Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] 20 вересня 2017 року звернулася до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, третіх осіб: відділу у Любашівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Любашівської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 16 жовтня 2016 року помер її чоловік [PERSON], який до дня смерті проживав в [INFO]. Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно частка земельної ділянки, що належала чоловіку на праві спільної сумісної власності з [PERSON]. Вона являється єдиним спадкоємцем за законом, так як їх діти відповідачі від спадщини відмовились. Позивач фактично прийняв спадщину у шестимісячний строк, звернулася до нотаріальної контори, однак їй відмовлено в оформленні спадщини через те, що частка чоловіка в спільній сумісній власності не визначена і рекомендовано звернутись до суду. Тому, позивачка просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті чолові, а саме на його частку земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності з [PERSON]. Відповідачі та їх представники в судове засідання не зявились, але надали до суду листи про можливість розгляду справи у їх відсутність, заперечень по справі не мають. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Із свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] помер 16 жовтня 2016 року (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: частка земельної ділянки на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області кадастровий номер 5123380600:01:005:0230, що належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності з [PERSON], загальною площею 3.5099 га вартістю 97214,43 грн., що підтверджується свідоцтвом про право власності від 26.12.2013 року та довідкою відділу у Любашівському районі Держгеокадастру в Одеській області № 107 від 11.09.2017 року (а.с. 16, 19). Відповідно до копії свідоцтва про одруження позивачка уклала шлюб з [PERSON] 25 травня 1967 року і відповідно до ст. 1261 ЦК України являється спадкоємцем першої черги після його смерті (а.с. 18). З довідки Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області від 12.09.2017 року видно, що [PERSON] був зареєстрований та проживав з дружиною позивачкою по справі, по вул. Виноградна, 11 в смт. Любашівка Одеської області, до дня смерті до 16.10.2016 року (а.с. 10). З листа нотаріальної контори № 1886 від 05.09.2017 року видно, що позивачу було відмовлено в оформленні спадщини після смерті чоловіка через те, що не визначено в натурі частка померлого в спільній сумісній власності (а.с. 10). Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Тому, суд вважає, що позивач дійсно має право на спадкове майно за законом згідно ст. 1261 ЦК України, як спадкоємець першої черги після смерті чоловіка, а саме: на частку у спільній сумісній власності на земельну ділянку. Положенням ч. 1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позивач успадкував зазначене спадкове майно, яке є об'єктом права приватної власності, у зв'язку із чим є підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved