Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись з позовом до Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла майно своїм дітям [PERSON] та [PERSON] , в рівних частинах. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом подання нотаріусу у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини. [PERSON] помер [INFO] та не встиг оформити спадкових прав на майно. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивачі зазначають, що прийняли спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Позивачі в підготовче засідання не з`явилися, подали суду, кожен зокрема, заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. З матеріалів справи та наданих в підготовче засідання нотаріусом копій спадкових справ № 16/2010, заведеної після смерті [PERSON] та № 14/2019, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] (аркуш справи 17). За життя вона склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області 17 лютого 1997 року, та заповіла, зокрема спірний будинок своїм дітям [PERSON] та [PERSON] , в рівних частинах (аркуш справи 18), заповіт не змінений та не відмінений (аркуш спадкової справи 19, 53 зворот - 54). Спадщину за заповітом прийняли [PERSON] та [PERSON] шляхом подання заяв про прийняття спадщини (аркуш справи 46 зворот, 51 зворот). Позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (аркуш справи 55 зворот). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині та які прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] (аркуш справи 16). За життя останній заповіту не складав (аркуш справи 20, 59 зворот), позивач [PERSON] є спадкоємцем І черги за законом (аркуш справи 15). Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса, [PERSON] прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (аркуш справи 57 зворот - 58), отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (аркуш справи 65 зворот). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині та які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 27), а позивач [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , яку її чоловік прийняв після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але не оформив свої спадкових прав, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 28). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з довідками, виданими виконавчим комітетом Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 08 лютого 2019 року № 137 та від 22 квітня 2019 року №310 (аркуш справи 19-20) та витягом з погосподарської книги № 4 (аркуш справи 26), підтверджується право спадкодавців [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивачем [PERSON] виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (аркуш справи 29-34). Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивачів виникло право після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] . Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що Сереховичівській сільській раді Старовижівського району Волинської області було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 44). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав визнання за позивачами [PERSON] та [PERSON] права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачами витрати по оплаті судового збору залишити за ними у зв`язку з поданими про це письмовими заявами.

Outcome: approved