Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просили: 1) встановити юридичний факт неправильності запису в актовому записі про шлюб між [PERSON] та [PERSON] № 1188, складений 1 липня 1993 року Відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, щодо національності [PERSON]. 2) обовязати Львівський міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області до актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] № 1188, складений 1 липня 1993 року, внести такі зміни, а саме: у графі «національність нареченої» національність українка замінити на національність німка. 3) встановити юридичний факт неправильності запису в актовому записі про народження [PERSON] № 8398, складеного 30 грудня 1993 року Відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, щодо національності матері [PERSON]. 4) зобовязати Львівський міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області до актового запису про народження [PERSON] № 8398, складеного 30 грудня 1993 року, внести такі зміни, а саме: у графі «національність матері» національність українка змінити на національність німка. Свої вимоги мотивує тим, що матірю [PERSON] та бабусею [PERSON] була [PERSON] Згідно посвідки про народження №1744777, вона народилась 30 березня 1938 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 13 квітня 1938 року зроблений відповідний запис за № 37. У цій посвідці в графі «батько» вказано [PERSON], а в графі «мати» вказано [PERSON]. Відповідно до довідки № 306, виданої [PERSON] 19.07.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського районного управління юстиції Житомирської області щодо реєстрації одруження її батьків 20.06.1935р., її батько [PERSON] зазначений за національністю німець, а мати Ноль (до одруження Клусович) [PERSON] зазначена за національністю полька. Мати [PERSON] будучи німкою сповідувала лютеранську віру і проживала на території України, дотримуючись традицій німецької національності. [PERSON] також виховувалась відповідно до німецьких традицій та звичаїв, вільно спілкується німецькою мовою, є членом Львівського обласного німецького товариства «Дойчес Гайм», святкує німецькі свята та вважає себе німкою. Однак в актовому записі про шлюб між [PERSON] та [PERSON] № 1188, який складено Відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів 1 липня 1993 року, в графі «національність нареченої» помилково було зазначено національність «українка» замість «німка». Таку ж помилку щодо національності [PERSON] допущено в актовому записі про народження [PERSON] № 8398, який складено Відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів 30 грудня 1993 року, де в графі «національність матері» знову ж таки зазначено «українка» замість «німка». Заявники та їх представник в судове засідання не зявилися. В письмових заявах просили суд справу розглянути за їх відсутності, вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи Галицького районного у місті Львові відділу ДРАЦС м. Львова ГТУЮ у Львівській області у в судове засідання не зявився. У листі від 10.10.2017 року начальник відділу просив справу слухати без участі їх представника. Заінтересована особа Львівській міській відділ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, свого представника до суду не направив. Зясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що матірю [PERSON] та бабусею [PERSON] була [PERSON] (до одруження Ноль) [PERSON]. Згідно посвідки про народження №1744777, вона народилась 30 березня 1938 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 13 квітня 1938 року зроблений відповідний запис за № 37. У цій посвідці в графі «батько» вказано [PERSON], а в графі «мати» вказано [PERSON]. Відповідно до довідки № 306, виданої [PERSON] 19.07.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського районного управління юстиції Житомирської області щодо реєстрації одруження її батьків 20.06.1935р., її батько [PERSON] зазначений за національністю німець, а мати Ноль (до одруження Клусович) [PERSON] зазначена за національністю полька. [PERSON] була по національності німка. Це зазначено в свідоцтві про одруження батьків [PERSON] серії VI УР № 324894, яке видане Львівським міським палацом одруження 15 грудня 1962 року, і в якому вказано, що її батько [PERSON] по національності - українець, а мати [PERSON] (після одруження [PERSON]) [PERSON] по національності - німка. Також у свідоцтві про народження [PERSON] серії IV-УР № 1584834, яке видане Міським бюро ЗАГС м. Житомир 4 листопада 1963 року, вказано, що її батько [PERSON] за національністю - українець, а мати - [PERSON] за національністю німка. Однак в актовому записі про шлюб між [PERSON] та [PERSON] № 1188, який складено Відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів 1 липня 1993 року, в графі «національність нареченої» помилково було зазначено національність «українка» замість «німка». Таку ж помилку щодо національності [PERSON] допущено в актовому записі про народження [PERSON] № 8398, який складено Відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів 30 грудня 1993 року, де в графі «національність матері» знову ж таки зазначено «українка» замість «німка». [PERSON] 13 вересня 2017 року звернулась із заявою за місцем свого проживання до Галицького районного у місті Львові відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області щодо внесення змін в актовий запис про шлюб між [PERSON] та [PERSON] № 1188 від 1 липня 1993 року, складений Відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, де у графі «національність нареченої» вказати національність німка замість українка. Однак листом № 1761/03-32 від 14.09.2017 року їй було в цьому відмовлено, так як зміна національності не входить до компетенції відділів РАЦС та рекомендовано вирішувати дане питання в судовому порядку. [PERSON] також 19 вересня 2017 року звернувся з заявою за місцем свого проживання до Галицького районного у місті Львові відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області щодо внесення змін в актовий запис про народження [PERSON] № 8398 від 30 грудня 1993 року, складений Відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, де у графі «національність матері» вказати національність німка замість українка, однак листом № 1821/03-32 від 20.09.2017 року йому теж було в цьому відмовлено, з тих самих підстав. Згідно із ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст.ст. 1, 3 ЗУ «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невідємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно ст. 11 ЗУ «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. В статті 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995, ратифікованої ЗУ «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин», встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невідємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Стаття 3 Конвенції визначає, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у звязку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Відповідно до абз. 2 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року №12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності в актах громадянського стану», суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках допущення органами реєстрації актів громадянського стану помилок при складанні актового запису (прізвища, імені, по батькові, національності і громадянства батьків тощо). Зі змісту пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема: рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. У відповідності до п. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. При цьому, згідно ч. 2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в державних органах реєстрації актів громадянського стану або оформленню в нотаріальних органах, не замінює документів, що видаються цими органами, а є лише підставою для їх одержання. Після набрання рішенням законної сили воно згідно ст. 14 ЦПК України стає обов'язковим для органів, які реєструють факти, що мають юридичне значення, або оформлюють права, які виникають в зв'язку з встановленням судом фактів. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, суд вбачає достатньо підстав для задоволення заявлених вимог [PERSON], [PERSON], оскільки достатньо доказів для встановлення факту належності [PERSON] до німецької національності, що необхідно заявниці для відновлення національності, на підставі ст. 11, 12 Закону України «Про національні меншини в Україні», у звязку з чим необхідно внести зміни до актового запису про шлюб та народження. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved