Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

[PERSON] 03 червня 2021 року звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просив розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 05 жовтня 2003 року сторони перебувають у шлюбі, мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено з 2020 року, спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння, збереження сім`ї не можливе та суперечить його інтересам. З огляду на викладене, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, строку на примирення на недавати. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, в якій вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду ідентичну заяву, в якій позов визнала, строк на примирення просила не надавати. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2003 року, мають двоє спільних синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження дітей. Згідно із ч.1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~та п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 109 Сімейного кодексу України\~\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст.24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст.\~114, абз.2 ч. 3 ст.\~115 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved