overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] 23 жовтня 2015 року подав до суду заяву про встановлення факту родинних відносин із [PERSON], котра померла 27 лютого 2015 року, посилаючись на те, що вона була його матірю, однак у свідоцтві про його, заявника, народження їх прізвище помилково записано [PERSON], хоча насправді їх прізвище є [PERSON], про що свідчать свідоцтва про народження його батька, [PERSON] та свідоцтва про одруження батьків, де прізвище батька та матері записане [PERSON]. Після смерті матері на майно, яке їй належало на праві власності, відкрилася спадщина і він, заявник, будучи спадкоємцем за заповітом, звернувся до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, так як прізвище у свідоцтві про народження його, заявника, та прізвище у свідоцтві про смерть матері не відповідають одне одному. Під час судового розгляду заявник [PERSON] у підтримання заяви посилався на викладені в ній обставини. Заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти задоволення вказаної заяви. Вислухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Із свідоцтва про укладення шлюбу та паспорта громадянина України, виданого 9 серпня 1997 року Самбірським РВ УМВС України у Львівській області, відомо, що прізвище заявника записано [PERSON], його місце народження - с. Дубляни ( а.с. 7-8, 14). Із свідоцтва про смерть видно, що 27 лютого 2015 року у смт. Дубляни Самбірського району у віці 81 рік померла [PERSON] ( а.с. 6). Із заповіту, складеного 23 березня 2011 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповідає своєму синові [PERSON], [INFO] (а.с. 15 ). Однак, із свідоцтва про народження видно, що 6 жовтня 1956 року у с. Дубляни Самбірського району народився [PERSON] і його батьком записаний [PERSON], а матірю - [PERSON] ( а.с. 13). Із будинкової книги відомо, що [PERSON] записаний членом сімї [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження 5 листопада 1929 року у с. Дубляни Самбірського району народився [PERSON] (а.с. 11). Отже, наведеними доказами достовірно доведено, що [PERSON] була матірю заявника, так як із вказаних документів вбачається, що у них співпадають вік, дати народження, місце народження та місце проживання її і заявника. Установлення вказаного факту родинних відносин має юридичне значення, так як дає підстави [PERSON] реалізувати своє право на спадщину після смерті його матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] 23 жовтня 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником будинку за адресою: вул. Миру /колишня назва вул. Октябрська/, 27 в смт. Красноріченське Кремінського району Луганської області. В цьому будинку зареєстрований її син [PERSON], але не проживає в ньому з 1996 року, його місцезнаходження їх невідоме. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками з повідомленням, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Тому суд вирішив справу розглянути за відсутністю відповідача заочно. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно договору довічного утримання від 21 грудня 1993 року (а.с. 8-9), технічного паспорту (а.с. 10-12) [PERSON] є власником будинку 27 по вул. Октябрська (Миру) в сел. Красноріченське Кремінського району Луганської області. Відповідно до копії домової книги (а.с. 13-14), довідки з місця проживання (а.с. 15) акта обстеження житлово-побутових умов (а.с. 16), відповідач зареєстрований у якості члена сімї в будинку позивача за адресою: вул. Миру /колишня назва вул. Октябрська/, 27 в смт. Красноріченське Кремінського району Луганської області, але за вказаною адресою не проживає з 1996 року. Оскільки відповідач у будинку позивача не проживає більше одного року, але у добровільному порядку з реєстрації не знявся, його місцезнаходження невідоме, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] 23 жовтня 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником квартири за адресою: вул. Шевченко, 20/48 в м. Кремінна Луганської області. В цьому будинку зареєстрований її син [PERSON], але не проживає в ньому приблизно з 2007 року, його місцезнаходження їй невідоме. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками з повідомленням та оголошенням на сайті судової влади, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Тому суд вирішив справу розглянути за відсутністю відповідача заочно. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно свідоцтва на право власності від 07 квітня 2010 року (а.с. 7-8), технічного паспорту (а.с. 9-10) [PERSON] є власником квартири за адресою: вул. Шевченко, 20/48 в м. Кремінна Луганської області. Відповідно до довідки житлово-будівельного кооперативу (а.с. 11), довідки про склад сімї (а.с. 12) [PERSON] зареєстрований у якості члена сімї в квартирі позивача за адресою: вул. Шевченко, 20/48 в м. Кремінна Луганської області, але за вказаною адресою не проживає більше 10 років. Оскільки відповідач у будинку позивача не проживає більше одного року, але у добровільному порядку з реєстрації не знявся, його місцезнаходження невідоме, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON] 23 квітня 2014 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 500 гривень. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв'язку з цим справа розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В статті 184 цього ж кодексу зазначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] [INFO] (а.с. 4). Дитина на даний час знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Федорівської сільської ради Малинського району Житомирської області № 188 від 27.05.2014 року (а.с. 7). Отже відповідач зобов'язаний надавати позивачу допомогу на утримання дитини. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] 23 квітня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 20 липня 2002 року, мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, постійних сварок, які призвели до втрати почуття поваги та любові. Вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, тому просила суд розірвати шлюб. . В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 липня 2002 року в Максимівській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 8, мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю [PERSON] З січня 2014 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за зловживання відповідачем спиртними напоями, на грунті чого між ними виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Не підтримуючи тривалий час шлюбні відносини та проживаючи окремо, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, прізвище позивачу залишити за її бажанням шлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] 23 квітня 2014 року подала до суду заяву про надання їй права на шлюб із [PERSON] У обґрунтування заяви посилалася на те, що із [PERSON] познайомилася у січня 2013 році та вони полюбили один одного і в даний час вона, заявник, вагітна та очікує народження дитини від [PERSON] З метою створення сім'ї і спільного виховання дитини вони із [PERSON] вирішили одружитися та створити сім'ю. Однак, відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Самбірському району відмовив їм у реєстрації шлюбу по тій причині, що вона, заявник, не досягла шлюбного віку. Будь-яких інших перешкод для реєстрації шлюбу не має. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання заяви посилалася на викладені у ній обставини. Законний представник неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви та просила надати її дочці право на шлюб. Заінтересована особа [PERSON] просив задовольнити заяву [PERSON], так як він бажає зареєструвати з нею шлюб. Представник органу опіки та піклування пояснила, що перешкод у реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] немає. Заслухавши пояснення заявника, її законного представника та заінтересованої особи [PERSON], висновок органу опіки та піклування, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 цього Кодексу право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Заявник [PERSON] народилася [INFO], тобто досягла шістнадцяти років, що видно із її свідоцтва про народження та паспорта (а.с. 4, 5). [PERSON] та [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб і створити сім'ю, що вбачається з їх пояснень, [PERSON] в іншому шлюбі не перебуває, обставин, які перешкоджали б укладенню між ними шлюбу, не встановлено. Із довідки, виданої Дрогобицьким міським пологовим будинком, відомо, що [PERSON] вагітна 22 тижні (а.с. 7). Отже, надання [PERSON] права на шлюб відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] 23 квітня 2015 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 21.06.1991 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені з 2014 року, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивачка подала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 21.06.1991 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м.Запоріжжя, за актовим записом № 137 (а.с.9). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] 23 квітня 2015 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В поданій до суду заяві посилалася на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 15 травня 1968 року є власником 1/4 частини будинку [ADDRESS], але в правовстановлюючому документі її прізвище зазначено як [PERSON]. Посилаючись на те, що факт належності їй правовстановлюючого документа має для неї юридичне значення, просила суд встановити факт належності їй договору купівлі-продажу від 15 травня 1968 року 1/4 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних побудов в [ADDRESS], що укладений між [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні заявник та представник заявника повністю підтримали подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Заінтересована особа в судове засідання своїх представників не направила, будучи повідомлена судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення заявника та представника заявника, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] є [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] у встановленому законом порядку зареєструвала своє місце проживання за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що заявник згідно даних свідоцтва про народження народилася [INFO], прізвище заявника в свідоцтві зазначено як [PERSON]. 30 серпня 1968 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Також встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 15 травня 1968 заявник [PERSON] є власником 1/4 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних побудов в [ADDRESS]. В той же час в правовстановлюючому документі, а саме - договору купівлі-продажу від 15 травня 1968 року, прізвище заявника зазначено як [PERSON]. Факт належності правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу від 15 травня 1968 року заявнику [PERSON], підтверджується матеріалами справи та має для заявника юридичне значення, іншим шляхом встановити даний факт неможливо. Тому суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Необхідно встановити факт належності заявнику [PERSON], [INFO], договору купівлі-продажу від 15 травня 1968 року 1/4 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних побудов в [ADDRESS], що укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 15 травня 1968 року державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1987.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] 23 квітня 2015 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 1986 року Відділом запису актів громадянського стану у Ленінградського РВК у м. Києві, актовий запис № 1208, сімейне життя із відповідачем не склалося, оскільки відповідач систематично на протязі багатьох років зловживає спиртними напоями. Крім того, мають різні погляди на життя і принципи щодо вирішення питань, які виникають у повсякденному житті, в зв»язку з чим систематично виникають сварки ті непорозуміння, які призвели до припинення шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства з квітня 2014 року. Спору про поділ майна не має. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, надала відповідні пояснення. Наполягала на розгляді справи за відсутності відповідача. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про перенесення розгляду справи або розгляд у його відсутність не надав, про причини, які свідчать про поважність неявки в судове засідання не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] 23 квітня 2015 року пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 7 квітня 2005 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося з вини відповідача, одруження виявилося невдалим через те, що відповідач не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги сім'ї, не хотів мати дітей, на тривалий час зникав з дому, не пояснюючи причину своєї відсутності, постійно проявляв до неї неповагу та вчиняв сварки. З січня 2009 року подружні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, відповідач переїхав проживати до своїх батьків. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову, просила відновити їй дошлюбне прізвище та не заперечувала проти проведення заочного розгляду. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 7 квітня 2005 року (а.с.4). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. [PERSON] та [PERSON] із січня 2009 року разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу неповнолітніх дітей в них немає. При таких обставинах суд вважає, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved