Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до Демидівської селищної ради Демидівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно за [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті [PERSON], а саме : на 5/12 частин житлового будинку від загальної площі 24,7 квадратних метра, житловою площею 24,7 квадратних метра та на 5/12 частин надвірних будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS]; за [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті [PERSON], а саме : на 5/12 частин житлового будинку від загальної площі 24,7 квадратних метра, житловою площею 24,7 квадратних метра та на 5/12 частин надвірних будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS]; за [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті [PERSON], а саме : на 2/12 (тобто 1/6) частини житлового будинку від загальної площі 24,7 квадратних метра, житловою площею 24,7 квадратних метра та на 2/12 (тобто 1/6) частини надвірних будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що [INFO] помер [PERSON]. За життя [PERSON] залишив заповіт на ім'я [PERSON] та [PERSON], посвідчений 07 серпня 2002 року державним нотаріусом Демидівської районної державної нотаріальної контори на все його майно, що йому буде належати на день смерті. Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]. Вони [PERSON] та [PERSON] вчасно прийняли спадщину після смерті [PERSON], так як проживали разом із померлим. 11 січня 2013 року Демидівським районним судом Рівненської області було винесено рішення про визначення [PERSON] додаткового строку терміном в два місяці для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 22 січня 2013 року приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області було заведено спадкову справу № 8/2013 після смерті [PERSON]. 23 грудня 2013 року приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] та [PERSON] на 1/2 частку спадкового майна, яке складається з 5/6 часток земельної частки ( пай) та грошового вкладу з відповідними відсотками та видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 обов'язкову частку спадкового майна, а саме на 1/6 частки права на земельну частку (пай) та грошового вкладу з відповідними відсотками. При зверненні до нотаріуса оформити право власності на житловий будинок по [ADDRESS], позивачам було відмовлено, так як у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на даний житловий будинок, які він не оформив при житті. В зв'язку із цим вони змушені звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Під час розгляду справи в суді позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач Демидівська селищна рада письмово звернулася до суду з проханням розглядати справу без участі представника Демидівської селищної ради, позовні вимоги визнає повністю. У відповідності з ч.2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України та ч. 2 ст.179 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Норми ч.4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України вказують на те, що у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачів, повно, всебічно та об'єктивно оцінивши подані докази у їх сукупності, суд встановив, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Так, у відповідності із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] /а.с.10/. Відповідно до заповіту від 7 серпня 2002 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає в рівних частинах своєму синові [PERSON] та невістці [PERSON](а.с.14). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 березня 1960 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Як зазначено у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 7 листопада 1979 року [PERSON] одружилась із [PERSON], та після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.12 а). Відповідно до довідки серія РВН № 040958 [PERSON] є інвалідом третьої групи довічно (а.с.40). В статті 1241 Цивільного кодексу України вказано, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова, вдівець та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом ( обов'язкова частка). Судом досліджено повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса №02-14/79 від 25.03.2014 року (а.с.24). Встановлено, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, де позивачі [PERSON] та [PERSON], є спадкоємцями в рівних частинах (по 5/6 частці) на майно померлого за заповітом. Громадянка [PERSON], дочка померлого, претендує на право на обов'язкову долю в спадщині, що становить 1/6 частку спадкового майна, надане їй державою, як інваліду 3 групи. Також, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на дане майно. Відповідно до ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Під час судового розгляду справи встановлено, що 23.12.2013 року приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як спадкоємцям, було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) та на грошовий вклад з відповідними відсотками, які належали померлому [PERSON] (а.с.21,22). Згідно п.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до п.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином суд робить висновок, що згідно з нормами ст.ст.1223,1235 Цивільного кодексу України, позивачі [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці померлого [PERSON] за заповітом у встановленому законом порядку, успадкували частину його майна шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, а позивачка [PERSON] за законом. Норми ст. 1218 Цивільного кодексу України вказують на те,що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що відповідно до записів в технічному паспорті вказаний житловий будинок з надвірними будівлями належить померлому [PERSON] /а.с.18-20/. Як вбачається з письмового повідомлення комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» №10219 від 28.10.2013 р. інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] становить 45247 гривень. Право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами не зареєстровано /а.с.18/. Суду позивачем надано як доказ довідки № 320 від 20.05.2014 року та № 127 від 21.05. 2014 року Демидівської селищної ради про те, що [PERSON] проживав в [ADDRESS] та на день смерті склад його сім'ї був слідуючий: син - [PERSON], невістка - [PERSON] та внуки [PERSON] та [PERSON] та те, що згідно технічного паспорту на домоволодіння в [ADDRESS] за [PERSON] рахується житловий будинок (а.с.38, 39). Згідно з нормами ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, в судовому засіданні дослідженні докази, які підтверджують фактичні обставини, щодо спадкування позивачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прав та обов»язків спадкодавця [PERSON], в тому числі і набуття права власності ними на житловий будинок з надвірними будівлями що знаходиться по [ADDRESS]. Враховуючи наведе, на підставі ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1235, 1241 ЦК України,

Outcome: approved