Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась в суд з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про визнання права на обов`язку частку у спадщині, визнання права власності в порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до якої ввійшли : - житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 0,28 га з кадастровим номером 7121886500:01:001:0280 для ведення особистого селянського господарства, розташована по [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером 7121886500:01:001:0281 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована по [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 2,09 га з кадастровим номером 7121886500:02:000:0419 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Телепинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області згідно державного акту серії Чр № 072861. У встановлений законом строк Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 23 травня 2018 року Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Позивач вказує, що на день смерті матері вона була непрацездатною, оскільки є пенсіонером за віком, а тому має право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту. У разі, якби спадкування відбувалося за законом, спадкоємцями першої черги за законом були б дочки померлої: вона та Відповідач, яка є спадкоємцем за заповітом . Таким чином, при спадкуванні за законом кожній з них належало б по 1/2 частині спадкового майна. Але оскільки було складено заповіт на Відповідача, Позивач як непрацездатна дочка померлої має право на обов`язкову частку - 1/4 частини спадкового майна. Просила визнати за нею право власності на обов`язкову частку в спадщині після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме визнати за нею право власності в порядку спадкування на ј частини наступного майна : - житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] ; - земельної ділянки площею 0,28 га з кадастровим номером 7121886500:01:001:0280 для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS] ; - земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером 7121886500:01:001:0281 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по [ADDRESS] ; - земельної ділянки площею 2,09 га з кадастровим номером 7121886500:02:000:0419 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Телепинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області згідно державного акту серії Чр № 072861. Ухвалою суду від 10 грудня 2020 року по справі відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання, надано строк для подання учасниками заяв по суті. Ухвалою суду від 22 січня 2020 року прийнято до спільного розгляду зустрічний позов, надано строк для подання заяв по суті на нього. Ухвалою суду від 02 березня 2020 року по справі закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд, який відкладався через карантинні заходи та клопотання учасників. В судовому засіданні Позивач та її представник наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач та її представник подали зустрічний позов, в якому з урахуванням уточнень просили визнати за Відповідачем право власності в порядку спадкування за заповітом на - житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 7121886500:01:001:0281 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по [ADDRESS] ; - Ѕ частини земельної ділянки площею 2,09 га з кадастровим номером 7121886500:02:000:0419 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Телепинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області згідно державного акту серії Чр № 072861. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що основні позовні вимоги підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Як було встановлено у справі, [INFO] померла її мати [PERSON] . Сторони у справі являють сестрами. Відповідач є спадкоємцем за заповітом померлої і претендувала на спадкове майно : житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 0,28 га з кадастровим номером 7121886500:01:001:0280 для ведення особистого селянського господарства, розташована по [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером 7121886500:01:001:0281 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована по [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 2,09 га з кадастровим номером 7121886500:02:000:0419 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Телепинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області згідно державного акту серії Чр № 072861. Позивач на час смерті матері являлась не працездатною і таким чином претендує на ј частки спадкового майна. Сторони не досягли між собою мирової угоди. Відповідно до змісту статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Право на обов`язкову частку у спадщині врегульовано статтею 1241 ЦК України, частиною першою якої передбачено, що право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, визначений статтею 1241 ЦК України є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Відповідно до пункту 5.9 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, право на обов`язкову частку у спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців, волі спадкодавця та не пов`язане зі спільним проживанням спадкодавця й осіб, які мають право на обов`язкову частку. З огляду на вказані законодавчі норми, оскільки на час відкриття спадщини Позивач, як особа пенсійного віку, мала статус повнолітньої непрацездатною дитини спадкодавця , її обов`язкова частка у спадщині складає 1/4 частину спадкового майна, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Зустрічний позов відповідно задоволенню не підлягає, оскільки всупереч статті 81 ЦПК України сторона, яка його заявила, на довела суду належними доказами, що запропоновані частки у спадковому майні будуть точно забезпечувати ј частину майна, на яку має право Позивач. З огляду на повне задоволення позовних вимог у відповідності до статті 141 ЦПК України суд присуджує понесені судові витрати сторони Позивача на сторону Відповідача, і ці судові витрати суд знаходить підтвердженими відповідними розрахунками та квитанціями, а тому вважає, що слід стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені нею витрати при подачі позову на суму 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. та 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved