Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON], (далі-позивач) звернулась до Макарівського районного суду з позовом до Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області (далі відповідач), третя особа Пятнадцята київська державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса [PERSON], в якому просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 08.09.2013 року, право власності на домоволодіння по вул. Горького, 24 в с. Конопельки Макарівського району Київської області. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 08.09.2013 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема і на зазначений будинок з господарськими спорудами. Вона є спадкоємицею першої черги за законом та спадщину прийняла своєчасно. Проте, отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно не має змоги, оскільки правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформив. Позивач в судове засідання не прибула, її представник за довіреністю [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач також надіслав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без участі його представника, позов визнав повністю. Третя особа згідно листа просила слухати справу у її відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали спадкової справи № 1201/2013 до майна померлого 08.09.2013 року [PERSON], заведеної державним нотаріусом Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08.09.2013 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується наступними документами, копії яких містяться в матеріалах справи: свідоцтво про смерть [PERSON] серії І-ОК №279564 від 09.09.2013 року, свідоцтвом про народження позивачки серії ЯД №396802 від 27.03.1952 року та її свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БК № 343779 від 31.08.1973 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема і на домоволодіння по вул.Горького, 24 в с. Конопельки Макарівського району Київської області. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №1201/2013 до майна померлого 08.09.2013 року [PERSON], єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після його смерті є його дочка, а позивач у справі [PERSON], яка на частину спадкового майна, а саме: ? частини квартири [ADDRESS]; легковий автомобіль марки «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER]; земельну ділянку площею 0,2500 га, в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: с.Конопельки, вул. Горького, ділянка 24, отримала в Пятнадцятій київській державній нотаріальній конторі відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, державний нотаріус [PERSON] своєю постановою від 07.08.2015 року відмовила позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане вище домоволодіння по вул. Горького, 24 в с. Конопельки, що на території Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області, оскільки правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформив. Те, що вказаний будинок з господарськими спорудами дійсно належав померлому [PERSON], підтверджується наступними документами, копії яких містяться в матеріалах справи: Розпорядженням виконавчого комітету Макарівської районної ради №36 від 07.08.1990 року, яким [PERSON] надано дозвіл на купівлю пустуючого житлового будинку в с. Соснівка; Договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 01.09.1990 року секретарем виконкому Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області; Витягом з рішення сесії №327-35-VІ від 28.03.2014 року про внесення змін до рішення сільської ради №44-09-V від 20.06.2007 року «Про інвентаризацію житлового фонду с. Соснівка, с. Конопельки», яким вирішили закріпити за житловим будинком гр. [PERSON] таку адресу: вулиця Горького, будинок 24 село Конопельки Макарівського району Київської області. Окрім того, вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належала померлому на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №060828, та на яку позивач [PERSON] 26.02.2015 року отримала в Пятнадцятій київській державній нотаріальній конторі відповідне Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №10-64. Відповідно до технічного паспорту, виданого КП КОР «Північне бюро технічної інвентаризації», до складу домоволодіння за вказаною вище адресою входить: житловий будинок загальною площею 137,2 кв.м., житловою площею 35,4 кв.м. під літерою «А», погріб під «В», прибудова «а», сарай «Б», літня кухня «В», сарай «Г», вбиральня «Д», ганок до «а», замощення І, колодязь№1, яма вигрібна №2, свердловина №3, інженерний колодязь №4, ворота №5, огорожа №6, хвіртка №7. Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити.

Outcome: approved