Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] в червні місяці 2019 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , 2004 року народження у розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходів [PERSON] , стверджуючи, що відповідач є батьком дитини, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання неповнолітньої дитини. Відповідач до суду на неодноразові виклики не з`являється, про слухання справи сповіщений відповідно до вимог закону, відзив та заперечення у визначений строк суду не надав. За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вислухав позивача, вивчив матеріали справи і встановив наступне: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2001 року по 2011 рік - рішенням Приморського райсуду м. Одеси від 04.05.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №176, вчинений 25.05.2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Після розірвання шлюбу між сторонами дитина залишилась проживати з матір`ю, а батько дитини припинив утримувати доньку, займатися її вихованням. Позивач посилається на скрутне матеріальне становище і відсутність можливості самотужки забезпечити належне утримання доньки, її всебічний фізичний і духовний розвиток, тому [PERSON] звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходів [PERSON] щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначила, що їй стало відомо про працевлаштування відповідача на посаду менеджеру відділу продаж в торгівельній компанії «Сертек УА». Оскільки батько дитини має постійних заробіток, позивач вимагає стягнути аліменти в частині від доходів відповідача. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: ст.180 СК визначає « батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Суд встановив , що батько проживає окремо від дитини і що після розірвання шлюбу з [PERSON] батько не приймає участі в утриманні доньки. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. З наданих до суду документів вбачається, що відповідач працевлаштований і має щомісячний постійний дохід, тому суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved