overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] 11.06.2015 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.09.2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1279. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося із за постійних сварок та конфліктів, які виникли через наявність у відповідача шкідливих звичок, що в кінцевому випадку призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та негативно впливають на виховання та розвиток дітей. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Судом встановлено, що між сторонами 06.09.2001 року було зареєстровано шлюб, у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1279. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами не склалися із за протилежних поглядів на шлюб та сімю, що призводить до постійних сварок. Крім того, відповідач схильний до шкідливих звичок, що негативно впливає на розвиток та виховання дітей. Подружні відносини фактично припинені з 2014 року, примирення між сторонами неможливе, оскільки позивачка на примирення категорично не згідна. Спору про поділ спільного майна не має. Питання виховання та утримання дітей між подружжям досягнуто. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Крім того даний шлюб негативно впливає на розвиток та виховання малолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] 11.06.2019 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між ними, який зареєстровано 02 травня 1992 року у Дубовецькій сільській раді народних депутатів Галицького району, актовий запис № 4. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що сім`я фактично розпалась, відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, не підтримують подружні відносини протягом тривалого часу. Збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому просить не призначати будь-яких строків для примирення. 24 лютого 2020 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, де просив неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] залишити проживати разом з ним. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, подав через канцелярією суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю, просив задоволити. Належним чином повідомлена відповідачка шляхом надсилання судових повісток рекомендованим листом з повідомленням в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про визнання позову, просила справу розглядати без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно свідоцва про одруження серії [NUMBER] від 02 травня 1992 року між сторонами 02 травня 1992 року зареєстровано шлюб у Дубовецькій сільській раді народних депутатів Галицького району, актовий запис № 4 (а.с. 7). Встановлено, що сім`я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] залишити проживати з батьком, [PERSON] . На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] 11.07.2014 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 08 вересня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї та стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу, мотивуючи позовні вимоги тим, що починаючи з липня 2013 року після народження їхнього сина [PERSON], між нею та відповідачем стали погіршуватись відносини, [PERSON] почав порушувати подружню вірність, часто не приходив додому та почав зловживати спиртними напоями і бити її. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Зазначає, що шлюбні відносини вони із відповідачем не підтримують з січня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надала відповідні пояснення, зазначила, що з січня 2014 року не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства. Крім того, позивачка виявила бажання при реєстрації розірвання шлюбу іменуватися шлюбним прізвищем. Відповідач позов визнав та просив задовольнити позовні вимоги. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть з січня 2014 року. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати за правову допомогу в сумі 500,00 грн., відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера серія 12 АААМ № 226697. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

\~ [PERSON] 11.07.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 06.07.2005 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №04. Сторони не мають спільних дітей. З 2011 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що в них різні погляди на життя, вони втратили взаєморозуміння та почуття один до одного. Можливості примирення не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер, просить його розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Можливості примирення з відповідачкою не вбачає. У разі неявки відповідачки не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Судові витрати по справі не бажає стягувати з відповідачки на його користь. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем проживанням, зареєстрованої у встановленому законом порядку, про причини свєї неявки суд не повідомила. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-МИ №130749, виданного повторно 11.07.2017 року Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, 06.07.2005 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Ловцова) [PERSON] було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №04. Згідно змісту позовної заяви сторони Сторони не мають спільних дітей та з 2011 року припинили подружні стосунки та спільне проживання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження сім`ї, вважає, що їх шлюб носить формальний характер та створює перешкоди в його особистому житті. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи бажання позивача розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить його інтересам у відповідності до положень ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Оскільки, позивач не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] 11.07.2018р. звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання в Україні на 24 серпня 1991р. і по даний час, мотивуючи тим, що народився [INFO] у с. Березець Городоцького р-ну Львівської області, де безперервно проживає. Паспорта громадянина України не отримував. У липні 2018 р. звернувся у Городоцький РС ДМС України у Львівській обл. із заявою про отримання паспорта громадянина України, однак йому відмовили у його видачі через відсутність документів, що підтверджують факт його постійного проживання на території України на 24 серпня 1991р. Просив заяву задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, з мотивів у ній наведених, пояснив, що народився [INFO] у с. Березець, Городоцького р-ну Львівської області, де проживає і зараз, що паспорта громадянина України ніколи не отримував, що через відсутність паспорта він не може в т.ч. отримати належної медичної допомоги, інше, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Городоцького РС ГУ ДМС України у Львівській обл. в судове засідання не з'явився, 31.08.2018р. начальник подала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 23). Заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Із пояснень заявника [PERSON], із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03.08.1987р., із довідки Новосільської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 395 і акту № 399 від 03.07.2018р., із довідки Березецької ЗОШ № 41 від 03.07.2018р. (а.с. 4, 6, 7, 9) убачається, що [PERSON] народився [INFO] у [ADDRESS], з 1994р. по 2002р. навчався у Березецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів, зареєстрований і проживає на [ADDRESS]. Факт постійного проживання [PERSON] в Україні на 24 серпня 1991р. і по даний час має підтвердження також показаннями в суді свідків [PERSON] і [PERSON] Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України на певний час. Відповідно до Порядку для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України або виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом ІІ цього Порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] постійно проживав на території України станом на 24.08.1991р. включно, продовжує проживати і зараз, суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] 11.07.2018 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі по 1/4 частини усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду й до досягнення дитиною 18 років. А також стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від його доходу, щомісячно, з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 03.02.2018 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає позивачу. Відповідач здоровий, працює, матеріально досить забезпечений, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання і розвиток дитини, та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, тому що має постійний заробіток, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] 11.07.2018 р. звернулася до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 16.07.2018 р. передано на розгляд за підсудністю до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду. Справа надійшла до Камянець-Подільського міськрайонного суду 31.10.2018 р. Ухвалою судді від 18.11.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 28.04.2017 р. Від шлюбу дітей не мають. За певний період стало не можливе спільне проживання та сімейне життя. Між ними практично припинилися шлюбні стосунки, перестали вести спільне проживання. Подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач просить суд винести рішення яким шлюб з відповідачем розірвати, при розірванні шлюбу змінити прізвище на «Сакалюк». В судове засідання позивач не зявилася, направила суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, просить позов задовольнити, просить строк на примирення з відповідачем не надавати оскільки спільно не проживають з 15.07.2018 р. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу, просить строк на примирення з позивачем не надавати оскільки це суперечить його інтересам. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 28.04.2017 р. в Тернопільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис № 511. Від шлюбу сторони дітей не мають. В звязку з різними поглядами на життя, різні характери, відсутністю бажання спільно вирішувати сімейні проблеми, побутові проблеми в сімї часто виникали непорозуміння. Сторони припинили спільне проживання з 15.07.2018 р., з того часу проживають окремо, не ведуть спільне проживання. Сторони миритися не бажають оскільки збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно \~ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування \~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~Враховуючи обставини справи, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому підстав для збереження \~сімї \~немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] 11.08.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 25.12.2009 року, який зареєстрований в Відділі реєстрації актів громадського стану Святошинського району м. Києва, актовий запис № 1834. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З 2004 року спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.12.2009 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Святошинського району м. Києва, актовий запис № 1834 ( а.с.3 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. а.с. 4, 5 - свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають різні погляди на взаємовідносини в сім'ї. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони з 2004 року років не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують. Судом встановлено, що відповідач повністю визнав позовні вимоги позивача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] 11. 08. 2017 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 листопада 2002 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Виконкомі Новогребельської сільської ради Жашківського району Черкаської області, актовий запис № 6. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначив, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Фактично з лютого 2016 року вони не ведуть спільного господарства. В сім'ї немає порозуміння. Сім'я розпалася і примирення не можливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. За приписами статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Громадяни України [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 листопада 2002 року уВиконкомі Новогребельської сільської ради Жашківського району Черкаської області, актовий запис № 6. Після одруження дружина змінила прізвище на [PERSON]. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони з лютого 2016 фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життясторін, збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved