overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] в серпні 2014 року звернувся до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають більше шести місяців, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить його інтересам, однак відповідачка відмовляється подавати спільну заяву про розірвання шлюбу до органів реєстрації актів цивільного стану. Відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі. Збереження сім'ї вважала неможливим. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 26 січня 2013 року, дітей від якого не мають. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] в серпні 2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 26.12.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова , актовий запис № 638. Сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям не склалися, взаєморозуміння відсутнє, різні погляди на життя. Відповідач веде себе агресивно по відношенню до родини, часто пиячить, що негативно впливає на психологічний стан малолітніх дітей та їх виховання, не цікавиться інтересами дітей, внаслідок чого сторони стали зовсім чужими людьми та припинили шлюбно-сімейні стосунки з червня 2014 року. У судовому засіданні позивачка підтримала свій позов, посилаючись на обставини зазначені у заяві . Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу . Судом вживались заходи щодо примирення подружжя , але сторони не досягли взаєморозуміння та позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, оскільки зберегти родину вже неможливо та вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з відповідачем. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Вислухавши пояснення позивача , відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, позивачка не бажає більше підтримувати шлюбні відносини з відповідачем. Зберігання шлюбу суперечить інтересам позивачки та порушує її права, передбачені ст. 51 Конституції України. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] в серпні 2014 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2010 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, між сторонами почали виникати розбіжності та непорозуміння, щодо подальшого сімейного життя. Фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Позивачка в судове засідання з`явилася, позов підтримала. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини справи визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі статтей 105, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] в серпні 2014 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, втрату почуття любові та взаємоповаги. З травня 2011р. шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що примирення та подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача і відповідача. Позивач повідомила, що за взаємною згодою сторін, дитина залишається проживати з матір'ю. Позивача у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач 25.09.2014 р. подав заяву про визнання позову, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини справи визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі статтей 105, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] в серпні 2014 року звернулася до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Збереження сім'ї вважав неможливим. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 03 серпня 2012 року, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] ([INFO]), який проживає разом з позивачкою. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

[PERSON] в серпні 2014 року звернулася до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають більше двох, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Збереження сім'ї вважав неможливим. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 27 листопада 2004 року, від якого мають неповнолітню дочку - [PERSON] ([INFO]), яка проживає разом з позивачкою. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] в серпні 2015р. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в сумі по 1500 грн. на дитину, щомісячно, посилаючись на те, що з відповідачем вона шлюб розірвала 19 березня 2014 року і він є батьком їх дитини - [PERSON], [INFO], однак не надає допомоги на її утримання. Позивач в подальшому змінила позовні вимоги і просить стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не з'явивсь хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], однак батько матеріальної допомоги на її утримання не надає. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] від 13.06.2014р. За таких обставин слід стягувати аліменти з відповідача - [PERSON] на користь позивача - [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 27.08.2015р., щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] в серпні 2015 року звернувсь з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 листопада 1995 р. вони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №14. Від спільного проживання мають дочку - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO] Сторони припинили подружні стосунки через різні погляди на життя, примирення між ними та збереження сім»ї не можливе, проживають окремо з березня 2015 року. Позивач звернувсь до суду з заявою про те, що позовні вимоги підтримує, просить справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча була повідомлена належним чином, про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, тому суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст.112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони уклали шлюб, зареєстрований 03 листопада 1995 р. у виконавчому комітеті Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №14. Від спільного проживання сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо з березня 2015 року та припинили подружні стосунки через різні погляди на життя, примирення між ними та збереження сім»ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17.03.2015р. виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського РУЮ (повторне), даними свідоцтв про народження дітей. За таких обставин, згідно положень ст. 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Данні правовідносини регулюються ст.ст. 104, 105,110 - 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] в серпні 2015 року звернувся до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивач в суді позов підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають з серпня 2015 року, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить його інтересам. Відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі. Збереження сім'ї вважала неможливим. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебувають у шлюбі з 09 червня 2006 року, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] ([INFO]), який проживає разом з відповідачкою. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] в серпні 2015 року звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 серпня 2008 р. вони уклали шлюб, зареєстрований 30 серпня 2008 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 149. Від спільного проживання мають сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] Сторони припинили подружні стосунки через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, примирення між ними та збереження сім»ї не можливе, проживають окремо з квітня 2015 року. Позивач звернулась до суду з заявою про те, що позовні вимоги підтримує, просить справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, хоча був повідомлений належним чином, про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст.112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони уклали шлюб, зареєстрований 30 серпня 2008 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 149. Від спільного проживання сторони мають сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо з квітня 2015 року та припинили подружні стосунки через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, примирення між ними та збереження сім»ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30.08.2008р. виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського РУЮ, даними свідоцтв про народження дітей. За таких обставин, згідно положень ст. 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Данні правовідносини регулюються ст.ст. 104, 105,110 - 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

[PERSON] в серпні 2015 року звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є наймачем кімн. 25 а,б по вул. Космонавтів, 18/9 в м.Житомирі, в які вселилася на підставі разом із членами своєї родини: чоловіком, двома доньками та онуком. 30 квітня 2015 року шлюб між нею та чоловіком розірвано, при цьому останній з вересня 2014 року у квартирі не проживає, але залишається там зареєстрованим, в зв»язку з чим позивач змушена нести додаткові витрати у вигляді сплати комунальних послуг, які нараховуються на 5 осіб. Позивач просить визнати колишнього чоловіка, [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням - [ADDRESS], та стягнути з нього понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення у пресі (а.с. 23), причин неявки не повідомив та будь- яких заяв, клопотань до суду не подав. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] не проживає у квартирі з вересня місяця 2014 року, житло покинув добровільно, перешкод в користуванні квартирою позивач йому не чинила. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд заслухав пояснення позивача та її представника, покази свідків, дослідив матеріали справи та прийшов до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. [PERSON] за рішенням житлової комісії ВАТ «ЖЗХВ» №21 від 13 серпня 2012 року отримала право користування кімнатою в гуртожитку за адресою вул.Космонавтів, 18/9, кімн. 25 а,б .Разом з нею в це житло вселилися її члени сім»ї: чоловік [PERSON], донька [PERSON], донька [PERSON] та онук [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до довідки про склад сім»ї від 18.08.2015 за №1400, [PERSON] разом із донькою [PERSON], донька [PERSON], онуком [PERSON] та чоловіком [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO] (а.с. 4). Шлюб між позивачкою та [PERSON] розірвано за рішенням суду 30 квітня 2015 року (а.с. 5), при цьому він не проживає у вказаному вище житлі з вересня 2014 року, не цікавиться ним та не сплачує комунальні послуги. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] більше шести місяців, без поважних на те причин, не проживає в кімнаті 29 по вул. Космонавтів, 18/9 в м.Житомирі, житло покинув добровільно, житлом не цікавиться та не сплачує комунальні послуги, позивач при цьому не чинила перешкод відповідачу в користуванні квартирою, тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] в серпні 2015 року звернулася до суду з вказаним позовом, та в обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого у них 16 квітня 1999 року народилася донька [PERSON]. На даний час сторони разом не проживають, донька проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач більше року не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивач просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів щомісячно на утримання неповнолітньої доньки, до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4), а оскільки батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає належної допомоги на утримання доньки, інших утриманців не має, доказів, які б вказували на неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини, не надав, а наявність інвалідності у позивача та відповідача не може бути підставою для звільнення відповідача від сплати аліментів чи зменшення їх розміру, тому суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] в серпні 2015 року звернулася до суду з даним позовом у звязку з розпадом сімї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивачка в суді позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають протягом року, а тому подальше збереження сімї є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Збереження сімї вважав неможливим. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 09 липня 1999 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] ([INFO]), яка проживає разом з позивачкою. Подальше спільне життя подружжя й збереження сімї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved