Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

[PERSON] 24.03.2016 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з до [PERSON] про стягнення боргу, яким просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за розпискою в розмірі 40 711,84 грн., з яких 39 740,40 складає основна сума боргу з урахуванням індексу інфляції, 971,44 грн. сума трьох процентів річнх та судові витрати в сумі 551, 21 грн. посилаючись на те, що 01 квітня 2015 року між ним та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав він [PERSON] 33 200 грн. та зобов'язався повернути кошти, в строк до 23.05.2015 року. Проте відповідач свої зобовязання за договором позики від 26 листопада 2015 року не виконує внаслідок чого станом на 21.03.2016 року основна сума заборгованості за договором позики з урахуванням індексу інфляції становить 39 740,40 грн., загальна сума сума трьох відсотків річних 971,44 грн., а всього заборгованість відповідача перед позивачем становить 40 711,84 грн., в зв'язку з чим просив позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позовну заяву. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 28 000 грн., оскільки повертав позивачу кошти у розмірі 2000 грн. та 3200 грн. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши надані позивачем докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 01 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики (розписка), відповідно до якого [PERSON] надав в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 33 200 грн., який останній зобов'язався повернути до 23.05.2015 року, про що свідчить розписка ( а.с.8). Проте відповідач не виконує зобов'язання за договором позики, кошти не повертає в результаті чого станом на 21.03.2016 року основна сума заборгованості за договором позики з урахуванням індексу інфляції становить 39 740,40 грн., загальна сума сума трьох відсотків річних 971,44 грн., а всього заборгованість відповідача перед позивачем становить 40 711,84 грн. (а.с. 6-10). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1047 ЦК України встановлює письмову форму для договору позики, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики достовірно встановлено, то суд за необхідне задовольнити частково позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача суму борги в розмірі 28 000 грн., оскільки позивач в судовому засіданні не заперечував факту повернення відповідачем коштів у розмірі 2000 грн. та 3200 грн., індекс інфляції становить 1407,79 грн. та трьох відсотків річних за період з 24.05.2015 року по 21.03.2016 року в розмірі 695 грн., а всього 30102,79 грн. на підставі ст. 625 ЦК України. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial