Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до[PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого держнотконторою ввід 16.06.1981 року (реєстр 2-4244) [PERSON] належить 11/20 частин домоволодіння, розташованого по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом 01.09.2006 року (реєстр № 2-4244) [PERSON] належить 9/20 частин домоволодіння, розташованого по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 368 кв.м. Позивачам стало відомо, що в липні 2015 року Державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 лютого 2015року (реєстр №1-2014) згідно якого відповідач [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку з надвірними спорудами по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси. Тобто нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину на майно, яке належить їм на праві приватної власності. Вважають, що відповідач [PERSON] до домоволодіння по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси не має ніякого відношення, а нотаріусом незаконно видано правовстановлюючий документ на їх домоволодіння. Зазначили що в 1962 році [PERSON] без дозволу міськвиконкому збудував житловий будинок. Згідно рішення виконкому № 58 від 29.01.69 року затверджений акт прийому в експлуатацію будинку по пров. Маяковського, 6-8 в м. Черкаси громадянина [PERSON]. За [PERSON] визнано право власності на самочинно збудований будинок по пров. Маяковського 6-8 в м. Черкаси. [PERSON] на підставі вищевказаного рішення виконкому отримав свідоцтво про право особистої власності № 20 від 07 лютого 1969 року тільки в ньому незаконно вказана адреса майна пров. Маяковського, 4 замість пров. Маяковського,6-8 в м. Черкаси. Тобто свідоцтво про право власності, як правовстановлюючий документ, був виданий не у відповідності з рішенням органу місцевого самоврядування, що на їх думку свідчить про його недійсність. Після смерті [PERSON] спадкоємцем була [PERSON]. [PERSON] після смерті [PERSON] державним нотаріусом були видані: свідоцтво про право власності від 24.10.80 року, згідно якого вона є власником ? частини житлового будинку по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси та свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.10.80 року, згідно якого вона успадкувала ? частину житлового будинку по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси. Вказані свідоцтва видані державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори. При цьому, в свідоцтвах знову незаконно вказана адреса спадкового майна пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси, хоча повинна бути пров. Маяковського, 6-8 в м. Черкаси. Дані правовстановлюючі документи повинні бути визнані недійсними, так як видані на підставі недійсного правовстановлюючого документа і порушують їх законні права, як власників будинковолодіння по пров. Маяковеького, 4 в м. Черкаси. Просять суд визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності № 20 від 07 лютого 1969 року, видане [PERSON], згідно якого йому належить житловий будинок з надвірними спорудами по пров. Маяковського, 4 в м Черкаси. Визнати недійсним свідоцтво про право власності від 24.10.80 року, видане державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори, згідно якого [PERSON] є власником ? частини житлового будинку по пров. Маяковського,4 в м. Черкаси. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.10.80 року, видане державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори, згідно якого [PERSON] успадкувала ? частину житлового будинку по пров. Маяковського,4 в м. Черкаси. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 лютого 2015року (реєстр № 1-2014) згідно якого [PERSON] є спадкоємцем будинку з надвірними спорудами по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси. Стягнути судові витрати. 16 березня 2017 року позивачами скерована до суду заява про уточнення позовних вимог, в якій просять суд визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності № 20 від 07 лютого 1969 року, видане [PERSON], на житловий будинок з надвірними спорудами по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси в частині вуличного порядкового номера майна, а саме пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси. Визнати недійсним свідоцтво про право власності від 24.10.80 року, видане державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори, згідно якого [PERSON] є власником ? частини житлового будинку по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси в частині вуличного порядкового номера спадкового майна, а саме пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.10.80 року, видане державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори, згідно якого [PERSON] успадкувала ? частину житлового будинку по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси в частині вуличного порядкового номера спадкового майна, а саме пров. Маяковського,4 в м. Черкаси. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 лютого 2015 року (реєстр № 1-2014) згідно якого [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку з надвірними спорудами по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси в частині вуличного порядкового номера спадкового майна, а саме пров. Маяковського,4 в м. Черкаси. Визнати, що [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку з надвірними спорудами по пров. Маяковського, 6-8 в м. Черкаси. В судове засіданні позивач [PERSON] не зявився, на попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та адвокат [PERSON] в судовому засіданні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, надали письмові заперечення щодо позовних вимог, які приєднані до матеріалів справи. Треті особи: [PERSON] [PERSON], [PERSON], скерували до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог заперечують. Треті особи [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились , причин неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертались. Представник КП «ЧООБТІ» [PERSON] в судове засідання не зявився, на попередніх судових засіданнях при вирішенні даного питання покладався на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентарної справи по домоволодіннях, що знаходться за адресою: м. Черкаси, пров. Маяковського, 4, 6, 8, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності з ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, укладеним на основі повно і всебічно зясованих обставин. Суд оцінює незалежність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого держнотконторою ввід 16.06.1981 року (реєстр 2-4244) [PERSON] належить 11/20 частин домоволодіння, розташованого по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом 01.09.2006 року (реєстр № 2-4244) [PERSON] належить 9/20 частин домоволодіння, розташованого по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 368 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів від 29.01.1969 року № 58 затверджено акт-прийому в експлуатацію будинку по пров. Маяковського, № 6-8 за гр. [PERSON] та визнано право власності на будинок по пров. Маяковського, № 6-8 за гр. [PERSON]. 10 лютого 1969 року Черкаським відділом комунального хозяйства видано свідоцтво № 20 від 07 лютого 1969 року на право особистої власності на жилий будинок, який знаходиться в м. Черкаси, провулок Маяковського, 4 та належить [PERSON]. [PERSON] є власником будинку по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину від 24.10.1980 року після смерті [PERSON]. 06 лютого 2015 року державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом згідно якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є [PERSON] Спадщина на яку видано свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по провул. Маяковського, 4 у м. Черкаси, який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Черкаською державною нотаріальною конторою 24 жовтня 1980 року за № 1-8401, свідоцтва про право власності, виданого Першою Черкаською державною нотаріальною конторою24 жовтня 1980 року за № 1-8399, зареєстрованих в Черкаському обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації 18 грудня 1980 року № 2730. Житловий будинок з прибудовами та підвалом під літ. «Л-1, л, л1, пд.», цегляний, загальною площею 82,2 кв.м., житловою площею 48,5 кв.м. та надвірні споруди: гараж під літ. «У». Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні були оглянуті та досліджені окремі інвентаризаційні справи на вищевказані будинки, а саме під літерою «А-1», що належить позивачам [PERSON] (9/20) і [PERSON] (11/20) та житловий будинок «Л-1», що належить відповідачу [PERSON], які розташовані на одній земельній ділянці. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що свідоцтво № 20 від 07 лютого 1969 року на право особистої власності на жилий будинок, який знаходиться в м. Черкаси, провулок Маяковського, 4, яке видано [PERSON] 10 лютого 1969 року Черкаським відділом комунального хозяйства в частині присвоєння порядкового номреу № 4 по провул. Маяковського в м. Черкаси не відповідає рішенню виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів від 29.01.1969 року № 58, яким затверджено акт-прийому в експлуатацію будинку по пров. Маяковського, за № 6-8 за гр. [PERSON] та визнано право власності на будинок по пров. Маяковського, за № 6-8 за гр. [PERSON]. Згідно листа ЧООБТІ від 24.06.15 року № 107з за матеріалами інвентаризаційних справ на домоволодіння № 4 та № 6-8 по пров. Маяковського у м. Черкаси, документи про надання будинку «Л-1», що належав [PERSON], номера «4» по пров. Маяковського відсутні. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, вислухавши сторони, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку про визнання недійсним свідоцтва про право особистої власності № 20 від 07 лютого 1969 року, видане [PERSON] в частині присвоєння порядкового номеру № 4 по провулку Маяковського в м. Черкаси,\~в звязку з його невідповідністю рішенню\~виконавчого комітету Черкаської міської Ради депутатів трудящих\~№\~58 від 29 січня 1969 року\~про затвердження акту прийому в експлуатацію та визнання права власності на будинок по провулку Маяковського № 6-8 в м. Черкаси за [PERSON]. Визнання судом недійсним свідоцтва про визнання недійсним свідоцтва про право особистої власності № 20 від 07 лютого 1969 року, видане [PERSON] в частині присвоєння порядкового номеру № 4 по провулку Маяковського в м. Черкаси не тягне за собою недійсність виданих на підставі вказаного свідоцтва документів, а саме: свідоцтво про право власності від 24.10.80 року, видане державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори, згідно якого [PERSON] є власником ? частини житлового будинку по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси; свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.10.80 року, видане державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори, згідно якого [PERSON] успадкувала ? частину житлового будинку по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси; свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 лютого 2015 року (реєстр № 1-2014) згідно якого [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку з надвірними спорудами по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси, а може бути підставою внесення відповідних змін для приведення у відповідність відповідно до рішення\~виконавчого комітету Черкаської міської Ради депутатів трудящих\~№\~58 від 29 січня 1969 року\~про затвердження акту прийому в експлуатацію та визнання права власності на будинок по провулку Маяковського № 6-8 в м. Черкаси за [PERSON]. Заява [PERSON] про застосування строку позовної давності не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому ЦК України встановлено винятки з цього правила щодо окремих вимог, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними (ч.ч. 2, 3 ст. 261 ЦК України). Саме до такого розуміння норм ст. 261 ЦК зводиться правовий висновок Верховного Суду України, зроблений під час розгляду справи № 6-75цс15 у постанові від 03.02.2016. З матеріалів справи вбачається, що про факт видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 лютого 2015 року, згідно якого [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку з надвірними спорудами по пров. Маяковського, 4 в м. Черкаси позивачам стало відомо 06 липня 2015 року, про що свідчить заява від 06.07.2015 року [PERSON] [PERSON] адресована державному нотаріусу Черкаської державної нотаріальної контори. Після чого позивачами був поданий позов до суду про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить копія рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2015 року. За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved