Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] 17 листопада 2015 року звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до приватного акціонерного товариства страхової компанії «Україна», третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 4-8). В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 02 квітня 2015 року за участю автомобілів [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та належного [PERSON] та автомобіля марки «Форд Транзіт», р/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода, винуватцем якої у судовому порядку був визнаний [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «СК «Україна». Вартість матеріального збитку, спричинено власнику автомобіля марки «Мазла 3», р/н [NUMBER] становить 21\~082,40 грн., витрати повязані з встановленням вартості матеріального збитку склали 900,00 грн. Оскільки заява позивача про страхове відшкодування за наслідками події від 02 квітня 2015 року була залишена без задоволення ПрАТ СК «Україна», [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просила суд стягнути з на її користь з відповідача матеріальні збитки у розмірі 21\~082,40 грн., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 900,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору (а. с. 4-8). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача ПрАТ СК «Україна» у судове засідання не заявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог [PERSON] 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: 02 квітня 2015 року за участю автомобілів [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та належного [PERSON] (а. с. 41) та автомобіля марки «Форд Транзіт», р/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2015 року винуватцем вказаної ДТП був визнаний [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з висновком № 2807 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 27 квітня 2015 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], пошкодженого внаслідо ДТП становить 21\~082,40 грн. (а. с. 12-35). Судом виставлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Форд Транзіт», р/н [NUMBER], [PERSON] застрахована ПрАТ СК «Україна» відповідно до полісу №АІ/4456539 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13 листопада 2014 року (а. с. 36), у звязку з чим [PERSON]. 02 квітня 2015 року звернулась на адресу даної страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 10). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами цивільного кодексу України, а також ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів». Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.. 6 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Згідно з положеннями п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до п. 28 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов'язана, в тому числі, з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідачів, враховуючи висновок № 2807 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 27 квітня 2015 року, яким вартість матеріального збитку, завданого позивачу як власнику пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля визначена у розмірі 21082,40 грн., приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання страховою компанією (відповідачем) обовязку щодо виплати страхового відшкодування належного до сплати, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 21082,40 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 900,00 грн. (а. с. 11), задовольнивши таким чином позовні вимоги у повному обсязі. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. (а. с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved