Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зазначеним позовом, який обґрунтували тим, що 22.03.2013 помер [PERSON], який доводився позивачам: [PERSON] колишнім чоловіком, а [PERSON] та [PERSON] батьком. Шлюб між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] був зареєстрований 30.08.1975 року, а розірваний 18.12.2008 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої також увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Римачі по вулиці Прирічна, 15, Любомльського району Волинської області. Зазначене нерухоме майно було побудоване спадкодавцем та позивачем [PERSON] у період перебування їх у шлюбі, а тому належало їм на праві спільної сумісної власності подружжя, та їх частки складали по ? кожному. Отже, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина лише на ? частки вказаного домоволодіння. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були позивачі: [PERSON] та [PERSON], які спадщину прийняли у встановленому законом порядку, а саме, [PERSON] в порядку ст.1268 ЦК України, оскільки на момент смерті спадкодавця разом з ним проживав, а [PERSON] в порядку ст.1269 ЦК України, шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори з заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом, однак отримали відмову, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно. З наведених підстав позивачі просили визнати за ними право власності на нерухоме майно, що знаходиться в с.Римачі по вулиці Прирічна, 15, Любомльського району Волинської області, у відповідних частках за кожним, а саме, за: [PERSON] - на ? частки, [PERSON] та [PERSON] по ? частки кожному. В судове засідання сторони не зявились. Позивачі одночасно в позовній заяві просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Від Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області в канцелярію суду надійшло клопотання, датоване 01.09.2015 року за №252, про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, у якій одночасно зазначена рада вказала на підставність заявленого позивачами позову та просила його задовольнити. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 25.12.2014 року за №00014878227, та копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ №036366, виданого повторно 30.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області, встановлено, що [PERSON] та Власюк (дошлюбне прізвище Прихода) [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.08.1975 року по 18.12.2008 року (а.с.18-19). Від даного шлюбу у подружжя народились: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ЕГ №369584, серії ІІ-ЕГ №323854, виданими Любомльським відділом ЗАГСу Волинської області 31.07.1976 року та 06.04.1984 року, відповідно (а.с.20, 21). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ №138948, виданого виконавчим комітетом Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області 26.03.2013 року, [PERSON] помер 26.03.2013 року в м.Любомль Волинської області (а.с.17). Копією свідоцтва на забудову садиби в сільському населеному пункті України стверджено, що [PERSON], на підставі рішення Вишнівської сільської ради народних депутатів від 11.03.1993 року надано право на будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 2500 кв.м., що знаходиться в селі Римачі Любомльського району Волинської області. Межі земельної ділянки на місцевості встановлені представником районного архітектора згідно акту від 17.12.1993 року (а.с.13). Згідно копії Державного акта на право власності на землю серії ІІ-ВЛ №001537, виданого Римачівською сільською радою Любомльського району Волинської області від 15.06.2000 року, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,85 га, яка розташована на території с.Римачі Римачівської сільської ради та призначена для будівництва і обслуговування житлового і господарських будівель 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,60 га (а.с.14). Відповідно до витягу з погосподарської книги 4 за 2013 рік Римачівської сільської ради Любомльського району від 15.07.2013 року №630, будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в селі Римачі по вул.Прирічна, 15, побудований у 1998 році та, згідно особового рахунку №0289-1, належить [PERSON] (а.с.12). Отже, вищенаведеними письмовими доказамидоводиться та обставина, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул.Прирічна, 15, в с. Римачі Любомльського району Волинської області, побудований у період перебування спадкодавця [PERSON] та позивача [PERSON] у шлюбі, а тому являється спільною сумісною власністю подружжя. Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству, стверджено, що житловий будинок, цокольний поверх, прибудова, сарай, огорожа, вбиральня, колодязь, що знаходяться в с.Римачі, вул.Прирічна, 15, Любомльського району Волинської області, відповідають встановленим нормам щодо нерухомого майна, придатні до експлуатації, а будинок також для проживання (а.с.35-40). Відповідно до ст.ст. 22, 28 КпШС України,\~майно набуте подружжям за час шлюбу, є\~\~їхньою спільною сумісною власністю, а частки співвласників у праві спільної сумісної власності\~\~є\~\~рівними. Згідно положень пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цивільні відносини, які виникли до набрання чинності даним кодексом застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2\~ст. 370 ЦК України\~у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, на підставі досліджених судом доказів та у відповідності до зазначених норм чинного цивільного законодавства, за [PERSON] слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: с. Римачі, вул.Прирічна, 15, Любомльського району Волинської області, як за співвласником цього майна у спільній сумісній власності подружжя. За викладених обставин, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину будинковолодіння, яке знаходиться за вищевказаною адресою. Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як було вказано вище, позивачі: [PERSON] та [PERSON] є дітьми спадкодавця, тому відповідно до\~ст.1261 ЦК України\~є спадкоємцями першої черги\~\~за законом після смерті свого батька [PERSON] Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, зокрема копії довідки, виданої виконкомом Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 03.10.2013 року №907, та копії заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], посвідченої в нотаріальному порядку 29.07.2013 року, встановлено, що позивачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька, а саме, [PERSON] - в порядку ст.1268 ЦК України, а [PERSON] в порядку ст.1269 ЦК України (а.с.15-16). Крім цього, копія матеріалів спадкової справи №144/2013 до майна померлого 22.03.2013 року [PERSON] свідчить також про те, що інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, в тому числі на обовязкову частку у спадщині після його смерті, немає (а.с.48-109). Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, частки кожного із спадкоємців позивачів [PERSON] та [PERSON] після смерті батька у спадковому домоволодінні становлять по 1/4 кожному. Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину за законом (заповітом) на майно, яке підлягає реєстрації видається нотаріусом після подання правовстановлюючого документа та інформації про реєстрацію в електронному реєстрі житлового будинку. Якщо не подані такі відомості (інформація) та документи, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. Постановами Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 26.08.2015 року №333/02-31, від 08.07.2015 року №273/02-31, від 19.08.2015 року № 324/02-31, усім позивачам відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії з тих підстав, що останні не надали правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: с. Римачі, вул.Прирічна, 15, Любомльського району Волинської області (а.с.9-11). Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 03.09.2015 року за №43233053 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна від 03.09.2015 року за №43232836, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: с.Римачі, вул.Прирічна, буд.15, Любомльського району Волинської області, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.110-111). Статтею 392 ЦК України установлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, зясовані по справі обставини дають підстави для визнання за позивачами права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться по вул.Прирічна, 15, в селі Римачі Любомльського району Волинської області, згідно встановлених судом: за [PERSON] ? частки, як спільного майна подружжя, за [PERSON] та [PERSON] по ? частки за кожним, як спадкового майна після смерті [PERSON]

Outcome: approved