Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

[PERSON] , 06.11.2020 звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року і по даний час мотивуючи тим, що народилася [INFO] в с. Тухолька Сколівського району Львівської області та з цього часу безперервно, постійно проживає на території України, 22.12.1978 отримала паспорт громадянина СРСР, який втратила під час пожежі. У 2020 році звернулася у Городоцький РВ ДМС України у Львівській області із заявою про отримання паспорта громадянина України, однак у видачі такого їй відмовлено через відсутність документів, що підтверджують факт її постійного проживання на території України на 24 серпня 1991 року. Просила заяву задовольнити. Ухвалою судді від 11.11.2020 провадження у справі відкрито за правилами окремого провадження. [PERSON] в судовому засіданні 09.02.2021 вимоги підтримала з мотивів викладених у заяві, окрім цього пояснила, що народилася [INFO] в с. Тухолька Сколівського району Львівської області, там здобула середню освіту, що з 1971 року працювала гальваніком на заводі в м. Львові та в 1974 році, у зв`язку з одруженням, переїхала проживати до чоловіка на [ADDRESS] , а в 1978 році отримала паспорт громадянина СРСР, який втратила під час пожежі в будинку, що з 2002 року проживає з дітьми у с. Черляни Городоцького району Львівської області, окрім цього, в період з 16.07.2009 по 16.01.2012 відбувала покарання в Чорноморській виправній колонії Управління Державного ДУ з питань виконання покарань в Одеській області №74, після звільнення зверталася в Городоцький районний відділ ДМС України у Львівській області із заявою про отримання паспорта громадянина України, однак у видачі такого - відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, що через відсутність паспорта вона не може в т.ч. оформити пенсію, інше, просила заяву задовольнити. У судове засідання 10.03.2021 не з`явилася. Представник заявника [PERSON] у клопотанні від 10.03.2021 вимоги підтримала з мотивів наведених у заяві, просила про задоволення вимог та розгляд справи за її відсутності (а.с. 47). Начальник Городоцького районного відділу ДМС у Львівській області Шарепа О. у листі №4622-362/4622.1-20 від 08.12.2020 просила про розгляд справи за її відсутності, при винесені рішення по суті покладається на думку суду (а.с. 24). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення заявниці, представника, показання свідків, вивчивши матеріали справи, оглянувши кримінальну справу №1-156/2009, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення заяви. Згідно ст. ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи зі змісту вказаної норми, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, не виключається встановлення факту постійного проживання на території України. Підстави та порядок набуття громадянства України регулюється нормами Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) постійно проживали на території України. Статтею 8 Закону України «Про громадянство» передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повно рідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», має право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Пунктами 25, 27 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 зазначено, що один із документів, який подається особою для набуття громадянства України, є документ, що підтверджує факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України або документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України. Пунктом 44 цього Порядку встановлено, що разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається рішення суду. Із пояснень заявниці в суді, із матеріалів справи убачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Тухолька Сколівського району Львівської області, там тривало проживала та здобула середню освіту (а.с. 7). Згідно уточнюючої довідки заступника директора з кадрів [PERSON] № 344 від 03.07.2001 та довідки директора [PERSON] про підтвердження особливого характеру, або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії №147 від 15.08.2001, [PERSON] з 03.08.1971 по 12.12.1974 працювала гальваніком в головному заводі «ЛОРТА», а з 10.05.1977 по 23.05.1984 - ВАТ «Завод нестандартного обладнання», що на [ADDRESS] , відповідно (а.с. 8, 10). Про те, що [PERSON] з народження постійно проживає на території України, в т.ч. і на 24 серпня 1991 року, де й працювала, окрім пояснень заявниці в суді, інших матеріалів справи убачається також із довідки про заробіток для обчислення пенсії, згідно якої, заробіток [PERSON] , який враховується при обчисленні пенсії, за період роботи в ВАТ «Завод нестандартного обладнання» і зокрема з 01.01.1979 по 31.12.1983, склав 0, 07754 грн. (а.с. 9). Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , із витягів з погосподарських книг за 1984-2002 видно, що [PERSON] після реєстрації 19.10.1974 шлюбу з [PERSON] і до [INFO] , значилась зареєстрованою та постійно проживала разом з сім`єю на [ADDRESS] , а 20.06.2002 знята з реєстрації через вибуття в с. Добряни Городоцького району Львівської області (а.с. 11-12, 15-17). Із оглянутої в судовому засіданні кримінальної справи №1-156/2009 і зокрема долученої до неї копії паспорта громадянина СРСР убачається, що [PERSON] народженій [INFO] в с. Тухолька Сколівського району Львівської області, відділом внутрішніх справ Пустомитівського райвиконкому Львівської області 27 грудня 1978 року видано паспорт громадянина СРСР серії [NUMBER] (а.с. 187). Згідно акта обстеження фактичного проживання №601, складеного 30.06.2016 комісією Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області, [PERSON] з 2002 року проживає без реєстрації в житловому будинку [ADDRESS] , належному [PERSON] (а.с. 13). Як убачається із матеріалів кримінальної справи №1-156/2009 та довідки про звільнення серії ОДС №02085, [PERSON] , 1951р.н., уродженка с. Тухолька Сколівського району Львівської області, з 16.07.2009 по 16.01.2012 відбувала покарання в Чорноморській виправній колонії Управління Державного ДУ з питань виконання покарань в Одеській області №74 за вироком Городоцького районного суду Львівської області від 25.11.2009 по ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 307 КК України, після звільнення прямувала до місця проживання, що на [ADDRESS] (а.с. 14). Факт постійного проживання [PERSON] в Україні, в т.ч. на 24 серпня 1991 року і по даний час, окрім іншого, стверджується також показаннями [PERSON] та [PERSON] в суді. З урахуванням вищенаведеного, а також всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, достовірність, а також достатність і їх взаємозв`язок у сукупності, суд доходить висновку про підставність заяви та задоволює таку.

Outcome: approved