Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення матеріальної шкоди в якому вказує, що Відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, а саме 24 листопада 2017 року, близько 20.00 години, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем марки ВАЗ, модель 21051, державний номерний знак [NUMBER] , на якому рухався автодорогою Ставище-Попільня, 39 км + 400 м між смт.Корнин та селищем Корнинським, Попільнянського району, Житомирської області в напрямку смт.Корнин. На зазначеній ділянці дороги, [PERSON] , порушуючи п.10 та п.11.3 Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу для руху зустрічного транспорту, де зіткнувся із технічно справним автомобілем марки ВАЗ, модель 217030, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в напрямку селища Корнинське, Попільнянського району, Житомирської області та яким керував водій [PERSON] . В результаті протиправних дій [PERSON] та зіткнення транспортних засобів, зазначені автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а пасажири [PERSON] та [PERSON] тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості. Позивач зазначає, що протиправними діями Відповідача, які привели до вчинення ним 24 листопада 2017 року дорожньо - транспортної пригоди, був пошкоджений його власний автомобіль марки ВАЗ 217030, державний номерний знак [NUMBER] та йому була спричинена матеріальна шкода, яку Відповідач повинен відшкодувати, оскільки в результаті ДТП, яка мала місце 24 листопада 2017 року та яку спричинив Відповідач, його автомобіль ВАЗ-217030, державний номерний знак [NUMBER] , зазнав суттєвих механічних пошкоджень. Загальний розмір матеріальної шкоди, яка була спричинена Позивачу протиправними діями Відповідача складає - 91014.85 гривень, з яких: - 84714.85 гривень - шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу; - 3000 гривень - витрати на проведення автотоварознавчої експертизи; - 2000 гривень - витрати на проведення додаткової автотоварознавчої експертизи; - 1300 гривень - послуги евакуатора. На підставі вищевикладеного, Позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] матеріальну шкоду, завдану в результаті вчинення протиправних дій, в розмірі 91014.85 гривень, яка складається з: - 84714.85 гривень за пошкодження автомобіля ВАЗ 217030, державний номерний знак [NUMBER] ; - 3000.00 гривень за проведення автотоварознавчої експертизи № 061/18 від 07 лютого 2018 року; - 2000.00 гривень за проведення додаткової автотоварознавчої експертизи № 061-1/18 від 10 червня 2019 року; - 1300.00 гривень за послуги евакуатора по транспортуванню автомобіля ВАЗ 217030, державний номерний знак [NUMBER] з місця ДТП в с.Корнин до смт.Попільня Житомирської області та стягнути судові витрати. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суд, вислухавши Позивача та представника Відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та справу № 288/930/19, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки ВАЗ 217030, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . /а.с.5/ Як вбачається з вироку Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 червня 2018 року в справі № 288/116/18, 24 листопада 2017 року близько 20 години 00 хвилин, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем марки «ВАЗ», модель 21051, д.н.з. [NUMBER] , рухався автодорогою Ставище - Попільня, 39 км + 400 м, між смт. Корнин та селищем Корнинським, Попільнянського району, Житомирської області, правою смугою руху, в напрямку смт. Корнин. На даній ділянці дороги, [PERSON] в порушення вимог п.10.1 та п. 11.3 Правил дорожнього руху України, згідно яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, виїхав на смугу для руху зустрічного транспорту, де зіткнувся із автомобілем марки «ВАЗ», модель «217030», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в напрямку селища Корнинського Попільнянського району Житомирської області. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України і призначено [PERSON] покарання за частиною 2 статті 286 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. На підставі статті 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням протягом двох років шести місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. /а.с.34-35/ Вироком Житомирського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року в справі № 288/116/18, апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області задоволено, апеляційну скаргу обвинуваченого [PERSON] залишено без задоволення. Вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 червня 2018 року щодо [PERSON] за частиною 2 статті 286 КК України в частині призначеного покарання скасовано. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким [PERSON] визначено покарання за частиною 2 статті 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі статті 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців. /а.с.36-38/ Відповідно до Висновку № 061/18 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 07 лютого 2018 року: - вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 217030, державний номер [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, що сталась 24 листопада 2017 року, ставить 251047.68 гривень; - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 217030, державний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП, що сталась 24 листопада 2017 року, становить 104714.85 гривень, вартість проведеної експертизи становить - 3000.00 гривень. /а.с.6-24/ Відповідно до Висновку № 061-1/18 додаткового експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості утилізації колісного транспортного засобу від 10 червня 2019 року: - вартість утилізації автомобіля ВАЗ 217030, державний номер [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, що сталась 24 листопада 2017 року, станом на дату проведення дослідження становить 20000.00 гривень, вартість проведеної експертизи - 2000.00 гривень. /а.с.25-31/ Згідно товарного чеку від 24 листопада 2017 року, за послуги евакуатора з перевезення автомобіля після ДТП с.Корнин-смт.Попільня, сплачено кошти в розмірі 1300.00 гривень. /а.с.32-33/ Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 листопада 2019 року в справі № 288/411/19, позов [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково. Стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] , матеріальну шкоду в розмірі 91014 гривень 85 копійок, а саме: - 84714,85 грн. - шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу; - 1300 грн. - витрат на евакуацію автомобіля з місця ДТП; - 3000 грн. - витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження № 061/18 від 07 лютого 2018 року; - 2000 грн. - витрат на проведення додаткового експертного автотоварознавчого дослідження № 061-1/18 від 10 червня 2019 року та пеню в розмірі: - 17341,22 грн. - за прострочення виплати належного [PERSON] страхового відшкодування. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі: - 3360 грн. витрат на евакуацію автомобіля зі штраф - майданчику до місця проживання та моральну шкоду в розмірі 30000 гривень. Вирішено питання про розподіл судових витрат. /а.с.39-45/ Постановою Житомирського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року в справі № 288/411/19, рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 листопада 2019 року в частині вимог до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС». /а.с.46-47/ В судовому засіданні також було досліджено матеріали цивільної справи № 288/411/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Як вбачається з Висновку № 15 судової автотоварознавчої експертизи від 28 січня 2021 року: 1. Вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 217030, реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП, яка сталась 24 листопада 2017 року матеріального збитку складає: 251047.68 гривень; 2. Коефіцієнт фізичного зносу на пошкодженні складники (деталі) автомобіля марки ВАЗ 217030 реєстраційний номер [NUMBER] складає: 0.55; 3. Вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки ВАЗ 217030 реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП, яка сталася 24 листопада 2017 року складає: 102994.10 гривень; 4. Ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ 217030 реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП, яка сталась 24 листопада 2017 року складає: 102994.10 гривень. /а.с.97-100/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з Відповідача матеріальну шкоду в розмірі 91014.85 гривень з тих підстав, що протиправними діями Відповідача, які привели до вчинення ним 24 листопада 2017 року дорожньо - транспортної пригоди, був пошкоджений його власний автомобіль марки ВАЗ 217030 та йому була спричинена матеріальна шкода. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього і в її заподіянні. Частиною шостою статті 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вина Відповідача в дорожньо-транспортній пригоді за наявності доданого до матеріалів справи вироку суду та те, що порушення Відповідачем Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками доказуванню не підлягає. Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно частин першої, другої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (далі - Постанова № 6) встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до Цивільного кодексу України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. При заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов`язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено. Частинами першою, другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог пункту 3, 4 Постанови № 6, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним. Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 9 Постанови № 6 встановлено, що при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Позивач просить стягнути з Відповідача майнову шкоду в розмірі - 84714.85 гривень за пошкодження свого автомобіля, виходячи з розрахунку завданої матеріальної шкоди, яку було визначено у висновку експерта № 061/18 від 07 лютого 2018 року в розмірі 104714.85 гривень з вирахуванням коштів в розмірі 20000.00 гривень, які було отримано за утилізацію автомобіля. Під час розгляду справи за клопотанням Відповідача було проведено судову автотоварознавчу експертизу та у висновку експерта № 15 від 28 січня 2021 року /а.с.97-100/ визначено вартість матеріального збитку заподіяного Позивачу в розмірі - 102994.10 гривень, а тому суд при визначені розміру завданої шкоди враховує даний висновок, в зв`язку з чим розмір завданої шкоди з врахуванням відшкодування коштів на утилізацію автомобіля в розмірі 2000.00 гривень, становить - 82994.10 гривень. Крім того, Позивач поніс витрати на послуги евакуатора в розмірі - 1300.00 гривень /а.с.32/ та проведення експертиз в розмірі - 5000.00 гривень /а.с.24, 31/. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За наведених обставин суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню та з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача відшкодування матеріальної шкоди в розмірі - 89294.10 гривень, так як Позивач має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди та дані витрати підтверджено наданими доказами, а тому стягнення вказаних коштів з Відповідача відповідає обставинам справи та вимогам законодавства. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За наведених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 910.15 гривень /а.с.1/, проте враховуючи часткове задоволення заявлених Позивачем майнових вимог, з Відповідача з врахуванням пропорційності задоволених позовних вимог підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі - 892.95 гривень.

Outcome: partial