Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

[PERSON] 21.04.2021 звернулась з позовом до [PERSON] , Великолюбінської селищної ради Львівської обл. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , мотивуючи тим, що батько з 2005 року працював у Росії, на початку 2018 року перервався з ним зв`язок, а в травні 2020 року він отримав повідомлення про смерть батька, далі звернувся із запитом до Міністерства юстиції України, а в квітні 2021 року отримав свідоцтво про смерть батька [PERSON] [INFO] . Що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, 04.04.2021 звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, але нотаріус у прийнятті заяви відмовила, через пропуск строку для її подання, тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. В судове засідання позивач не з`явився, 08.10.2021 подав заяву у якій позов підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності. Від стягнення судових витрат з відповідачів відмовився. Представник Великолюбінської селищної ради Львівської обл. в судове засідання не з`явився, 08.10.2021 подав заяву про визнання позову і розгляд справи за відсутності їх представництва. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 21.09.2021 подала заяву у якій позов визнала, просила про розгляд справи за її відсутності (а.с.45). Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. [PERSON] , що видно із копії свідоцтва про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.06.2015 (а.с. 7-9), є сином спадкодавця [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 04.03.2021 (а.с. 15) видно, що [PERSON] помер [INFO] у м. Начальчік, Кабардіно-Балакарська Республіка, Росія, Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як убачається із змісту позову, із копій запитів від 02.06.2020 та повідомлень Міністерства юстиції України від 30.06.2020 і 04.12.2020, повторного свідоцтва про смерть (а.с.10-12, 15), [PERSON] свідоцтво про смерть смерть батька [PERSON] 21.05.2018 отримав тільки у квітні 2021 року. Із повідомлення приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Голубець І.Г. № 27/01-16 від 05.04.2021 (а.с.26) убачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] у шестимісячний строк не звернуся в нотаріальну контору для прийняття спадщини з поважних причин, через відсутність достовірної інформації про смерть спадкодавця, а тому визначає йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини, терміном три місяці.

Outcome: approved