Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» (далі - ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович (далі - приватний нотаріус Баршацький І.В.) та приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитро Вікторович (далі - приватний виконавець Таранко Д.В.) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.12.2019 приватним нотаріусом Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис №8722 про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №555108131003.2 від 01.10.2018, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія». Даний виконавчий напис був пред`явлений до виконання до приватного виконавця Таранка Д.В. Позивач зазначає, що виконавчий напис є безпідставним, оскільки нотаріус вчинив його без відповідних правових підстав, не переконався у безспірності грошової вимоги та вчинив його з порушенням норм чинного законодавства. Так, серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку. Крім того нотаріусом здійснено виконавчий напис без розрахунку боргу, тобто документу, який би підтвердив безспірність вимог банку до боржника. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.09.2021 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №8722, виданого 20.12.2019 приватним нотаріусом Баршацьким І.В., який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Таранка Д.В. за виконавчим провадженням №61429976. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.11.2021 постановлено здійснювати розгляд справи з повідомлення (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання повторно не прибув, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не подав. Треті особи в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, пояснень до суду не подали. Відтак, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до статті 280 ЦПК України. Крім того, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 20.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. за реєстровим №8722 вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», заборгованості за договором №555108131003.2 від 01.10.2018 за період з 10.11.2018 по 30.09.2019 в розмірі: 3000 грн. - прострочена заборгованості за сумою кредиту; 512,40 грн. - прострочена заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 708,48 грн. - прострочена заборгованість за штрафом та пенею та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1400 грн., що становить загальну суму 5614,88 грн. (а.с.9). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Д.В. від 02.03.2020 відкрито виконавче провадження №61429976 з виконання виконавчого напису №8722 від 20.12.2019 (а.с.19). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса) стосувався нотаріально посвідчених договорів. Судом встановлено, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу договір №555108131003.2 від 01.10.2018 не посвідчений нотаріально, тому він не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. До суду від відповідача не надходило заперечень щодо спростування доводів позивача щодо неукладення ним з ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» нотаріально посвідченого договору. Крім цього, з наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таке рішення узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). З огляду на зазначене, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1362,00 грн., який був сплачений позивачем при подані позову та за подання заяви про забезпечення позову відповідно до квитанції №0.0.2269862147.1 від 17.09.2021 (а.с.1). Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне. Згідно із частинами першою, другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано суду наступні документи: 1) копію договору про надання правової допомоги №2 від 16.09.2021; 2) копію додатка №1 до договору про надання правової допомоги №2 від 16.09.2021; 3) попередній (орієнтовний) розрахунок вартості наданої правової допомоги за договором №2 від 16.09.2021 на загальну суму 5625 грн.; 4) квитанцію до прибуткового касового ордера №2 від 16.09.2021, що підтверджує оплату в розмірі 5625 грн. відповідно до договору від 16.09.2021 (а.с.22-25). З вищевказаного (орієнтовного) розрахунку вартості наданої правової допомоги за договором №2 від 16.09.2021 вбачається, що загальна вартість виконаних робіт становить 5625 грн., з яких: 1250 грн. - укладення договору з клієнтом, попереднє опрацювання матеріалів (доказів) наданих клієнтом; 1250 грн. - підготовка адвокатського запиту до державної виконавчої служб, отримання та опрацювання інформації; 1250 грн. - підготовка та подання до суду позовної заяви; 1875 грн. - участь у судовому розгляді (орієнтовно 3 засідання). Враховуючи те, що у судових засіданнях, призначених на 29.11.2021 та 20.12.2021, представник позивача Бохонкович В.Є. участі не приймав, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» на користь позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 1875,00 грн. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 3750 грн. У відповідності до частини 7 статті 158 ЦПК України за відсутністю клопотань учасників справи про скасування заходів забезпечення позову, відповідні заходи вжиті судом у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, скасуванню не підлягають та продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набранням даним рішенням законної сили.

Outcome: approved