Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON], (далі - відповідач), в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] у сумі 2000,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що з 12.09.1997 року перебуває з відповідачем у щлюбі, від якого мають двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. З серпня 2013 року позивач з відповідачем проживають окремо. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Діти потребують постійної батьківської допомоги, піклування та догляду. Проте, усі обов'язки щодо утримання та виховання дітей з часу окремого проживання з відповідачем позивач несе самостійно. Відповідач обов'язку щодо утримання дітей згідно ст. 180 СК України не виконує. Інших дітей у відповідача не має. Відповідач працездатний, фізично здоровий, може надавати матеріальну допомогу, є забезпеченою людиною і спроможний належно утримувати своїх дітей. Проте оскільки позивачу не відомо, де на даний час чи працює відповідач і чи взагалі він офіційно працевлаштований, а тому просила суд визначити аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що матеріальна допомога на утримання доньок у сумі 2000 грн., не є завищеною та є посильною для відповідача. Представник відповідача [PERSON], у судовому засіданні проти стягнення аліментів у розмірі 2000 грн., заперечив, вказав, що відповідач погоджується на виплату позивачеві аліментів на дітей у розмірі, встановленому законодавством. Представник вказав, що відповідач зареєстрований суб'єктом підприємницької діяльності та має нерегулярний мінливий до того ж незначний дохід. Також повідомив, що відповідач є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданого 27.10.2009 року, серії [NUMBER], виданого 07.03.2000 року, копії яких містяться в матеріалах справи. З серпня 2013 року сторони у справі проживають окремо. На даний час неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом зі своєю матір'ю [PERSON], та знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Вказані обставини визнані представником відповідача у судовому засіданні та не потребують доведення. Судом також встановлено, що відповідач є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності, а також зареєстрований суб'єктом підприємницької діяльності, має мінливий, нерегулярний дохід. Посилання представника відповідача на те, що його дохід є незначним, а у зв'язку із цим 2000 грн., є надто великою для нього сумою, жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються. Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача аліментів суд керується наступним. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як було встановлено судом, відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, а тому розмір аліментів слід встановити у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує також стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач не надав доказів, що його дохід є незначним, а заявлений позивачем розмір аліментів на утримання двох дітей є зависоким, а також те, що окрім доходу від підприємницької діяльності відповідач перебуває на пенсійному забезпеченні та отримує пенсійні виплати, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з розрахунку, що заявлена позивачем до стягнення сума не перевищує встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не є, на думку суду, зависокою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved