Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та ТОВ «Надія-2009» звернулися до суду з позовом, в якому просять: 1. Визнати недостовірною та такою, що ганьбить і принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Надія-2009» наступну інформацію, яка-була опублікована в друкованому засобі масової інформації «ЮГ- ИНФОРМ»: - у випуску № 49 від 05.12.2013 року Стаття: «Размышления на определенную тему» - «[PERSON] прибыла, а точнее ее привезли «заказчики» данного уголовного дела на своем собственном автомобиле работники ООО «Вольный»... Да, да, все того же ООО «Вольный», где учредителями являются [PERSON] и [PERSON] - Вот теперь и думай, кто же являются истинными заказчиками уголовных дел.»; у випуску № 14 від 03.04.2014 року Стаття: «[PERSON] не зникає ніколи» - «Починаючи з 2010 року й по сьогодні, власниками ТОВ «Вільний» с.Інзівка Приморського району провадять проплачений з їх сторони рейдерський захват мого підприємства за допомогою прокурора Приморського району Запорізької області та посадових осіб прокуратури Запорізької області.»; - у випуску № 45 від 07.11.2013 року Стаття: «Заява «шановний [PERSON]» - «за таких обставин вбачається, що [PERSON], не припиняючи діяльності ДП «СП «Надія», починаючи з 2008 року, у 2010 році передає свій врожай приватному підприємству ТОВ «Надія-2009», де засновниками є фізичні приватні особи, а після цього звертається до господарського суду Запорізької області з позовом до СФГ [PERSON] з вимогами про повернення ДП «СП «Надія» врожаю 2010 року. Що саме, які дії, та яких не встановлюваних осіб, розслідуються в рамках порушеної кримінальної справи № 351230 у СВ Приморського РВ УМВС у Запорізькій області, якому ж ДП СП «Надія» був спричинений збиток врожаю 2010 року, коли воно добровільно само віддало свій врожай 2010 р. на користь приватних осіб»; - у випуску № 42 від 17.10.2013 року стаття: «Чому люди брешуть» - «У відповідності до відповіді ЦСУ Приморського району Запорізької області у 2009, 2010 роках ТОВ «Надія-2009» були самовільно захоплені земельні ділянки під посів соняшника». «Більш того, з прямої вказівки господарів як ТОВ «Надія-2009» так й ТОВ «Вільний», [PERSON] починаючи з 2010 року був ініціатором подання декількох заяв про скоєння злочину з мого боку, та при цьому видає незаконне доручення на третіх осіб, які, в свою чергу користуючись таким документам спотворюють та ініціюють багато замовних заяв про скоєння кримінальних дій, заяв, якими намагаються притягнути [PERSON] до кримінальної відповідальності...». «А у цей час [PERSON], разом з [PERSON], подають на простих селян в суд позов про захист честі та їхньої гідності та виставляють селянам моральний збиток у розмірі 400 000 гривень!!! При цьому добре розуміючи, що всі висловлювання людей у судах, так і друкованих засобах масової інформації повністю підтверджуються тільки фактами, що зафіксовані у паперових носіях»; - у випуску № 30 від 26.07.2012 стаття: «Відкритий лист» - «При цьому треба визначити те, що у рамках господарської справи № 27/181/10, де позивачем виступає ДП СП «Надія» питання, щодо стягнення з СФГ [PERSON] саме врожаю 2010 року, саме того врожаю, що саме ж ДП СП «Надія» передало на баланс взагалі іншому приватному підприємству ТОВ «Надія-2009». Зауважте, врожай 2010 року, що нібито був засіяний ДП СП «Надія», є державним майном, яке було безпідставно, незаконно передано взагалі приватному підприємству, що не має ніякого відношення до ДП СП «Надія»; У випуску № 20 від 15.05.2014 року в статті: «Придет ли долгожданная весна?» - «И вот на днях получено письмо от Прокуратуры Запорожской области, в котором прокурор области нам сообщил, что несмотря на то, что ООО «[PERSON] -2009» действительно самовольно, беззаконно заняло земельные делянки людей, посеяв там свой семенной материал, чем нанесло ущерб людям более чем на 75000 гривен, и материалы данной проверки Держкомзема в Приморском районе Запорожской области о самозахвате еще в 2010 году были переданы в прокуратуру района и ею получены, но фактически, на сегодня, этих материалов в Прокуратуре Приморского района нет»; - у випуску № 32 від 09.08.2012 в статті «Хождение по мукам» - «Наше имущество было распродано депутатами облсовета Днепропетровской области [PERSON]И и [PERSON], неизвестным лицам, без подтверждения документов о праве собственности на данное имущество, без документов подтверждающих их право на распоряжение имуществом. Ими было разобрано и распродано: коровник, общежитие, котельная, пункт осеменения, летний лагерь КРС, строение для содержания овец. Порезали на металл: трактор ДТ-75, сеялки, прицепы, культиваторы, катки, оросительную систему. Когда мы обратились к выше указанным людям, нам объяснили, что мы колхозники, которые не имеем ни каких прав, а они являются депутатами облсовета Днепропетровской области. Кроме того они пользовались нашей землей, за аренду земли не платили, как нам сказали, бюджет будет снимать с нас деньги за аренду своего же имущества, т.к. арендаторы отказываются платить деньги в местный бюджет. В 2009 году они не произвели с нами расчет за пользование нашей землей, по их предварительным договорам они со своими людьми выдали 2700 кг. Зерновых, а нам задолжали 205 тонн зерновых, что составляет 241080 грн.». 2. Зобов'язати Редакцію друкованого засобу масової інформації: «ЮГ-ИНФОРМ» [PERSON] та засновника друкованого засобу масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ» ПП Прокопову [PERSON] спростувати у такий же спосіб, у який нона була поширена, недостовірну вищезазначену інформацію, яка була опублікована в друкованому засобі масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ»: випуск № 49 від 05.12.2013 року стаття: «Размышления на определенную тему»; випуск № 14 від 03.04.2014 року стаття: «[PERSON] не зникає ніколи»; випуск № 45 від 07.11.2013 року стаття: «заява «шановний [PERSON]»; випуск № 42 від 17.10.2013 року стаття: «Чому люди брешуть»; випуск №30 від 26.07.2012 року стаття: «Відкритий лист»; випуск № 20 від 15.05.2014 року стаття: «Придет ли долгожданная весна?»; випуск № 32 від 09.08.2012 року в статі: «Хождение по мукам». 3. Заборонити Редакції друкованого засобу масової інформації: «ЮГ-ИНФОРМ» [PERSON], засновнику друкованого засобу масової інформації: «ЮГ-ИНФОРМ» ПП Прокоповій [PERSON], [PERSON], [PERSON] розповсюджувати будь-яким чином (по телебаченню, в пресі, по радіо, в мережі Інтернет, в місцях публічного розповсюдження інформації, тощо) будь-яку інформацію щодо [PERSON] та [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія-2009». 4. Стягнути солідарно з редакції друкованого засобу масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ» [PERSON], засновника друкованого засобу масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ» ПП Прокопової [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 14770,00 гривень, в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди. 5. Стягнути солідарно з редакції друкованого засобу масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ» [PERSON], засновника друкованою засобу масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ», [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 14770,00 гривень, в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди. 6. Судові витрати солідарно покласти на відповідачів. В позовній заяві зазначили, що друкований засіб масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ» систематично публікує про позивачів недостовірну інформацію, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію. Недостовірна інформація була опублікована в наступних випусках друкованого зксобу масової інформацію «ЮГ-ИНФОРМ»: Стаття: «Размьшления на определенную тему» - випуск № 49 від 05.12.2013 року; Стаття: «[PERSON] не зникає ніколи» - випуск № 14 від 03.04.2014 року; Стаття: «заява «шановний [PERSON]» - випуск № 45 від 07.11.2013 року; Стаття: «Чому люди брешуть» - випуск № 42 від 17.10.2013 року; Стаття: «Відкритий лист» - випуск № 30 від 26.07.2012 року; Стаття: «Придет ли долгожданная весна?» - випуск № 20 від 15.05.2014 року. Загальний тираж друкованого засобу масової інформації складає 4950 примірників. Відповідачі розповсюдили недостовірну інформацію про позивачів, яка має негативний характер, широкому колу осіб шляхом публікації статті в друкованому засобі масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ». В статті: «Чому люди брешуть» (випуск № 42 від 17.10.2013 року), автором якої є [PERSON], автор введе читачів до таких хибних висновків, що принижують честь та гідність позивачів: - що ТОВ «Надія-2009» у 2009, 2010 роках самовільно захопило земельні ділянки під посів соняшника. Дане твердження є вимислом автора, оскільки товариство не захоплювало ні чиїх земельних ділянок. У даному випадку, твердження автора негативно впливає на честь та гідність керівництва та засновників товариства, оскільки вказує про протиправність, злочинність дій ТОВ «Надія-2009», що проявилося у захопленні якихось земельних ділянок; - що керівництво та учасники ТОВ «Надія-2009», так й ТОВ «Вільний» з 2010 року вчиняють якісь різні заходи, впливають на третіх осіб для досягнення певної мети - кримінального переслідування [PERSON], а також автор голослівно стверджує, що вони є замовниками різних заяв про скоєння кримінальних дій. Вказане твердження автора, негативно впливає на ділову репутацію, честь і гідність учасників та керівництва ТОВ «Вільний», ТОВ «Надія-2009», оскільки автор стверджує, що його кримінально переслідують і при цьому вказане переслідування організовують вищевказані особи, які також і є замовниками цього переслідування. У даному випадку це є вимислом автора, який не підтверджується ніякими доказами; - що [PERSON] разом з [PERSON] подають на простих селян в суд позов про захист честі та їхньої гідності та виставляють селянам моральний збиток у розмірі 400000 гривень. [PERSON] та [PERSON] ніколи не зверталися до суду із позовами до простих селян про стягнення з них 400000 гривень. У даному випадку, є спотворення інформації, оскільки вказані особи, з метою захисту своєї честі та гідності зверталися з позовом до редакції та видавника засобу масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ», які розповсюдили невірну інформацію, а також до авторів статей, що були розповсюджені, а до простих селян з вимогою про стягнення з них коштів ніхто з вказаних осіб ніколи не звертався. В статті: «Размьшления на определенную тему» (випуск № 49 від 05.12.2013 року), автором якої є [PERSON], автор стверджує та розповсюджує невірні відомості, що, начебто, [PERSON] та [PERSON], якимось чином повязані з кримінальною справою, що порушена у відношенні нього, та що вони є замовниками цієї кримінальної справи. Недостовірна інформація про позивачів негативно відображається на соціальній оцінці діянь та ділової репутації позивачів в очах оточуючих, оскільки відповідно до розповсюдженої невірної інформації, позивачі зі слів автора кримінально переслідують автора та «замовляють» кримінальне переслідування. Які засоби мають прості громадяни України позивачі, щоб здійснювати вплив на кримінальне переслідування будь-яких громадян, у тому числі на вплив кримінальної справи, що порушена відносно [PERSON], вказаних засобів не існує. Позивачі не мають відношення до кримінальної справи, що порушена відносно автора статті. В статті: «[PERSON] не зникне ніколи» (випуск № 14 від 03.04.2014 року) автором якої є [PERSON], автор веде до того, що власники ТОВ «Вільний» вчиняють рейдерський захват іншого підприємства за допомогою органів прокуратури. Вказане є лише уявою автора статті, відомості, щодо рейдерського захвату, який, зі слів автора, здійснюють засновники ТОВ «Вільний» та щодо якоїсь допомоги органів прокуратури, є невірними - вказане є лише вимислом автора, яке не грунтується на жодному доказі чи на жодних фактичних обставинах справи, у відповідачів відсутні достовірні дані, на підставі яких можливо було публікувати вказані відомості. Стаття: «заява «шановний [PERSON] Пеклушеико» (випуск № 45 від 07.11.2013 року), автором якої є [PERSON], автор розповсюджує невірну інформацію, з якої випливають висновки, які зроблять читачі газети, до яких веде автор статті, які при цьому є недостовірними та такими, що принижують честі, та гідність позивачів, що ТОВ «Надія-2009», зі слів автора, отримало врожай у 2010 році від ДП СП «Надія», а відповідальність, яка виникла у звязку з переданням вказаного врожаю несе інше підприємство, а саме СФГ [PERSON], оскільки саме до цього товариства заявлений позов до господарського суду про повернення майна і при цьому порушена кримінальна справа. В статті: «Відкритий лист» (випуск № 30 від 26.07.2012року), одним із авторів якої є [PERSON], розповсюджена інформація, яка негативно характеризує ТОВ «Надія-2009», яке, зі слів автора, незаконно привласнило державне майно, а відповідальність за вказані дії несе інша юридична особа СФГ «Зетченко». Відповідно до фактів, що були встановлені господарськими судами і містяться у відповідних судових актах, виходить, що саме СФГ «[PERSON] В,В.» здійснив збір врожаю, що належав ДП СП «Надія», в обємі, що встановлені у рішенні суду. Існують підстави вважати, що розповсюдження невірної інформації відбулося за наявності прямого умислу автора та за наявністю корисливих мотивів, зокрема, сформувати суспільну думку м.Приморська на підставі невірної та недостовірної інформації на користь [PERSON], який намагається уникнути відповідальності за свої дії та сформувати суспільну думку, яка б засуджувала у вчинених діях зовсім інших осіб. За допомогою друкованого засобу масової інформації [PERSON] відкрито обмовляє відповідачів, розповсюджуючи невірні відомості, та дає субєктивну характеристику обставин, в яких сам приймає активну участь. [PERSON] штучно підвищує свій авторитет в м.Приморську через друкований засіб інформації, за допомогою приниження у статтях честі та гідності інших осіб. Автор намагається звинуватити інших осіб, зокрема позивачів, щодо наявності кримінальних справ, що порушені відносно нього, та таким чином відбілити свої вчинки в очах оточуючих, поясняючи, що всі обвинувачення, що існують є незаконним підступом інших осіб. В статті: «Придет ли долгожданная есна?» (випуск № 20 від 15.05.2014 року) автором якої є [PERSON], автор стверджує, що ТОВ «Надія-2009» здійснювало у 2010 році незаконну діяльність, а саме здійснювало самозахват земельних ділянок у людей, чим завдавало матеріальної шкоди фізичним особам. Вказані відомості є невірними, а автор лише принижує ділову репутацію товариства. Вищезазначена поширена відповідачами інформація є негативною, оскільки стверджує, що позивачі порушують норми чинного законодавства, наносять шкоду державному підприємству, розкрадають майно, чим наносять шкоду людям та державі. В статті «Хождение по мукам» (випуск № 32 від 09.08.2012 року) автором якої є [PERSON], автор стверджує, що вказані особи начебто розпродали чиєсь майно не маючи на це право, а також не сплачували орендну плату людям за користування землею, фактично заволоділи чужим майном. Позивачі також вказують, що розповсюдженням інформації, яка не відповідає дійсності, їм була спричинена моральна шкода, яка виразилася в тому, що вони перенесли та продовжують переносити душевні страждання і переживання, повязані з тим, що вищезазначена інформація розповсюджена в колі осіб, які знають позивачів і можуть у звязку з даною інформацією сумніватися в порядності позивачів та їх діловій репутації. Позивачі змушені виправдовуватись перед своїми близькими і рідними за свою непричетність до викладеної інформації. [PERSON] та [PERSON], які є учасниками ТОВ «Вільний», втратили певні товариські звязки з друзями та знайомими, а також ділову довіру контрагентів товариства. ТОВ «Вільний» та ТОВ «Надія-2009» здійснюють сільськогосподарську діяльність на землях, що надаються товариству громадянами на підставі договорів оренди землі. Після розповсюдження відповідачами недостовірної, ганебної інформації щодо ТОВ «Вільний», ТОВ «Надія-2009» та його учасників [PERSON] та [PERSON], контрагенти товариства відмовляються укладати договори з товариством, що завдає значний фінансовий збиток товариству. В судовому засіданні [PERSON], діючий особисто, та як представник [PERSON] та ТОВ «Надія-2009» за дорученнями, позовні вимоги підтримав. Додатково до зазначеного в позовній заяві пояснив, що сутність статей раніше позивачам не була відома, про них дізналися після того, як опублікували в газеті від 28 вересня 2013 року оголошення про те, щоб громадяни принесли до офісу підприємства примірники газет з публікаціями матеріалів або статей відносно [PERSON], [PERSON], ТОВ «Вільний», ТОВ «Надія-2009», ДП СП «Надія», КСП «Надія-2009». Головний редактор друкованого засобу масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ» [PERSON] в судових засіданнях 06 квітня 2015 року та 07 травня 2015 року позовні вимоги не визнав. Пояснив, що вказані в позові витримки зі статей по суті є вирваними з контексту фразами. Автори статей висловлюють свою думку, щоб читачі думали та робили свої висновки. Конкретно про позивачів мова не йде. Позивачами не доказано, яким чином погіршилося здоровя та змінилося ставлення громадян до них. В судове засідання 08 грудня 2015 року [PERSON] не зявився. До суду направлено заяву про вирішення справи за відсутності представника редакції. Засновник друкованого засобу масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ» ПП [PERSON] в судових засіданнях 06 квітня 2015 року та 03 червня 2015 року позовні вимоги не визнала. В судове засідання 08 грудня 2015 року надано заяву про розгляд справи за її відсутності. Пояснила, що за достовірність викладених в статтях фактів відповідає її автор. З вимогами про спростування інформації до неї ніхто не приходив. [PERSON] в судових засіданнях позовні вимоги не визнав. Пояснив, що [PERSON] та [PERSON] є засновниками ТОВ «Надія-2009», вони громадянам обіцяли виплачувати орендну плату, люди їм повірили. Проте за 2-3 роки було розібрано свинарники, корівники та овчарники, техніка вирізана на металолом. За 2009 рік не було видано орендну плату. В 2010 році зібралися пайовики, найняли комбайн та частину врожаю зібрали. [PERSON] та його представник [PERSON] в судових засіданнях 06 квітня 2015 року, 07 травня 2015 року та 03 червня 2015 року, а також представник [PERSON] в судовому засіданні 08 грудня 2015 року позовні вимоги не визнали. Пояснили, що за фактами порушень законодавства зверталися до прокуратури. Існують відповіді, порушувалися кримінальні справи. Директор ДП СП «Надія» [PERSON] звертався з заявами про притягнення його до кримінальної відповідальності, не мав права як голова ліквідаційної комісії ДП СП «Надія» видавати доручення. Прокурор приїздив на автомобілі ТОВ «Вільний» до суду та це підтверджують свідки. В статтях [PERSON] висловлював особисту думку. Доказів спричинення моральної шкоди позивачами не надано та обґрунтування її розміру не наведено. Вважають, що позивачі звернулися з даним позовом до суду з пропуском позовної давності. Аналізуючи надані докази суд приходить до наступного. Судом встановлено, що в друкованому засобі масової інформації «ЮГ- ИНФОРМ» здійснено публікації: - у випуску № 49 від 05.12.2013 року стаття: «Размышления на определенную тему», автором якої є [PERSON], в якій зазначено: «[PERSON] прибыла, а точнее ее привезли «заказчики» данного уголовного дела на своем собственном автомобиле работники ООО «Вольный»... Да, да, все того же ООО «Вольный», где учредителями являются [PERSON] и [PERSON]. Вот теперь и думай, кто же являются истинными заказчиками уголовных дел.». - у випуску № 14 від 03.04.2014 року стаття: «[PERSON] не зникає ніколи», автором якої є [PERSON], в якій зазначено: «Починаючи з 2010 року й по сьогодні, власниками ТОВ «Вільний» с.Інзівка Приморського району провадять проплачений з їх сторони рейдерський захват мого підприємства за допомогою прокурора Приморського району Запорізької області та посадових осіб прокуратури Запорізької області.». - у випуску № 45 від 07.11.2013 року стаття: «Заява «шановний [PERSON]», автором якої є [PERSON], в якій зазначено: «за таких обставин вбачається, що [PERSON], не припиняючи діяльності ДП «СП «Надія», починаючи з 2008 року, у 2010 році передає свій врожай приватному підприємству ТОВ «Надія-2009», де засновниками є фізичні приватні особи, а після цього звертається до господарського суду Запорізької області з позовом до СФГ [PERSON] з вимогами про повернення ДП «СП «Надія» врожаю 2010 року. Що саме, які дії, та яких не встановлюваних осіб, розслідуються в рамках порушеної кримінальної справи № 351230 у СВ Приморського РВ УМВС у Запорізькій області, якому ж ДП СП «Надія» був спричинений збиток врожаю 2010 року, коли воно добровільно само віддало свій врожай 2010 р. на користь приватних осіб». - у випуску № 42 від 17.10.2013 року стаття: «Чому люди брешуть», автором якої є [PERSON], в якій зазначено: «У відповідності до відповіді ЦСУ Приморського району Запорізької області у 2009, 2010 роках ТОВ «Надія-2009» були самовільно захоплені земельні ділянки під посів соняшника». «Більш того, з прямої вказівки господарів як ТОВ «Надія-2009» так й ТОВ «Вільний», [PERSON] починаючи з 2010 року був ініціатором подання декількох заяв про скоєння злочину з мого боку, та при цьому видає незаконне доручення на третіх осіб, які, в свою чергу користуючись таким документам спотворюють та ініціюють багато замовних заяв про скоєння кримінальних дій, заяв, якими намагаються притягнути [PERSON] до кримінальної відповідальності...». «А у цей час [PERSON], разом з [PERSON], подають на простих селян в суд позов про захист честі та їхньої гідності та виставляють селянам моральний збиток у розмірі 400 000 гривень!!! При цьому добре розуміючи, що всі висловлювання людей у судах, так і друкованих засобах масової інформації повністю підтверджуються тільки фактами, що зафіксовані у паперових носіях». - у випуску № 30 від 26.07.2012 року стаття: «Відкритий лист», автором якої є [PERSON], в якій зазначено: «При цьому треба визначити те, що у рамках господарської справи №27/181/10, де позивачем виступає ДП СП «Надія» питання, щодо стягнення з СФГ [PERSON] саме врожаю 2010 року, саме того врожаю, що саме ж ДП СП «Надія» передало на баланс взагалі іншому приватному підприємству ТОВ «Надія-2009». Зауважте, врожай 2010 року, що нібито був засіяний ДП СП «Надія», є державним майном, яке було безпідставно, незаконно передано взагалі приватному підприємству, що не має ніякого відношення до ДП СП «Надія»; - у випуску № 20 від 15.05.2014 року в статті: «Придет ли долгожданная весна?», автором якої є [PERSON], в якій зазначено: «И вот на днях получено письмо от Прокуратуры Запорожской области, в котором прокурор области нам сообщил, что несмотря на то, что ООО «[PERSON] -2009» действительно самовольно, беззаконно заняло земельные делянки людей, посеяв там свой семенной материал, чем нанесло ущерб людям более чем на 75000 гривен, и материалы данной проверки Держкомзема в Приморском районе Запорожской области о самозахвате еще в 2010 году были переданы в прокуратуру района и ею получены, но фактически, на сегодня, этих материалов в Прокуратуре Приморского района нет». - у випуску № 32 від 09.08.2012 року в статті «Хождение по мукам», автором якої є [PERSON], в якій зазначено: «Наше имущество было распродано депутатами облсовета Днепропетровской области [PERSON]И и [PERSON], неизвестным лицам, без подтверждения документов о праве собственности на данное имущество, без документов подтверждающих их право на распоряжение имуществом. Ими было разобрано и распродано: коровник, общежитие, котельная, пункт осеменения, летний лагерь КРС, строение для содержания овец. Порезали на металл: трактор ДТ-75, сеялки, прицепы, культиваторы, катки, оросительную систему. Когда мы обратились к выше указанным людям, нам объяснили, что мы колхозники, которые не имеем ни каких прав, а они являются депутатами облсовета Днепропетровской области. Кроме того они пользовались нашей землей, за аренду земли не платили, как нам сказали, бюджет будет снимать с нас деньги за аренду своего же имущества, т.к. арендаторы отказываются платить деньги в местный бюджет. В 2009 году они не произвели с нами расчет за пользование нашей землей, по их предварительным договорам они со своими людьми выдали 2700 кг. Зерновых, а нам задолжали 205 тонн зерновых, что составляет 241080 грн.». Відповідно до ст.ст. 28, 68 Конституції, кожен має право на повагу до його гідності. Кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоровя, життя; честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України життя і здоровя людини, її честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст.ст. 270, 271 ЦК України, фізична особа має право на повагу до гідності та честі. Зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Згідно ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування такої інформації. Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України, в редакції до 19.04.2014 року, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. З 19.04.14 року частина третя вказаної статті виключена. Згідно ст.ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо субєктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обовязок відшкодувати завдану моральну шкоду. З результатів правового аналізу зазначених положень законодавства вбачається, що не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 258, ч. 4 ст. 268 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Дослідивши тексти вищезазначених статей, суд приходить до наступного висновку: - у статті «Размышления на определенную тему» (випуск № 49 від 05.12.2013 року) висловлена автором обставина, що прокурор Приморської районної прокуратури [PERSON] приїхала на засідання суду в автомобілі разом із працівниками ТОВ «Вільний» підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Висловлення щодо того, хто є замовниками кримінальних справ є вираженням особистих поглядів автора статті щодо позивачів, тобто є оціночними судженнями; - у статті «[PERSON] не зникає ніколи» (випуск № 14 від 03.04.2014 року) висловлення автора статті викладені у формі заяви на імя прокурора Запорізької області та є вираженням особистих поглядів автора статті щодо позивачів, тобто є оціночними судженнями; - у статті «Заява «шановний [PERSON]» (випуск № 45 від 07.11.2013 року) висловлення автора статті здійснені у формі заяви на імя Голови Запорізької обласної державної адміністрації, в якій викладені обставини є вираженням особистих поглядів автора статті щодо позивачів, тобто є оціночними судженнями; - у статті «Чому люди брешуть» (випуск № 42 від 17.10.2013 року) висловлювання автора статті викладене на підставі листа відділу Держкомзему у Приморському районі Запорізької області від 16.06.10 р. № 535, [PERSON] перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеного відділом Держкомзему у Приморському районі Запорізької області від 01.06.10 р. та ухвали Приморського районного суду Запорізької області від 06 червня 2013 року про відкриття провадження у справі за позовом [PERSON], [PERSON] до редакції друкованого засобу масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ» [PERSON], засновника друкованого засобу масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації, заборону поширення та спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди (справа № 326/215/2013); - у статті «Відкритий лист» (випуск № 30 від 26.07.2012 року) висловлення автора статті викладене у формі відкритого листа, в якому викладені обставини, встановлені рішеннями господарських судів у справі № 27/181/10, та є вираженням особистих поглядів автора статті щодо позивачів, тобто є оціночними судженнями; - у статті «Придет ли долгожданная весна?» (випуск № 20 від 15.05.2014 року) висловлення автора статті викладене на підставі листа прокурора Запорізької області від 30.04.2015 року № 05/3-327-11, та є вираженням особистих поглядів автора статті щодо позивачів, тобто є оціночними судженнями; - у статті «Хождение по мукам» (випуск № 32 від 09.08.2012 року) висловлення автора статті викладене у формі його особистої думки, зазначені обставини є вираженням особистих поглядів автора статті щодо позивачів, тобто є оціночними судженнями. Враховуючи викладене, вимоги про визнання недостовірною та такою, що ганьбить і принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачів інформації, яка-була опублікована в друкованому засобі масової інформації «ЮГ- ИНФОРМ», задоволенню не підлягають. В звязку з цим не підлягають задоволенню й вимоги про зобовязання Редакції друкованого засобу масової інформації: «ЮГ-ИНФОРМ» [PERSON] та засновника друкованого засобу масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ» ПП Прокопову [PERSON] спростувати у такий же спосіб, у який вона була поширена, недостовірної інформації, яка була опублікована в друкованому засобі масової інформації «ЮГ-ИНФОРМ», заборону Редакції друкованого засобу масової інформації: «ЮГ-ИНФОРМ» [PERSON], засновнику друкованого засобу масової інформації: «ЮГ-ИНФОРМ» ПП Прокоповій [PERSON], [PERSON], [PERSON] розповсюджувати будь-яким чином (по телебаченню, в пресі, по радіо, в мережі Інтернет, в місцях публічного розповсюдження інформації, тощо) будь-якої інформації щодо [PERSON] та [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія-2009», а також про солідарне стягнення з відповідачів коштів в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди та відшкодування судових витрат. Доводи відповідача [PERSON] та його представників про те, що позовна заява подана з пропуском позовної давності суд не приймає до уваги, оскільки про статті «Відкритий лист» ( № 30 від 26.07.2012 року) та «Хождение по мукам» (випуск № 32 від 09.08.2012 року) позивачі дізналися після розміщення ними оголошення в газеті «Приморская степь» від 28 вересня 2013 року № 39 про надання газет «ЮГ-ИНФОРМ» з публікаціями матеріалів або статей, в яких є нагадування відносно [PERSON], [PERSON], ТОВ «Вільний», ТОВ «Надія-2009», ДП СП «Надія», КСП «Надія». З даним позовом позивачі звернулися до суду 08 липня 2014 року, тобто, в межах встановленої п. 2) ч. 2 ст. 258 ЦК України позовної давності в один рік. Враховуючи викладене в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Outcome: dismissed