Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

[PERSON] 23.11.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона з відповідачем є батьками [PERSON] [INFO]. Вона проживає з дитиною, а [PERSON] проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини доходів відповідача до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та наполягала на стягненні з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 23.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Також [PERSON] суду пояснила, що вона працює на залізниці черговою по переїзду та отримує в середньому зарплату в розмірі 2000 грн. на місяць, стан її здоровя, а також здоровя та розвиток дитини задовільний і відповідає його віку, син відвідує дитячий дошкільний заклад. Просить стягнути аліменти на утримання сина саме в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, оскільки він працює, стан його здоровя задовільний, інших дітей та утриманців немає, кредитних зобовязань теж немає, а тому вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина в більшому розмірі, ніж ? частини його доходу. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Суду пояснив, що він офіційно працює водієм тролейбусу в Тролейбусному парку Черкаської міської ради і отримає заробітну плату в розмірі 2000-3000 грн. на місяць, інших утриманців немає, аліменти на утримання інших осіб не сплачує, стан здоровя в нього задовільний. Підтвердив те, що позивачка проживає разом з сином, а він проживає окремо. Він несе додаткові втирати, оскільки вимушений винаймати окреме житло. Проте вважав що розмір аліментів слід зменшити, оскільки 1/3 частина заробітку для його доходу є досить великою часткою. А тому він не заперечує проти стягнення з нього на утримання позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], але в меншому розмірі ніж 1/3 частини його доходу починаючи з 23 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 7) 11.07.2013 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. На даний час в суді перебуває на розгляді справа про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] проживають разом, а відповідач проживає окремо. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин [PERSON] зобовязаний утримувати свого сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. В той же час в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] працює в Тролейбусному парку Черкаської міської ради водієм тролейбуса і отримує заробітну плату в розмірі 2000-3000 гривень на місяць, а також він винаймає окреме від позивачки житло. [PERSON] також офіційно працює на залізниці черговою по переїзду та отримує в середньому зарплату в розмірі 2000 грн. на місяць. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню. З урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2016 року (дата звернення із позовом до суду) і до повноліття дитини, тобто до 11.07.2031 року. Підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини його доходів суд не вбачає. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial