Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] Позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач не проживає з 2010 року у вказаній квартирі, не є власником житла і добровільно з реєстраційного обліку не знімається. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день,\~час та\~місце розгляду\~справи, про причину\~неявки в\~судове засідання\~суд не\~повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона сусідка позивачів. У квартирі позивачів відповідач [PERSON] (онук [PERSON]Ф.) не мешкає вже років 15. Дуже давно, коли онуку було 3-4 роки він мешкав за адресою позивачів. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він мешкає в одному будинку разом з позивачами. [PERSON] мешкає разом із сином [PERSON], більше ніхто у квартирі не мешкає. Відповідач мешкав з позивачами коли був ще зовсім маленький, приблизно 10 і більше років потому. Де мешкає відповідач на сьогоднішній день йому невідомо. Вислухавши пояснення\~позивача,\~допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (колишній Радянський) в м. Сєвєродонецьку Луганської області, згідно із копією свідоцтва про право власності на житло від 08.02.1994, виданого Житлово-комунальною конторою концерну «Луганськбуд». Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 30138 від 26.07.2018, виданою ЦНАП у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради, станом на 26.07.2018 за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Як вбачається з акту про встановлення факту проживання/не проживання № 970 від 30.07.2018, затвердженого директором КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», в квартирі за адресою: [ADDRESS], проживає [PERSON] та [PERSON], окрім них з 2010 року ніхто не проживає. Таким чином,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~захисту позивачами\~свого права\~власності,\~а саме\~права користування\~та розпорядження\~житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином,\~враховуючи,\~що відповідач\~[PERSON] за\~місцем реєстрації\~не проживає\~з 2010\~року без\~поважних причин,\~тобто більше\~одного року,\~суд вважає,\~що досліджені\~судом докази,\~свідчать про\~наявність обґрунтованих\~підстав для\~задоволення позову [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачами судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 7 від 31.07.2018 року у сумі 704, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів в рівних долях.

Outcome: approved