Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження, посилаючись на те, що зареєстрували шлюб 28.04.2007 року. У шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO] Подружнє життя не склалося в силу різних причин. Наразі, вони втратили будь-які почуття один до одного. Враховуючи неможливість відновлення повноцінних сімейних відносин, вважають, що шлюб між ними повинен бути розірваний. За спільною згодою, дитина залишиться проживати з матір'ю. Після розірвання шлюбу, [PERSON] бажає залишити за собою прізвище «Добриніна». У судовому засіданні [PERSON], [PERSON] підтримали заяву за викладеними в ній обставинами та просили задовольнити, зазначивши, що з питання щодо утримання їхньої малолітньої доньки між ними досягнуто згоди та укладено 28.12.2017 року договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні; 17.01.2018 року нотаріально засвідчений договір про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, заслухавши пояснення заявників та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 28.04.2007 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Сташенко) [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 759, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія 1-СГ №060052. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка Добринін, У шлюбі у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія 1-СГ №186573, виданим 22.04.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Судом також встановлено, що подружнє життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося в силу різних причин. Наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам заявників. 28.12.2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні. 17.01.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали нотаріально засвідчений договір про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину, оригінал якого міститься в матеріалах справи. Згідно з положеннями ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК ( 2947-14 ) подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи вищенаведене та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, а відтак укладений між заявниками шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 109, 113, 121 СК України,

Outcome: approved