Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ), [PERSON] (далі - [PERSON] ) звернулися до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України. Заява обґрунтована тим, що заявники є батьками померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Донецьк Донецької області. Отримати свідоцтво про смерть у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ встановлено зразку. Наведене позбавляє заявників можливості отримати свідоцтво про смерть, як документ, який має законну силу на території України з метою подальшого оформлення спадкових прав. У зв`язку чим [PERSON] та [PERSON] просять суд встановити факт смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України. В судове засідання заявники не прибули, подали до суду заяви, у яких просили проводити розгляд заяви без їхньої участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибула, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, заперечень по суті заяви не має. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.1988 [PERSON] (далі - [PERSON] ) народився [INFO] у м. Горлівка Донецької області (а.с.21). Його батьками зазначені: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер у м. Донецьку, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.12.2020, виданим «Відділом ЗАГС Єнакієвського державного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», та лікарським свідоцтвом про смерть №260 від 04.12.2020, виданою «КУ ЦГКБ №24» (а.с.22, 23). Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У відповідності до Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» від 07.02.2019 №32/2019 м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 вказаного Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Оскільки довідку про причину смерті було видано установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, відомості про смерть не внесені до єдиної бази, тому вказана довідка не вважається документом, виданим державним органом України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Пунктом 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 передбачено, що за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Згідно із ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З матеріалів справи судом встановлено, що встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації смерті їхнього сина та в подальшому оформлення спадкових прав. Оскільки заявники є громадянинами України, їхній син [PERSON] помер на території, яка є тимчасово окупованою, після його смерті заявники не можуть отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а отримані свідоцтва про смерть не можуть бути використані заявниками для реєстрації смерті на території України та не визнаються державними органами України, з метою захисту їхніх законних прав та інтересів, оформлення спадкових прав, суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] , громадянина України, який народився [INFO] у м. Горлівка Донецької області, - [INFO] в м. Донецьк Донецької області, який знайшов підтвердження в суді. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Outcome: approved