Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] , 19.09.2019р. звернулась з позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача\~ заборгованість за договором позики у розмірі\~ 201\~025,87\~грн.,\~яка складається\~з:\~сума основного\~боргу -\~195\~490,54\~грн.\~(за\~курсом НБУ\~України станом\~на 27.08.2019\~року),\~3%\~річних у\~розмірі 2602,97\~грн.,\~індексу інфляції\~на заборгованість\~ у\~розмірі 2932,36\~грн. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказувала на те, що 19.09.2018 року між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу 7800 дол.США, а [PERSON] зобов`язувалась повернути кошти до 19.03.2019 року, про що була складена розписка. У зв`язку з ухиленням відповідача від повернення грошових коштів та не виконанням умов договору позики, позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. Представник позивача звернувся з заявою, в якій позов підтримав, просив розглянути справу в його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, оскільки зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача не відоме, тому відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України вона викликалась через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно розписки, складеної 19.09.2018 року, [PERSON] ,, паспорт [NUMBER] , виданий Суворовським РВ ОМУ ГУМВС України в м. Одесі 20.08.2003 р., яка проживає за адресою: [ADDRESS] , отримала від [PERSON] , [INFO] грошові кошти в розмірі 7800 (сім тисяч вісімсот) дол.США, в якості безвідсоткової позики на строк до 19.03.2019 р. (а.с.8). Станом на 27.08.2019 року кошти відповідачем позивачу повернуто не було. Відповідно до ч.1\~ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Нормами ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як визначено нормами ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо\~ позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно вимог\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.1\~ст.611 ЦК України\~ у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1статті 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже,\~ стягненню з відповідача\~ підлягає\~ позика у\~ розмірі 7800 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.08.2019 р. ( 1 дол.США - 25,062890 грн.) складає 195\~490,54 грн.. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. У строк, визначений в розписці, та до теперішнього часу\~ гроші позивачу не повернуто. Отже, враховуючи строк повернення боргу в сумі 7800 доларів США, кількість днів прострочення - 162, тому сума 3 % за користування даною позикою складає 2602,97 грн. (195490,54 грн. Х3%/100%Х365 днівХ165 днів). Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Таким чином, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17, а також в постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц . Оскільки предметом грошового зобов`язання за вказаним договором позики є грошові кошти, визначені у доларах США, і втрати від знецінення національної валюти відновлені шляхом застосування еквіваленту іноземної валюти за курсом, встановленим НБУ на час вирішення справи про стягнення боргу, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат внаслідок несвоєчасного повернення позики відсутні. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі1980,93 грн.. \~

Outcome: partial