Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка) про зменшення розміру аліментів. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що судовим наказом від 04 грудня 2020 року, виданим Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області у справі № 188/1614/20, провадження № 2-н/188/75/2020, було стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 20 листопада 2020 року і до повноліття дітей. Однак, визначаючи розмір аліментів, суд не врахував той факт, що на його утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . У 2019 році [PERSON] вступив до бізнес-коледжу Європейського університету IV рівня акредитації і на цей час навчається на 2 курсі денної форми навчання за освітньо-професійним рівнем «молодший спеціаліст», а тому також потребує матеріальної допомоги позивача. Загальна вартість освітньої послуги за строк навчання становить 52 000 грн. Крім того, з 16.08.2019 позивач не працює, перебуває у пошуку іншого місця роботи. Внаслідок цього у нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів. Позивач, посилаючись на норму ст.180-182,192 Сімейного кодексу (далі - СК) України, просить суд зменшити розмір аліментів на трьох дітей з 1/2 частини до 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, з дня набуття рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 04 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та відкрито провадження у справі. Відповідачка відзив на позовну заяву не надала. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги у зв`язку погіршенням свого матеріального становища. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала і просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що старший син [PERSON] навчається за власний кошт, суміщуючи навчання з роботою. Вислухавши заяви по суті позивача, відповідачки, встановивши обставини справи і правовідносини, які їм відповідають, перевіривши обставини справи наданими сторонами доказами, суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4). Судом встановлено, що судовим наказом від 04 грудня 2020 року, виданим Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 20 листопада 2020 року і до повноліття дітей (а.с.8). 16 серпня 2019 року позивача звільнено з роботи водія комунального закладу «Петропавлівський центр первинної медіко-санітарної допомоги» за п.1 ст.36 КЗпП України - угода сторін, про що свідчить відповідний запис у трудовій книжці позивача (а.с.9). Довідкою Ф-17 від 23.11.2020 Європейського університету підтверджується, що [PERSON] , 2004 року народження, у 2019 році вступив до Бізнес-коледжу Європейського університету і на цей час навчається на другому курсі денної форми навчання за освітньо-професійним рівнем «молодший спеціаліст», початок навчання: 01.09.2019, закінчення навчання: 30.06.2023 (а.с.10). З доданої до позову копії договору на навчання [PERSON] вбачається, що навчання є платним, договір на навчання укладено між Європейським університетом і позивачем, який є платником за навчання, загальна вартість освітньої послуги за чотири навчальних роки становить 52 000 гривень, які сплачуються або одноразово, або перед початком кожного семестру, за згоди ректора - помісячно (а.с.11-12). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів позивачем за судовим наказом від 04.12.2020, зробленим державним виконавцем Петропавлівського районного відділу Державної виконавчої службиПівденно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) заборгованість позивача станом на 01.01.2021 складала 10 073,01 грн (а.с.13). Відповідачка доказів на підтвердження своїх заперечень не надала. Правовідносини сторін регулюються нормами сімейного законодавства України. При вирішенні спору суд керується положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Дитина має право розраховувати на повноцінне дитинство. Інтереси дитини підлягають переважному захисту у разі співставлення з правами та законними інтересами відповідача. Суд відзначає, що батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи. У ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як зазначено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. На підставі досліджених доказів та приймаючи до уваги те, що відповідач сплачує 50 % аліментів від свого заробітку на утримання трьох своїх дітей в той час, як четверта неповнолітня дитина навчається на денному відділенні і позивач теж має її утримувати і сплачувати за її навчання згідно з укладеним ним договором з навчальним закладом, суд приходить до висновку, що всі четверо неповнолітніх дітей позивача повинні мати однаковий розмір утримання від нього, тому позов підлягає задоволенню частково шляхом зменшення розміру аліментів, що утримуються з позивача на підставі судового наказу з 1/2 частини його заробітку (доходу) до 3/8 частин його заробітку (доходу). Така позиція суду відповідає змісту параграфу 1 статті 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яким передбачено право кожного на справедливий суд. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерело права. У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01 від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що параграф 1 статті 6 не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 року; пункт 29). У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року) ЄСПЛ зазначив, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача на сплату судового збору, документально підтверджені квитанцією ПАТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.1985695367.1 від 20.01.2020 на суму 908 грн (а.с.1). Позов задоволено частково, отже з відповідачки на користь позивача слід стягнути 771грн 80 коп. На підставі викладеного та ст. ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial