Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищезазначеним позовом, який мотивують тим, що [INFO] року помер їх чоловік та батько відповідно - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з будинку [ADDRESS] Оскільки фактом спільного проживання вони прийняли спадщину за останнім, однак нотаріусом у оформленні такої їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок, тому просять позов задовольнити. У судове засідання позивачі не з'явилися, однак подали заяву, в якій просили розгляд справи провести без їх участі та підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON] і [PERSON] - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Порошківською сільською радою Перечинського району Закарпатської області 01 травня 1997 року (а. с. 10, 14, 15, 18, 20, 21, 22). Також встановлено, що згідно довідки Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 3753 від 22 серпня 2017 року [PERSON], який помер [INFO] року, був головою домогосподарства [ADDRESS] Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим Кодексом чинності. Як роз'яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем [PERSON] відкрилася [INFO] року і строк на її прийняття закінчився до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд вважає необхідним застосувати до даних правовідносин норми ЦК УРСР. Так, відповідно ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Однак, відповідно до ст. 548 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 3754 від 22 серпня 2017 року позивачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на момент смерті [PERSON] та протягом 6 місяців після такої були зареєстровані та проживали у [ADDRESS], внаслідок чого вважаються такими, що фактично вступили в управління спадковим майном (а. с. 9). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 49398034 від 10 жовтня 2017 року та повідомлення Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 02-26/135 від 18 жовтня 2017 року спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року, відсутня (а. с. 38, 39, 40, 41). Відповідно до ч. 2 ст. 548, ст. 525 цього Кодексу прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Отже, враховуючи те, що позивачі як спадкоємці першої черги протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК Української РСР, фактично вступили в управління спадковим майном, згідно ст. 553 цього Кодексу від прийняття спадщини не відмовилися, а інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], не встановлено (а. с. 9, 38, 39, 40, 41), тому вважаються такими, що прийняли її по 1/3 частині кожен. Разом з цим, згідно повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 98/01-16 від 22 серпня 2017 року позивачам [PERSON], [PERSON] і [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок [ADDRESS] Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 41, ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом; кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Таким чином, оскільки у позивачів існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved