Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] 21 серпня 2014 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, зазначивши третьою особою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мрія». У судовому засіданні 27 жовтня 2014 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (а. с. 39). В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві та представник його інтересів у судовому засіданні посилались на те, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Дана квартира розташована на третьому та четвертому поверхах, поверхами нижче знаходиться квартира № 13, належна на праві власності [PERSON] Внаслідок проведеного відповідачем перепланування своєї квартири в квартирі позивача з 2013 року на підлозі почали з'являтись тріщини, у зв'язку з чим позивачем було замовлено будівельно-технічне дослідження, яке підтвердило причинно-наслідковий зв'язок між переплануванням відповідачем належної їй на праві власності квартири та пошкодженнями в квартирі, належної на праві власності позивачу. У зв'язку із зазначеним [PERSON] просив суд зобов'язати відповідача за власний рахунок привести до попереднього стану самовільно проведені перепланування та об'єднання квартир № 13 і № 14 за адресою: [ADDRESS] шляхом зведення несучої стіни між квартирами; стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 160 420,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., а також судові витрати по справі (а. с. 3-7). У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність, необґрунтованість та недоведеність, також стороною відповідача подана заява про застосування строків позовної давності за даним спором (а. с. 37). Треті особи для участі в розгляді даної цивільної справи представників не направили, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки у судове засіданні представників - не повідомили. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи № 2-9115/11, судом були встановлені наступні факти: На підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 16, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 15 вересня 1999 року, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а. с. 8). [PERSON] є власником квартир [ADDRESS] на підставі договорів купівлі-продажу квартири, посвідчених 21 квітня 2000 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч С.А. за реєстрованими № 838 та № 840 відповідно (а. с. 9, 10). Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 543 від 30 серпня 2000 року [PERSON] дозволено виконати перепланування та об'єднання квартир [ADDRESS] згідно проекту (а. с. 11). Згідно з комплексним висновком № 166 від 06 листопада 2000 року по робочому проекту перепланування квартир [ADDRESS], складеного начальником ІОС Укрінвестекспертизи Мовчан Ю.П., робочий проект перепланування зазначених квартир забезпечує міцність і експлуатаційну надійність несущих конструкцій існуючого житлового будинку по [ADDRESS] та рекомендується до погодження (а. с. 83-84). Листом за вих. № 0-101 від 13 лютого 2012 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області повідомило [PERSON] про те, що вважає за можливе проведення реєстрації квартири після проведеного перепланування та обєднання двох окремих квартир [ADDRESS] без додаткового введення в експлуатацію (а. с. 82). Крім того, відповідно до технічного висновку про стан конструкцій квартири [ADDRESS], зробленому ТОВ «Ленком Т» (ліцензія серії АГ №576114 строком дії з 05 квітня 2011 року по 05 квітня 2014 року), за результатами обстеження будівельних конструкцій вказаної квартири, яку після перепланування було об'єднано с квартирою №14, а також приєднано місце загального користування, встановлено, що в конструкціях перекриттів та стенах приміщень пошкодження та деформації відсутні, всі конструкції перебувають в нормальному стані, приєднана до квартири ділянка загального користування площею 8,2 кв.м є частиною коридору між об'єднаними квартирами №13 та №14 та подальша експлуатація квартири є можливою (а. с. 71-81). Відповідно до висновку № 18 експертного будівельно-технічного дослідження по заяві гр. [PERSON], складаного Науково-виробничим центром «Промстройпрогресс» 17 квітня 2014 року між незадовільним технічним станом не приданим для нормальної експлуатації) несучих конструкцій в межах квартири № 16 і самої квартири та перевлаштуванням частини приміщень квартир № 13 та № 14 - наявний прямий причинно-наслідковий зв'язок, у зв'язку з чим розмір матеріальної шкоди, завданого власником квартир № 13 та № 14 власнику квартири [ADDRESS] становить 160 420,00 грн. (а. с. 14-23). Висновком № 741-15 комісійної судової будівельно-технічної експертизи по справі № 2-9115/11, № 201/11086/14-ц, складеного експертами науково-дослідного інституту судових експертиз 10 лютого 2016 року на виконання відповідної ухвали суду, встановлено, що будівельні роботи по переплануванню квартир [ADDRESS] виконані у відповідності до проектно-технічної документації та дані роботи по переплануванню не порушують будівельні норми. Пошкоджень в квартирах № 13 та № 14 не встановлено. Загальний внутрішній технічний стан досліджуємих ділянок примикань та з'єднань приміщень квартири характеризується як добрий, візуальний огляд конструкцій не виявив деформацій, тріщин, усадок, уклонів в конструктивних елементах та інших наглядних факторів, які б характеризували не відповідний їх технічний стан або аварійність даних конструкцій. Щодо можливого впливу реконструкції 2 поверху (роботи з об'єднання квартир №13 та № 14) та можливого її впливу на приміщення вище розташованої квартири № 16 (3 та 4 поверхи) - при обстеженні конструкцій акцентувалась увага на стані опорних ділянок, місць примикань конструктивних елементів і з'єднань з вище розташованими та нижче розташованим поверхами та їх прив'язкою до місць реконструкції, перевірялась наявність в елементах оздоблення послаблень, розривів, сколів, корозій і деструктивних пошкоджень матеріалів, що можуть свідчити про зниження несучої здатності та впивати на працездатність конструкцій. Дослідженням встановлено відсутність руйнувань в квартирі № 16 в т.ч. спричинених роботами з реконструкції квартир № 13 та № 14, а виявлені пошкодження в квартирі № 16 не носять причинно-наслідкового зв'язку між роботами з реконструкції квартир № 13 та № 14 та враховуючи дані дослідження інших конструкційних складових будинку, їх локалізація та характер, можуть бути наслідком фізичного та експлуатаційного зношення елементів оздоблення квартири, умов експлуатації квартири в сукупності з можливими локальними короткочасними колишніми усадковими процесами будинку, у т.ч., можливо спричинених, проектними рішеннями щодо улаштування квартири у двох рівнях. Загалом, враховуючи дані дослідження стану конструкцій та опоряджувальних покриттів стін, підлог та стель квартири №16, та у відповідності до Стандарту зношення опоряджувальних конструкцій та покриттів складає від 20% до 40% - є окремі несправності, що не впивають на експлуатацію елемента і усуваються під час ремонту, елементи будівлі в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії, що згідно табл. 5.1 відповідає визначенню - стан «добрий» та «задовільний» (а. с. 113-144). З фототаблиць, доданих до висновку вбачається наявність тріщини у фасаді самої будівлі будинку [ADDRESS] (а. с. 136-143), а також те, що приміщення квартири № 16 потребує загального ремонту (а. с. 129). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, нормами Цивільного кодексу України . Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частинами 1 та 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, приймаючи до уваги висновок № 741-15 комісійної судової будівельно-технічної експертизи по справі № 2-9115/11, № 201/11086/14-ц, складеного експертами науково-дослідного інституту судових експертиз 10 лютого 2016 року на виконання відповідної ухвали суду, яким встановлена відсутність причинно-наслідкового зв'язку між переплануванням квартир [ADDRESS] та незадовільним (на думку позивача) технічним станом квартири №16, розташованої поверхом вище, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні даного позову у повному обсязі як у недоведеному. Крім того, роблячи такий висновок суд критично оцінює посилання позивача на висновок № 18 експертного будівельно-технічного дослідження по заяві гр. [PERSON], складаного Науково-виробничим центром «Промстройпрогресс» 17 квітня 2014 року як на підставу для ствердження спричинення позивачу відповідачем матеріальної шкоди внаслідок перепланування останньою належних їй на праві власності квартир № 13 та № 14, оскільки з візуальних даних, доданих до вказаного висновку (а. с. 22-23), взагалі неможливо встановити де саме, в чому саме та саме які пошкодження вони відображають, та, тим паче, що вартість усунення цих пошкоджень становить 160 420,00 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи результат розгляду справи, судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідачеві. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed