Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) 06 листопада 2015 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дружини, в якій вказує, що 19 вересня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] (далі Відповідач), який вони зареєстрували у Великолісівецькій сільській раді, Попільнянського району, Житомирської області, актовий запис № 4, Позивач прізвище змінила на Лимар. 10 листопада 2014 року у них народилася дочка [PERSON]. Позивач не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач зазначає, що після того як вона з відповідачем припинили спільне проживання, то відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на її утримання. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення від 21 листопада 2015 року та 20 грудня 2015 року. Відповідно до частини пятої статті 74 ЦПК України фізичним особам, які не мають статусу підприємців, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно повідомлення УДМС України в Житомирській області від 20 листопада 2015 року [PERSON] зареєстрований за адресою: с. Попільня, вул. 40-річчя Перемоги, 30, Попільнянського району, Житомирської області. В свою чергу, відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши Позивача, її представника та свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 117367 [PERSON] 19 вересня 2014 року уклав шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на «Лимар». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ТП № 227237 [PERSON] народилася 10 листопада 2014 року, її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії довідки № 265 від 02 листопада 2015 року виданої Великолісівецькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON], [INFO] постійно проживає разом із своєю матір'ю [PERSON],[INFO] та знаходиться на її утриманні. Як вбачається з копії довідки виданої управлінням праці та соціального захисту населення № 1291 від 30 жовтня 2015 року, [PERSON], [INFO] перебуває на обліку у відділі соціальних виплат та отримує допомогу при народженні дитини. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2015 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], в розмірі однієї четвертої частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 листопада 2015 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що як йому відомо Відповідач раніше неофіційно працював різноробочим. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що Відповідач не має постійної робота, але їй відомо, що раніше він підробляв на будівництві. У відповідності до частини першої та другої статті 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, право на утримання (аліменти) має той з подружжя який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною другою статті 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно частини четвертої статті 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до частини першої статті 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На виконання пункту першого частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини.

Outcome: approved