Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до Мар'янівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначено, що [INFO] року померла мати позивачів - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається із 13/25 часток житлового будинку [ADDRESS]. При житті померла склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно вона заповіла позивачам в рівних частках. Згідно діючого законодавства позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Однак, позивачі не можуть оформити своє право на спадщину на частину зазначеного вище житлового будинку, правовстановлюючі документи на житловий будинок були втрачені, а отримання дублікатів правовстановлюючих документів померлого власника його спадкоємцями неможливе. Таким чином, позивачі, як законні спадкоємці, мають всі законні права на належне їм спадкове майно, однак не можуть оформити своє право власності на належне їм майно і вільно ним користуватися. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно - по 13/50 часток житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання позивачі не з'явилися, від їх представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивачів про слухання справи за їх відсутності та в зв'язку з неявкою представника відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 10 лютого 1965 року Мар'янівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів громадянського стану про народження 02 липня 1951 року зроблено відповідний запис № 24. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 10 лютого 1965 року Мар'янівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів громадянського стану про народження 28 січня 1961 року зроблено відповідний запис № 3. Згідно свідоцтва про одруження, виданого 24 квітня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної ради м. Запоріжжя, 24 квітня 1998 року [PERSON] та [PERSON] одружились, прізвище чоловіка - [PERSON] та дружини - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження 24 квітня 1998 року зроблено запис № 77. Згідно копії заповіту, 04 серпня 2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1054, відповідно до якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, вона заповіла [PERSON] та [PERSON], в рівних частинах. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 07 квітня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] померла [INFO] року, про що 07 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис № 90. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - 13/25 часток житлового будинку [ADDRESS], які належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 23 січня 1990 року. Спадкоємцями за заповітом є позивачі. Інших спадкоємців за заповітом немає. У визначений законом строк позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрита спадкова справа. Згідно заяви від 14 квітня 2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], у визначений законом строк позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Згідно заяви від 14 квітня 2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], у визначений законом строк позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Однак, оформити своє право на спадщину позивачі не можуть, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно - житловий будинок були втрачені. Згідно роз'яснення щодо порядку оформлення документів приватного нотаріуса Михайлівського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 27 жовтня 2014 року, позивачам повідомлено, у зв'язку з відсутністю у них правовстановлюючого документу на 13/25 часток житлового будинку [ADDRESS], що належать спадкодавці [PERSON], питання щодо оформлення спадщини необхідно вирішувати в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що позивачі не можуть вільно користуватися належним їм спадковим майном у виді 13/25 часток житлового будинку [ADDRESS], оскільки вони, як законні спадкоємці, мають всі законні права на зазначене спадкове майно, але не можуть оформити своє право власності на нього, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачені. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання за позивачами права власності на спадкове майно - по 13/50 часток житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved