Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітніх дітей звернулась до суду з позовом до ДП «Шахтарськантрацит» про стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] року в зв'язку із травмою на виробництві, працюючі у відповідача, загинув її чоловік [PERSON] До теперішнього часу позивачці було відшкодовано лише матеріальну шкоду, що не може вважатися повним відшкодуванням шкоди в розумінні вимог Конституції України, Закону України «Про охорону праці» та інших нормативно-правових актів України. Загибель [PERSON] стала для його дітей сильним потрясінням, вони залишились без опори, матеріальної підтримки, позивачка вважає, що в інтересах дітей має право на стягнення з відповідача моральної шкоди, просила стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди по 100 000 грн. на кожну дитину. Позивачка в судове засідання не з'явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався в ВП «Шахта «Шахтарська-Глибока», загинув [PERSON], чим дітям позивачки було заподіяно моральну шкоду, яка відповідно до ст.ст. 23, 1167, 1168, 1187 Цивільного кодексу України повинна бути відшкодована відповідачем в розмірі, зазначеному в позові. Просив позовні вимоги задовольнити та стягнути на користь [PERSON] грошову суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. Представник відповідача позов не визнав з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачкою не надано достатніх доказів про спричинення моральної шкоди. Наданий позивачкою акт за формою Н-1 від 26 березня 2008 року № 13 не є безперечним доказом завдання моральних страждань. Вказаний акт є підставою для відшкодування матеріальної шкоди, яке здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. При працевлаштуванні на роботу відповідно до вимог ст. 29 КЗпП України [PERSON] був проінформований про умови праці, наявність на робочому місці шкідливих та небезпечних факторів, їх можливі наслідки. Позивачкою не надано висновку медичних органів про стрес або інші негативні наслідки, які необхідно розглянути в комплексі з іншими доказами по справі. Згідно із Законом України «Про охорону праці» працівник зобов'язаний дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на підприємстві. Крім зазначеного, відповідач є збитковим підприємством, тобто не має фінансової можливості на відшкодування заявлених в позові сум. Просив відмовити в задоволенні позову. Судом на підставі пояснень сторін та письмових доказів по справі встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року стався нещасний випадок на виробництві з працівником ВП «Шахта «Шахтарська-Глибока» ДП «Шахтарськантрацит» [PERSON], внаслідок якого настала смерть потерпілого. Даний факт підтверджується актом № 13 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затвердженим 26 березня 2008 року; свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 05 березня 2008 року. Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Внаслідок смерті [PERSON], яка настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, дітям загиблого відповідачем було спричинено моральну шкоду, а саме: загиблий був єдиним годувальником родини. Його загибель відобразилась на членах родини, на їх душевному стані. Вони і досі не можуть змиритися з втратою батька. Страждання неповнолітніх дітей позивачки викликають певні зміни у їх житті. Сім'я втратила годувальника, що спонукає позивачку вирішувати матеріальні проблеми. Діти були позбавлені належного піклування, перенесли стрес через смерть батька, що негативно впливає на їх психічний стан. Все це примушує позивачку і її дітей докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Смерть [PERSON] є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача. Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України, до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов'язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо-геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров'я їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди тощо). Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про охорону праці», відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Виплата членам сім'ї працівника моральної шкоди у зв'язку з його смертю, внаслідок нещасного випадку на виробництві, зазначеним законом не передбачена. Згідно із частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує глибину фізичних і душевних страждань дітей загиблого, те, що ці страждання у них довічні, ступінь вини відповідача, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, що узгоджується з роз'ясненнями, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5), де вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи наведене, суд стягує з відповідача на користь позивачки в інтересах її неповнолітніх дітей у відшкодування моральної шкоди по 50 000 грн. на кожну дитину.

Outcome: partial