Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] 14 грудня 2020 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та уточнивши позовні вимоги просить припинити право приватної спільної часткової власності [PERSON] з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності і визнати право приватної власності за [PERSON] на житловий будинок літ. «Б,б3,б4», загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., літня кухня літ. «П», гараж літ. «П1», навіс літ. «П2», убиральня літ. «Т1», вимощення І, огорожа №1, 7-10, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивував тим, що він є власником 20/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Співвласниками інших частин будинку є: [PERSON] - 10/100 частин; [PERSON] -7/100 частин; [PERSON] - 9/100 частин; [PERSON] - 10/100 частин; [PERSON] - 27/100 частин; [PERSON] - 17/100 частин. Позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідачів в телефонному режимі, а також відповідачам було запропоновано звернутись для цього до нотаріуса, для чого направляв на адреси відповідачів листи з пропозицією відвідати нотаріальну контору, проте відповідачі нічого не пояснюючи і без поважних причин відмовляються відвідати нотаріальну контору і посвідчити відповідний договір виділення в натурі часток із спільної часткової власності. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягав та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої позов визнала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої позов визнала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої позов визнала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої позов визнала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, виданого [PERSON] , складеного Комунальним підприємством «Інвентаризатор» від 04.12.2019 року, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який складається з: житловий будинок літ. «Б,б3,б4», загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., житловий будинок літ. «В1,В2,в1,в3», загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., погріб під «а1», погріб літ. «б5», навіс літ. «в4», сарай літ. «Д». убиральня літ. «Д1», гараж літ. «Ж1», сарай літ. «З», убиральня літ. «З1», сарай літ. «И», убиральня літ. «К1», сарай літ. «Л», сарай літ. «О», сарай літ. «О1», літня кухня літ. «П», гараж літ. «П1», навіс літ. «П2», убиральня літ. «Т1», сарай літ. «Я», ганок літ. «а5», ганок літ. «а6», вимощення І, вигрібна яма ІІ, огорожа №1, 3-10, за технічними показниками може бути поділено. Склад новоутворених об`єктів нерухомого майна та їх адреси: [ADDRESS] , житловий будинок літ. «Б,б3,б4», загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., літня кухня літ. «П», гараж літ. «П1», навіс літ. «П2», убиральня літ. «Т1», вимощення І, огорожа №1, 7-10. [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 20/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 01 серпня 1972 року, посвідченого нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори, зареєстровано у реєстрі за №2763. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , який виготовлено станом на 04.12.2019 року Комунальним підприємством «Інвентаризатор», де замовником вказано [PERSON] , за ним значиться житловий будинок літ. «Б,б3,б4», загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., літня кухня літ. «П», гараж літ. «П1», навіс літ. «П2», убиральня літ. «Т1», вимощення І, огорожа №1, 7-10. Інші 17/100 частини жилого домоволодіння, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 28.01.2000 року, посвідченого нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Крисюк Л.В., зареєстровано у реєстрі за №116. Інші 27/100 частини жилого домоволодіння, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.1998 року, посвідченого нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Крисюк Л.В., зареєстровано у реєстрі за №1603. Інші 10/100 частини жилого домоволодіння, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] , на підставі договору дарування від 21.01.1997 року, посвідченого Котовською міською державною нотаріальною конторою, зареєстровано у реєстрі за №І-65. Інші 9/100 частини жилого домоволодіння, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] , на підставі рішення Котовського міського народного суду Одеської області від 14.12.1998 року у справі 2-573/1998р. Інші 7/100 частини жилого домоволодіння, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.1989 року, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою, зареєстровано у реєстрі за №2949. Інші 10/100 частини жилого домоволодіння, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] , на підставі договору дарування від 16.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Крисюк Л.В., зареєстровано у реєстрі за №2220. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, розпоряджатись, користуватись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд. Частиною першою ст.356 ЦК України передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч.1, 2, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною 1 ст.377 ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч.1,2 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення. Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття. У відповідності до п.«г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. Вказана правова позиція Верховного Суду України висловлена у постановах від 23.12.2015 року у справі № 6-244цс15, від 12.10.2016 року, № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 року у справі № 910/18560/16. Згідно з ч.1ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до п.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з ст. 364 ЦК України співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з положеннями ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інші співвласники перешкоджають йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такі співвласники мають право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Враховуючи, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, частка об`єкту може бути виділена в натурі, проте відповідач не оформив своє право власності на 20/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що унеможливлює виділення частки житлового будинку у позасудовому порядку, тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч. 4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved