Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] в заяві, що надійшла до суду 30 червня 2015 року вказує, що проживали з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який розірвали через діаметрально протилежні характери, погляди на життя та фізичну і психологічну несумісність 23 березня 2011 року. В шлюбі у них народилося двоє дітей: дочки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Тоді рішенням суду дітей було залишено проживати з матір'ю. І хоча проживають вони в одному будинку, останнім часом відповідачка самоусунулася від виховання дітей - весь свій час присвячує зайняттю підприємницькою діяльністю, вдома буває лише у вихідні дні. Практично вихованням дітей останні два з половиною роки займається лише позивач. Йому стало відомо, що [PERSON] зверталася до орану опіки і піклування Березнівської районної державної адміністрації з проханням у зв'язку з виїздом за кордон з метою отримання дозволу на постійне місце проживання залишити дітей на його опікування. Зазначає, що представниками Зірненської сільської ради 30 червня 2015 року за місцем його проживання було проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання і встановлено, що діти проживають з ним і в помешканні створено належні умови для проживання і виховання дітей. Доводить також, що більше часу ніж мама приділяє дітям - відводить їх до школи, займається з ними уроками по вечорах, гуляє та іншим чином проводить час. Спиртними напоями не зловживає, у нього склалися добрі відносини з дітьми, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони. З посиланням на норми ст. 150 СК України про те, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а основний тягар цих обов'язків несе саме він, просить визначити місце проживання дітей з ним. В судовому засіданні [PERSON] з підстав викладених в позовній заяві підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що має власний бізнес, здає в оренду нерухомість, яка належить йому на праві власності. Це дозволяє йому бути зайнятим з 9 години до 15 години щоденно, крім вихідних. Колишня дружина часто не буває вдома, вона постійно їздить по своїх бізнесових справах, переважно за кордон. Спільне майно між собою не ділили заради дітей, щоб їх не травмувати. Сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. У кожного з них свої бізнесові справи і свої кошти. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Пояснила, що від дітей не відмовляється, але повноцінно приділяти їм увагу вона не в змозі. Рід її підприємницької діяльності - роздрібна торгівля. Часто їздить за кордон. Має намір отримати там дозвіл на постійне проживання. Тоді, можливо, забере дітей з собою. Після розірвання шлюбу залишилася жити в будинку чоловіка, адже рідних і близьких у неї в с. Зірне Березнівського району немає. Діти до обох з них добре відносяться. Але за обставин, що склалися, з батьком їм буде найкраще. Не дивлячись на нормальне ставлення з чоловіком одне до одного, сімейних відносин не підтримують. З дітьми більше приходиться мати справу [PERSON] Представник органу опіки і піклування, секретар виконкому Зірненської сільської ради Миронець Г.В., в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки і піклування від 16 липня 2015 року (а. с. 19) про проживання дітей з батьком, покликаючись на постійні поїздки матері дітей за межі України, а також ту обставину, що шлюб між ними розірвано, а діти саме до батька дуже прихильні. З оглянутих в судовому засіданні свідоцтв про народження дітей сторін по справі [PERSON] (а. с. 8) та [PERSON] (а. с. 9) встановлено, що обоє вони не досягли віку 14 років і є малолітніми. На час розгляду справи судом донька [PERSON] має повних 13 років, а доньці [PERSON] виповнилося 11 років. У відповідності зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Тому, оскільки позивач [PERSON] з цього приводу звернувся до суду з позовом, на виконання вимог ч.2 ст. 160 СК України в судовому засіданні з участю представника служби у справах дітей Рябчинської О.М. допитано дітей сторін по справі для з'ясування їхньої позиції щодо місця їх проживання. З їх пояснень слідує, що в ситуації яка склалася, коли мама майже не буває вдома, хочуть проживати з батьком. Адже в с. Зірне відвідують школу, мають друзів, батько підвозить їх до школи, займається з ними у вільний від роботи час. Після допиту дітей [PERSON] та [PERSON] представник служби в справах дітей Рябчинська О.М. висловила позицію, що за встановлених обставин, зважаючи на ставлення дітей до батька, доцільним буде визначити місце проживання дітей саме з ним. В судовому засіданні достовірно встановлено, що не дивлячись на те, що сторони по справі після розірвання шлюбу 21 березня 2011 року продовжують проживати в будинку, який належить [PERSON], однак сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Кожен з них окремо один від одного займається своїми бізнесовими справами. Про результати підприємницької діяльності один одного не цікавляться, про доходи - також не обізнані. Проживають в будинку який має два окремі входи. Все наведене свідчить про окреме проживання сторін по справі. Відповідач [PERSON] надала суду для огляду закордонний паспорт, з якого слідує, що їй відкрита Шенгенська віза для виїзду за кордон з 15 серпня 2014 року по 14 вересня 2014 року, а також з 17 жовтня 2014 року по 21 жовтня 2014 року. Крім цього, пояснила, надавши суду для огляду квиток по маршруту Рівне-Лодзь на час відправлення 15:00 10 вересня 2015 року, що знову від'їжджає у справах за кордон. З таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки сторони ведуть окреме проживання, мама дітей рідше з ними бачиться, спільно з позивачем вони їх не виховують і не утримують, тому діти мають бути передані для проживання батьку [PERSON], який має власний будинок та згідно акту обстеження умов проживання - хороший матеріальний стан, а діти висловили бажання з ним проживати. З акту обстеження також слідує, що на час його проведення 30 червня 2015 року діти знаходилися на утриманні батька [PERSON] [PERSON] з місця проживання позитивно характеризується Зірненським сільським головою (а. с. 7). У відповідності з ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. А згідно з частиною другою статті 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. У відповідності з ч.1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала звернуті до неї позовні вимоги. Тоді як згідно з вимогами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши сторін, представників органу опіки і піклування та служби у справах дітей, заслухавши пояснення самих дітей сторін по справі, суд з врахуванням вимог ст. 161 СК України приходить до висновку, що передача дітей батькові дитини і визначення їх місця проживання з ним слугуватиме інтересам дітей - забезпечить їм нормальні умови проживання, навчання, виховання та відпочинку. На підставі наведеного суд задовольняє позов і приймає рішення про визначення місця проживання малолітніх дітей сторін по справі з батьком - позивачем [PERSON] Стягнути з відповідачки [PERSON] понесені ним судові витрати по сплаті судового збору він в судовому засіданні не просив, а тому суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Outcome: approved