Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому, зазначив, що [PERSON] та [PERSON] є його батьками. У 2008 році шлюб між батьками був розірваний. З цього часу батьки проживають окремо, позивач зареєстрований за місцем проживання матері: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні. З 01.09.2017 року [PERSON] навчається у ДНЗ «Дніпрорудненський професійний ліцей» на денній формі навчання. У з цим позивач не має можливості працевлаштуватись і матеріально себе забезпечувати, а тому потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Матір позивача самостійно намагається забезпечувати всі витрати сина повязані з навчанням, але коштів не вистачає на оплату в повній мірі всіх витрат, повязаних з навчанням: оплата житла, харчування, покупку предметів канцелярії, одягу тощо. Відповідач матеріальної допомоги на період навчання в добровільному порядку не надає, у звязку з цим позивач опинився в дуже скрутному матеріальному становищі. Уточнивши позовні вимоги, просить стягувати з [PERSON] на свою корить аліменти утримання на період навчання у розмірі 1/7 частини усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 25.09.2017 і до закінчення позивачем навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. В судове засідання сторони та третя особа не зявилися. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, за участю представника- адвоката [PERSON], позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі (а.с. 25). Представник позивача- адвокат [PERSON] також через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги також просить задовольнити у повному обсязі (а.с. 54). Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 55). Третя особа [PERSON]також надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог (а.с. 40). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Згідно довідки № 98/05 від 11.09.2017 року [PERSON] є учнем ДНЗ «Дніпрорудненський професійний ліцей», денної форми навчання з терміном навчання до 18.01.2019 року (а.с. 6). Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 3 ст. 99\~СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст. 182\~СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і на підставі ст. 130 ЦПК України може бути винесене рішення у порядку ст.174 названого Кодексу, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими письмовими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved