Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

[PERSON] в жовтні місяці 2019 року завернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Малиновського райсуду м.Одеси від 10.03.2016 року у розмірі 1\\4 частини від усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою [PERSON] , 2007 року народження повноліття і стягнути з відповідача на утримання доньки щомісяця по 1\\3 частині заробітку батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини. 11.11.2019 року суд відкрив спрощене позовне провадження за заявою [PERSON] і призначив справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін про дату, час і місце розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач позов не визнав. Суд вислухав сторони (представника), вивчив матеріали справи і встановив, Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2006 року по 2015 рік рішення [PERSON] райсуду м.Одеси від 27.11.2015 року про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між сторонами дитина залишилась проживати з матір`ю. Рішенням Малиновського райсуду м.Одеси від 10.03.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] (після шлюбу в 2017 році [PERSON] ) на утримання дитини [PERSON] , 2007 року народження стягнуті аліменти в розмірі 1\\4 частини від усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Батько сплачує аліменти щомісячно у визначеному судом розмірі. Сторона позивача доводить, що з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дитини підвищились ціни на продукти харчування, на промислові товари, дитина додатково вивчає англійську мову, потребує лікування та реабілітації після тяжкої травми. Все це потребує додаткових витрат для забезпечення належного розвитку дитини. Крім того, збільшився прожитковий мінімум на дитину і розмір аліментів, які присуджуються на дитину, не можуть бути меншими ніж 50% прожиткового мінімуму. Відповідач, не визнаючи позов, доводив, що його матеріальне становище не змінилось з моменту винесення судового рішення про стягнення аліментів, що він, окрім аліментів, надає допомогу позивачу в утриманні дитини. Так, в лікуванні дочки і її реабілітації після травми він батько - приймав активну участь і ніс такі ж витрати, як і мати. Відповідач також звернув увагу суду, що з 2016 року збільшився розмір його пенсії і, відповідно збільшився розмір аліментів на утримання дочки: з 816 грн на місяць до 1478 грн на місяць. Відповідач також пояснив, що він не працює, єдиним доходом є пенсія, свого житла він [PERSON] не має, проживає в гуртожитку. Дослідивши надані докази і наведені сторонами доводи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав: ст.180 СК визначає «батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Правовідносини між сторонами щодо утримання неповнолітньої дитини виникли у 2016 році, аліменти з батька на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1\\4 частини від усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного року. Відповідно до вимог ч.2 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст.192 СК України передбачає, що «розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них». Тобто, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сімейний стан позивач з 2016 року змінився [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] актовий запис про шлюб №2208, вчинений 17 листопада 2017 року Приморським районним у м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.14). Сімейний стан відповідача залишився незмінним. Щодо стану здоров`я позивача суд не отримав будь-яких доказів. Відповідач надав докази щодо погіршення стану здоров`я (а.с. 30). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %). Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. З огляду на викладене, позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed