Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] в жовтні 2015 року звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачкою договірних зобовязань по поверненню грошових коштів, в звязку з чим порушує питання про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 1\~010\~000 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 366 360 грн. 67 коп.,\~ 3% річних за прострочення сплати грошових коштів в розмірі 24\~239 грн. 77 коп. та пені в розмірі 210\~605 грн. 54 коп., а також судовий збір. Представник позивача в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідачка, будучи повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не зявилася. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2007 року сторони уклали договір позики, відповідно до якого позивач (позикодавець) передав у власність відповідачки (позичальнику) грошові кошти в сумі 1\~010 000 грн., а та зобовязалася у строк до 01 лютого 2008 року повернути позивачеві зазначену суму (п. 1 та п. 2 договору). Відповідно до п. 13 договору факт отримання грошей підтверджується тим, що сторони підписують цей договір. Згідно п. 6 договору після виконання позичальником свого зобовязання позикодавець повинен передати примірник цього договору з відміткою про повне виконання зобовязання та отримання грошей від позичальника на зворотній стороні цього договору. Наявність у позикодавця після спливу терміну повернення грошей примірника цього договору є свідченням прострочення виконання цього зобовязання. Зазначений договір укладено в письмовій формі та посвідчено нотаріально. В судовому засіданні досліджено оригінал договору позики згідно ст.ст. 64 і 138 ЦПК України. Відтак грошове зобовязання відповідача перед позивачем вбачається з договору позики, яким оформлені укладені між сторонами договірні відносними згідно ст. 1047 ЦК України. Одержані кошти у встановлений строк відповідачка не повернула й заходів до цього не вживає. При вирішенні цієї справи суд зазначає, що згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Позичальник згідно ст. 1049 ЦК України зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Невиконання умов, визначених змістом зобовязання, згідно ст. 610 ЦК України є його порушенням. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він згідно ст. 1050 ЦК України зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього ж Кодексу. При цьому згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і в разі його порушення повинен сплатити суму боргу на вимогу кредитора. Крім того згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить з основної суми заборгованостіза договором позики в розмірі 1\~010 000 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 01 січня 2015 року по 21 жовтня 2015 року в розмірі 366 360 грн. 67 коп.,\~ 3% річних за прострочення сплати грошових коштів в розмірі 24\~239 грн. 77 коп. та пені в розмірі 210\~605 грн. 54 коп. Розрахунок індексу інфляції, трьох процентів річних від простроченої суми та пеніза період з 01 січня 2015 року по 21 жовтня 2015 року є вірним і сумнівів у суду не викликає. Крім того, суду представлено документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат, які слід покласти на відповідачку. На підставі викладеного і

Outcome: approved