Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулась до суду з первісним позовом до спадкоємців (правонаступників) померлого [PERSON] - [PERSON], дочки (далі-відповідач 1), [PERSON], сина (далі-відповідач 2) в якому просила визнати за нею право власності на ? частину спільного сумісного майна, посилаючись на те, що [INFO] помер її колишній чоловік [PERSON] з яким вони спільно проживали з часу реєстрації шлюбу - 09.07.1998 року до часу його розірвання - 11.02.2012 року. При цьому, за час спільного сумісного проживання ними було набуто наступне майно, а саме: земельна ділянка площею 0,060 га, яка розташована на території СТ «Авіабудівник» Колонщинської сільської ради належну [PERSON] на праві власності згідно державного акту серії IV - КВ №110664 від 15.12.1999 року; металевий гараж разом з місцем в гаражному кооперативі «Старт-б», що знаходиться за адресою [ADDRESS] одержаний на підставі розписки від 06.05.1998 р. та легковий автомобіль AUDI 100, 1990 року випуску, державний номер [NUMBER], придбаний за біржовою угодою № СА0032312Б від 23.03.2010 року та зареєстрований 02.07.2010 року у BPEP-1 УДАІ в м. Києві. Оскільки розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу та наявність правонаступників спадкодавця, які також претендують на вказане майно, звернулась до суду за захистом своїх прав. В свою чергу [PERSON], відповідач 2 за первісним позовом звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] (далі-відповідач 1 за зустрічним позовом) та [PERSON] (далі-відповідач 2 за зустрічним позовом) про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту окремого проживання, який в подальшому збільшив та уточнив вимоги щодо розміру своєї частки у спадщині, оскільки спадкоємиця [PERSON] відмовилась від прийняття своєї частки на користь [PERSON] та наявність самочинного будівництва на земельній ділянці спадкодавця посилаючись на те, що є спадкоємцем першої черги за законом до майна померлого [INFO] батька - [PERSON], яке прийняв у встановленому законодавством порядку. Спадкове майно складається з земельної ділянки площею 0,060 га, яка розташована на території СТ «Авіабудівник» Колонщинської сільської ради належну [PERSON] на праві власності згідно державного акту серії IV - КВ №110664 від 15.12.1999 року; металевого гаражу разом з місцем в гаражному кооперативі «Старт-б», що знаходиться за адресою [ADDRESS] одержаний на підставі розписки від 06.05.1998 р. та легкового автомобілю AUDI 100, 1990 року випуску, державний номер [NUMBER], придбаний за біржовою угодою № СА0032312Б від 23.03.2010 року та зареєстрований 02.07.2010 року у BPEP-1 УДАІ в м. Києві а також самочинно збудованого будинку на вищевказаній земельній ділянці. Під час судового розгляду позивач за первісним позовом позов підтримала та просила задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Відповідач 1 за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом просив в задоволенні первісного позову в частині визнання спільним сумісним майном земельної ділянки та автомобіля відмовити, позовні вимоги за зустрічним позовом просив задовольнити. Відповідач 2 за первісним та зустрічним позовами просила первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного -відмовити. В подальшому представник позивача за первісним позовом подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник позивача за зустрічним позовом також подав заяву про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази судом встановлено наступне. 09.07.1988 року відділом РАЦС Ленінградського району м. Києва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1171 (підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6), після укладення шлюбу присвоєно прізвища, чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON]. Даний шлюб розірвано 11.02.2012 року (підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], а.с.7). [INFO] [PERSON] помер (підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], а.с.5). Як зазначає позивач за первісним позовом, за час спільного сумісного проживання ними було набуто наступне майно, а саме: земельна ділянка площею 0,060 га, яка розташована на території СТ «Авіабудівник» Колонщинської сільської ради належна [PERSON] на праві власності згідно державного акту серії IV - КВ №110664 від 15.12.1999 року набута на підставі рішення виконкому Колонщинської сільської ради народних депутатів від 29.12.1997 року (а.с.8, 8 зворот, 9 - 10); металевий гараж разом з місцем в гаражному кооперативі «Старт-б», що знаходиться за адресою [ADDRESS] одержаний на підставі розписки від 06.05.1998 р. між [PERSON] та [PERSON] (а.с.11 -12), останній набув право власності на вищезазначений гараж та на підставі чого отримав Членську книжку від ГК «Старт-6» на своє ім'я на бокс №11 та легковий автомобіль AUDI 100, 1990 року випуску, державний номер [NUMBER], придбаний за біржовою угодою № СА0032312Б від 23.03.2010 року та зареєстрований 02.07.2010 року у BPEP-1 УДАІ в м. Києві (підтверджується свідоцтвом про реєстрацію, а.с.13). Відповідно до матеріалів спадкової справи №21/2013 від 04.11.2013 року до майна померлого [PERSON] (а.с.174-213), спадкоємцями до майна померлого першої черги за законом є [PERSON], син; [PERSON] дочка, які спадщину у вставленому законодавством порядку прийняли. Інші спадкоємці першої черги за законом, а саме: дочки - [PERSON] та [PERSON] у строки, передбачені ст. 1270 ЦК України відмовились від прийняття належної їм частки у спадщині на користь [PERSON] Відповідно до зустрічної позовної заяви (а.с.88-95) та зустрічної позовної заяви (збільшення та уточнення позовних вимог, а.с.225- 237) позивач [PERSON] не заперечуючи вимоги позивача за первісним позовом щодо визнання за нею права власності на ? частину металевого гаражу, просить відмовити в решті позовних вимог за первісним позовом, посилаючись на те, що земельна ділянка на території с/т «Авіабудівник» Колонщинської сільської ради Київської області Макарівського р-н., належала померлому [PERSON] на підставі рішення виконкому Колонщинської сільської Ради від 29 грудня 1997 р., як наслідок, з врахуванням вимог ст.ст. 6, 17,22 Земельного Кодексу УРСР (в редакції 1990 року) та ст. 24 КпШС у відповідній редакції на момент виникнення правовідносин, є особистою приватною власністю того із подружжя, кому вона безоплатно передана у власність і не є спільною сумісною власністю, як наслідок поділу не підлягає. Крім того, автомобіль АУДІ 100 було придбано [PERSON] 02.07.2010 року, він був особистою приватною власністю померлого [PERSON] так як померлий і позивач за первісним позовом з вересня 2007 року по день смерті 2013 року разом не проживали. При цьому, відповідно до збільшених та уточнених позовних вимог за зустрічним позовом, позивач беручи до уваги наявність на спадковій земельній ділянці, яка входить до складу спадщини самочинно збудованого двоповерхового будинку просить визнати за ним, окрім іншого, право власності на 1/8 частину конструктивних елементів та будівельних матеріалів даного самочинного будинку та зазначив, що відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом рівні, а тому кожен із спадкоємців - [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] мають право на 1/4 частини майна спадкодавця - [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відмовилась від належної її частки в спадщині на користь (відповідача-2 - [PERSON]), а тому частка останньої на все успадковане майно, крім будівельних матеріалів та гаражу складає - 3/4, а частка позивача складає - 1/4 частини спадкового майна. Зазначав, що оскільки гараж та будівельні матеріали є спільною сумісною власністю померлого та відповідача-1 - [PERSON] то частки у спадщині кожного із спадкоємців та відповідача 1 складають: позивача [PERSON] - 1/8 частина; відповідача 1 - [PERSON] -4/8 частина або 1/2 частина, відповідача 2 - [PERSON] - 3/8 частина. Враховуючи викладене, просив встановити факт окремого проживання [PERSON] з відповідачкою-1 - [PERSON] в період з вересня 2007 року по 7 жовтня 2013 р. в зв»язку з фактичним припиненням шлюбних стосунків; визнати за померлим [PERSON] право особистої приватної власності на легковий автомобіль AUDI 100, 1990 року випуску, седан - В, номер кузова [NUMBER] державний номер [NUMBER]; визнати за [PERSON] (ідентифікаціний номер [NUMBER]) право власності в порядку спадкування за законом на: 1/4 частину земельної ділянки розміром 0, 006 га, що розташована на території садового товариства «Авіабудівник» Колонщинської сільської ради, вартістю - 18 000 гривень; 1/4 частину легкового автомобіля AUDI 100, 1990 року випуску, седан - В, номер кузова [NUMBER], вартістю - 8 866 гривень; 1/8 частину металевого гаражу вартістю - 8 766 грн., що знаходися на території Обслуговуючого гаражного кооперативу «ГБК Старт 6», за адресою м. Київ, вул. Усурійська та визнати за позивачем право на місце в даному гаражному кооперативі; на 1/8 частину конструктивних елементів та будівельних матеріалів, які знаходяться на земельній ділянці площею 0,060 га, що розташована на території CT «Авіабудівник» Колонщинської сільської ради Макарівського р-ну, Київської області . Визнати за [PERSON] право власності на 4/8 частини металевого гаражу, що знаходится на території Обслуговуючого гаражного кооперативу «ГБК Старт 6» - 35 066 гривень на 4/8 частини конструктивних елементів та будівельних матеріалів тощо. Відповідно до письмових матеріалів справи вартість гаражного боксу становить 25287 грн. (а.с.128 -144), ринкова вартість земельної ділянки площею 0,060 га в СТ «Авіабудівник» становить 35730 грн. (а.с.145 -157), ринкова вартість автомобіля АУДІ 100, 1990 року випуску становить 67240 грн.(а.с.158 - 168). Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За змістом ст. 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка також є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов'язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них. Таким чином поділу підлягає майно, набуте подружжям з моменту реєстрації шлюбу по дату набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу, за винятком майна, яке хоч і було набуто за час шлюбу, але є особистою власністю одного з подружжя. Згідно ст.ст. 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 60 СК України майно, яке подружжя придбало у шлюбі, належить дружині й чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав через поважну причину (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що будь-яка річ, придбана за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. У відповідності до ст.ст. 1268 -1269 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття не залежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. А враховуючи те, що поділу підлягає лише майно, яке є в наявності на момент поділу майна подружжя то позовні вимоги позивача за первісним позовом підлягають частковому задоволенню виходячи з наявного на момент поділу майна, оскільки, належність на праві власності померлому [PERSON] металевого гаражу разом з місцем в гаражному кооперативі «Старт-б», що знаходиться за адресою [ADDRESS] належними доказами позивачем за первісним позовом не підтверджено, а позовних вимог про визнання права на членство у гаражному кооперативі позивачем не пред»являлось, одночасно, аналізуючи матеріали справи та зібрані сторонами по справі докази, суд вважає, що обсяг спільного сумісного майна, яке підлягає поділу складається з земельної ділянки площею 0,060 га, яка розташована на території СТ «Авіабудівник» Колонщинської сільської ради належної [PERSON] на праві власності згідно державного акту серії IV - КВ №110664 від 15.12.1999 року та легкового автомобіля AUDI 100, 1990 року випуску, державний номер [NUMBER], придбаний за біржовою угодою № СА0032312Б від 23.03.2010 року та зареєстрований 02.07.2010 року у BPEP-1 УДАІ в м. Києві, а щодо самочинно збудованого двоповерхового будинку на вищевказаній земельній ділянці, то позовних вимог про поділ вказаного самочинного будівництва позивачем за первісним позовом не пред»являлось, як і не надавалось суду жодного доказу на підтвердження існування вказаного самочинного будівництва. При цьому, вищевказане майно підлягає поділу також в порядку спадкування між спадкоємцями померлого [PERSON] В той же час, суд вважає, що позовна вимога позивача за зустрічним позовом про встановлення факту окремого проживання задоволенню не підлягає, оскільки не підтверджена жодним належними та допустимим доказом. Крім того, позовна вимога за цим же позовом про визнання за померлим [PERSON] права особистої приватної власності на легковий автомобіль Ауді також не підлягає задоволенню, оскільки чинним законодавством України не передбачено визнання права власності за померлим. При цьому, суд критично відноситься до твердження позивача за зустрічним позовм щодо того, що земельна ділянка площею 0, 060 га є особистою приватною власністю померлого [PERSON], як наслідок не є спільним сумісним майном та не підлягає поділу, з посиланням на ст. 24 КпШС та ст.ст. 6, 17,22 Земельного Кодексу УРСР (в редакції 1990 року), оскільки відповідно до вищевказаної статті КпШС роздільне майно подружжя - майно, яке належало кожному з подружжя до одруження а також одержане ними під час шлюбу вдар або в порядку спадкування, є власністю кожного з них. При цьому, наведені позивачем за зустрічним позовом статті Земельного Кодексу УРСР (в редакції 1990 року), на які він посилається в обгрунтування своїх вимог, визначають загальний порядок отримання земельних ділянок у власність. В той же час, ухвала суду про проведення судової будівельно-технічної експертизи на вирішення якої поставлено, окрім іншого, питання щодо переліку будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва 2-х поверхового будинку з урахуванням цокольного (підвального) приміщення в якому знаходяться баня і гараж та проведені внутрішні роботи залишено без виконання в зв'язку з неможливістю проведення у визначений в ухвалі термін, повторно клопотань про призначення судових експертиз сторонами не заявлялось, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження існування вказаного будинку позивачем за зустрічним позовом суду не надано, клопотань з цього приводу не заявлялось. При цьому суд критично ставиться до фотознімків із зображеннями будинку, які знаходяться в матеріалах справи, як до доказу належності такого будинку до спадкової маси майна померлого [PERSON], оскільки зображення цих фотознімків не дають можливості встановити де знаходиться вказаний будинок, коли та ким він збудований. Одночасно при поділі майна подружжя суд виходить з рівності їх часток, а тому вважає, що позивач за первісним позовом має право на ? частину майна, що підлягає поділу. При цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач за первісним позовом прийняв спадщину за померлим у встановленому чинним законодавством України порядку, так як відповідно до матеріалів справи (а.с. 5) [PERSON] помер [INFO], одночасно шлюб між останнім та позивачем за первісним позовом розірвано 11.02.2012 року (а.с. 7), позивачка проживає за адресою - [ADDRESS], що вбачається з самої позовної заяви, а померлий [PERSON] проживав та був зареєстрований з 07.10.1999 року по день смерті за адресою - [ADDRESS] (а.с. 41, 42), а доказів того, що на момент смерті [PERSON] позивач за первісним позовом проживала за однією з ним адресою в матеріалах справи не має, з матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач за первісним позовом у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Тому частки у спадщині спадкоємців, що прийняли спадщину за померлим [PERSON] складають : 3/8 - належить [PERSON] та 1/8 - належить [PERSON]. Враховуючи викладене, первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] на користь позивача за первісним позовом [PERSON] пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 200 грн. та з відповідачів за зустрічним позовом на користь позивача за цим же позовом пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 270 грн. 30 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial