Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[INFO] померла мати позивача [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,18 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) за заповітом після смерті [PERSON], прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів 05 грудня 2017 року [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява а.с. 5). Представник відповідача - сільський голова Рівненської сільської ради у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності та про визнання позовних вимог (а.с. 29). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] у с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради (а.с. 12), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № Б-620/0-0.29-898/141-17 від 03 листопада 2017 року (а.с. 13), випискою із списку громадян, членів колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», що додається до Державного акта на право колективної власності на землю (а.с. 14) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Промінь» с. Рівне площею 2,18 умовних кадастрових гектара. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким належну їй земельну частку (пай) заповіла [PERSON]. Даний заповіт відповідно до інформації наявної у Спадковому реєстрі (а.с.16-21) є чинним не зміненим і не скаованим. Свідоцтвом про народження (а.с. 8), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с 9), довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 607 від 26 червня 2017 року (а.с. 12) позивач довела своє право спадкувати після смерті [PERSON] за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями ( ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Як слідує із довідки Рівненської сільської ради (а.с. 12) позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавця. Зокрема, вступила в оперативне управління та володіння спадковим майном. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі Свідоцтва про право на спадщину) № 49607942 від 25 жовтня 2017 року (а.с. 22) вбачається, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилась). Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. З оголошення в газеті «33 канал» (а.с. 11) слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 427 від 25 жовтня 2017 року (а.с. 15). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved