Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом в якому просять суд усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації.. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що на підставі свідоцтва про права власності на житло № [NUMBER] від 08.10.1997 року позивачі є власниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В квартирі зареєстровано місце проживання дочки власника [PERSON] - [PERSON] - [PERSON] та їх дітей [PERSON] та [PERSON] . Однак більше року відповідачі у вищевказаній квартирі не проживають, бо виїхали на постійне місце проживання на територію Грузії Таким чином, позивачі не мають можливості в повній мірі реалізовувати своє право власності, вільно володіти і розпоряджатись своїм житловим приміщенням. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.04.2021 року позовну заяву залишену без руху. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.05.2021 року після усунення недоліків провадження по справі відкрито в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін. Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, про що свідчать матеріали справи. Від представника відповідача -адвоката Шафоростова В.О., який діє в інтересах відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому підтвердили, що проживають на території Грузії з 2010 року, проти задоволення позову не заперечували. Також зазначили, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дійсно не проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2010 у зв`язку з проживанням у Грузії та не мають можливості самостійно прибути в Україну для вчинення усіх необхідних дій по зняттю з реєстрації місця проживання. На підтвердження цих обставин надали нотаріальні заяви з перекладом, у яких висловлено прохання про зняття з реєстрації місця проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, дійшов висновку, що позов [PERSON] , [PERSON] , про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло ( а.с.6). Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: [ADDRESS] , значаться [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с.13) Факт відсутності відповідачів за зазначеною адресою підтверджується актом від 12.05.2021р., складеним сусідами по будинку (а.с 19). Ніяких перешкод у проживанні відповідачів за вказаною адресою не чинилося, з зазначеною заявою до поліції відповідачі не зверталися. За час відсутності відповідачі не цікавився житлом , не сплачували комунальні послуги, не приймали участі в ремонті . Відповідачі не проживають за місцем реєстрації без поважних причин більше року. Позивачи ніколи не перешкоджали відповідачам користуватися житлом. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прийняли рішення залишити житло, оскільки в 2010 році переїхали на постійне місце проживання до Грузії і це їх рішення було добровільним. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно із ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Таким чином, суд, приймаючи до уваги викладене, а також наявність у позивачів непорушного права власності, наданого Конституцією України, порушення цього права з боку відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] шляхом не здійснення дій по зняттю з реєстраційного обліку в житловому будинку, суд прийшов до висновку про задоволення даного позову шляхом визнання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатила 908,00 грн. судового збору (а.с. 1,). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідачів.

Outcome: approved