Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Територіальної громади села Зубівка в особі Зубівської сільської ради Миргородського району про визнання права власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером 5323282201:01:001:0368 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,0751 га з кадастровим номером 5323282201:01:001:0369 для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,2600 га з кадастровим номером 5323282201:01:001:0370 для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вулиці Козацькій, 2 в селі Зубівка Миргородського району Полтавської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В позові посилаються на те, що 09 червня 2009 року помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON]М та [PERSON] [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,59 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2003 року після [PERSON]. Позивачі є спадкоємцями за законом, і прийняли спадщину, але не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки при підготовці документів для оформлення спадщини в органах нотаріату зясувалося, що у звязку з тим, що земельна ділянка складається фактично з двох земельних ділянок і має різне цільове призначення в Державному земельному кадастрі за [PERSON] зареєстровано три земельні ділянки: земельна ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером 5323282201:01:001:0368 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка площею 0,0751 га з кадастровим номером 5323282201:01:001:0369 для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,26 га з кадастровим номером 5323282201:01:001:0370 для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вулиці Козацькій, 2 в селі Зубівка Миргородського району Полтавської області. У спадкодавця відсутні Державні акти на вказані земельні ділянки. В звязку цим нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину і вони звернулися до суду з вказаним позовом. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, до суду подали заяви, в яких свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, справу просили розглянути у їх відсутність ( а.с. 57, 59, 60). Відповідач Зубівська сільська рада Миргородського району, в судове засідання свого представника не направила, до суду подала заяву, в якій заперечень проти позову не висловила і просила справу розглянути у відсутність її представника (а.с. 34, 55). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] - чоловік позивача [PERSON] та батько позивачів [PERSON] та [PERSON], помер 09 червня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про укладення шлюбу та копіями свідоцтв про народження (а.с. 12-15). За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину належала земельна ділянка розміром 0,59 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства по вулиці Радянській, 2 в с.Зубівка Миргородського району, яку він успадкував після смерті 09 грудня 2002 року [PERSON] (а.с. 38), якій ця земельна ділянка належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 001916, що виданий на підставі рішення 10 сесії 21 скликання Зубівської сільської ради народних депутатів від 28 травня 1993 року (а.с. 16). Позивачі, які прийняли спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України (а.с. 17-19), не змогли юридично оформити її на себе, оскільки при оформлені документів зясувалося, що земельна ділянка площею 0,59 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2003 року після [PERSON] складається фактично з трьох земельних ділянок що мають різне цільове призначення, та які зареєстровані в Державному земельному кадастрі за [PERSON] а саме: земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером 5323282201:01:001:0368 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка площею 0,0751 га з кадастровим номером 5323282201:01:001:0369 для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,26 га з кадастровим номером 5323282201:01:001:0370 для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вулиці Козацькій, 2 в селі Зубівка Миргородського району Полтавської області (а.с. 29-37), і на них відсутні правовстановлюючі документи на імя спадкодавця [PERSON], в звязку з чим виконуюча обовязки державного нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку після померлого [PERSON] ( а.с.26-28). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємцями на все належне майно [PERSON] за законом є [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах. Зважаючи на викладене, всі спадкоємці мають право на отримання рівної частки майна після смерті [PERSON], а саме по 1/3 частки спадкового майна кожен. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки відсутність оригіналів правовстановлюючих документів перешкоджає позивачам оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, а визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. В звязку з тим, що позивачі не заявляють вимог про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд,

Outcome: approved