Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності, в якому просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її матері, [PERSON], померлої [INFO]. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Як спадкоємиця першої черги вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що не зберігся оригінал право встановлювального документу на квартиру, яким є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 5146 від 12.10.1994 року, зареєстрований на Одеській товарній біржі. Оскільки позивачка не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини в нотаріальній конторі, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, подала до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, в якій зазначили що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник Одеської міської Ради в судове засідання не з'явився без повідомлення причин неявки до суду, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до правил статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причини своєї неявки; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи що матеріалами справи підтверджується повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи належним чином, що відповідач не повідомив про причини неявки до суду, що представник позивачки не заперечує проти заочного розгляду справи, суд розглядає справу за правилами статті ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження [NUMBER] виданим Повторно 30.05.2002 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про її смерть [NUMBER], виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 10 липня 2017 року актовий запис № 7190. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала покійній на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 5146 від 12.10.1994 року, зареєстрованого на Одеській товарній біржі у журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний номер 5146 від 12.10.1994 року. З матеріалів справи вбачається, що за життя у 2016 році [PERSON] зверталася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 08 серпня 2016 року визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 5146 квартири за адресою: [ADDRESS], укладений 12 жовтня 1994 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний номер 5146 від 12 жовтня 1994 року. З мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що судом встановлено, що 12.10.1994 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 5146, який був оформлений на Одеській товарній біржі та право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 27.11.1997 року під № 207-стор. 120-кн.246пр., що підтверджується копією вказаного договору. З цих підстав суд робить висновок про те, що [PERSON] була власницею квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 5146 квартири за адресою: [ADDRESS], укладеного 12 жовтня 1994 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний номер 5146 від 12 жовтня 1994 року. Право власності [PERSON] зареєстроване в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 27.11.1997 року під № 207-стор. 120-кн.246пр.,однак оригінал правовстановлюючого документу на квартиру за життя [PERSON] було втрачено. Відповідно до довідки про склад сімї, виданої об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Петровське -28», [PERSON] з 08.08.2001 року проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або у сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу самоврядування заяву про прийняття спадщини. Матеріалами спадкової справи підтверджується що, [PERSON] після смерті матері, [PERSON], своєчасно звернулася до Сьомої одеської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її матері [PERSON]. Заява [PERSON] зареєстрована у нотаріальній конторі за № 1499 06 вересня 2017 року. 17 січня 2018 року державним нотаріусом Сьомої одеської нотаріальної контори Л.І. Михальовою винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва прорво на спадщину за законом на квартиру під номером [ADDRESS] Причиною відмови стало те, що спадкоємицею не надано до нотаріальної контори документ, що підтверджує право власності [PERSON] на вищевказану квартиру, що передбачено ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.14,4.15,4.20 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій. Як роз'яснив ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.3 Інформаційного листа від 16.05.2013 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів про спадкування, судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав. Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майновстановлює, що до 1 січня 2013 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об'єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами БТІ, створеними до набрання чинності Законом України від 11 лютого 2010 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно (пункти 1.1, 1.3). Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. У зв'язку з тим, що мати позивачки [PERSON] - [PERSON] за життя втратила право встановлювальний документ на спірну квартиру, тому позивачка як спадкоємиця не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і її право має бути визнано в судовому порядку. З зазначених вище підстав, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved