overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] 10 січня 2018 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить: - стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти її утримання в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дочкою [PERSON] [INFO] трирічного віку, а саме до 22.08.2020 року. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач позов визнав, про що також надав відповідну заяву. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє повністю. У відповідності до частини 2 статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У звязку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] 10 січня 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 19 червня 2009 року зареєстрували шлюб, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2017 року шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила суд шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище «Лисенко». Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, про підстави та обставини якого пояснили так, як це викладено в заяві та позивач просила стягнути з відповідача половину понесених нею судових витрат. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в звязку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, заслухавши пояснення позивача та його уповноваженого представника, відповідача, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 червня 2009 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 348, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2017 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище «Лисенко». В відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати за згодою позивача слід покласти на сторони в рівних частинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] 10 січня 2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов відсутністю взаєморозуміння між нею та чоловіком, в звязку з чим спільне сімейне життя в них не склалося в збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Позивачка в судове засідання не зявилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 2010 року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Сумської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БП № 054393, актовий запис № 201 (а.с. 2). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач позов визнав повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

[PERSON] 10 січня 2018 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Голубівка /раніше м. Кіровськ/ Луганської області, причина смерті - цироз печінки. Антрацитівський МРВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є дружиною громадянина України [PERSON], [INFO], який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-10). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №828 від 30 листопада 2017 року, виданих «Державною установою «Стахановське відділення судово-медичних експертиз» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 11), [PERSON] помер [INFO] в терапевтичному відділенні «ДУ «КЦМБЛ» м. Кіровськ, причина смерті - цироз печінки. Факт смерті [PERSON] також підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим «Відділом запису актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ЛНР» (а.с. 13), яке видане на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Антрацитівський МРВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції відмовив [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу невстановленого зразка на території, непідконтрольній українській владі (а.с. 4). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, звернутися за захистом своїх невизнаних прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] 10 січня 2018 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Донецьк, причина смерті - гострий або хронічний пієлонефрит. Антрацитівський МРВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому з метою отримання допомоги на поховання та спадщини просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є дружиною громадянина України [PERSON], [INFO], який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-9). Відповідно до довідки про причину смерті №3507 від 27 грудня 2017 року, виданої «Відділом судово-медичної експертизи Республіканського бюро судово-медичної експертизи» так званої «Донецької народної республіки» (а.с. 6), [PERSON] помер [INFO], причина смерті - цироз гострий або хронічний пієлонефрит. Факт смерті [PERSON] у Київському районі м. Донецьк також підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим «Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції так званої ЛНР» (а.с. 5), яке видане на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Антрацитівський МРВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції відмовив [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу невстановленого зразка на території, непідконтрольній українській владі (а.с. 4). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

[PERSON] 10 січня 2019 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її чоловік [PERSON] помер 05 листопада 2018 року на тимчасово окупованій території в м. Алчевськ Луганської області, причина смерті гостре отруєння окисом вуглецю. Антрацитівський МРВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть чоловіка у звязку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не зявилася, в заяві на імя суду просить справу розглянути за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить справу розглянути за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до\~\~ч.\~1\~ст.\~317\~цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є дружиною громадянина України [PERSON],\~[INFO],\~який був\~зареєстрований та\~проживав на\~тимчасово окупованій\~території за\~адресою:\~вул.\~Сарматська,\~42/143,\~м.\~Алчевськ Луганської\~області (а.с. 3-11). Відповідно до довідки про причину смерті №850 від 06 листопада 2018 року, виданої «Державною установою «Алчевське міське відділення Луганського республіканського бюро судово-медичних експертиз» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 12), [PERSON] помер 05 листопада 2018 року, причина смерті гостре отруєння окисом вуглецю. Факт смерті [PERSON] в м.\~Алчевську Луганської\~області підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим «Відділом запису актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ЛНР», яке видане на тимчасово непідконтрольній українській владі території (а.с. 14), фотокарткою з місця поховання (а.с. 16). Антрацитівський МРВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції відмовив заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу невстановленого зразка на території, непідконтрольній українській владі (а.с. 13). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно\~ приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] 10 січня 2019 року пред`явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 04 серпня 2018 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що від шлюбу у них дітей немає та із вересня 2018 року вони не підтримують із відповідачем шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім`ї є неможливиим, і просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, оскільки остання відмовляється його розірвати у позасудовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог з підстав, які викладені у позовній заяві та не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засіданняшляхом розміщеня оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про укладення шлюбу відомо, що сторони уклали шлюб 04 серпня 2018 року (арк.справи 6). Згідно із ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] 10 травня 2016 року звернувсь до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 06 вересня 2007 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року вони припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали різність характерів, відсутність порозуміння та довір'я. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, причини неявки суд не повідомила, тому суд вважає за необхідне справу розглянути за її відсутності заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи (а.с. 3-5), свідчать про наступне. Сторони з 06 вересня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року вони припинили шлюбні відносини у зв'язку з різністю характерів, відсутністю порозуміння та довір'я. Відомості щодо наявності /відсутності/ спору про поділ майна та місця проживання дитини в позовній заяві відсутні. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] 10 травня 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 22 вересня 2012 року зареєстрували шлюб, мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З листопада 2016 року шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та обовязки подружжя, непорозумінь та суперечок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. На даний час він проживає з іншою жінкою, з якою має намір одружитися та створити нову сімю. Вважає, що сімя їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, тому просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила залишити їй шлюбне прізвище «Москаленко». Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 вересня 2012 року в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 362, мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З листопада 2016 року не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та обовязки подружжя, непорозумінь та суперечок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо, позивач має іншу сімю і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, залишити відповідачу шлюбне прізвище «Москаленко».

Outcome: approved