Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, згідно із яким 25.12.2003 року помер батько позивачів [PERSON], який заповіту не залишив. До спадкоємців першої черги за законом передбачених ст. 1261 ЦК України після смерті спадкодавця належать діти спадкодавця, які приймають спадщину та мати спадкодавця [PERSON], яка померла 24.04.2005 року та дружина спадкодавця [PERSON], яка від прийняття спадщини відмовилась написавши відповідну заяву. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,83 гектарів, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 034211 виданого Оратівською РДА Вінницької області, який втрачено. Нотаріально оформити прийняття спадкового нерухомого майна позивачі позбавлені можливості, так як у визначені законодавством терміни для прийняття спадщини після смерті спадкодавця не звернулися до нотаріальної контори, оскільки втрачений правовстановлюючий документ, тому на сьогоднішній день поважність причини пропуску шестимісячного строку довести не в змозі. Тому [PERSON] та [PERSON] просять суд, \~визнати за ними по ? частці земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 3,83 гектарів, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 034211 виданого Оратівською РДА Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 25.12.2003 року. Справу просять розглядати без їх участі. Представник позивачів [PERSON] будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, \~в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, \~в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від учасників судового розгляду\~\~до суду надійшли заяви \~\~про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку з чим \~\~в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу \~за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 222132 від 27.12.2003 року [PERSON] помер 25.12.2003 року в с. Човновиця Оратівського району Вінницької області. Згідно довідки № БП-267/0-0.31-344/131-17 від 03.10.2017 року виданої відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області, який повідомляє що відповідно до розпорядження голови Оратівської РДА від 12.05.2004 року № 162 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай що видаються Оратівською РДА на території [PERSON] сільської ради по КСП «Вінниччина» с. Човновиця за реєстраційним номером 845. Серія сертифікату ВН № 034211. Станом на 25.12.2003 року середня нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) на території [PERSON] сільської ради за межами с. Човновиця становить 42773 грн. Згідно оголошення в газеті «Обрії Оратівщини» № 40 (1066) від 05.10.2017 року втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 034211 виданий на імя [PERSON], вважати недійсним. Згідно довідки № 628 від 05.10.2017 року виданої [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області в погосподарській книзі № 3 виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, особовий рахунок № 208 (за 2001-2005 роки) помер [PERSON], який народився 08.09.1972 року в с. Човновиця Оратівського району вінницької області на день смерті 25.12.2003 року проживав і був зареєстрований в [INFO]. На день смерті спадкодавця [PERSON] за вказаною адресою проживали і були зареєстровані: дружина померлого [PERSON], [INFO]; син померлого [PERSON], [INFO]; син померлого [PERSON], [INFO]; мати померлого [PERSON], [INFO], яка померла 18.10.2005 року. Згідно свідоцтва про одруження серії І-АМ № 061266 від 25.10.2001 року [PERSON] одружився з [PERSON] 25.10.2001 року. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON]. Згідно заяви від 06.10.2017 року зареєстрованої в реєстрі за № 47 засвідченої секретарем Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 202716 від 23.09.2003 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 202717 від 23.09.2003 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної \~Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась 25.12.2003 року в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 85 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст. ст. 524-527, 524, 529,534, 550 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1262, 1268 ЦК України,

Outcome: approved