Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] 15.09.2015 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позов мотивований тим, що після розлучення з відповідачем в 2007 році їх спільний син [PERSON], [INFO], проживає з позивачем. На його утримання після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти за рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці в розмірі 400 гривень щомісячно. Після досягнення сином повноліття з липня 2015 року відповідач перестав сплачувати аліменти. Син [PERSON] навчається в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Б.Хмельницького. Відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу, але в добровільному порядку робити цього не бажає. Викладене стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно з липня 2015 року на весь період навчання сина. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, вказала, що вона працює та отримує дохід в розмірі 2800 - 3000 грн. щомісячно, так як офіційно працює. Разом з цим їх спільна дитина потребує матеріальної підтримки від батька. На запитання суду позивач повідомила, що їх спільний син навчаюсь у навчальному закладі перебуває на державному утриманні. Разом з тим, вона купує йому різного роду засоби гігієни, засоби для бриття, також купувалось взуття «берці». На скільки їй відомо відповідач не працює, його стан здоров'я їй на даний час невідомий, однак їй відомо що відповідач проживає біля батьків. На запитання суду позивач також повідомила, що вона вважає, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти в тому розмірі який нею заявлено, однак повинно бути якесь людське відношення. Скоріше за все, що аліменти які сплачувались до повноліття платились не ним а його батьками, та відповідно не він утримує батьків, як зазначено в письмових запереченнях а вони його. Їй відомо що у відповідача є хронічна хвороба - бронхіт. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення проти позову, в яких позов визнав частково, мотивував заперечення тим, що з 2005 року він не може знайти постійну роботу, має нерегулярний та незначний заробіток, з 2007 року проживає разом з батьками, які є непрацездатними та частково перебувають на його утриманні, його мати [PERSON] хворіє і потребує лікування, сам відповідач також має проблеми зі здоров»ям - хворіє на синусову тахікардію, просив задовольнити позов частково та стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 450,00 гривень щомісячно, оскільки по мірі можливості він бажає підтримувати свого повнолітнього сина. Разом з письмовими запереченнями подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, враховуючи зміст заяви відповідача та доводи наведені в письмових запереченнях, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності та взаємозв'язку, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] являється батьком [PERSON], який народився [INFO], та якому станом на 15 вересня 2015 року (день звернення до суду) виповнилось 18 років, тобто останній досяг повноліття (а.с. 2). Як наведено в довідці №1116, виданої Національною академією Державної прикордонної служби України 04.09.2015 р., [PERSON] є курсантом цього навчального закладу (а.с.5). Згідно довідки Міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №5» від 14.09.2015 року №4442, гр. [PERSON], 1997 року народження, зареєстрований та проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З аналізу норм ст.ст. 199, 200 СК України слідує, що вони не містять безумовної підстави для призначення аліментів за рішенням суду на час навчання дитини, та задоволення такого позову можливо за умови встановлення судом можливості відповідача сплачувати відповідну матеріальну допомогу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідки №546, виданої Яланецькою сільською радою Томашпільського району 28.10.2006 року, вбачається, що [PERSON] тимчасово проживає біля батьків в [ADDRESS], не працевлаштований (а.с.23). Батьки відповідача є пенсіонерами по віку, що вбачається з долучених до матеріалів справи копій пенсійних посвідчень батьків відповідача [PERSON] та [PERSON] (а.с.27-28). Мати відповідача [PERSON], згідно виписки ЦПМСД №2200 від 11.03.2015 року із медичної картки стаціонарного хворого, хворіє на поліпоз жовчного міхура, бронхіальну астму персистуючого перебігу середнього ступеня, ст. ремісії (а.с.29). Відповідач [PERSON] хворіє на синусову тахікардію, що вбачається з копії електрокардіограми (висновку) №1577 ЦПМСД №3 від 06.11.2014 року (а.с.30). Відсутність офіційного працевлаштування відповідача підтверджується також копією його трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.24-26). З копії довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] припинено (а.с.31). Згідно п. 20 Постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи наведене вище, суд вважає законним та справедливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково з урахуванням матеріального та майнового стану відповідача, стану його здоров'я, перебуванні на його частковому утриманні хворої матері похилого віку, та визначити стягувати із відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання у Національній академії Державної прикордонної служби Україниабо до досягнення ним 23 років, в залежності від того, яка подія станеться раніше, в розмірі 450,00 гривень щомісячно, починаючи з 15.09.2015 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial