Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

\~ [PERSON] 16 листопада 2016 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 28 лютого 2009 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Ананьївської другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №2. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, прийняла рішення про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що близько двох років у неї з чоловіком погіршились відносини, в даний час вони не проживають разом та не підтримують шлюбні стосунки. Між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на життя та сімейні відносини. На протязі всього подружнього життя в їх сімї виникали конфлікти, сварки та непорозуміння. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між нею та відповідачем неможливе. Крім того, неповнолітній син проживає з позивачем, відповідач потребами сім'ї не цікавиться та не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку змогу, оскільки працює в Ананьївському РЕМ, та має стабільний заробіток. [PERSON] не бажає надавати матеріальну допомогу дитині у добровільному порядку, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду та просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Позивач зазначає, що припинення їхніх з відповідачем шлюбних стосунків не звільняє останнього від обовязку по утриманню сина, тому просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, шлюб між ними розірвати, а всі витрати понесені нею по справі стягнути з відповідача. В судове засідання на розгляд справи позивач не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.22), відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в зазначеному розмірі та понесені нею судові витрати по справі. Крім того, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Слатвинська». Відповідач в судове засідання на розгляд справи також не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.23), відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу та згоден, щоб аліменти на утримання дитини з нього стягувалися в зазначеному розмірі. Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачений ст. 184 цього кодексу. Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований 28 лютого 2009 року виконавчим комітетом Ананьївської другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.6), який проживає з матірю та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою №1001, виданою 14 листопада 2016 року Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с.7). Згідно квитанції наданої Одеською обласною колегією адвокатів від 16 листопада 2016 року, [PERSON] сплатила за надання юридичної допомоги 550 гривень (а.с.8). Беручи до уваги, що збереження сімї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, постійно виникали сварки, кроків до примирення не роблять, наявність неповнолітньої дитини, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, визначити аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі у розмірі1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Вирішуючи питання щодо витрат по справі, враховуючи матеріальне становище сторін та знаходження на утриманні позивача неповнолітнього сина, вважає за можливе їх покласти на відповідача, посилаючись на вимоги ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved