Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду 02 листопада 2017 року з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчатися, в якій вказує, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 24.06.2009 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час донька досягла повноліття та продовжує навчання у Верхівнянській філії Житомирського агротехнічного коледжу на ІV курсі денного відділення, тому вона не може на даний час влаштуватися на роботу для отримання самостійного заробітку. Після розірвання шлюбу донька проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, тому позивачка змушена стягувати аліменти з нього у судовому порядку. Відповідач є працездатним та являється фізичною особою-підприємцем. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, у розмірі ? (однієї четвертої) частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови продовження нею навчання. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відповідно до п. 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, а саме: на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу його останнього відомого зареєстрованого місця проживання були направлені судові повістки разом із розписками, які відповідач отримав особисто 14 листопада 2017 року та 13 грудня 2017 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, на 01 грудня 2017 року в судове засідання не зявився, судова повістка повернулася на адресу суду з відміткою «Укрпошти» - повернулася за закінченням терміну зберігання, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України \~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ТП № 047289, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського РУЮ Житомирської області, 24 червня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 45. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ТП № 184472, виданого Виконавчим комітетом Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 15, батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 72 від 26.10.2017 року виданої Верхівенською філією Житомирського агротехнічного коледжу, [PERSON] дійсно навчається на ІV курсі денного відділення даного коледжу по спеціальності «Виробництво та переробка продукції рослинництва», І- рівень акредитації. Навчається з 01 вересня 2014 року, а закінчує навчання 30 червня 2018 року. Довідкою № 5179 від 31.10.2017 року виданої Виконавчим комітетом Попільнянської селищної ради Житомирської області, передбачено, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. [PERSON] являється фізичною особою-підприємцем, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.11.2017 року. Згідно пунктів 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 розяснив, що відповідно до статті 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Зазначені обставини у їх системному звязку свідчать, що є всі підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання доньки до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови продовження нею навчання в розмірі ? (однієї четвертої) частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення заяви до суду. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved