Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

[PERSON], [INFO], ідентифікаційний № [NUMBER], звернулася в суд з позовом до Чернятинської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, що після смерті її рідної сестри [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Згідно з свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, виданим виконкомом Городенківської районної ради 10 травня 1988 року, в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] були подружжям, шлюб між ними зареєстрований 06.10.1945р., дітей не мали. [PERSON] помер [INFO]. Організацією поховання [PERSON] займалась позивачка. В зв'язку з поганим станом здоров'я [PERSON] з березня 1996 р. жила разом з позивачкою в її господарстві по [ADDRESS]. Після смерті сестри [PERSON] позивачка фактично вступила в управління спадковим майном, доглядає господарство, обробляє присадибну земельну ділянку розміром 0,38 га, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри на житловий будинок [ADDRESS] Постановою № 737/02-31 від 27.11.2015 р. позивачці було відмовлено з посиланням на те, що спадкове господарство відноситься до колгоспного двору, кожному з проживаючих в ньому належать відповідні частки, які не визначені між членами. Станом на 15.04.1991 р., тобто час, з якого припинилось існування колгоспних дворів, в спадковому будинковолодінні проживали та були зареєстрованими [PERSON], 1922 року народження, та [PERSON], 1922 року народження. Покликаючись на те, що вона фактично стала власником майна, володіє ним правомірно, позивачка просить задовольнити позов. В судове засідання сторони - не з'явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивачка в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, Чернятинська сільська рада не заперечує проти позову [PERSON] За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст. 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 р.- спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Ст. 548 згаданого кодексу встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст. 529 ЦК УРСР). При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга), визначає ст. 530 ЦК УРСР. Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 10.05.1988 р., виданим виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів, посвідчено, що в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], належав колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Витягом № 116 від 02.10.2015 р. із погосподарської книги № 1 (ос. рах. 30) Чернятинської сільської ради за 1991-1995 р. стверджено, що в господарстві по [ADDRESS], станом на 15.04.1991 р. були зареєстровані та проживали [PERSON], 1922 року народження, та [PERSON], 1922 року народження. [PERSON] помер [INFO] в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 16.03.1995 р. Чернятинською сільською радою. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р., дружина спадкодавця [PERSON], яка проживала разом з ним на час смерті, прийняла спадщину після його смерті. Однак, вона не отримувала в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Довідкою виконкому Чернятинської сільської ради № 902 від 29.06.1996 р. стверджено, що [PERSON] з 25.03.1996 р. проживала біля своєї сестри [PERSON] в зв'язку з хворобою і постійним доглядом за нею. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого райбюро ЗАГС м. Городенка, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] стверджено, що при реєстрації шлюбу вона змінила прізвище [PERSON] на прізвище [PERSON]. Її рідна сестра [PERSON] при реєстрації шлюбу змінила прізвище [PERSON] на прізвище [PERSON], про що свідчить Посвідка про шлюб, видана Городенківським райЗАГС 06.10.1945 р. [PERSON] померла [INFO] в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 03.07.1996 р. Чернятинською сільською радою. Оскільки спадкоємці першої черги спадкодавця [PERSON] відсутні, позивачка, рідна сестра спадкодавця, - є спадкоємцем другої черги за законом. Позивачка прийняла спадщину, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Також про те, що позивачка прийняла спадщину, свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 22.05.2000 р. державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори, спадкова справа № 576, зареєстровано в реєстрі за № 739. Позивачка користується спадковим майном - житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. Про те, що згаданий житловий будинок та господарські будівлі збудовані в 1952 р., свідчить їх характеристика в технічному паспорті, виготовленому ФОП [PERSON] 16.10.2015р. Згідно звіту про оцінку майна № SY151019-017 від 19.10.2015 р. ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS], становить 22508,52 грн. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України 2004 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини позивачка зверталась до Городенківської державної нотаріальної контори, однак постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської ДНК № 737/02-31 від 27.11.2015 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що житловий будинок належав колгоспному двору, однак частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинковолодіння судом не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 548,549, 551 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316,317,325,328, 392, 1296,1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved