Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Лубенської міської ради, [PERSON] , в якому просять визнати договір міни №НМНЛ-14 від 30 березня 1999 року, укладеною між [PERSON] , [PERSON] , які діяли від себе та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] та [PERSON] , дійсним. Свої вимоги мотивують тим, що відповідно до договору міни № НМНЛ - 14 від 30.03.1999, укладеного між [PERSON] , [PERSON] , які діяли від себе та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] , належну їм на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого органом приватизації Лубенського заводу «Агрореммаш» 19.04.1994, зареєстрованого в Лубенському МБТІ в реєстровій книзі 68 за № 8913, квартиру [ADDRESS] , поміняли на належний [PERSON] , на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 1-ю Лубенською держнотконторою 31.08.1985, реєстраційний номер 3109, зареєстрованого в Лубенському МБТІ в реєстровій книзі 3 за № 851, будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою [ADDRESS] . Істотні умови договору були виконані сторонами в повному обсязі. Однак, при укладенні даного договору міни, сторони не посвідчили його нотаріально. На теперішній час у позивачів виникла необхідність вільного розпорядження своїм будинком, проте при зверненні до нотаріальної контори, нотаріус відмовився оформляти угоду у зв`язку з тим, що договір міни №НМНЛ-14 від 30.03.1999 є недійсним, оскільки така угода повинна бути нотаріально засвідчена відповідно до вимог ст. 209 ЦК України. У зв`язку з чим, у позивача виникли перешкоди розпоряджуватися нерухомим майном на власний розсуд. Ухвалою суду від 01.07.2021 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 04.08.2021 залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Юхимович О.В. не з`явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи у свою відсутність, просили позов задовольнити, судові витрати просили залишити за позивачами. Відповідач [PERSON] не з`явилася, згідно поданої заяви просила справу розглядати у її відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився , надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи у свою відсутність, поклався на розсуд суду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до ЗУ «Про товарну біржу» та Правил біржової торгівлі на Українській універсальній товарній біржі, 30.03.1999 між [PERSON] , [PERSON] , які діяли за себе та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] , що діють через Брокерську контору № 001 та [PERSON] , що діє через Брокерську контору № 002, уклали договір про те, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належну їм квартиру [ADDRESS] та належить їм на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Лубенського заводу «Агрореммаш» 19.04.1994, зареєстрованого в Лубенському МБТІ в р.к. №68р № 8913, яка в цілому складається з двох жилих кімнат, житлова площа 30,5 кв м, загальна площа 50,9 кв м, корисна площа 49,0 кв м, міняють на жилий будинок з надвірними господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , та належить їй на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Першою Лубенською державною нотаріальною конторою 31.08.1985 р. р.№ 851, який в цілому складається з : житлового будинку - «А-1»,погрібу - «Г», вбиральні - «В», гаражу - сараю - «Б», водопроводу №1, огорожі №2,3, замощення -«І», житловою площею 32,9 кв м. 2. Квартира [ADDRESS] переходить у власність [PERSON] . 3. Жилий будинок з надвірними господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] переходить у власність [PERSON] , [PERSON] , які діють за себе та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] . З позову та вказаного біржового контракту вбачається, що умови вказаного договору позивачі виконали у повному обсязі. Відповідно до пунктів 1 та 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно з частинами першою, другою та шостою статті 86 ЦК Української РСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Відповідно до частин першої-третьої статті 48 Закону України «Про власність» в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється, зокрема, судом. Згідно із частиною першої статті 128 ЦК Української РСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. На час укладення спірного договору чинним був Закон України «Про товарну біржу». Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (у редакції на час укладення вказаного договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що при вчиненні договору міни дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме договору міни житла. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. Враховуючи, що при укладанні 30.03.1999 договору міни № НМНЛ-14 було досягнуто всіх умов угоди та виконано прийняті зобов`язання. При цьому, до теперішнього часу заперечень стосовно наслідків укладення правочину не виникло, суд приходить до висновку про наявні підставі для застосування вимог ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 р.) щодо можливості визнання зазначеного договору дійсним. На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися своїм майном, оскільки останнє придбано за договором без нотаріального посвідчення, що унеможливлює позивачам в іншій спосіб захистити свої права. За таких обставин позовні вимоги про визнання дійсним договору міни є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved