Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 22.11.2003 між ним та відповідачкою був укладений шлюб, від шлюбу є неповнолітня донька Аліна, [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачкою фактично припинені, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу, на думку позивача, неможливе, почуття любові та поваги між ними втрачено, подружжя мешкає в різних оселях та обласних центрах. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач, як особа яка зареєстрована в [INFO], про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась з урахуванням приписів п.19 перехідних положень ЦПК України та Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», а саме, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень). З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Надіслана відповідачем заява про направлення справи за підсудністю, а саме до Дзержинського районного суду м.Харкова, де вона проживає без реєстрації місця проживання/перебування, ухвалою суду від 07.06.2018 залишена без задоволення (а.с.38). В подальшому про дати судового засідання відповідач повідомлялась через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України шляхом смс-повідомлення та телефонограмою за номером телефону, зазначеним в позові та відповідачем в заяві, а також шляхом направлення поштової кореспонденції за адресою, зазначеною відповідачем в заяві про направлення справи за підсудністю, яка повернута не врученою на адресу суду. Відповідач правом участі в судовому засідання не скористалась, відзив на позов не надала, клопотання про відкладення не надіслала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони з 22.11.2003 перебувають в зареєстрованому Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1825, після реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище [PERSON] (дошлюбне прізвище Михайленко). Від шлюбу подружжя має дитину доньку Аліну, [INFO]. За змістом позову шлюбні відносини між позивачем та відповідачем не склались, подружні стосунки припинені, шлюбне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, збереження шлюбу не можливе. Відповідачем викладені обставини не спростовані. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що доводи та вимоги позивача є обґрунтованими з огляду на такі норми права. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя ; позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. За приписами ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя; с уд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, а також добровільний характер шлюбу, суд доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Положеннями ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати позивач просить покласти на нього.

Outcome: approved