Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

[PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в т.ч. на належні їм по 1/7 частині домоволодіння за кожним та на 2/7 частини домоволодіння за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON] , померлого [INFO] , та [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги обґрунтовували тим, що у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спірне домоволодіння (свідоцтво про право власності), в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє їх можливості оформити спадщину на спадкове майно та оформити право власності на належні їм частини домоволодіння. 06.12.2019 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились, однак у позовній заяві просили справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON] , який був головою двору, [PERSON] , [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивач) значилось господарство, розташоване\~по [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 30.09.2019 року, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] побудовані у період з 1976 по 1980 роки та не є самовільним будівництвом (а.с. 8-11). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~від 22\~грудня 1995\~року №\~20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивач) в рівних долях (по 1/7 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] з 13.11.1958 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 20). У шлюбі у них народилась донька [PERSON] (позивачка), [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 23). 28.08.1983 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] (позивач) та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 21). У шлюбі у них народилось троє дітей: [PERSON] (позивач), [INFO] , [PERSON] (позивач), [INFO] , та [PERSON] (позивач), [INFO] , що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а.с. 24, 25). 17.08.2011 року [PERSON] (позивач), [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу йому було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 22). [INFO] [PERSON] (батько позивачки) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] \~(дружина/мати)\~та [PERSON] \~(донька/позивачка)\~прийняли спадщину\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті [PERSON] \~(чоловік/батько),\~успадкувавши належну\~йому 1/7\~частину домоволодіння\~(по\~1/14\~частині кожен),\~оскільки вступили\~в управління\~спадковим майном,\~проживали разом\~та були\~зареєстровані за\~адресою:\~ [ADDRESS] (довідка\~Гарасимівської сільської\~ради Тлумацького\~району Івано-Франківської\~області №\~340\~від 09.10.2019\~року,\~а.с.\~12). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 251/2019, заведеної 22.10.2019 року приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (чоловік/батько) (а.с. 65-74), з якої вбачається, що [PERSON] (дружина/мати) та [PERSON] (донька/позивачка) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. [INFO] [PERSON] (мати позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , успадкувавши належну їй 3/14 частини домоволодіння, яка в свою чергу успадкувала 1/14 частину йього ж домоволодіння після смерті чоловіка [PERSON] (батько позивачки), оскільки вона на день смерті спадкодавиці постійно проживала разом з нею та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (довідка Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 340 від 09.10.2019 року, а.с. 12). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 250/2019, заведеної 22.10.2019 року приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (мати позивачки) (а.с. 54-64), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по [ADDRESS] , а саме: [PERSON] на належну їй 1/7 частину домоволодіння, 1/14 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та на 3/14 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала 1/14 частину цього ж домоволодіння після смерті чоловіка [PERSON] (батько позивачки); а [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач), Світик- [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач) на належні їм по 1/7 частині домоволодіння кожному. Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданими приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. за №№ 988/02-31, 989/02-31 від 27.11.2019 року (а.с. 18, 19). \~ \~ \~ \~Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме: [PERSON] в сумі 313,20 грн., а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в сумі по 104,40 грн. кожному. На підставі ст.ст. 535, 548, 549, 553, 560, 561 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved