Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] 03.03.2017 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, зміну прізвища та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 05.08.2010 року у Хирівській міській раді Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них є дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Протягом двох років відповідач проживає окремо. У їхніх відносинах відсутнє взаєморозуміння та повага. Відповідач зловживає алкогольними напоями, перестав матеріально забезпечувати їхню доньку. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним. Відповідач є військовослужбовцем, на даний момент служить у м.Житомир. Позивач з донькою проживає у м.Львові. Через зловживання відповідачем спиртними напоями, вважає за необхідне визначити місце проживання доньки з нею, оскільки вона спроможна забезпечити належний догляд дочці, забезпечити її усім необхідним, створити для неї належні соціально-побутові умови проживання. Відповідач довгий період може перебувати на службі без вихідних, заступає в нічні наряди, має схильність до зловживання спиртними напоями, що може негативно позначитися на вихованні доньки. Позивачка працює на постійній роботі, має нормований робочий графік. Постійно стежить за станом здоровя дитини. У відповідача відсутні інші діти, непрацездатні батьки, які перебувають на його утриманні. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.08.2010 року у Хирівській міській раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №12, визначити місцем проживання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], з позивачкою, стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки в розмірі ? частки від його доходів. В подальшому, позивачем було уточнено позовні вимоги, а саме: просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.08.2010 року у Хирівській міській раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №12, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Білецька», стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі ? частки від його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві та в уточненні до неї. Відповідач повторно в\~ судове\~ засідання\~ не зявився, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлявся (а.с.32),\~ письмове заперечення на позовну заяву та заяву про розгляд справи у його відсутності, не надав. З довідки Укрпошти, форма 20, вказано причину повернення судової повістки «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.45-48). Однак, з довідки Старосамбірського РС ГУДМС у Львівській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [INFO](а.с.17). Згідно абзацу третього ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене відповідачу належним чином. Суд із згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення\~ позивачки, допитавши її в якості свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає \~частковому задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 05.08.2010 року, зареєструвавши шлюб у Хирівській міській раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №12 (а.с.5). Від спільного подружнього життя з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Допитана позивач в якості свідка показала, що втратила почуття любові та поваги до відповідача, з 2015 року не проживають разом, оскільки він зловживав алкогольними напоями, матеріально та фінансово сімю не забезпечує, зароблені кошти витрачав на алкогольні напої, ображав її нецензурними словами. Із-за такої поведінки відповідача вона втратила любов та повагу до нього. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, подружні стосунки між сторонами фактично припинені, стали чужими, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету, позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача. Неявка в судове засідання відповідача також свідчить про його байдуже ставлення до збереження сімї. Позовні вимоги позивачки \~ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим, оскільки між сторонами втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, так як шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання, а тому їхній шлюб підлягає розірванню. Дитину сторін залишити на вихованні з позивачкою, з огляду на те, що вона проживає з нею. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому вимогу позивачки щодо відновлення її дошлюбного прізвища [PERSON], - слід задовільнити. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, то таку слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно норм ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку(доходу матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.09.2005 року №2901-1У, який набрав чинності з 15.10.2005 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу та відповідно до ч.2 ст. 182 СК України ( із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 17.05.2017 року №2037-У111, який набрав чинності з 08.07.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує її вік, матеріальне становище, яке є задовільне, стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати дитину, так як є працездатним, здоровим, інших неповнолітніх дітей чи утриманців відповідач немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться (документів, які б свідчили про інше, відповідачем суду не представлено), а також те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від доходів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.03.2017 року включно по 07.07.2017 року, та з 08.07.2017 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. В решта позовних вимогах, - відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 03.03.2017 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання щодо понесених судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України. А тому,

Outcome: partial