніх дітей 14-річного і 5-річного віку, має нести додаткові витрати, оскільки школу в с. Карпівка закривають, доведеться їздити до іншого населеного пункту, вважала, що її чоловік не здатний утримувати свою повнолітню доньку від першого шлюбу, оскільки отримуваної заробітної плати не вистачає на життя. Суд,з'ясувавши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON] народилась [INFO] в с. Карпівка Краснолиманського району Донецької області, її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 16.10.1998 року виконкомом Рідкодубівської сільської ради (а. с. 3,4). Шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] було розірвано 31.08.2004 року, актовий запис № 146 (а. с. 5), в подальшому батьки стали мешкати окремо, що не заперечується сторонами. Краснолиманським міським судом Донецької області 12.04.2000 року було видано виконавчий лист по справі № 2-398/2000 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] до її повноліття, зазначений виконавчий документ стягувачем було пред'явлено до Краснолиманського МВ ДВС для примусового виконання (а. с. 6,7-8). Згідно з довідками Лиманської міської ради від 05.04.2017 року №№ 600, 601 [PERSON] мешкає разом зі своєю матір'ю [PERSON] та своїм братом [PERSON],[INFO], перебуває на утриманні своєї матері (а. с. 9-10). Позивач на теперішній час є студенткою ІІІ курсу Ізюмського медичного коледжу за денною формою навчання, навчання закінчує 30.06.2018 року, отримує доходи у виді стипендії, за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року - в розмірі 5091, 15 грн. (а. с. 11,13,14). [PERSON] є фізично здоровою, що підтверджено довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини сел.. Новоселівка від 05.04.2017 року (а. с. 13). Відповідач [PERSON] на теперішній час працює рибоводом у ПАТ «Донрибкомбінат», отримує доходи у виді заробітної плати, за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року розмір нарахованої йому зарплати складав 11583,73 грн.(а. с.19), в судовому засіданні відповідач підтвердив, що є працездатним, інших доходів не отримує, має хронічне захворювання (медична довідка амбулаторії загальної практики сімейної медицини мікрорайону «Заводський» м. Лиман від 12.04.2017 року, а. с. 18). Відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON], яка ніде не працює і не навчається, виховує двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 20,22,23,24). Діти перебувають на утриманні батька, що підтверджено довідкою органу місцевого самоврядування від 04.05.2017 року № 637(а. с. 21). За твердженням відповідача, він потребує додаткових витрат на лікування, однак [PERSON] не надані до суду будь-які докази щодо розміру таких витрат та здійснення таких витрат саме ним особисто. Відповідно до ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, може бути примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку. Нормами ст. 199 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що позивач [PERSON].є повнолітньою фізичною особою, проживає разом зісвоєю матір'ю та перебуває на її матеріальному утриманні, продовжує навчання у Ізюмському медичному коледжі, мати позивача здійснює догляд за іншою малолітньою дитиною.Позивач на теперішній час не працює, лише здобуває професію, навчається в іншому населеному пункті,потребує матеріальної допомоги від [PERSON], який таку допомогуможе надавати, оскільки є працездатним та офіційно працевлаштованим. Отже, суд прийшов до висновку про те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, бо є працездатним та зобов'язаний утримуватиповнолітню доньку у зв'язку із продовженням нею навчання. Водночас відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі, виховує ще двох неповнолітніх дітей. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних способу регулювання сімейних відносин в Україні (ст. 7 СК України), суд за таких обставин вважає за можливе щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки у зв'язку із продовженням нею навчанняв розмірі 1/10 частини доходів чоловіка, починаючи з 07.04.2017 року та до закінчення донькою навчання у Ізюмському медичному коледжі, тобто до 30.06.2018 року.Задовольняючи частково позовну заяву [PERSON], суд бере до уваги наявність у відповідача зобов'язань щодо утримання ще двох дітей до досягнення ними повноліття. При цьому на підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ст. 88 ЦПК України). Чинним законодавством України визначена ставка судового збору в таких справах 0,4прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому вираженні складає 640,00грн.. При цьому згідно з п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. З урахуванням часткового задоволення вимог позивача [PERSON] суд стягує з відповідача [PERSON]на користь держави судовий збір в розмірі 320,00грн..

Outcome: partial