Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] в червні місяці 2016 року звернулась до суду з позовом до Приватного Акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» (ПрАТ «СК»ЕККО») про захист прав споживача страхових послуг і вимагала стягнути з страхової компанії на її - позивачки- користь на виконання умов договорів страхування життя та здоров'я 12951,67 дол.США в еквіваленті національної валюти на момент ухвалення рішення, 3% річних від вказаної суми за прострочення виконання грошового зобов'язання та пеню в розмірі 388,55 дол.США - в еквіваленті національної валюти на момент ухвалення рішення. Під час судового розгляду справи представник позивачки в порядку ст..31 ЦПК України збільшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача на користь позивачки на виконання умов двох договорів (полісів) страхування життя та здоров'я 12951,67 дол.США в еквіваленті національної валюти за курсом НБУ на день ухвалення судового рішення та 2697862,9 грн пені за невиконання грошового зобов'язання. До судового засідання після перерви представник позивачки не з'явився, надав заяву про вирішення спору за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі і не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце слухання справи сповіщався судом неодноразово відповідно до вимог закону за місцем реєстрації. Крім того, суд розмістив відповідне оголошення для відповідача про час і місце розгляду справи в газеті «Урядовий кур'єр» № 213 від 12.11.2016 року. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вивчив надані до позову документи і встановив наступне: Між ПрАТ «Страхова компанія «ЕККО» та [PERSON] 1.09.2004 року були укладені два договори (поліси) страхування життя та здоров'я № Р0017-0408 та № Р0019-0408 за програмою страхування життя і здоров'я ЕККО-ЛАЙФ-ПЛЮС з початком дії договорів (полісів) з 01.09.2004 року до 31.08.2019 року включно. Договір страхування складається з полісу і Правил страхування. З дня укладення договору і до 2015 р. позивачка належним чином виконувала передбачені договором обов'язки, зокрема сплачувала страхові платежі. Параграфом 19 Правил страхування передбачено право страхувальника достроково припинити дію договору страхування. [PERSON] скористувалася своїм правом розірвання договорів страхування, сповістивши про це страхову компанію письмово 10.09.2015 р., і виклала в заяві вимогу перерахувати на її поточний банківський рахунок викупну суму за вказаними вище договорами (полісами). 12.11.2015 року сторони уклали договори про порядок погашення заборгованості по виплаті за полісом страхування життя №Р0017-0408 і №Р0019-0408. Згідно з договором про порядок погашення заборгованості по виплаті за полісом страхування життя № Р0019-0408 від 12.11.2015 р., страхова компанія «ЕККО» взяла на себе зобов'язання виплатити [PERSON]: у строк до 25.11.2015 р.- 3293,02 долари США, у строк до 25.12.2015 р.- 3293.02 долари США, у строк до 25.01.2016 р.- 3293,01 долари США. Згідно з договором про порядок погашення заборгованості по виплаті за полісом страхування життя № Р0017-0408 від 12.11.2015 р., страхова компанія «ЕККО» взяла на себе зобов'язання виплатити [PERSON]: -у строк до 25.11.2015 р.- 3182,82 долари США, -у строк до 25.12.2015 р.- 3182,82 долари США, -у строк до 25.01.2016 р.- 3182.82 долари США. ПрАТ «СК»ЕККО» частково виконала умови договорів про порядок погашення заборгованості і виплатила [PERSON] до 25.11.2015 року за полісом №Р0019-0408 - 3293,02 дол.США і за полісом №Р0017-0408 - 3182,82 дол.США. В іншій частині договори про порядок погашення заборгованості відповідачем не виконані, досудову вимогу [PERSON] ПрАТ «СК «ЕККО» залишило без уваги, тому позивачка звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути з ПрАТ «СК «ЕККО» на її користь загальну суму заборгованості на виконання умов полісів страхування життя та договорів про порядок заборгованості по виплаті за полісами страхування життя в розмірі 341924,08 грн, що дорівнює 12951,67 дол.США. (3293,02+3293,01 +3182,82 +3182,82= 12951,67 дол.США х 26,4 (за курсом НБУ долара до гривні станом на 20.12.2016 р.) Посилаючись на положення ЗУ «Про страхування» і положення ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивачка вимагає стягнути з відповідача на її користь пеню за невиконання зобов'язання за договорами страхування в розмірі 3% від суми боргу за кожний день прострочення. За розрахунком позивачевої сторони сума пені складає 2697862,9 грн. На обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на такі докази: договори (поліси) страхування життя №Р0017-0408 і №Р0019-0408 з додатками, правила додаткового страхування, письмові заяви про розірвання договорів страхування життя від 07.09.2015 року, договори про порядок погашення заборгованості по виплаті за полісом страхування життя №Р0017-0408 і № Р0017-0408 від 12.11.2015 року, досудова вимога позивачки на адресу відповідача. При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав: Відповідно до положень ст.16 Закону України «Про страхування» і ст. 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 11 березня 2015 року по справі № 6-126 цс14 ,за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлює, що в разі, якщо виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня в розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Згідно ст..28 Закону України «Про страхування» страхова компанія зобов'язана виплатити страхувальнику викупну суму за договором страхування життя. Положення ст.629 ЦК України визначають, що договір є обов'язковим для виконання сторони. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)- ст..610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, передбачені договором або законом ( стаття 611 ЦК України). Законодавством, що регулює правовідносини у сфері страхування, визначено, що в разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (статті 992 ЦК України). А згідно з частиною четвертою статті 16 Закону України «Про страхування» однією з істотних ознак договору страхування є визначення в ньому відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов договору. Розмір неустойки як відповідальність страховика за договором страхування має бути визначено у такому договорі. Якщо ж такий розмір не було визначено сторонами в договорі страхування, то до спірних правовідносин застосовується частина п'ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо укладений договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої особи. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У даному випадку ні в полісі (договорі) страхування життя ні в договорі про порядок погашення заборгованості по виплаті грошових сум за полісом страхування життя розмір неустойки не визначено. Страховик прострочив виплату викупних сум за полісами страхування життя №Р0017-0408 і №Р0019-0408 в загальній сумі 341924 грн на 253 дні ( з урахуванням умов договору про проведення останніх платежів у строк до 25.01.2016 року). Відповідно розмір пені (неустойки) складає 341924 грн х 3 : 100 х 253 дні = 2595021 грн.

Outcome: partial