Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі - відповідач). Шлюб зареєстровано 18 грудня 2015 року Романівською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, через що відбувались постійні сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між сторонами припинені з серпня 2019 року. З цього моменту спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно не має. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , після розірвання шлюбу прізвище залишити йому - « [PERSON] ». Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, витрати покладає на себе. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18 грудня 2015 року Романівською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 6, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка змінилось на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 листопада 2016 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 106. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною другою статті 114 Сімейного Кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved