Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

[PERSON] 10.06.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання 2-х неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 35% від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але на кожну дитину не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Свій позов мотивувала тим, що сторони по справі з 2004 року по 2016 рік перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2016 року у справі №127/3404/16-ц. За час шлюбу у позивача та відповідача народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач працездатний, аліменти нікому не сплачує, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх та повнолітніх дітей, непрацездатних батьків відповідач не має. Позивач потребує допомоги батька дітей на їх утримання. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з наведеним вище позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити його в повному обсязі, вказала, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча його реальний заробіток складає близько 10 тисяч гривень, нещодавно брав дітей на відпочинок у Карпати на 4 дні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, пояснив, що офіційно працює на приватному підприємстві «Конекс» водієм, отримує заробітну плату в розмірі 1\~800 гривень, додатково повідомив, що він на даний час сплачує кредит за телевізор вартістю 26\~678,92 грн., щомісячний платіж по якому складає 1\~112 грн., з 18.11.2016 року складатиме 1\~912 грн., надав копії договору про надання споживчого кредиту з умовами, квитанцій про сплату щомісячних платежів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні всі законні підстави для прийняття визнання позову відповідачем, виходячи з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами\~Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач та відповідач з 12.09.2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2016 року у справі №127/3404/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7) Згідно свідоцтв про народження батьками малолітніх [PERSON] та [PERSON] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.8-9). Відповідно до довідок, виданих Приватним підприємством «Конекс» 13.06.2016 року, [PERSON] з 17.12.2015 року працює на даному підприємстві водієм, за період з 01.12.2015 року по 31.05.2016 року отримав заробітну плату в загальному розмірі 9\~413,00 гривень (а.с.22-23). Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України… Судом встановлено, що відповідач по справі офіційно працює, а тому аліменти з нього слід стягувати у відповідній частці від його заробітку (доходу). Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільні діти проживають разом з позивачем, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Зважаючи на розмір заявлених вимог та визнання відповідачем позову, суд вважає можливим встановити аліменти в розмірі, про який просить позивач, а саме 35% від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але на кожну дитину не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на спільний обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті\~ст. 191 СК України\~з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 10.06.2016 року. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved