Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до [PERSON] (далі - Відповідач) з позовом про розірвання шлюбу за наступних обставин. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2000 року. Шлюб зареєстрований відділом РАГС Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради, а/з № 115. Від спільного життя є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. В останній час сторони припинили подружні відносини. Причиною розпаду сім'ї є та обставина, що Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє конфлікти з приводу ревнощів. Відсутність взаєморозуміння та згоди зробило неможливим в подальшому сумісне життя. При таких обставинах примирення між ними неможливе. Дочка залишаться на вихованні у Позивача. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і нема надій на її збереження та просить розірвати шлюб з Відповідачем. Відповідач позов визнає. Сторони надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Встановлено, 26 лютого 2000 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом РАГС Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради, а/з № 115 та видано свідоцтво про укладання шлюбу серії [NUMBER]( а.с.3) . Від цього шлюбу [INFO] . у сторін народилась дочка [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06 травня 1998 року (а.с.4). Причиною розпаду сім'ї є та обставина, що Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє конфлікти з приводу ревнощів. Відсутність взаєморозуміння та згоди зробило неможливим в подальшому сумісне життя. При таких обставинах збереження сім'ї та примирення між ними неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні утверджувати повагу до будь-якої праці, яка робиться в інтересах сім'ї. При цьому, усі найважливіші питання життя сім'ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності (ч. 2 ст. 54 Кодексу). Статтею 55 цього Кодексу встановлюється обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України чинним законодавством України запроваджено принцип добровільності шлюбу. За змістом положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу будь-яке примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України, однією з підстав припинення шлюбних правої законодавством України визначається його розірвання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Сімейного кодексу Україні сімейних відносин кожен учасник має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. При цьому, суд застосовує способи захисту сімейних прав та інтересів, які встановлені законом, зокрема, припинення правовідношення. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливо, а потому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved