Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] 08.11.2021 року звернулася до суду з вимогами постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] , укладений 27 січня 1997 року між [PERSON] , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , 1991 року народження та [PERSON] , 1991 року народження на підставі розпорядження Київської районної адміністрації м. Одеси №28 від 17.01.1997 року, [PERSON] , паспорт № [NUMBER] , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 18 липня 1996 року, [PERSON] , 1981 року народження, свідоцтво про народження № [NUMBER] серії 1V-ЖД, видане Малиновським відділом РАГС м. Одеси 01.11.1989 року, який діяв від себе особисто зі згоди матері на підставі розпорядження Київської районної адміністрації м. Одеси №28 від 17.01.1997 року, які проживали за адресою: [ADDRESS] , та нею [PERSON] і зареєстрований Одеською товарною біржею за №19195, стверджуючи, що нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу не є можливим тому як відповідачі ухиляються від належного оформлення угоди. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 23.11.2021 року відкрите спрощене позовне провадження по справі за позовом [PERSON] \~ до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ про\~визнання договору\~купівлі-продажу\~ дійсним\~ з повідомленням сторін про дату, час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідачі до суду не з`явились, про час і місце слухання справи сповіщались судом відповідно до вимог закону за останнім відомим місцем реєстрації. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд вивчив матеріали по справі і встановив наступне: 27\~січня 1997\~року \~ [PERSON] ,\~яка діяла\~від себе\~особисто \~та в\~інтересах неповнолітніх\~дітей:\~ [PERSON] ,\~1991\~року \~народження та\~ [PERSON] ,\~1991\~року \~народження на\~ підставі\~розпорядження Київської\~районної адміністрації\~м.\~Одеси \~№28\~від 17.01.1997\~року,\~ [PERSON] ,\~ паспорт\~№ [NUMBER] ,\~виданий Київським\~РВ УМВС\~України в\~Одеській області\~18\~липня 1996\~року,\~ [PERSON] ,\~1981\~року народження,\~свідоцтво про\~народження № [NUMBER] \~серії 1V-ЖД,\~видане Малиновським\~відділом РАГС\~м.\~Одеси \~01.11.1989\~року,\~який діяв\~від себе\~особисто зі\~згоди матері\~на \~підставі розпорядження\~Київської районної\~адміністрації м.\~Одеси \~№28\~від 17.01.1997\~року,\~які проживали\~ за\~ адресою:\~ [ADDRESS] \~і [PERSON] ,\~уклали договір\~купівлі-продажу,\~за умовами\~якого «Лихіни»\~продали,\~а [PERSON] \~купила квартиру\~ [ADDRESS] .\~Договір сторони\~оформили \~в письмовій\~формі і\~зареєстрували на\~Одеській товарній\~біржі за\~№19195\~(а.с\~6-7).\~ Зазначена\~ квартира належала «продавцям» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частках на підставі договору свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 09.11.1993 року, виданого УЖКГ Одеського міськвиконкому, зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 28.11.1996 року в книзі 187 пр реєстр №305 стр.93. Сторони виконали свої зобов`язання за договором: «покупець» отримала квартиру, документи на неї, заселилася до квартири; «продавці» отримали грошові кошти за продану квартиру, що зазначено у п.5 договору. Право власності [PERSON] на придбану за вказаним договором квартиру було зареєстровано в «ОМБТІ» 29.01.1997 року за №305 стр.83, код №20впр. Позивач зазначає, що захист його права власності на квартиру є можливим тільки в судовому порядку у відповідності до положень ст.220 ЦК України, тому вона [PERSON] звернулася до суду з цим позовом. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Дослідивши надані докази і наведені позивачем доводи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що в 1997 році сторони по справі дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири, уклали договір в письмовій формі, зареєстрували на товарній біржі та виконали усі умови договору купівлі-продажу. Нотаріально договір між сторонами посвідчений не був, тому як відповідно до ч.2\~ст.15 Закону України «Про товарну біржу»\~угоди, зареєстровані на біржі не підлягали нотаріальному посвідченню. Окрім того, надалі, пунктом 2\~постанови Кабінету Міністрів України «Про врегулювання сплати державного мита при відчуженні об`єктів нерухомого майна» №1030 від 13.08.1996 року було визначено «будь-які угоди про відчуження об`єктів нерухомого майна, укладені на біржах, в агентствах нерухомості тощо, прирівнюються до нотаріального посвідчення цих договорів». Разом з тим, положення ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяли на момент укладання договору, передбачали обов`язковість нотаріальної форми договору купівлі-продажу нерухомого майна. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу. Водночас, згідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК УРСР, яка діяла під час укладання спірного правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» визначено, що суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. На час розгляду справи позивач позбавлена можливості розпорядитися належною їй квартирою, оскільки договір купівлі-продажу було оформлено в 1997 році з порушенням вимог закону в частині нотаріального посвідчення угоди, а відповідачі наразі від таких дій ухиляються. За вказаних обставин, відповідно до ч. 2 ст. 47, ст.227 ЦК України в редакції 1963 року договір купівлі-продажу спірного майна може бути визнаний судом дійсним.

Outcome: approved