Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] 30.06.2020 року звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави із заявою, в якій просить встановити факт неправильності запису у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 20 липня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Соломко З.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2246, номеру державного акту на право приватної власності на землю 000634 та вважати правильним у вказаному свідоцтві про право на спадщину за заповітом номер державного акту на право приватної власності на землю 000635. В обгрунтування заяви вказувала, що при оформленні спадщини було виявлено помилку між відомостями свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягами з державного земельного кадастру про земельну ділянку, а саме в частині номеру державного акту на право приватної власності на землю, допущена помилка перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. В судове засідання заявниця не з`явився, надала заяву, в якій подану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Полтавського обласного державного нотаріального архіву надіслав лист, в якому просив розглядати справу без участі їх представника, при вирішенні справи покладались на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом заявниця [PERSON] прийняла спадщину після свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , про що державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Соломко З.В. заведена спадкова справа за № 175/337 за 2000 рік. За результатами розгляду заяви про прийняття спадщини, нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.07.2001 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 2246, на підставі якого успадковано після [PERSON] жилий будинок з відповідними надвірніми будівлями та приватизовану земельну ділянку в розмірі 0,19 га, яка надана для обслуговування жилого будинку, господарчих будівель та ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в [ADDRESS] . ( а.с. 5) Заявниця пояснювала, що зверталась до державного реєстратора з проханням внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в розмірі 0,0677 га (кадастровий номер земельної ділянки 5322280801:01:001:1193) та для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,1224 га (кадастровий номер земельної ділянки 5322280801:01:001:1194), які розташовані в [ADDRESS] , проте отримано усну відмову, оскільки реєстратором була встановлена невідповідність, а саме в свідоцтві про право на спадщину за заповітом вказано державний акт на право приватної власності на землю виданий Великорублівською сільською Радою 03.11.1997 року за реєстром № 50, ПЛ № 000634 ( а.с.5). Згідно державного акту на право приватної власності на землю та витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що померлому [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка в розмірі 0,19 га державний акт на праві приватної власності на землю виданий Великорублівською сільською Радою 03.11.1997 року за реєстром № 50, ПЛ № 000635( а.с.6-12). Згідно із положеннями статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, як що: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Також п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Вказаний факт має для заявника юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо.

Outcome: approved