Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в обґрунтування якого вказав, що 19.11.2013 року між ним та відповідачем укладений договір № DOXRRG94815714, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6569,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Але у порушення наведених норм закону та умов укладеного договору, відповідач зобовязання, взяті на себе, належним чином не виконав. Станом на 28 серпня 2018 року, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 11687,55 грн., у тому числі заборгованість за кредитом 3027,25 грн., заборгованість з відсотків за користування кредитом 6,42 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом 1570,79 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 6050,35 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 532,74 грн. Дану суму заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 1762 грн., позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. \~ \~ \~ \~Представник позивача до судового засідання не зявився, позивач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотав про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не заперечував проти розгляду справи без участі його представника, не заперечував проти винесення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку передбаченому ЦПК України, надала суду відзив на позовну заяву, згідно з яким вимоги позивача визнала частково, а саме визнала заборгованість за кредитом в сумі 3027,25 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 6,42 грн. Решту вимог не визнала, мотивуючи тим, що на період проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населеннихї пунктах, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Крім того, не погодилась з нарахуванням суми заборгованості за комісією з обслуговування кредиту, оскільки вважає, що це є супутньою послугою і в договорі не зазначено які саме послуги були їй надані банком. \~ \~ \~ \~Суд вважає,\~що в\~справі є\~достатньо матеріалів\~про права\~i\~взаємовідносини сторін\~i\~немає необхідності\~вислуховувати особисті\~пояснення осіб,\~які не\~зявилися до\~суду. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 22.11.2018 року до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи суддею був зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 27.11.2018 року. 28.11.2018 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 09.00 год. 26.12.2018 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що 19\~листопада 2013\~року між\~ним та\~відповідачем укладений\~договір №\~DOXRRG94815714,\~за умовами\~якого відповідач\~отримала кредит\~у розмірі\~6569,00\~грн.\~на придбання\~товарів зі\~сплатою відсотків\~за користування\~кредитом у\~розмірі 0,12\~%\~на рік\~на суму\~залишку заборгованості\~за кредитом (а.с. 7, 8-17). Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, у звязку з чим станом на 28.08.2018 року загальна заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 11687,55 грн., у тому числі заборгованість за кредитом 3027,25 грн., заборгованість з відсотків за користування кредитом 6,42 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом 1570,79 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 6050,35 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 532,74 грн. (а.с. 5-6). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором. Невиконання грошового зобовязання за відсутністю коштів у боржника в силу ст.625 ЦК України не звільняє його від відповідальності. Неповерненням отриманого кредиту з відсотками в обумовлений строк відповідач порушив в односторонньому порядку зобовязання, що випливають з умов кредитного договору, що є недопустимим. Відповідно до ст.ст.549, 612, 625, 1054 ЦК України, відповідач на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням процентів, розмір яких встановлено договором та суму штрафів. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом 3027,25 грн., а також відсотки за кредитом в сумі 6,42 грн. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Між тим, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями. Так, відповідно до ч.1 ст.2 даного Закону, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція до якого входить м.Мирноград Донецької області. Оскільки відповідач\~була зареєстрована\~та мешкала\~в [INFO]\~на час\~укладення кредитного\~договору,\~а також\~зареєстрована на\~теперішній час,\~тому,\~зважаючи на\~вищевикладене у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача суми пені 6050,35 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 532,74 грн. необхідно відмовити. Що стосується включення в договір банківського кредиту комісії за послуги та законності її стягнення з відповідача на користь позивача, то суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Так, з положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозвязку з положеннями частини четвертої статті 42\~Конституції України вбачається, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). \~ \~ \~ \~З наведеного вбачається, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, але встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу. При цьому позивач нараховував, а відповідач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним. \~ \~ \~ \~З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позивачу необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії в сумі 1570,79 гривень. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати у справі складаються з судового збору, який в силу ст.\~141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 457,35 грн. \~ \~ \~ \~На пiдставi ст.ст. 546, 549, 612, 625, 1054 ЦК України, ч.1 ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,

Outcome: partial