Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] 29 квітня 2015року звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Луцької райдержадміністрації, про позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON]. Покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2007 року до 27 травня 2011 року. Від даного шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач, з 2009 року, проживає окремо, батьківських обов'язків не виконує, не надає будь-якої, в тому числі, матеріальної допомоги на утримання дітей.В даний час вона періодично проживає у республіці Польша, в подальшому має намір створити сімю з чоловіком, з яким на даний час там проживає, переселитись на постійне місце проживання до республіки Польша. Їхні діти відвідують школу у республіки Польша, місто Яшеіенец, воєводство Мазовецьке, син [PERSON] закінчив перший клас, а дочка [PERSON] закінчила підготовчий клас і вона подала заяву на продовження навчання їхніх дітей за кордоном, у Польші. Чоловік, з яким в даний час вона проживає, має бажання усиновити її дітей. Відповідач раніше давав дозвіл на виїзд дітей за кордон, при цьому не виявляв бажання їх побачити, не цікавився їхнім життям, не проявляв до них інтересу . [PERSON] відповідача не памятають, називають своїм батьком чоловіка, з яким вона проживає і має намір зареєструвати шлюб. Про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини свідчить висновок Служби у справах дітей, та довідка №17 від 23.04.2015 року Крупівського НРЦ управління освіти і науки Волинської обласної державної адміністрації ; діти за її заявою перебували у Ківерцівському спеціалізованому дошкільному дитячому будинку «1 Сонечко» на вихованні з 11.05.2012 року по 12.06.2014 року, протягом вказаного періоду відповідач дітей не відвідував, та не надавав їм матеріальної допомоги . Посилаючись на наведене, позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його дітей: сина [PERSON] ,[INFO] , та дочки [PERSON] , 02 листопада 2.008 року народження, та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, на утримання двох дітей - сина [PERSON] ,21 травня 2007 року народженн , та дочки [PERSON] ,[INFO]. Позивач в судовому засіданні позов підтримала із мотивів, зазначених у позовній заяві. Представник Служби у справах дітей Луцької міської ради в судовому засіданні позов підтримав , та враховуючи інтереси дітей, вважає за доцільне задовольнити позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його малолітніх дітей - [PERSON], 21.05.2007р.н., та [PERSON], 02.11.2008р. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З копії свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 050882 від 05 червня 2007 року, та копії свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 087647 від 11 листопада 2008 року, виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, (він) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , протягом тривалого часу зареєстрований та проживає окремо від дітей, по вул. Гетьмана Мазепи, 10/48 у місті Луцьку, та самоусунувся від їх виховання та матеріального утримання . Як вбачається з висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Луцької міської ради №121 від 15.07.2015р., відповідач [PERSON] з 2009 року не спілкується та не бачиться зі своїми дітьми, не цікавиться їх життям, побутом, не підтримує з ними жодних стосунків, ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню та утриманню малолітніх дітей - [PERSON], [PERSON], зловживає спиртними напоями. Дані факти підтверджуються письмовим поясненням, яке [PERSON] надав 08.07.2015 № 335/31-27 у службі у справах дітей, та його поясненнями у суді. В поясненнях [PERSON] зазначив, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей. Відповідно до витягів з протоколів засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 11.04.2012, 10.04.2013, 07.08.2013 № 580, 581, 538, 1118, [PERSON], [PERSON] було рекомендовано корекційне навчання за програмою ДНЗ для дітей із затримкою психічного розвитку та заняття з логопедом. На виконання даних рекомендацій та за заявою матері, [PERSON], діти з 11.05.2012 по 12.06.20l4 перебували на вихованні у відокремленому спеціальному дошкільному відділені Сонечко (м. Ківерці) Крупівського НРЦ. За час перебування дітей у закладі мати цікавилась їх життям і здоров'ям, на вихідні забирала додому. Батько, [PERSON], жодного разу не відвідав дітей, не спілкувався з вихователями, не надавав матеріальної допомоги. Дані факти підтверджуються довідкою з навчального закладу від 23.04.2015 № 17. Як слідує з вищевказаного висновку, Служба у справах дітей виконавчого комітету Луцької міської ради, враховуючи інтереси останніх, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей - [PERSON], 21.05.2007р.н., та [PERSON], 02.11.2008р. Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобовязані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виховання та матеріального утримання своїх неповнолітніх дітей, не проявляє до них належної батьківської уваги та турботи, участі у вихованні та навчанні дітей не приймає, не піклується про стан їх здоровя, нехтує своїми батьківськими обов'язками. Крім того, судом встановлено, що діти після розірвання шлюбу між сторонами у 2011році, перебувають на утриманні позивача. Відповідач є батьком дітей, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 700грн., щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. У відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на їх утримання в розмірі 700грн. (сімсот гривень), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Outcome: partial