Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження [PERSON], громадянкою України, [INFO] року о 15.45 годині в місті Донецьку Донецької області, Україна, дитини чоловічої статі, вагою 3600 г, батьком якої є [PERSON], [INFO], матір'ю - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що [PERSON] [INFO] у Донецькому клінічному територіальному медичному об'єднанні (ДоКТМО) ДНР у відділенні новонароджених народила хлопчика вагою 3600 г, по відношенню до якого вона є сурогатною матір'ю. Так, 30.10.2017 між нею та її чоловіком [PERSON] укладений договір з [PERSON] щодо виношування та народження дитини, посвідчений приватним нотаріусом, зареєстрований в реєстрі за №2938. Довідкою про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом, виданою Медичним центром «Мати та дитина» ТОВ «НЕОМЕД 2007» №124 від 05.07.2018, підтверджується, що генетичними батьками народженої [PERSON] дитини є заявниця та її чоловік. На теперішній час місто Донецьк включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження; на підставі наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану на території м. Донецька та передбачено, що проведення державної реєстрації актів цивільного стану здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами території, на якій проводиться антитерористична операція. 07.08.2017 Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області листом за № 15.20-5-8940 відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини з тих підстав, що пред'явлено медичний документ - медичне свідоцтво про народження [NUMBER] від [INFO], видане Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням (ДОКТМО) ДНР, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/1324. Заявниця надала суду заяву про розгляд справи без її участі, до якої додала оригінали документів, копії яких надані до заяви. Заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх присутності. Вивчивши доводи заяви, дослідивши подані заявником документи та проаналізувавши зміст відповідних норм матеріального і процесуального права, суд зазначає таке. Паспортами України Серії [NUMBER] та [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є громадянами України. Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.07.2011, про що зроблено відповідний актовий запис №165. За змістом Договору щодо виношування та народження дитини від 30.10.2017 між [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (далі разом - Генетичні батьки або Батьки) з однієї сторони, та [PERSON], [INFO] (далі - Сурогатна матір), з іншої сторони, уклали цей договір, предметом якого є послуга, а саме, Сурогатна матір бере на себе зобов'язання по виношуванню вагітності, що настала внаслідок перенесення їй в порожнину матки ембріонів (далі - ПЕ), отриманих шляхом запліднення in vitro (далі - ЗІВ) з використанням сперми, що належать Генетичним батькам (батькам) та виносити, народити і передати дитину генетичним Батькам, а Генетичні батьки зобов'язані відшкодувати витрати, необхідні для виконання договору. Сторони домовилися про те, що повний курс проведення запліднення in vitro (ЗІВ) та ПЕ буде проводитися в Медичному центрі «Мати та дитина» ТОВ «НЕОМЕД 2007» (м. Київ, Україна) - надалі «НЕОМЕД 2007» від початку і до закінчення програми. Діагностика, а також спостереження вагітності Сурогатної матері буде проводитися в клініці «НЕОМЕД 2007» або іншою клінікою, що погоджена сторонами. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №2938. Відповідно до Довідки про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом, виданою 05.07.2018 Медичним центром «Мать и дитя» ТОВ «Неомед 2007», після обстеження [PERSON] та [PERSON] подружжю встановлено діагноз: безпліддя І; у зв'язку із неможливістю виношування вагітності було проведено програму ДРТ з перенесенням ембріонів у порожнину матки сурогатної матері [PERSON], [INFO], що відбулось 14.11.2017, факт вагітності при дослідженні ХГ в крові встановлено 27.11.2017, строк вагітності підтверджено 16.12.2017, має місце генетична спорідненість батьків із плодом. Паспортом України серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON], [INFO], є громадянкою України, 07.06.2013 зареєстрований шлюб з [PERSON], 1981 року народження. Зі свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] у віці 32 років помер [INFO], про що 05.06.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку складено відповідний актовий запис №1006. З медичного свідоцтва про народження [NUMBER] від [INFO], виданого медичною установою Донецької Народної Республіки в м.Донецьку, вбачається, що [PERSON] [INFO] о 15.45 годині народила хлопчика вагою 3600 грамів (третій за рахунком); відповідно до виписки епікризу №811 та обмінної картки пологового відділення лікарні медичної установи ДНР м. Донецька [PERSON] виписана з лікарні 27.07.2018 в задоволеному стані під нагляд лікаря жіночої консультації, стан в пологовому будинку та при виписці - задовільний. 07.08.2018 приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Толочко А.Г. засвідчена справжність підпису [PERSON] (зареєстровано в реєстрі за №1163) в заяві, за змістом якої вона добровільно, свідомо і вільно дає свою згоду на запис подружжя [PERSON] та [PERSON] батьками, народженої нею, як сурогатною матір'ю [INFO] в м. Донецьку дитини чоловічої статі. Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану листом від 07.08.2018 №15.20-5-3940 відмовив у проведенні державної реєстрації народження [INFO] [PERSON] хлопчика у зв'язку з пред'явленням для підтвердження факту народження дитини документу - медичного свідоцтва про народження ДНР [NUMBER] від [INFO], форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545. Розв'язуючи порушене питання, суд враховує такі норми матеріального та процесуального права. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження; походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України Порядок встановлення походження дитини, яка народилася в результаті сурогатного материнства, визначений ч.2 ст.123 СК України, відповідно до якої у разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя. Одночасно приписами п.11 гл. 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 №52/5, визначено, що реєстрація народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану такої дитини провадиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення. У цьому разі разом із документом, що підтверджує факт народження дитини іншою жінкою, подається засвідчена нотаріусом її письмова згода на запис подружжя батьками дитини, а також довідка про генетичну спорідненість батьків /матері чи батька/ з плодом. За змістом гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації документом, що підтверджує факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), що видається закладом охорони здоров'я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи; при відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою; власне ім'я дитини визначається за згодою батьків; власне ім'я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір'ю дитини. Відповідно до п.3 розділу І згаданих Правил за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Суд відмічає, що згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ст.77 та ст.78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Надаючи оцінку допустимості наданих заявником доказів, а саме документів, виданих на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд керується ч.2 ст.19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одночасно суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), за висновками якої, зокрема у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи викладене, зважаючи на правову позицію, викладену Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі від 15.04.2016, за змістом якої документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України, суд як виняток приймає до уваги дані про народження [PERSON] [INFO] дитини, які зазначені у вищенаведених документах, виданих на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи надані заявником документи, зокрема, Договір щодо виношування та народження дитини від 30.10.2017, довідку про генетичну спорідненість батьків з плодом від 05.07.2018, нотаріально завірену заяву [PERSON] від 07.08.2017, в якій остання надає письмову згоду на запис подружжя батьками народженої нею, як сурогатною матір'ю, дитини, свідоцтво про шлюб, зважаючи на приписи ч.2 ст.123 СК України, суд доходить висновку, що батьками такої дитини є подружжя - [PERSON] та [PERSON] Приписами ст.317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Отже [PERSON] є належним заявником по даній справі. Встановлення факту народження дитини необхідне заявнику для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини згідно вимог діючого законодавства України, отримання свідоцтва про народження дитини встановленого зразку та визнання дитини громадянином України. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що дослідженими у справі доказами доведено факт народження [INFO] [PERSON], громадянкою України, уродженкою міста Донецька, дитини чоловічої статі, місце народження: місто Донецьк, Україна, батьками якої є: мати - [PERSON], [INFO], уродженка міста Донецьк, батько - [PERSON], [INFO], уродженець міста Донецьк. Згідно з ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved