Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Петропавлівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зменшення розміру аліментів та звільнення від заборгованості по аліментах. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що в період шлюбу у них з відповідачем народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області у справі № 2-727/2010 від 16 вересня 2010 року з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини від всіх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 21.07.2010р. до досягнення дітьми повноліття. 29.01.2015р. відповідач подала виконавчий лист № 2-727/2010 від 16.09.2010 для примусового стягнення аліментів з позивача до Тернівського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. Державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату та направив її для виконання до бухгалтерії ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» шахта ім. Сташкова, де працює позивач. З 01.02.2015 по 01.09.2018 із його заробітної плати утримувалось 1/2 частина заробітку на сплату аліментів. 26.09.2018р. виконавче провадження № 46284312 завершене, виконавчий документ повернуто стягувачу за її заявою. На початку жовтня 2018 року відповідач надіслала до бухгалтерії ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» шахта ім. Сташкова виконавчий лист та заяву про стягнення аліментів. На підставі зазначеного виконавчого листа бухгалтерія підприємства утримує із заробітної плати позивача аліменти у розмірі 1/2 частини по теперішній час на утримання трьох дітей. Крім того, позивач зазначив, що за заявою відповідача Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області видав судовий наказ від 11 червня 2018 року, справа № 188/605/18, відповідно до якого, з нього було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку і доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 07 травня 2018 року до повноліття дитини. Постановою про відкриття виконавчого провадження № 65951234 від 05.07.2021 відкрите виконавче провадження про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку позивача. Позивач наголошує, що у зв`язку з тим, що відповідач не зазначила у заяві про відкриття виконавчого провадження чи мається заборгованість по судовому наказу та не зазначила з якого періоду слід розпочати стягнення, головний державний виконавець нарахував заборгованість по сплаті аліментів по судовому наказу з травня 2018 року по червень 2021 року в сумі 115 952,35 грн. Позивач не згоден з нарахованою заборгованістю по аліментах, оскільки вважає, що вона виникла не з його вини. Позивач зазначив, що з його заробітної плати утримується 70 % аліментів на утримання чотирьох дітей та 5 % - зараховується на погашення заборгованості. Позивач, посилаючись на норми ст.ст.180,181,182 Сімейного кодексу (далі - СК) України, просить суд: змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області № 2-727/2010 від 16 вересня 2010 року з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини, та розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області № 188/605/18 від 11 червня 2018 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини, з 3/4 на 1/2 частину всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття; звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] , нарахованої при примусовому виконанні судового наказу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області № 188/605/18 від 11 червня 2018 року за період з 07 травня 2018 року по 30 червня 2021 року включно у розмірі 115 952 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) грн 35 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 310 грн. Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та відкрито провадження у справі. Відповідач позов не визнала, надіслала відзив на позовну заяву, у якому просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що доказів погіршення матеріального стану та здоров`я позивачем не надано. Позивач працює на шахті, має стабільний заробіток, хронічних захворювань не має, на утриманні інших осіб не має, аліментів іншим особам не сплачує. Натомість відповідач є особою з інвалідністю з 15.09.2015р. довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення та довідкою МСЕК. Відповідач має діагноз захворювання щитоподібної залози, папілярна форма рТ1N1вМ0, метастази у лімфоузли шиї І ст., II кл. гр., стан після комбінованого лікування, післяопераційний та післяпроменевий гіпотиреоз. Перебуває на обліку у відділенні онкології КЗ «Обласний клінічний центр медіко-соціальної допомоги» як онкологічна хвора. Крім того, вона не має власного житла, проживає з дітьми у своєї матері в її будинку. Претензія позивача щодо звернення відповідача до Петропавлівського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з приводу примусового виконання судового наказу №188/605/18 тільки 01.07.2021р. є, нам думку відповідача, необґрунтованою, оскільки вона має право пред`явити його до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Про наявність вказаного судового наказу позивачу було відомо, про що свідчить той факт, що він тричі звертався до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області із позовними заявами про зменшення розміру аліментів, а саме: 10.07.2018, яку у цивільній справі №186/973/2018залишено без розгляду у зв`язку із заявою позивача про залишення позовної заяви без розгляду та повернення судового збору; 25.07.2018, яку у цивільній справі №186/1050/2018повернено позивачу разом із матеріалами справи у зв`язку із заявою позивача про повернення матеріалів справи до відкриття провадження; 03.08.2018, яку у цивільній справі №186/1100/2018 повернено позивачу з усіма додатками у зв`язку із тим, що позивач не усунув недоліки у вказаний строк. Таким чином, позивач мав реальну можливість уникнути заборгованості зі сплати аліментів за судовим наказом №188/605/18 шляхом добровільної сплати аліментів або зменшення розміру аліментів у судовому порядку, але він своїми правами не скористався. Від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій він зазначив, що доводи викладені у відзиві необґрунтовані, оскільки бухгалтерія підприємства ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» шахти ім. Сташкова утримує з заробітної плати позивача 70 % аліментів на утримання чотирьох дітей, 5 % розміру заробітної плати зараховуються у заборгованість. Після відрахування обов`язкових платежів та аліментів позивачу виплачується менш як 4 000 грн, у той час, як діти будуть отримувати по 200 і більше відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що, на його думку, ставить його у скрутне матеріальне становище. Крім того, наявність двох виконавчих документів про стягнення аліментів на утримання молодшої доньки [PERSON] в розмірі 25 %, а на утримання трьох старших дітей в розмірі 50 %, що складає по 16,66 % на одну дитину, суперечить правовій позиції Верховного Суду України від 16 жовтня 2016 року у справі № 6-1798цс16. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що вимоги позивача не обґрунтовані належними та допустимими доказами, тому в задоволенні позову слід відмовити. Вислухавши заяви по суті сторін, встановивши обставини справи і правовідносини, які їм відповідають, перевіривши обставини справи наданими сторонами доказами, суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4). Судом встановлено, що сторони в справі з 20.12.2003 перебували у шлюбі, від якого мають четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області у справі № 2-727/2010 від 16 вересня 2010 року, копія якого додана до позову (а.с.12), з позивача стягнуто на користь відповідача [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 частини від всіх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, відповідного віку, на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 21.07.2010 року до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області у справі № 188/2000/14-ц від 27 січня 2015 року, копія якого додана до позову (а.с.13-14), шлюб між сторонами було розірвано. 29.01.2015р. відповідач подала виконавчий лист № 2-727/2010 від 16.09.2010 (а.с.15) для примусового стягнення аліментів з позивача до Тернівського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. Державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату та направив її для виконання до бухгалтерії ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» шахта ім. Сташкова, де працює позивач, що підтверджене копіями постанови та супровідного листа (а.с.16). Починаючи з 01.02.2015 по 01.09.2018 з його заробітної плати утримувалось 1/2 частина заробітку на сплату аліментів. 26.09.2018р. виконавче провадження № 46284312 було завершене, а виконавчий документ повернуто стягувачу за її заявою, що видно з копій постанов державного виконавця та інформації про виконавче провадження (а.с.17-24). На початку жовтня 2018 року відповідач надіслала до бухгалтерії ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» шахта ім. Сташкова виконавчий лист та заяву про стягнення аліментів. На підставі зазначеного виконавчого листа бухгалтерія підприємства утримує із заробітної плати позивача аліменти у розмірі 1/2 частини по теперішній час на утримання трьох дітей. 11 червня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області видав судовий наказ у справі № 188/605/18, копія якого додана до позову (а.с.25) про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 07 травня 2018 року до повноліття дитини. Відповідач пред`явила судовий наказ у справі № 188/605/18 до примусового виконання 24.06.2021 (а.с. 26-27). Постановою про відкриття виконавчого провадження № 65951234 від 05.07.2021 відкрите виконавче провадження про стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу. Державний виконавець нарахував заборгованість по сплаті аліментів по судовому наказу з травня 2018 року по червень 2021 року в сумі 115 952,35 грн і виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 15.07. Ці обставини підтверджені доданими до позову копіями вказаних постанов, розрахунку державного виконавця та інформації про виконавче провадження (а.с.28-29, 31-35) Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи. При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Погіршення матеріального стану позивач обґрунтовує поданням відповідачем до виконавчої служби судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання молодшої дочки та стягненням заборгованості за вказаним судовим наказом. Відповідачем вірно зазначено, що позивачу було відомо про винесення судового наказу у червні 2018 року, про що свідчать його неодноразові звернення до суду із позовними заявами про зменшення розміру аліментів: 10.07.2018, яку у цивільній справі №186/973/2018 залишено без розгляду у зв`язку із заявою позивача про залишення позовної заяви без розгляду та повернення судового збору; 25.07.2018, яку у цивільній справі №188/1050/2018 повернено позивачу разом із матеріалами справи у зв`язку із заявою позивача про повернення матеріалів справи до відкриття провадження; 03.08.2018, яку у цивільній справі №188/1100/2018 повернено позивачу з усіма додатками у зв`язку із тим, що позивач не усунув недоліки у вказаний строк. Зазначене підтверджується копіями ухвал Петропавлівського районного суду від 24.07.2018 у цивільній справі №186/973/2018, від 26.07.2018 у цивільній справі №188/1050/2018, від 5.09.2018 у цивільній справі №188/1100/2018 (а.с.59-61). Таким чином, рішення з цього приводу судом не ухвалене внаслідок дій (бездіяльності) позивача. Суд вважає, що позивач мав можливості уникнути заборгованості зі сплати аліментів за судовим наказом №188/605/18 шляхом добровільної сплати аліментів або зменшення розміру аліментів у судовому порядку, але не скористався ними по незалежним від волі відповідача причинам. Крім того, відповідач є особою з інвалідністю третьої групи безстроково, що вбачається з копіїдовідки МСЕК серії 12 ААА № 415503 та індивідуальної програми реабілітації інваліда (а.с.56-57). Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до довідки з місця роботи за період з травня 2018 року по червень 2021 року (а.с.30) дохід позивача складає: нарахований дохід - 590 140,05 грн; дохід, що обліковується для розрахунку аліментів - 567 063,11 грн; податки - 110 577,25 грн; сплачені аліменти - 231 413,28 грн. Таким чином, дохід позивача за останні три роки, за винятком аліментів, становить 335 649,83 грн. Відповідно до довідки з місця роботи за період з травня 2021 року по жовтень 2021 року, тобто за останні шість місяців 2021 року (а.с.75) дохід позивача складає: дохід, що обліковується для розрахунку аліментів - 98 854,22 грн; податки - 19 276,58 грн; сплачені аліменти - 49 748,21 грн; дохід після сплати податків та аліментів - 29 829,43грн. Щомісячний середній дохід позивача після сплати податків та аліментів за останні шість місяців 2021 року складає 29 829,43грн : 6 = 4971,57 грн. Розмір заробітної плати є стабільним та не зменшувався. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; для працездатних з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривень. Щомісячний дохід позивача, таким чином, вдвічі перевищує прожитковий мінімум для працездатних. Відповідно до норми ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На обов`язковість застосування цієї норми права звернуто увагу у постанові Верховного Суду України від 16 жовтня 2016 року у справі № 6-1798цс16. Оскільки для всіх дітей певного віку державою встановлений однаковий прожитковий мінімум, який з 1 грудня 2021 року становить 2618 гривень і діти позивача мають однакові права на утримання їх позивачем, а за рішенням суду позивач сплачує аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів (заробітку) та 1/4 частину від свого заробітку (доходу) на дочку [PERSON] , суд вважає, що позов в цій частині позовних вимог підлягає частковому задоволенню, шляхом зменшення розміру стягнутих аліментів на чотирьох дітей з 75 % до 66%. При цьому суд вважає, що зменшення розміру аліментів відповідає вимогам ст. 182 та ч.5ст. 183 СК України щодо розміру аліментів на одну неповнолітню дитину. Така позиція суду відповідає змісту параграфу 1 статті 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яким передбачено право кожного на справедливий суд. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерело права. У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01 від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що параграф 1 статті 6 не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 року; пункт 29). У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року) ЄСПЛ зазначив, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Що стосується звільнення позивача від заборгованості по аліментах, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Позивачем не надано суду доказів підтвердження погіршення його матеріального становища або сімейного стану, погіршення стану здоров`я, перебування на утриманні інших осіб тощо, як і не зазначено поважності причин утворення заборгованості по аліментам, тому суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Чистина 1 вказаної статті передбачає можливість звільнення від сплати судового збору членів багатодітної сім`ї. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в розмірі 1 310 грн 20 коп., що підтверджено квитанцією банку (а.с. 1). Враховуючи, що відповідач є багатодітною матір`ю, суд, незважаючи на те, що позов задоволено частково, не вбачає підстав для відшкодування з відповідача на користь позивача частини сплаченого судового збору, пропорційної задоволеній частині позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 188, 192-197 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial