Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

[INFO] в с. Любомирівка Новоушицького району Хмельницької області померла [PERSON] . Заявник у справі є її онуком і з 2007 року постійно проживав з нею до дня її смерті. Заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , а також є спадкоємцем першої черги за правом представлення, вважає, що прийняв спадщину. Однак через відсутність належних доказів спільного проживання із [PERSON] (його зареєстроване місце проживання є відмінним від фактичного місця проживання станом на час відкриття спадщини), заявник не може оформити спадщину на земельну ділянку, яка належала [PERSON] . За захистом своїх прав та інтересів спадкоємця з відповідною заявою [PERSON] 22 березня 2021 року звернувся до суду. Ухвалою від 22 березня 2021 року у справі відкрито провадження (а.с. 24). [PERSON] та представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради - у судове засідання не з`явилися. Представник заінтересованої осіб - селищний голова Новоушицької селищної ради - подав заяву про слухання справи без участі представника селищної ради, та про визнання юридичного факту (а.с. 30). Враховуючи обставину, що інтереси заявника в суді представлятиме її адвокат, а також, що цивільним процесуальним законодавством не передбачено обов`язкової участі заінтересованої особи,судом ухвалено про розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованої особи. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. Представник заявника - адвокат Майструк Наталія Романівна суду пояснила, що [PERSON] є спадкоємцем померлої [INFO] в с. Любомирівка Новоушицького району Хмельницької області [PERSON] і за заповітом, і за законом, який має право спадкувати у першій черзі спадкоємців за правом представлення. Спадкодавець - це рідна баба [PERSON] по батькові, а він був єдиним її родичем після смерті батька (її сина). Тому, коли [PERSON] у 2007 році не змогла себе обходити (була прикута до ліжка), він переїхав жити до неї в с. Любомирівна. Кілька перших років на зиму забирав до себе в смт Муровані Курилівці, а потім постійно проживав в с. Любомирівка. Допитана судом свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є рідною матір`ю заявника, а тому як ніхто знає, що він з 2007 року фактично постійно проживав в с. Любомирівка Новоушицького району зі своєю бабусею по батькові [PERSON] , оскільки та важко захворіла, не могла сама себе обходити, а інших родичів у неї не було. Кілька разів на початку хвороби бабусі [PERSON] перевозив її на зиму до себе, а приблизно п`ять останніх років - постійно жив у с. Любомирівка. Свідок [PERSON] пояснив суду: Він родом із с. Любомирівка Новоушицького району, проживав по-сусідству із [PERSON] і добре знайомий із її внуком [PERSON] . Після одруження він проживає в смт Муровані Курилівці неподалік від місця проживання [PERSON] і продовжує з ним товаришувати. Таким чином йому достеменно відомо, що [PERSON] тривалий час здійснював догляд за своєю бабусею в с. Любомирівка і вимушений був кілька років постійно жити з нею, він забезпечував будинок паливом, робив ремонт будинку, обробляв город і т.п. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5), яка, відповідно до довідки Новоушицької селищної ради № 193 від 24 лютого 2021 року (а.с. 9), була зареєстрована по [ADDRESS] . Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, право на земельну ділянку площею 1,23 га, яка знаходиться на території колишньої Ставчанської сільської ради Хмельницької області (а.с. 13). Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Відповідно до заповіту, посвідченого 03 серпня 2004 року секретарем Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області за № 34 (а.с. 28), [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповіла [PERSON] . З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63850532 від 10 березня 2021 року (а.с. 15-17) слідує, що заповіт від імені [PERSON] є чинним, незміненим та не скасованим. Крім того, свідоцтвами про своє народження (а.с. 8), про народження свого батька (а.с. 7) заявник довів, що він є рідним онуком спадкодавця [PERSON] [INFO] його батько [PERSON] помер (а.с. 6). За приписами ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, заявник, крім права на спадщину після смерті [PERSON] за заповітом, має право спадкувати у першій черзі спадкоємців за законом за правом представлення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63850642 від 10 березня 2021 року (а.с. 18) стверджується, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Із довідок Новоушицької селищної ради № 193 та № 195 від 24 лютого 2021 року (а.с. 9, 10) та відмітки в паспорті громадянина України [PERSON] (зворот а.с. 3) слідує, що заявник з 22 лютого 1993 року зареєстрований у смт Муровані Курилівці Вінницької області, але на день смерті спадкодавця постійно впродовж семи років проживав разом з нею за адресою її реєстрації по [ADDRESS] . Вважаючи, що спільним проживанням він прийняв спадщину після смерті [PERSON] , заявник лише у 2021 році звернувся до приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу із заявою про оформлення спадкових прав на земельну ділянку. Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 визначено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За наявності належних доказів, як то судове рішення про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, [PERSON] матиме право на спадкування за заповітом чи за законом після смерті [PERSON] . Наразі нотаріус відмовив заявнику в оформленні спадщини після смерті [PERSON] (а.с 14). Наведеними вище поясненнями свідків, письмовими доказами, а також актом про встановлення факту спільного проживання (а.с. 11) суд вважає доведеним юридичний факт, за встановленням якого звернувся до суду [PERSON] .

Outcome: approved