Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить відновити становище, яке існувало до порушення права, шляхом зобов'язання [PERSON] (далі відповідач) привести огорожу між домоволодіннями, що розташовані за адресами - Донецька область, м.Покровськ, вул. Кальміуська, буд.132 та Донецька область, м.Покровськ, вул.Центральна, буд.113/3, до параметрів, визначених ДБН 360-92 (висота огорожі не більше 1,8 м, з дотриманням норм інсоляції та аерації). В обґрунтування позову зазначено, що в 2017 році відповідач звів огорожу між земельними ділянками, на яких знаходяться вищевказані житлові будинки, допустивши при цьому порушення вимог щодо огорожі згідно ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме без погодження з позивачем, як суміжним користувачем, перевищив висоту огорожі. На теперішній час висота огорожі становить 2 м 30 см. 16.11.2017 начальником відділу містобудування, архітектури та земельних відносин відповідачу був направлений лист, в якому констатується факт порушення ним вимог щодо огорожі, а також правил добросусідства, що передбачені ст.103 Земельного кодексу України, і, крім того, міститься пропозиція привести огорожу у відповідність до будівельних норм. Огорожа зведена відповідачем з металевого профнастилу, в якому відсутні отвори, що вказує на невідповідність матеріалу, з якого виготовлена огорожа нормам інсоляції та аерації. Сонячне світло через цю огорожу не проходить, земельна ділянка відповідача на межі з домоволодінням відповідача постійно затінена. Станом на дату подачі позову до суду будь-яких робіт відповідачем не проведено, огорожа не замінена. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які він поніс: судовий збір в розмірі 704,80 грн., витрати на правову допомогу щодо складання звернення до Департаменту архітектурно-будівельної інспекції в розмірі 300 грн., а також витрати на правову допомогу зі складання позовної заяви в розмірі 500 грн. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному ст.128 ЦПК України, а саме, шляхом направлення за його адресою судової повістки разом із копіями відповідних документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення, відповідні поштові повідомлення повернуто на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання»; поштове повідомлення із судовою повісткою на 17.10.2018 отримано відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №8530204419653 (а.с.32). Правом участі в судовому засідання відповідач не скористався, відзив на позов не подав. В силу приписів ч.1 ст.223 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України у справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач є власником 1/2 частини житлового будинку за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.Кальміуська, 132 на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.1990, завіреного державним нотаріусом, зареєстрованим Красноармійським бюро технічної інвентаризації за №585 (а.с.4-8). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №127214491 від 12.06.2018 земельна ділянка за адресою: Донецька область, м.Красноармійськ, вул.Свердлова, 113/3 належить на праві приватної власності відповідачу (а.с.15). За змістом листа відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Покровської міської ради Донецької області від 16.11.2017 №242 на адресу позивача в ході візуального обстеження і виконання необхідних замірів спеціалістами відділу по вул.Кальміуська, 132 виявлено факт порушення власником житлового будинку по вул.Центральна, 113 вимог ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» щодо технічних параметрів встановленого ним паркану. Згідно «Плану зонування території м. Покровська Донецької області», затвердженого рішенням Покровської міської ради Донецької області від 26.05.2017 за №7/34-19, земельна ділянка позивача відноситься до зони садибної забудови. Для цієї зони визначені містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок, в тому числі, вимоги до огорожі земельних ділянок: максимальна висота огорож між сусідніми ділянками забудови 1,8 м з дотриманням норм інсоляції та аерації без погодження з суміжними землекористувачами, а більше 1,8 м за погодженням з суміжними землекористувачами. Відділом зазначено, що сусідом позивача порушені будівельні норми, а також правила добросусідства, встановлені ст.103 ЗК України, а також повідомлено, що [PERSON] направлено вимогу щодо усунення правопорушень (а.с.9). 16.11.2017 листом №243 відповідачу запропоновано привести у відповідність до будівельних норм, а також правил добросусідства, встановлених ст.103 ЗК України, огорожу по вул.Кальміуська, 132 (а.с.10). Покровська міська рада Донецької області листом від 25.05.2018 повідомила позивача, що під час розгляду його попереднього звернення у листопаді 2017 року факту виконання будівельних робіт не виявлено; за фактом порушення норм ДБН 360-92 забудовнику направлено лист з вимогою усунути порушення. В травні 2018 року в ході візуального огляду сусідньої земельної ділянки встановлено, що ситуація не змінилась, будь-які будівельні роботи не виконуються (а.с.14). Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Приписи ч.1 ст.103 ЗК України зобовязують власників та землекористувачів земельних ділянок обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). За змістом п.3.19 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених Наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 №44, поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови. Листи відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Покровської міської ради від 16.11.2017 №242 та №243 дозволяють дійти висновку, що рішенням Покровської міської ради Донецької області від 26.05.2017 за №7/34-19 затверджений «План зонування території м. Покровська Донецької області», за яким земельні ділянки позивача та відповідача, які межують між собою, відносяться до зони садибної забудови. Для цієї зони визначені містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок, в тому числі, вимоги до огорожі земельних ділянок: максимальна висота огорож між сусідніми ділянками забудови 1,8 м з дотриманням норм інсоляції та аерації без погодження з суміжними землекористувачами, а більше 1,8 м за погодженням з суміжними землекористувачами. Згідно з ч.3 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Факт порушення відповідачем вищенаведених правил та невідповідність висоти спірної огорожі, що межує із земельною діяльною позивача, таким правилам, підтверджується листами Покровської міської ради від 16.11.2017 №242, 243, та від 25.05.2018, що не спростовано відповідачем шляхом надання відповідних належних та допустимих доказів. Наведене вказує на порушення відповідачем прав та інтересів позивача, як власника земельної ділянки, щодо якої завдані незручності через невідповідність технічним параметрам встановленої відповідачем огорожі. За приписами ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відновлення становища, яке існувало до порушення. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, до яких, відповідно до ст.133 ЦПК України, відносяться витрати на професійну правничу допомогу , у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки понесені позивачем судові витрати у виді судового збору в розмірі 704,80 грн. та правничої допомоги в розмірі 800 грн. підтверджені документально, а саме квитанцією про сплату судового збору та актом виконаних робіт №04-ц/п-18 від 14.06.2018, за змістом якого виконавець своїм підписом свідчить про оплату замовником всієї суми наданих послуг (а.с.1,16), суд доходить висновку, що вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved