Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

[INFO] у с. Данилівка Барвінківського району Харківської області народилася [PERSON] , а [INFO] у с. Данилівка Барвінківського району Харківської області народилася [PERSON] , що про що зроблено актовий запис №39 та видана довідка про народження №637 від 24.09.1927р. Барвінківським виконкомом Ізюмської округи. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується посвідкою про народження [NUMBER] від 21.02.1941. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження №1881 від 28.11.1949. З показань допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, батьками яких були [PERSON] та [PERSON] . Окрім [PERSON] та [PERSON] , подружжя [PERSON] мало ще трьох дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які на цей час вже померли. Також свідки показали, що [PERSON] є донькою [PERSON] , тобто померлий [PERSON] є її двоюрідним братом, але вона не має наміру заявляти про свої спадкові права, через похилий вік. Усі допитані судом свідки підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними братами за материнською лінією. [INFO] у м. Краматорську померла [PERSON] , [INFO] у м. Донецьку померла [PERSON] , що підтверджується копією актових записів про смерть та відповіддю Краматорського МВРАЦС від 17.12.2020. З копії свідоцтва про смерть судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у м. Краматорську Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №981 від 26.03.2019. Дружина [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією актового запису про смерть. Таким чином, судом встановлено, що спадкоємців першої та другої черги після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Приписами ч. 4 ст.1266 ЦК України встановлено, що двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, з досліджених доказів судом встановлено, що [PERSON] є двоюрідним братом померлого [PERSON] , а отже спадкоємцем третьої черги за правом представлення, так як його мати [PERSON] , яка є рідною тіткою [PERSON] померла [INFO] , тобто раніше за племінника. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є двоюрідними братами підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що не мають права на спадщину після смерті [PERSON] , суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають, так як відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. З постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1465/0231 від 02.10.2019 та №1466/0231 судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , з тих підстав, що вони не підтвердили факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, а отже не вважаються спадкоємцями четвертої черги. Враховуючи викладене, вимога про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що не мають права на спадщину після смерті [PERSON] , не може бути задоволена, оскільки право позивача на спадщину не порушено, а відтак позивач просив застосувати неналежний спосіб захисту, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд зазначає, що згідно квитанції від 09.01.2020 за звернення до суду з зазначеним позовом [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., а відтак, враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн. з кожного.

Outcome: partial