Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення боргу в якому вказує, що 07 червня 2019 року вона продала Відповідачу свою частку 50 % у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Вальдівія Голд» на суму 500000.00 гривень. На підтвердження цієї угоди був складений Договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Вальдівія Голд» від 07 червня 2019 року. Акт приймання - передачі частки в статутному капіталі був засвідчений нотаріусом 07 червня 2019 року та записаний в реєстрі за № 2071, 2072. Згідно договору купівлі - продажу, строк виплати вартості частки в статутному капіталі сумою 500000.00 гривень був встановлений до 31 грудня 2019 року. Відповідач не виконала прийняті на себе зобов`язання та повернення коштів у визначений строк не здійснила. Позивач намагалася вирішити питання щодо повернення коштів неодноразовими дзвінками та щомісяця організовувала зустрічі з Відповідачем, яка запевняла, що повернене борг найближчим часом. 01 липня 2021 року Відповідач повернула 10000.00 гривень. В подальшому Відповідач просила надати номер рахунку на який перераховувати кошти та в період з 27 серпня 2021 року по 08 жовтня 2021 року на рахунок Позивача надійшли кошти в сумі - 9500.00 гривень, проте чи ці кошти було надано Відповідачем встановити неможливо, так як квитанції не ідентифіковано. Сума боргу становить 551150.85 гривень, з яких - 480500.00 гривень основний борг, 44839.60 гривень - відшкодування інфляції та 25811.25 гривень - три відсотки річних. На підставі вищевикладеного, Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 551150.85 гривень Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статей 274-279 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЛЬДІВІЯ ГОЛД» від 07 червня 2019 року, Продавець - [PERSON] передала у власність Покупцю - [PERSON] частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЛЬДІВІЯ ГОЛД» у розмірі 500000.00 гривень, що становить 50 % Статутного капіталу товариства, а Покупець приймає та оплачує цю частку в порядку та розмірі, передбаченому цим Договором. Продавець зобов`язаний передати у власність покупця частку в статутному капіталі Товариства в розмірі 500000.00 гривень, що становить 50 % Статутного капіталу Товариства. Сума Договору складає 500000.00 гривень, яку Покупець зобов`язується сплатити Продавцю до 31 грудня 2019 року. Підтвердження факту розрахунку за продану частку в статутному капіталі Товариства буде заява Продавця про отримання ним коштів від Покупця в зазначеній сумі. /а.с.9/ Відповідно до Акта приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Вальдівія голд» від 07 червня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тиминюк М.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2071, 2072, [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальність «ВАЛЬДІВІЯ ГОЛД» у розмірі 50 %, яка в грошовому еквіваленті становить 500000.00 гривень. /а.с.10/ [PERSON] власноруч написано розписку про те, що вона 01 липня 20201 року отримала 10000.00 гривень в рахунок боргу, згідно договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Вальдівія Голд» від 07 червня 2019 року. Залишок боргу становить - 490000.00 гривень. /а.с.11/ Згідно квитанцій від 27 серпня 2021 року, 09 вересня 2021 року, 17 вересня 2021 року, 08 жовтня 2021 року, на розрахунковий рахунок [PERSON] надійшли кошти на загальну суму - 9500.00 гривень, відправник коштів не визначений. /а.с.12-15/ Відповідно до розрахунку інфляції та 3 % річних до позовної заяви: - сума боргу - 480500.00 гривень; сума інфляції - 44839.60 гривень; 3 % річних - 25811.25 гривень, всього - 551150.85 гривень. /а.с.16/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача заборгованості в розмірі 551150.85 гривень, з врахуванням суми боргу, суми інфляції та 3 % річних, з тих підстав, що Відповідач свої зобов`язання за не виконала та допустила прострочення повернення коштів. Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Факт наявності заборгованості у Відповідача перед Позивачем в розмірі 480500.00 гривень підтверджується договором купівлі - продажу та актом приймання-передачі, в яких між сторонами узгоджено порядок передачі майна, суму для сплати, строк для виплати коштів. Таким чином, у Відповідача наявна заборгованість перед Позивачем в розмірі 480500.00 гривень, вказані кошти вона зобов`язувалась повернути до 31 грудня 2019 року, проте вона свої зобов`язання не виконала, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача вказані кошти. В охоронних правовідносинах права та інтереси Позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок про те, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». З огляду на ту обставину, що Відповідач у встановлений договором строк не повернула Позивачу грошові кошти, суд приходить до висновку, що з Відповідача підлягають стягненню також три проценти річних від простроченої суми в розмірі - 25811.25 гривень та інфляційні втрати в розмірі - 44839.60 гривень. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною першою статті 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Позивачем в ході розгляду справи доведено обставини викладені нею в поданому позові, а саме підтвердження, що Відповідач має заборгованість та не повернула кошти в строк, що є підставою для стягнення з неї суми боргу в розмірі 551150.85 гривень, а саме: сума боргу - 480500.00 гривень, сума інфляційних втрат - 44839.60 гривень; три проценти річних від простроченої суми - 25811.25 гривень. Згідно частини другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 5511.50 гривень /а.с.1/, який підлягає стягненню з Відповідача на її користь.

Outcome: approved