Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

[PERSON] 21 грудня 2019 року звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Друга ДДНК про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник у своїй заяві посилалася на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 квітня 1996 року, видане Другою дніпропетровською держнотконторою та зареєстроване в реєстрі за № 4-1393 [PERSON] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; внесено зміни до зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом стосовно розміру частки успадкованого домоволодіння замість 34/100 частин зазначено 1/2 частина та у номері успадкованого домоволодіння замість « [ADDRESS]» зазначено «[ADDRESS] ». Таким чином, рішенням суду від 15 січня 2013 року було змінено ідеальну частку [PERSON] в праві спільної часткової власності на спірне домоволодіння з 34/100 частин на 1/2 частину спірного домоволодіння. Заявник вважає, що рішення суду від 15 січня 2013 року підлягає перегляду за нововиявленими обставинами з огляду на те, що згідно з рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 102/9 від 13 березня 1992 року було затверджено акт ідеальних часток домоволодіння [ADDRESS] , виданий міжміським бюро технічної інвентаризації 15 листопада 1991 року, за яким за місцевою радою ДУ-25 затверджено 29/100 частин домоволодіння. Дана частка відповідає квартирі [ADDRESS] . Вказане рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів ніким не змінено і не скасовано. Реєстрація права власності на дану частку за територіальною громадою міста Дніпра не проводилася. Крім того, рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 122 від 25 лютого 2009 року, договір найму житлового приміщення укладено з [PERSON] , вона є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , що становить 29/100 частини всього спірного домоволодіння. Рішенням виконавчого комітету Новокодацької районної у м. Дніпрі ради № 378 від 29 серпня 2017 року «Про виправлення описки у рішенні виконкому Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 122 від 25 лютого 2009 року» змінювались умови договору найму житлового приміщення [PERSON] . Згідно з довідкою про склад сім`ї та місце реєстрації № 4063 від 20 лютого 2017 року, [PERSON] зареєстрована та проживає у спірному домоволодінні з 14 листопада 2005 року, що є нововиявленою обставиною. При зверненні до суду з позовом [PERSON] стверджував, що спірне домоволодіння є приватною власністю, та будь-яка його частина не є комунальною чи державною власністю, тому обставини, викладені заявником у заяві про перегляд рішення, не були і не могли бути відомі заявникові [PERSON] на час розгляду справи. Спірне домоволодіння [ADDRESS] складається з двох житлових будинків літ А-1 та Б-1, господарчих будівель і споруд. Відповідно до довідки, виданої 18 листопада 2016 року КП «ДМБТІ» домоволодіння [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: 37/100 частин домоволодіння [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної у місті Дніпропетровська ради 15 серпня 2007 року; 34/100 частини спірного домоволодіння [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 квітня 1996 року, виданого Другою дніпропетровською держнотконторою; на 29/100 частин визначено право власності за ДУ-25, але за оформленням правовстановлюючих документів в КП «ДМБТІ» не звертались. Просила суд поновити їй строк на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та переглянути рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року за нововиявленими обставинами, ухваливши нове, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним відмовити та виключити з реєстру відомості про реєстрацію права власності на Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] . Заявник у своїй заяві до суду просила справу розглядати за її відсутності, заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи [PERSON] у своїй заяві до суду просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви заперечував з підстав, викладених у запереченні на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якому зазначив, що [PERSON] не є учасником справи, тому не має права на звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, нею попущений тридцятиденний строк на подання вказаної заяви, а обставини, на які заявник посилається не є нововиявленими, а за своєю суттю є новими доказами. Просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення та залишити судове рішення в силі. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд приходить до наступного висновку за наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 102/9 від 13 березня 1992 року «Про узаконення житлової прибудови, сараїв, гаражу і літньої кухні по [ADDRESS] » затверджено акт ідеальних часток, який виданий міжміським бюро технічної інвентаризації 15 листопада 1991 року по зазначеному домоволодінню, за яким за ДУ-25 затверджено 29/100 частин домоволодіння (а.с. 79). Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 122 від 25 лютого 2009 року змінено умови договору найму житлового приміщення, що складається з двох кімнат житловою площею 20,76 кв.м., яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 80). Рішенням Виконавчого комітету Новокодацької районної у м. Дніпрі ради № 378 від 29 серпня 2017 року виправлено описку у рішенні Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 122 від 25 лютого 2009 року, та змінено написання адреси: з « [ADDRESS]» на «[ADDRESS] », та житлова площа «з 20,76 кв.м.» на «21.4 кв.м.» (а.с. 81). [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] з 14 листопада 2005 року (а.с. 90). Відповідно до ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Пунктом 1 частини 1 статті 424 ЦПК України встановлено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року визнано свідоцтво про право на спадщину за законом від 3 квітня 1996 року, видане держаним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори Грищенко В.І. та зареєстроване в реєстрі за № 4-1393 на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , частково недійсним; внесено зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 квітня 1996 року, видане держаним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори Грищенко В.І. та зареєстроване в реєстрі за № 4-1393, на ім`я [PERSON] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , стосовно розміру частки успадкованого домоволодіння замість «… 34/100 частин …» зазначено «… 1/2 частини …» та у номері успадкованого домоволодіння замість «… [ADDRESS] … » зазначено «… [ADDRESS] …». Рішення набрало законної сили 29 січня 2013 року. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. У п.п. 3, 4, 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Враховуючи вищевикладене, надані [PERSON] докази та викладені в її заяві обставини, суд приходить до висновку, що при ухваленні рішення суду від 15 січня 2013 року по цивільній справі № 422/4037/12 (провадження № 2/205/2/13) за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Друга ДДНК про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним, та обставини, що право власності на 29/100 частин домоволодіння [ADDRESS] визначено за ДУ-25 та виділено у користування [PERSON] за договором найму житлового приміщення, відповідно до рішення Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 122 від 25 лютого 2009 року; заявник зареєстрована за вказаною адресою та проживає у спірному житловому приміщенні, не були встановлені судом на час розгляду справи, оскільки право власності на 29/100 частин у встановленому порядку не зареєстровано в КП «ДМБТІ». Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та ухвалити нове рішення чи змінити рішення. Таким чином, оскільки рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року змінено розмір ідеальних часток домоволодіння [ADDRESS] без врахування обставин, що власником 29/100 частин спірного домоволодіння є ДУ-25, проте у встановленому законом порядку не зареєстровано в КП «ДМБТІ» чи Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а право користування зазначеною частиною належить [PERSON] , яка зареєстрована за вказаною адресою з 14 листопада 2005 року, судове рішення по цивільній справі № 422/4037/12 (провадження № 2/205/2/13) за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Друга ДДНК про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним підлягає скасуванню. За таких обставин, з урахуванням позиції сторін, заява про перегляд рішення суду про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним за нововиявленими обставинами є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Суд не приймає заперечення представника [PERSON] , що [PERSON] не проживає, ніколи не проживала та не була зареєстрована у спірному домоволодіння, оскільки вказані факти спростовуються доказами, наданими до матеріалів справи, що [PERSON] була зареєстрована у вказаному домоволодінні з 14 листопада 2005 року. Також суд зазначає, що, хоча [PERSON] не є учасником справи, рішення по якій переглядається, проте, рішення суду також впливає на її законні права та інтереси, а тому її слід було залучити до участі у розгляді даної цивільної справи. Крім того, представником позивача [PERSON] окремо наголошується, що заявник пропустила визначений чинним ЦПК України строк на звернення до суду із заявою та мала би звернутися із клопотанням про поновлення пропущеного строку, при цьому, [PERSON] разом із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами від 21 грудня 2019 року надала до суду клопотання про поновлення строку на перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами (а.с. 75-76), в якому зазначила, що у листопаді 2019 року під час звернення до реєстраційної служби Дніпровської міської ради їй стало відомо, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року за [PERSON] зареєстровано право власності на Ѕ частину спірного домоволодіння. Таким чином, оскільки [PERSON] не була залучена до участі у розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Друга ДДНК про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним, про наявність рішення їй стало відомо лише у листопаді 2019 року при зверненні до реєстраційної служби Дніпровської міської ради для реалізації свого права на приватизацію житлового приміщення, суд приходить до висновку про поновлення [PERSON] строку на звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Згідно з ч. 2 ст. 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено у меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання. Конституційний суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала. З наведеного вбачається, що настання повороту виконання можливе у разі: а) одержання позивачем (стягувачем) майна або грошових сум у порядку виконання рішення суду; б) скасування такого рішення і закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, або відмова у задоволенні позову чи заміна рішення шляхом задоволення позову в меншому розмірі, або скасування рішення з поверненням справи на новий розгляд, при якому позовні вимоги у меншому розмірі чи має місце відмову у їх задоволенні. В порядку повороту виконання відповідачеві повертається все стягнуте з нього за скасованим рішенням (гроші, певні речі) у повному обсязі. Поворот виконання допустимий лише у обсязі безпідставно отриманого за скасованим рішенням. Аналізуючи норми процесуального права щодо повороту виконання рішення суду, слід виходити, що таке може бути застосовано належним судом якщо буде встановлено, що рішення суду було виконано до його скасування. На підставі викладеного та

Outcome: approved