Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON],\~в особі\~представника [PERSON],\~звернувся з\~позовом про\~стягнення нарахованої\~але не\~виплаченої заробітної\~плати,\~стягнення середнього\~заробітку за\~час затримки\~розрахунку при\~звільненні,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що він\~перебував у\~трудових відносинах\~з ПАТ\~«Запоріжжяобленерго»,\~однак протягом\~останнього часу\~не отримував\~заробітну плату,\~у звязку\~з чим\~позивач розірвав\~трудовий договір\~на підставі\~ ч.\~1\~ст.\~36\~КЗпП України,\~але вдень\~звільнення заборгованість\~з заробітної\~плати,\~розрахункові та\~належні компенсації\~сплачені не\~були.Оскільки заборгованість по заробітній платі відповідачем, на даний час, не сплачена, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 45\~579, 16 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 05.03.2018 року по 05.08.2018 року, що складає 56\~973, 95 грн. Ухвалою суду від 23.08.2018 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON], в особі представника [PERSON], до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати, компенсацію за затримку розрахунків в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено провести перше судове засідання не пізніше 30-ти днів з дня відкриття провадження у справі без повідомленням (викликом) сторін, в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. 19.09.2018 року від відповідача\~надійшов відзив\~на позов,\~згідно до\~якого \~заборгованість із\~заробітної плати\~перед позивачем\~відсутня,\~вимоги позивача\~щодо стягнення\~компенсації за\~несвоєчасно виплачену\~заробітну плату,\~вважає не\~обґрунтованими і\~безпідставними,\~оскільки компенсація\~за несвоєчасну\~виплату заробітної\~плату буде\~розрахована відповідачем\~відповідно до\~вимог Закону\~України «Про\~компенсацію громадянам\~втрати частини\~доходів у\~звязку з\~порушенням строків\~їх виплати».Також, відповідачем подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 24.09.2018 року визначено провести друге судове засідання по справі за позовом [PERSON], до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати, компенсацію за затримку розрахунків, не пізніше 60-ти днів з дня відкриття провадження у справі без повідомленням (викликом) сторін, в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою суду від 26.10.2018 року визначено розгляд даної цивільної справи продовжити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання, витребувано у\~ПАТ «Запоріжжяобленерго» довідку про середньоденний заробіток [PERSON], а також довідку про кількість робочих днів з моменту звільнення та повного розрахунку. 25.10.2018 року позивач подав уточнену позовну заяву в якій посилаючись на ст.ст. 116, 117 КЗпП України просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з 05.03.2018 року по 21.08.2018 року у розмірі 82\~198, 22 грн. Згідно відзиву на уточнену позовну заяву, відповідач зазначив, що сума середнього заробітку позивачем розрахована без виключення (без віднімання) сум відрахувань, податків і зборів. Також зазначив, що 21.08.2018 року було здійснено повне погашення заборгованості по заробітній платі, та було здійснено нарахування компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати (несвоєчасна виплата заробітної плати за грудень 2017 року, січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року) у розмірі 633,94 грн. (сума компенсації після утримання податків та зборів), зазначена сума компенсації була погашена за вересень 2018 року (на суму 279,00\~грн.),\~жовтень 2018\~року (на\~суму 354,94\~грн.),\~листопад 2018\~року (на\~суму 3,00\~грн.)\~грудень (на\~суму 2,36\~грн.). На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову. Крім того, на вимогу суду відповідачем надана довідка про погашення заборгованості по заробітній платі перед позивачем за грудень 2017 року лютий 2018 року та поточна заробітна плата за березень 2018 року у розмірі 45\~579 грн. 16 коп., довідка про середньоденний дохід позивача, який складає 880,39 грн., а також зазначено кількість робочих днів з моменту звільнення до повного розрахунку, що складає 114 робочих днів. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, в уточнені позовній заяви просили справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав поданий до суду відзив на позов, та просив відмовити в задоволенні позову. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 43 Конституції України, держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Працівник має право на оплату своєї праці своєчасно на підставі укладеного трудового договору (ст. 21 Закону «Про оплату праці»). Згідно із ч. 5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобовязань щодо оплати праці. Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Заробітна плата повинна виплачуватися працівникові регулярно в робочі дні в строки, встановлені в колективному договорі, не рідше двох разів на місяць, не більше як через 16 календарних днів. Якщо день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше днів є порушенням строків виплати згідно зі ст. 241-1 КЗпП України. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжжяобленерго» та 05.03.2018 року звільнений на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП, що підтверджується копією трудової книжки. Заборгованість з заробітної плати була сплачена позивачу лише 21.08.2018 року, що підтверджується наданою відповідачем довідкою від 18.09.2018 року про погашення заборгованості по заробітній платі перед позивачем за грудень 2017 року лютий 2018 року та поточної заробітної плати за березень 2018 року у розмірі 45\~579 грн. 16 коп. Зазначені обставини визнані відповідачем і, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин і добровільності їх визнання, ці обставини в силу положень ст. 82 ЦПК не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Отже наявна затримка в розрахунку при звільненні з 05.03.2018 року по 21.08.2018 року. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої повязана відповідна виплата. Згідно п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду. Згідно довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» середньоденна заробітна плата позивача складає 880,39 грн. Відповідно до вимог «Порядку обчислення середньої заробітної плати», суд виходить з наступного розрахунку середнього заробітку за час затримки: -880,39 грн.- середньоденний дохід позивача згідно довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго»; - 114 робочих днів за період з 05.03.2018 року по 20.08.2018 року (березень 2018 року - 18 робочих днів, квітень 2018 року - 19 робочих днів, травень -21 робочих днів, червень - 20 робочих днів, липень 2018 року - 22 робочих днів, серпень 2018 року - 14 робочих днів). Таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку складає 100\~364,46 грн. з розрахунку: 114 робочих днів х 880,39 грн. середньоденна заробітна плата позивача. Однак, разом з тим, виходячи зі змісту та розміру позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 82\~198,22 грн., суд приходить до висновку, що не виходячи за межі розміру позовних вимог, стягненню з відповідача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 82\~198,22 грн. При цьому, заперечення представника відповідача про те, що з вказаної суми суд повинен відрахувати податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, не приймається до уваги, оскільки відповідно до п.п. 168.1.1.1 ст. 168\~Податкового кодексу\~України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподаткований дохід на користь платника податків, зобовязаний утримувати податок із суми такого доходу. Таким чином, обовязок щодо нарахування, утримання податків законодавством покладено на податкового агента, яким є відповідач. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення заробітної плати, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому\~ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved