Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], яка діє від імені та в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], третя особа Солом'янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації - про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивачі при зверненні до суду мотивували свої вимоги тим, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. На даний час в квартирі зареєстровано п'ятеро осіб: позивач [PERSON], його діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON], [INFO] - син відповідача [PERSON] Позивачі зазначають, що в спірному житловому приміщенні малолітня [PERSON] разом з своєю матір'ю - відповідачем [PERSON] проживала до травня 2009 року, після чого вони добровільно покинувши житлове приміщення переїхали мешкати в інше місце проживання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З того часу відповідач в даній квартирі не мешкає, за житлово-комунальні послуги не сплачує, а позивачі вимушені нести витрати на оплату комунальних послуг за їх формальну реєстрацію, що ставить їх у скрутне матеріальне становище, враховуючи, що на утримання [PERSON] перебуває двоє малолітніх дітей. 15 листопада 2011 року відповідач [PERSON] без згоди власниці квартири [PERSON] та мешканців даної квартири, будучи на той час там зареєстрованою, зареєструвала і свого малолітнього сина [PERSON], який не має жодних родинних зв'язків з [PERSON] та [PERSON] В квартирі замки не змінювалися, а у відповідача є власний ключ від спірної квартири, який вона позивачам донині не повернула, тобто він залишається у неї по сьогоднішній день і таким чином [PERSON] має вільний доступ до спірної квартири, однак з тих пір, за останні п'ять років, ні вона, ні її малолітні діти, в спірній квартирі не проживали. Позивачі вважають, що оскільки малолітні [PERSON] та [PERSON] без поважних причин відсутні у житловому приміщенні понад один рік і інше не встановлено домовленістю між [PERSON], як власником житла, та відповідачем, то вони втрачають право користування спірним житловим приміщенням. В зв'язку із зазначеним позивачі просили суд визнати [PERSON], 2004 року народження та [PERSON], 2011 року народження такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили суд про задоволення позову. Представник позивачів судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив суд про задоволення позову. Відповідач [PERSON], яка діє від імені та в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, однак підтвердила, що в спірній квартирі [ADDRESS] не проживає ні вона, ні її малолітні діти понад п'ять років. Третя особа: Солом'янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання свого представника не направили, заздалегідь надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи. Третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направили, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи в якій також зазначили, що заперечують проти задоволення позову, оскільки задоволення позову може призвести до порушення прав малолітніх дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін присутніх в судовому засіданні, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 14.11. 2000 року (а.с. 9-10). Згідно копії довідки Форми № 3 від 05. 05. 2014 року № 1239 вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано п'ятеро осіб: позивач [PERSON], його діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON], [INFO] - син відповідача [PERSON] Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір'ю співпозивача - [PERSON] Позивач [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27. 10. 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 8). Вбачається, що після розірвання шлюбу [PERSON]. в 2011 році одружилась вдруге і змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON], взявши прізвище нового чоловіка. Малолітня [PERSON] є онукою [PERSON] та дочкою [PERSON], відносно якої його було позбавлено батьківських прав за рішенням суду. Малолітній [PERSON] є сином [PERSON] та її нинішнього чоловіка [PERSON] і не має жодних родинних відносин з [PERSON] та [PERSON] Вбачається, що в спірному житловому приміщенні малолітня [PERSON] разом з своєю матір'ю - відповідачем [PERSON] проживала до травня 2009 року, після чого вони добровільно покинувши житлове приміщення переїхали мешкати в інше місце проживання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З того часу відповідач [PERSON] в даній квартирі не мешкає і її не оплачує за житлово-комунальні послуги, а позивачі вимушені нести витрати на оплату комунальних послуг за їх формальну реєстрацію, що ставить їх у скрутне матеріальне становище, враховуючи, що на утримання [PERSON] перебуває двоє малолітніх дітей. Вбачається, що 15 листопада 2011 року відповідач [PERSON], без згоди власниці квартири [PERSON] та мешканців даної квартири, будучи на той час там зареєстрованою, зареєструвала і свого малолітнього сина [PERSON], який не має жодних родинних зв'язків з [PERSON] та [PERSON] Також вбачається, що в спірній квартирі замки не змінювалися, а у відповідача є власний ключ від квартири, який вона позивачам донині не повернула, тобто він залишається у неї по сьогоднішній день і таким чином [PERSON] має вільний доступ до спірної квартири, однак з тих пір, за останні п'ять років, ні вона, ні її малолітні діти, в спірній квартирі не проживали. Факт не проживання [PERSON] в спірній квартирі підтверджується Актами від 06. 09. 2012 року та від 23. 10. 2013 року (а.с. 12, 13). Жодних доказів наявності перешкод у проживанні відповідачів у спірній квартирі суду надано не було, натомість позивачі надали суду копії відповіді Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві та відповіді Центру обслуговування споживачів № 2 Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» про те, що до даних установ не надходило жодних заяв або скарг щодо наявності перешкод у проживанні неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відсутність поважності причин не проживання встановлена і рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2013 року по справі № 2-6306/13 за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третя особа: Солом'янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яким позов було задоволено та встановлено ту обставину, що [PERSON] разом з дітьми понад рік без поважних причин не мешкає в спірній квартирі, а проживає за іншим місцем мешкання. З відповіді Управління освіти Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.09.2014 року вбачається, що ні [PERSON] ні [PERSON] за місцем своєї реєстрації в Солом'янському районі в навчальних закладах не знаходяться, а як пояснила їх законний представник [PERSON] навчається в Подільському районі м. Києва, а [PERSON] навчається в Печерському районі м. Києва. З відповіді Управління охорони здоров'я Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.09.2014 року вбачається, що ні [PERSON] ні [PERSON] у Центрі первинної медико-санітарної допомоги № 1 Солом'янського району міста Києва не спостерігаються. Таким чином, визнання малолітніх [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщення не вплине на їх соціальне забезпечення, оскільки освітні послуги та послуги охорони здоров'я вони отримують за місцем свого фактичного проживання в іншому районі міста Київ. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Судом встановлено, що [PERSON], 2004 року народження та [PERSON], 2011 року народження зареєстровані за адресою: [ADDRESS], проте за місцем реєстрації не проживають понад шість місяців, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Оцінюючи встановлені обставини справи та відповідні їм норми закону, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими доведеними та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved