Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

[PERSON] (далі - Заявник) звернулась до Попільнянського районного суду Житомирської області із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування своїх доводів Заявник вказує, що [INFO] помер її колишній чоловік - [PERSON], місце проживання якого до дня смерті було зареєстровано за адресою: м.Джанкой Автономна Республіка Крим, що підтверджується свідоцтвом про смерть. В зв'язку з тим, що померлий є батьком їх сина - [PERSON], [INFO], у Заявника виникла необхідність у призначенні дитині пенсії по втраті годувальника. Вищевказане свідоцтво про смерть не приймається державними органами, так як акти громадянського стану, видані на тимчасово окупованих територіях Криму, Донбасу не визнаються, а органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на вказаній території, а тому з метою заведення спадкової справи у нотаріуса потрібно надати свідоцтво про смерть, видане органом державної реєстрації актів цивільного стану України. Проте звернувшись до Попільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирської області з метою державної реєстрації смерті [PERSON], заявниці було відмовлено через не пред'явлення документу встановленої форми про смерть. Місце смерті [PERSON] є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України, а саме: Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та постановою ВР України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». На підставі вищевикладеного, Заявник просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця села Привільне Роздольненського району Кримської області, який помер [INFO] в місті Джанкой Автономна республіка Крим. В судовому засіданні Заявник подану заяву підтримала, просила її задоволити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечував в задоволенні заявлених вимог. Суд, вислухавши заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 30 серпня 2018 року Армянським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис № 266, [PERSON], [INFO], помер [INFO], місце смерті вказано - місто Джанкой. /а.с.3/ Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], [PERSON], [INFO], після реєстрації 22 травня 2010 року шлюбу змінила прізвище на - [PERSON]. /а.с.4/ Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 47 від 11 травня 2007 року, після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище - [PERSON]./ а.с.5/ Як вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO] вказано: [PERSON] та [PERSON]. /а.с.6/ З відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 29 березня 2019 року за вих. № 212/9.12-60, виданої Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вбачається, що [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті - [PERSON], який помер [INFO] в місті Джанкой Автономної Республіки Крим, в зв'язку з відсутністю у заявника документа, який може бути підставою для державної реєстрації смерті. Пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положень статті 49 ЦК України, актами цивільного стану є смерть фізичної особи, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно частини четвертої статті 49 ЦК України, реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Положення частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою. Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров'я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Згідно статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до частини другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Заявник є матір'ю [PERSON], батьком якого був померлий та має намір зареєструвати смерть [PERSON] у передбаченому законодавством України порядку, але відсутність належно оформленого свідоцтва про смерть чинить їй перешкоди у цьому. Згідно частини першої статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом було встановлено, що [INFO] в місті Джанкой Автономної Республіки Крим, помер [PERSON] та встановлення даного факту, має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті батька її сина. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки знайшла своє повне підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

Outcome: approved