Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[INFO] померла [PERSON] . З 1955 року без реєстрації шлюбу із [PERSON] проживав батько заявника [PERSON] . Помер [PERSON] [INFO] . Заявник є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом. Вважає, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка, яка належала [PERSON] . Однак, нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно через відсутність доказів права на прийняття спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] . За захистом своїх прав та інтересів спадкоємця з відповідною заявою представник заявника - адвокат Солоненко Богдан Миколайович15 липня 2021 року звернувся до суду. Ухвалою від 15 липня 2021 року у справі відкрито провадження (а.с. 39). Представник заінтересованої особи - селищний голова Мурованокуриловецької селищної ради - подала заяву про слухання справи без участі представника селищної ради, та не заперечила проти юридичного факту (а.с. 42). Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. [PERSON] підтримав свою заяву, а його представник - адвокат Солоненко Б.М. (а.с. 33, 34) пояснив: [PERSON] - батько заявника та залученого до участі у цій справі як заінтересована особа [PERSON] . З 1955 року батько заявника почав проживати однією сім`єю як чоловік та дружина із [PERSON] . Стосунки цих двох людей відповідали правовідносинам, визначеним Сімейним кодексом України як сім`я, але шлюб між ними не було укладено. [INFO] померла [PERSON] , спадщину після її смерті прийняв [PERSON] , але не оформив її у нотаріуса, оскільки помер через чотири місяці після спадкодавця. Інших спадкоємців у [PERSON] не було. До складу спадщини після смерті [PERSON] входили житловий будинок і земельна ділянка. [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] і за заповітом, і першої черги за законом як його сини. Через відсутність реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] заявник не може оформити свої спадкові права на будинок та земельну ділянку, які належали [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] заявив, що підтримує заяву свого брата і не заперечує проти встановлення юридичного факту, оскільки їх батько [PERSON] дійсно проживав у незареєстрованому шлюбі з 1955 року із [PERSON] до дня смерті останньої. Стосунки між ними завжди були як між чоловіком і дружиною. [PERSON] визнавала його та його брата - заявника у цій справі - за своїх дітей, вони часто гостювали у батька та [PERSON] , потім приймали у себе вже їх дітей (внуків [PERSON] ). Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду: Вони проживали по-сусідству із подружжям [PERSON] та [PERSON] . Тільки тепер їм стало відомо, що ті люди не реєстрували свого шлюбу у відповідних органах. Стверджують, що [PERSON] та [PERSON] були такими частими гостями у [PERSON] , що до певного часу вони вважали їх її рідними дітьми. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 11), яка, відповідно до довідки Роздолівського старостинського округу № 24 від 26 квітня 2021 року (а.с. 12), була зареєстрована по [ADDRESS] . Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, право на земельну ділянку площею 2,6437 га, яка знаходиться на території колишньої Роздолівської сільської ради Вінницької області (а.с. 12, 13-14). Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру по заповітах № 64603039 від 06.05.2021 (а.с. 20) [PERSON] заповіт не складала. Відповідно до довідки Роздолівського старостинського округу № 24 від 26 квітня 2021 року (а.с. 12) на день смерті разом з [PERSON] проживав та був зареєстрований [PERSON] . Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Таким чином спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] , в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. [INFO] помер [PERSON] . До складу спадщини після смерті [PERSON] входить, в т.ч. і право на земельну ділянку, яке він успадкував після смерті [PERSON] . Відповідно до заповіту, посвідченого 31 липня 2006 року секретарем Розодлівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за № 370, який за даними сільської ради не змінювався і не сксовувався (а.с. 18-19), [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповів [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, і батьки (ст. 1261 ЦК України).Посвідкою про народження (а.с. 7) заявник довів своє право спадкувати після смерті [PERSON] . Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Із довідки Роздолівського старостинського округу № 23 від 26 квітня 2021 року (а.с. 15) вбачається, що на день смерті із [PERSON] ніхто не проживав та не був зареєстрований. Із матеріалів спадкової справи, заведеної у державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Карасевича О.І. за № 312/2006 (а.с. 46-62), вбачається, що [PERSON] подав відповідну заяву до нотаріуса (а.с. 50) і на підставі цієї заяви заведено спадкову справу до майна померлого [PERSON] (а.с. 46-62), та вже оформив своє право на частину спадщини після смерті останнього (а.с. 55, 56, 62). Однак, нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало [PERSON] , через відсутність доказів права на прийняття спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] (постанова державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Карасевича О.І. № 80/02-31 від 06 травня 2021 року (а.с. 17). Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 визначено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] як подружжя, крім пояснень учасників справи і свідків, також стверджується довідками Роздолівського старостинського округу № 24 та № 23 від 26 квітня 2021 року (а.с. 12, 15), а також виписками із погосподарських книг за 1955-1957, 1958-1960, 1974-1976, 1977-1979, 2001-2005 та 200602010 роки, із яких слідує, що з 1955 року і до 05 квітня 2006 року із [PERSON] проживав без реєстрації [PERSON] і вони значилися як дружина та чоловік. Таким чином, суд вважає, що перерахованими вище доказами заявник довів суду, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка. Відповідно до інформації начальника Мурованокуриловецького відділу ДРАЦС № 311/21.10-127 від 19 липня 2021 року (а.с. 69) слідує, що актовий запис про шлюб щодо [PERSON] та [PERSON] відсутній. Так само, відповідно до інформації Мурованокуриловецького відділу ДРАЦС № 350/21.10-127 від 23 липня 2021 року (а.с. 76), відсутні відомості про реєстрацію шлюбу [PERSON] збудь-якою іншою особою (зокрема, матір`ю заявника). Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За наявності належних доказів, як то судове рішення про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, [PERSON] матиме право на спадкування за заповітом чи за законом після смерті [PERSON] . Наразі нотаріус відмовив заявнику в оформленні спадщини після смерті [PERSON] (а.с 17). Наведеними вище поясненнями свідків, письмовими доказами, а також виписками з погосподарських книг (а.с. 27, 28, 29, 30, 31, 32) суд вважає доведеним юридичний факт, за встановленням якого звернувся до суду [PERSON] .

Outcome: approved