Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] 20.04.2016 р. звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 11000 грн, завдану їй внаслідок смерті сина [PERSON], яка настала у результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце [INFO] на автодорозі сполученням «Іванівка-Слобода-Вікторівка», за участю водія [PERSON], який керував автомобілем марки «ВАЗ 210700-20» р.н. [NUMBER]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO], у нічний час, відповідач [PERSON], не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 210700-20, реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по автодорозі «Іванівка - Слобода - Вікторівна» у напрямку від с. Слобода до с. Вікторівка Чернігівського району Чернігівської області, на заокругленій ділянці дороги проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням автомобіля та виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя, де на 9 км + 716,3 м вказаної автодороги здійснив наїзд на придорожнє дерево. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 210700-20, р.н.[NUMBER] [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди. Смерть [PERSON] настала від масивної крововтрати внаслідок політравми: закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер з розривами пристінкової плеври, забоїв легень; закритої травми живота з розривами печінки. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, з підстав та міркувань, які вказані у позовній заяві та пояснила, що є матір'ю загиблого [PERSON] та була визнана потерпілою у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON], який засуджений за вироком суду по покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і визнаний судом винуватим у смерті її сина. Незважаючи на те, що вона зазнала тяжких моральних страждань, матеріальних витрат на поховання сина, втратила найріднішу людину, відповідач так і не спромігся відшкодувати завдану шкоду. Відповідач, як особа яка відбуває покарання, про час та місце засідання повідомлялась належним чином через адміністрацію Чернігівського СІЗО, письмові пояснення на адресу суду не надійшли. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши усі обставини справи, дослідивши докази, якими вона обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні обставини справи. Згідно вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та з застосуванням вимог ст.71 КК України остаточно засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і 15 днів, за те, що він [INFO], у нічний час, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 210700-20, реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по автодорозі «Іванівка - Слобода - Вікторівна» у напрямку від с. Слобода до с. Вікторівка Чернігівського району Чернігівської області, на заокругленій ділянці дороги проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням автомобіля та виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя, де на 9 км + 716,3 м вказаної автодороги здійснив наїзд на придорожнє дерево. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 210700-20, р.н.[NUMBER] [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди. Смерть [PERSON] настала від масивної крововтрати внаслідок політравми: закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер з розривами пристінкової плеври, забоїв легень; закритої травми живота з розривами печінки. Позивач [PERSON] у кримінальному провадженні приймала участь як потерпіла, але цивільний позов не заявляла. Вирок набрав законної сили. /а.с.2-6, додаток к/п №748/3451/15-кр/ Вирок суду про засудження [PERSON] набрав законної сили, а згідно положень ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З цих підстав суд дійшов висновку, що відповідач винен у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень сину позивачки, від яких він помер [INFO] на місці події, що підтверджується відповідним висновком судової експертизи. /додаток к/п №748/3451/15-кр / [PERSON] є матір'ю померлого [PERSON], підтвердженням чого є дані вироку Чернігівського районного суду від 31.12.15 р. Відповідно до положень ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання про відшкодування позивачу моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що вона дійсно внаслідок смерті сина зазнала суттєвих моральних страждань, зумовлених фізичним розладом здоров'я, що її звичний уклад життя суттєво змінився і це змусило її докладати значних зусиль для його нормалізації, а втрата дитини є невідновною. Ураховуючи усі обставини справи, доводи і обґрунтованість позову, з урахуванням вимог розумності і справедливості, глибини душевних і моральних страждань позивача суд вважає, що у відшкодування завданої моральної шкоди, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 11000 грн, яка на думку суду першої інстанції є достатньою грошовою компенсацією її моральних страждань. На підставі викладеного й у відповідності із ст.ст.22-23, 1166-1167, 1168 ЦК України,

Outcome: approved