Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

[PERSON] 13.05.2019 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві зазначає, що з 2016 р. проживав з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них [INFO] народилась донька - [PERSON] . Він вказаний батьком в свідоцтві про народження дитини. Донька після розірвання відносин залишилася проживати разом з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через її зловживання алкогольними напоями та неадекватну поведінку. [PERSON] не дбала про їх новонароджену дитину, вела асоціальний спосіб життя, у зв`язку з чим він вимушений був звертатись до органів поліції, органів опіки та піклування. Після розірвання відносин, він постійно надавав [PERSON] матеріальну допомогу на утримання їх дитини. Проте, відповідач використовувала грошові кошти не за призначенням. 04.04.2019 р. він прийшов навідати дитину та побачив, що доньку лихоманить і у неї висока температура, у зв`язку з чим викликав швидку допомогу, дитину було госпіталізовано. 06.04.2019 р. [PERSON] було переведено до комунальної установи обласної інфекційної клінічної лікарні із діагнозами: гостра респіраторна вірусна інфекція важкого ступеню тяжкості, бронхіт, отит та пелюшковий дерматит. Також відповідно до виписки № 2032 КУ «Обласна інфекційна клінічна лікарня» вага дитини при надходженні склала 8000,00 гр., підшкірно жировий шар стоншений. Стан дитини середньої тяжкості - тяжкий через респіраторні порушення, інтоксикаційний синдром. Крім спільної з позивачем дитини, [PERSON] виховує двох малолітніх дітей від попередніх шлюбів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яких органами опіки та піклування відібрано у [PERSON] до вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав останньої. Позивач постійно проживає за місцем реєстрації в квартирі разом зі своєю матрі`ю [PERSON] . Для дитини в їх помешканні є обладнане місце (окреме ліжечко, комод, іграшки тощо). Після виписки з лікарні дитина проживає разом з ним та бабцею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристик з попередніх місць роботи він характеризується виключно з позитивного боку, аналогічна характеристика видана за місцем проживання позивача. З 26.04.2019 р. позивач працює старшим майстром по ремонту обладнання на ТОВ «Оптімус Трейд». За позовом [PERSON] просить визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з ним, стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою від 22.05.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 20.06.2019 р. 20.06.2019 р. підготовче судове засідання відкладено на 17.07.2019 р. на підставі п.3 ч.2 ст.198 ЦПК України за клопотання представника відповідача. 17.07.2019 р. підготовче судове засідання було відкладено на 13.09.2019 р. на підставі п.2 ч.2 ст.198 ЦПК України у зв`язку з притягненням третьої особи. 13.09.2019 р. закрито підготовче провадження і призначено судове засідання на 29.10.2019 р. 29.10.2019 р. розгляд справи відкладено на 18.12.2019 р. на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України за клопотанням позивача. 18.12.2019 р. розгляд справи відкладено на 01.04.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті. 01.04.2020 р. розгляд справи відкладено на 29.04.2020 р. на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України за клопотанням відповідача. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без їх участі, просить приймати рішення на розсуд суду з урахуванням пояснень сторін, а також враховуючи інтереси дитини та висновок органу. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце його проведення повідомлялась у встановленому законом порядку, подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з поширенням короновірусу та, в процесі розгляду справи, відзив на позов (а.с.30-33). Суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, виходячи з того, що справа перебуває в провадженні з травня 2019 р., сторонами під час підготовчого провадження надані всі докази, що наявні в матеріалах справи і підготовче провадження завершено і, таким чином, відповідач реалізувала надані їй права щодо надання доказів в обґрунтування заперечень проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд вважає, що позов обґрунтований, законний і підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8), яка народилась в період їх проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Після розірвання відносин, [PERSON] залишилась проживати разом з матір`ю. Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] має постійне місце проживання (а.с.6), працює (а.с.12), за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (а.с.9, 12, 13, 14). Відповідно до виписки № 2032 КУ «Обласна інфекційна клінічна лікарня» [PERSON], [INFO] перебувала на лікуванні з 04.04.2019 р. по 16.04.2019 р. , була доставлена бригадою ШМД у супроводі батька та бабусі, 04.04.2019 р. дитина була забрана батьком у матері, вага дитини при надходженні склала 8000,00 гр., підшкірно жировий шар стоншений. Стан дитини середньої тяжкості - тяжкий через респіраторні порушення, інтоксикаційний синдром (а.с.17). Згідно довідки Комунальної установи обласна інфекційна клінічна лікарня від 16.04.2019 р. (а.с.16), [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні по догляду за дитиною з 06.04.2019 р. по 16.04.2019 р. [PERSON] був встановлений діагноз - гостра респіраторна вірусна інфекція важкого ступеню тяжкості, бронхіт, отит та пелюшковий дерматит. Відповідно до інформації з сайту судової влади (а.с.69), на розгляді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя перебуває цивільна справа № 336/2354/19 за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району до [PERSON] (треті особи - [PERSON] , [PERSON] , КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей ЗМР») про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Згідно довідки, наданої КУ «ОКНД» від 23.09.2019 р. (а.с.100), [PERSON] перебуває під наркологічним наглядом з 24.05.2019 р. з відповідним діагнозом, проходила курс стаціонарного лікування. Відповідно до ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.4,5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку органу опіки та піклування, який в силу положень ст.76 ЦПК України, є також доказом у справі, на засіданні комісії були заслухані сторони по справі та встановлено, що малолітня [PERSON] мешкає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлово-побутові умови проживання - добрі, для проживання, утримання, виховання та розвитку дитини відповідного віку створені належні умови. За місцем роботи та проживання [PERSON] характеризується позитивно. Орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.80). З наданих відповідачем в обґрунтування заперечень проти позову письмових доказів судом встановлено, що за період з червня по квітень 2019 р. позивач має заборгованість по аліментам в сумі 23923,50 грн. (а.с.37), [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини (а.с.38-40), працює у АТ «Запорізький завод феросплавів» та перебуває у відпустці по догляду за дитиною (а.с.48), де характеризується позитивно (а.с.49), як і згідно характеристик, наданих сусідами [PERSON] (а.с.41-47). Згідно акту обстеження від 30.11.2018 р. в квартирі [ADDRESS] створені належні житлово-побутові умови проживання дітей [PERSON] , 2005 р.н., [PERSON] , 2012 р.н. та [PERSON] , 2017 р.н. (а.с.53-54). Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Пунктом 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Аналіз наданих сторонами доказів свідчить, що [PERSON] та [PERSON] мають постійне місце проживання, працюють, за місцем роботи та мешкання характеризуються позитивно. Разом з тим, в період проживання з матір`ю дівчинка захворіла на тяжку хворобу і не отримувала адекватного лікування, була доставлена до медичного закладу у зв`язку з втручанням батька, відносно [PERSON] вирішується спір про позбавлення її батьківських прав та остання перебуває на обліку в наркологічному закладі. З огляду на викладене, беручи до уваги вік та інтереси дитини, необхідності забезпечення її розвитку у спокійному та стійкому середовищі, необхідності вирішення соціальних питань, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування та вважає за необхідне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом із батьком. На підставі ст.141 СК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved