Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав [PERSON], посилаючись на те, що її син [PERSON] народився 25.05.2001 року в смт. Чаплинка. Чаплинського району Херсонської області від батьків: матері - [PERSON] та батька [PERSON], про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження Чаплинського районного відділу реєстрації актів громадянського стану вчинено відповідний актовий запис № 6 від 06.06. 2001 року. Відповідач [PERSON] не виконує батьківські обовязки по догляду, вихованню та утриманню своєї дитини [PERSON]. Відповідно до рішення Чаплинського районного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та зареєстровано розірвання шлюбу у відділі реєстрації актів громадянського стану Чаплинського районного управління юстиції 19.11.2002 року. З 2001 року батько [PERSON] усунувся від обовязку матеріально утримувати дитину, не цікавиться вихованням дитини при наявних можливостях, не відвідує сина, не підтримує дитину морально. Дитина не бачиться з батьком у звязку з відсутністю у батька такого бажання. Батька не цікавить питання наявності у дитини сезонного одягу, предметів та приладдя, необхідного для навчання, харчування дитини, чим живе та цікавиться дитина, не виявляє найменшої турботи по відношенню до своєї малолітньої дитини. Син [PERSON] перебуває повністю на утриманні матері [PERSON] від дня свого народження. За весь період життя дитини батько не проявляє до дитини будь - якого інтересу чи зацікавленості долею дитини. Малолітні та неповнолітні особи є особливою категорією населення, яка характеризується соціальною вразливістю та неспроможністю, внаслідок власного віку, звернутися до суду з метою реалізації належних неповнолітнім конституційних та процесуальних прав. Позивачка просила суд у позовній заяві в інтересах малолітньої дитини позбавити батьківських прав [PERSON], наполягаючи на задоволенні її вимог та розгляді справи у її відсутності через неявку до суду відповідача, тому, що відповідачу нецікава доля його дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, згідно повідомлення про час і місце розгляду справи через оголошення у газеті «Урядовий курєр» за 02.07.2015 рік. Представник служби у справах дітей не заперечувала про задоволення позовних вимог позивачки щодо позбавлення його батьківських прав та просила справу розглянути за її відсутності. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутність позивачки, відповідача та представника служби у справах дітей, постановивши заочне рішення суду на підставі наданих у справу доказів. . Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо причини його неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши надані у справу докази, оглянувши надані у справу акти обстеження житлово побутових умов помешкання позивачки за місцем проживання дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав належить задовольнити виходячи з наступного: Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно вимог Конвенції «Про права дитини » та Закону України «Про охорону дитинства», дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Нормами ст. 152 СК України визначено, що дитина має гарантоване право на належне батьківське виховання. Тобто, ніякі обставини, які складаються у батьків не можуть вважатися такими, що беззаперечно звільняють чи унеможливлюють виконання ними батьківських обов»язків з виховання, догляду та утримання дітей. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків має грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Суд прийшов до висновку, що за своїми моральними якостями відповідач по справі є такою особою, який не надає відповідного забезпечення для утримання і виховання малолітньої дитини, не турбується за свою дитину як батько, та не має з нею психо емоційного звязку. Згідно висновку спеціального органу, в обовязки якого входить належний захист прав дитини - органу опіки і піклування, встановлена доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина. Таким чином, дослідивши всі обставин справи, суд має підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON].

Outcome: approved