Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Солянуватської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, Територіального сервісного центру №4648 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 12.02.2016 року приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Грошевою Т.М. заведена спадкова справа №01/2016 до майна [PERSON], [INFO], який помер [INFO] Спадкоємцями у даній спадковій справі, які прийняли спадщину в установлений законом строк і спосіб, є дружина померлого - [PERSON], [INFO] та донька померлого - [PERSON], [INFO]. Спадкодавець [PERSON] був засновником Фермерського господарства «ЛІГ-АГРО», юридична адреса: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на цілісний майновий комплекс - ФГ «ЛІГ-АГРО» до складу якого входять: - земельна ділянка загальною площею 1,98га, що знаходиться на території Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням ділянки - для ведення особистого селянського господарства; - земельна ділянка загальною площею 1,87га, що знаходиться на території Трушевицької сільської ради, Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням ділянки - для ведення особистого селянського господарства; - земельна ділянка загальною площею 1,96га, що знаходиться па території Трушевицької сільської ради, Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням ділянки - для ведення особистого селянського господарства; - земельна ділянка загальною площею 1,89га, що знаходиться на території Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області. кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням ділянки - для ведення особистого селянського господарства; - земельна ділянка загальною площею 1.94га, що знаходиться на території Трушевицької сільської ради, Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням ділянки - для ведення особистого селянського господарства; - земельна ділянка загальною площею 1,94га, що знаходиться на території Трушевицької сільської ради, Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням ділянки - для ведення особистого селянського господарства. Позивачі звернулися до нотаріуса з документами на ФГ «ЛІГ-ЛГРО», але отримали письмову відповідь про те, що вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. У зв'язку з тим, що майно Фермерського господарство «ЛІГ-АГРО» не зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як цілісний майновий комплекс, видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом, не є можливим. Крім того, спадкодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу, оформленого 25.12.2015 року за №1841/2015/558, належав транспортний засіб Н/ПРИЧІП-ПЛАТФОРМА-Е, марки SCHWARZMULLER SPA, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 20 000.00 гривень. Однак, спадкодавець [PERSON] не здійснив реєстрацію (перереєстрацію) придбаного транспортного засобу протягом 10-ти діб після його придбання та не оформив зміну на своє ім'я свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, так як помер. Позивачі звернулися до нотаріуса з договором купівлі- продажу транспортного засобу № 1841/2015/558 від 25.12.2015 року, але також отримали відмову. Просить визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], на цілісний майновий комплекс - Фермерське господарство «ЛІГ-АГРО» юридична адреса: [ADDRESS], до складу якого входять: земельна ділянка загальною площею 1,98 (одна ціла дев'яносто вісім сотих) га, що знаходиться на території Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням ділянки - для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка загальною площею 1,87 (одна ціла вісімдесят сім сотих) га, що знаходиться на території Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням ділянки - для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка загальною площею 1,96 (одна ціла дев'яносто шість сотих) га. що знаходиться на території Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням ділянки - для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка загальною площею 1,89 (одна ціла вісімдесят дев'ять сотих) га, що знаходиться на території 'Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням ділянки - для ведення особистого селянського господарства;земельна ділянка загальною плошею 1,94 (одна ціла дев'яносто чотири сотих) га, що знаходиться на території Трушеніщької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням ділянки - для ведення особистого селянського господарства;земельна ділянка загальною площею 1,94 (одна ціла дев'яносто чотири сотих) га, що знаходиться на території Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням ділянки - для ведення особистого селянського господарства та право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] на транспортний засіб Н/ПРИЧІП-ПЛАТФОРМА-Е, марки SCHWARZMULLER SPA, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Представники відповідачів - Солянуватської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, Територіального сервісного центру №4648 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області повторно в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином (а.с. 57-59, 85-87), відзив,заперечення чи пояснення на позовну заяву не надали, заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника не надіслали, повідомлення про причини неявки суду також не надали. А тому, при таких обставинах, суд із згоди позивачки, ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Судом встановлено такі фактичні обставини і зміст спірних правовідносин. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до п. п. 9 та 11 п. 1 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Цивільного процесуального кодексу в редакції від 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON], що вбачається з заяви про прийняття спадщини [PERSON] (а.с.92), проте до матеріалів справи свідоцтво про його смерть позивачами та їхнім представником не долучено. Ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дочка - [PERSON], що також вбачається із заяви про прийняття спадщини за законом (а.с.92) та дружина - [PERSON], що вбачається з заяви про прийняття спадщини (а.с.94), які були подані приватному нотаріусу Старосамбірського районного нотаріального округу Грошевій Т.М.. Проте, документів (свідоцтв про народження, одружень), які б підтверджували ступінь родинного зв'язку суду не надано, хоча суд таку можливість позивачам додатково надавав. 30.11.2017 року на прохання представника позивачів оголошувалася перерва для надання можливості зібрати докази на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві та подати їх до суду, а також витребувати в приватного нотаріуса спадкову справу № 01/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON]. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Отже, [INFO] відкрилася спадщина на майно [PERSON], що підтверджується засвідченими копіями документів спадкової справи №01/2016 до майна [PERSON], померлого [INFO] (а.с.91-114). З виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ №791857, серії АД № 622341, пунктів 1.2,7.1 Статуту вбачається, що єдиним засновником Фермерського господарства «Ліг-Агро» (надалі - ФГ «Ліг-Агро»), ідентифікаційний код юридичної особи - 36766011, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], є [PERSON], він же голова фермерського господарства, одноосібний власник ФГ «Ліг-Агро», керівник, а також керівником зареєстрований - [PERSON], дата державної реєстрації: 19.02.2013 року, інших членів селянське (фермерське) господарство не мало(а.с.8,9,10-20). З повідомлення начальника Управління пенсійного фонду у Старосамбірському районі та свідоцтва платника єдиного податку, виданого Старосамбірською МДПІ(а.с.21,22) відомо, що ФГ «Ліг-Агро» взято на облік платника єдиного внеску та визначено ставку єдиного податку. Зі слів представника позивачів на момент розгляду справи ФГ «Ліг-Агро» здійснює свою діяльність, проте будь-яких доказів на підтвердження цього суду не надано. В судовому засіданні встановлено, що підтверджується договорами купівлі-продажу, які посвідчені приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Грошевою Т.М., що фермерським господарством «Ліг-Агро» 25.06.2014 року та 18.08.2015 року куплено земельні ділянки, а саме: - в [PERSON], загальною площею 1,98га, яка знаходиться на території Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, цільове призначення ділянки - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.29-30); - в [PERSON], загальною площею 1,87 га, яка знаходиться на території Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, цільове призначення ділянки - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.31-32); - в [PERSON], загальною площею 1,96 га, яка знаходиться на території Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, цільове призначення ділянки - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.33-34); - в [PERSON], загальною площею 1,89 га, яка знаходиться на території Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, з цільове призначення ділянки - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.35-36); - в [PERSON], загальною площею 1,94 га, яка знаходиться на території Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, цільове призначення ділянки - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.39-40); - в [PERSON], загальною площею 1.94 га, яка знаходиться на території Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, цільове призначення ділянки - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.37-38). Вказані договори купівлі-продажу земельних ділянок підлягали державній реєстрації, однак ФГ «Ліг-Агро» всупереч ст. 182 ЦК України не вчинило жодних дій в питанні державної реєстрації права власності на ці земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки ФГ «Ліг-Агро» відомо, що станом на 07.06.2017 року балансова вартість вищеперерахованих земельних ділянок, загальною площею 11,58 га, становить 100000,00 гривень (а.с.45). Крім того, з договору купівлі продажу транспортного засобу №1841/2015/558 від 25.12.2015 року вбачається, що [PERSON] також купив у [PERSON] транспортний засіб Н/ПРИЧІП-ПЛАТФОРМА-Е, марки SCHWARZMULLER SPA, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.41-42). Однак, не здійснив реєстрацію (перереєстрацію) придбаного транспортного засобу та не оформив зміну на своє ім»я свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки помер. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.23 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до п.9 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року, успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. 12.02.2016 року позивачі прийняли спадщину шляхом подачі приватному нотаріусу Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Грошевій Т.М. заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується копіями відповідних заяв, що містяться в матеріалах спадкової справи (а.с.92-94), проте не всю спадщину можуть оформити шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину. З листа приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Грошевої Т.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2016 року вбачається, що у зв'язку з тим що майно ФГ «Ліг-Агро» не зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як цілісний майновий комплекс, видати позивачам свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON], який є засновником ФГ «Ліг-Агро» не є можливим, та роз'яснено, що з метою захисту своїх прав та законних інтересів вони мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с.75). З листа цього ж нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.05.2017 року вбачається, що у зв'язку з тим, що на ім'я [PERSON] відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видати позивачам свідоцтво про право на спадщину за законом на транспортний засіб Н/ПРИЧІП-ПЛАТФОРМА-Е, марки SCHWARZMULLER SPA, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], не є можливим, та роз'яснено, що з метою захисту своїх прав та законних інтересів вони мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на транспортний засіб в порядку спадкування (а.с.74). Ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Відповідно до ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї відповідно до закону та діє на основі Статуту. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Згідно із ст. 20 Закону України «Про фермерське господарство» майно фермерського господарства належить йому на праві власності. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод. Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом. Ст.23 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим. Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Будь-які правочини що до нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та статтею 4 цього Закону. Згідно до вимог ст.191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Права на земельну ділянку та інші об'єкти нерухомого майна, які входять до складу єдиного майнового комплексу підприємства, підлягають державній реєстрації в органах, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Виходячи з положень ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Зважаючи, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, з матеріалів справи вбачається, що правовстановлюючі документи на ФГ «Ліг-Агро» як цілісний майновий комплекс відсутні. Право власності за ФГ «Ліг-Агро», засновником, власником якого одноособово був померлий [PERSON], на вказані земельні ділянки зареєстровано не було, не було зареєстровано право власності за [PERSON] на придбаний ним транспортний засіб, у зв'язку з чим, на думку суду, позивачами не доведено належними доказами коло спадкоємців та той факт, що вказане нерухоме майно входить до складу спадщини. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що в задоволені позову [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме, цілісного майнового комплексу ФГ «Ліг-Агро» та транспортний засіб Н/ПРИЧІП-ПЛАТФОРМА-Е, марки SCHWARZMULLER SPA, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], слід відмовити.

Outcome: dismissed