Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] 01.11.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. Посилається на те, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.03.2015 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], у розмірі 450 грн. щомісячно. На даний час дитина продовжує проживати з позивачкою. Матеріальний стан та стан здоров`я відповідача не змінилися. Однак, з моменту винесення судового рішення погіршився її та дитини майновий стан, стягуваний з відповідача розмір аліментів не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина, визначивши їх у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Розгляд справи проводився судом за відсутності сторін, кожна із яких подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. При цьому, позивач підтримала позов, а відповідач його не визнав, посилаючись на те, що не працює, живе на мамину пенсію та має іншу сім'ю. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено, що згідно рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30.01.2015 року (провадження №2/722/64/15) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.03.2015 року (провадження №2/722/116/15) з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на дитину - [PERSON], [INFO], у розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 12.02.2015 року і до повноліття дитини. Під час винесення вказаного вище рішення судом враховано, що відповідач офіційно не працює, працездатний, не інвалід, відсутнє зареєстроване на його ім'я майно. Стягнення аліментів по виконавчих документах з [PERSON] не проводиться. [PERSON] є інвалідом дитинства по зору ІІ групи. Як встановлено із рішення суду від 03.03.2015 року [PERSON] є інвалідом дитинства по зору ІІ групи і не має змоги повністю утримувати дитину. Як встановлено із довідки Управління по виплаті по Сокирянському району Управління Пенсійного фонду №1233 від 13.10.2017 року [PERSON] є інвалідом з дитинства ІІІ групи та отримує соціальну пенсію у розмірі 1342 грн. щомісячно. Як підтверджено довідкою, виданою виконкомом Вашковецької сільської ради №3162 від 13.10.2017 року малолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] і перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки №14.11-42/1063, виданої 17.10.2017 року Сокирянським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції Чернівецької області на час видачі довідки на виконанні даного відділу перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2/722/116/15, виданого 16.03.2015 року Сокирянським районним судом Чернівецької області про стягнення з [PERSON] та користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 12.02.2015 року і до повноліття дитини. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Положенням ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Крім того, Законом України №2037-УІІІ від 17.05.2017 року внесено зміни до ст.182 СК України та ч.2 цієї статті викладено в наступній редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно роз`яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що за час, що сплив після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів (2 роки 9 місяців) внаслідок росту інфляційних процесів в Україні розмір отримуваних позивачем від відповідача аліментів на дитину значно зменшився, що свідчить про погіршення матеріального стану позивача, з якою проживає неповнолітня дитина. Суд вважає, що розмір стягуваних із відповідача аліментів у сумі 450 грн. не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач не подав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження повідомлених ним в своїй заяві обставин, тому суд має всі підстави вважати, що у відповідача не погіршився стан здоров`я та відсутні інші утриманці, окрім, спільної з позивачкою малолітньої доньки. Таким чином, оскільки судом встановлено обставину зміни після винесення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини матеріального стану позивача, яка полягає у зниженні рівня її доходів внаслідок інфляційних процесів в Україні, а розмір стягуваних із відповідача аліментів у сумі 450 грн. на день звернення з позовом не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідно суд приходить до висновку, що з урахуванням положень ч.1 ст.192 СК України позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, їх стягнення слід проводити з дня набрання даним рішення законної сили, оскільки СК України встановлено початок стягнення з дня подання позовної заяви до суду лише у разі стягнення аліментів. При цьому, суд виходить з вимог розумності та справедливості, вважаючи, що мінімальний розмір аліментів, який заявлений позивачкою, враховуючи стан здоров`я відповідача та відсутність у нього інших утриманців, може ним сплачуватися та буде достатнім для забезпечення його участі у матеріальному утриманні дитини, забезпеченні гармонійного розвитку дитини. При цьому, суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача щодо того, що він не працює та існує за рахунок пенсії своєї матері, оскільки відповідач є здоровим, працездатним та здатний працювати, щоб забезпечити дитині мінімальний рівень гармонійного розвитку. Також, суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача проти позову з підстав наявності у нього іншої сім'ї, оскільки такі заперечення не узгоджуються із вимогами ст.180 СК України. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року, ст.ст. 182, 184, 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved