Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі-позивачі) звернулись до Макарівського районного суду з позовом до Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач), третя особа - Реєстраційна служба Макарівського РУЮ Київської області, в якому просили визнати за ними по 1/3 частині за кожним в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO], право власності на спадкове нерухоме майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на зазначений будинок з господарськими спорудами. [PERSON], як дружина померлого, а [PERSON] та [PERSON], як діти померлого, належать до спадкоємців першої черги за законом та спадщину після смерті [PERSON] прийняла своєчасно. Проте, отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно не мають змоги, оскільки правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформив. Позивачі в судове засідання не прибули, в своїй письмовій заяві просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач та третя особа також надіслали до суду письмові заяви, в яких просили слухати справу у відсутності їх представників. Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали спадкової справи № 1 за 2010 рік до майна померлого [INFO] [PERSON], заведеної Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер гр. [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть [NUMBER], видане 04.08.2009 року виконкомом Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 1 за 2010 рік до майна померлого [INFO] [PERSON], останній заповіту за життя не склав. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки №1990, виданої 03.12.2014 року Бишівською сільською радою Макарівського району Київської області, на день смерті [PERSON], який помер [INFO], разом з ним за адресою: [ADDRESS], проживали та були зареєстровані: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] -дочка, які є позивачами в справі. Родинні відносини померлого [PERSON] з позивачами також підтверджуються наступними документами, копії яких містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 01.03.1979 р., свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 05.04.1979 р., свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 22.08.1981 р. Інші спадкоємці майна померлого [PERSON], які би спадщину прийняли, судом не встановлені, що підтверджується відсутністю відповідних заяв у спадковій справі щодо прийняття спадщини. Однак, хоча позивачі своєчасно відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті [PERSON], державний нотаріус своїм листом № 2549/02-31 від 09.12.2014 року відмовив їм у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS], оскільки правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформив. Те, що згаданий житловий будинок належав померлому [PERSON] підтверджується особовим записом №0071-5 в погосподарській книзі №01 за 2011-2015 роки Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області. Відповідно до технічного паспорту, виданого фізичною особою - підприємцем [PERSON], до складу домоволодіння за вказаною вище адресою входить: житловий будинок загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м. - під літерою «А», погріб з шийкою «В», прибудова «а», сарай «Б», убиральня «Г», свердловина І, яма вигрібна ІІ, ворота №1, огорожа №2, вартістю 110107 грн. Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved