Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON], інтереси яких представляє адвокат [PERSON] звернулися в суд із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в с. Данильче по вул. Шевченка, буд. № 13 Рогатинського району Івано-Франківської області. В обгрунтування позову зазначено, що позивачі є власниками житлового будинку за адресою: с.\~Данильче вул.\~Шевченка,\~буд.\~№ 13,\~Рогатинського району,\~в якому\~вони зареєстровані\~та проживають.\~[PERSON]\~ зареєстрований в даному будинку, однак у ньому не проживає більше сімнадцяти років, житловим приміщенням не користується, не бере участі в його утриманні, комунальні послуги не оплачує. Реєстрація відповідача в житловому будинку носить формальний характер та спричиняє для позивачів зайві витрати при оплаті за комунальні послуги, є перешкодою для оформлення субсидії. Просили позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по вул. Шевченка, буд.№13 в с.Данильче рогатинського району Івано-Франківської області. Позивачі та їх представник у судове засідання не прибули, представник позивачів направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, відзиву на позов теж не подав. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд,\~\~дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON]\~та [PERSON] є власниками домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Шевченка, 13, с.Данильче Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №152745526 та №152745651 від 16 січня 2019 року, копією рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2018 року по справі № 349/1758/18. Згідно акта обстеження житлово - побутових умов від 08 лютого 2019 року, складеного комісією у складі депутатів сільської ради [PERSON] та [PERSON], члена виконкому [PERSON] [PERSON] зареєстрований\~за адресою\~ [INFO], але більше сімнадцяти років за даною адресою не проживає, так як проживає в Франції. Відповідно до заяв [PERSON] від 12.02.2019 та [PERSON] від 07.02.2019 жителів с. Данильче Рогатинського району [PERSON] за адресою: с. Данильче вул. Шевченка, буд. № 13 Рогатинського району протягом шістнадцяти років не проживає. Згідно довідки виконавчого комітету Данильченської сільської ради №53 від 11.02.2019 [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але за даною адресою не проживає більше сімнадцяти років, проживає у Франції. Стаття 47 Конституції України\~гарантує кожному право на житло. Кожна особа, згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких, зокрема, належить припинення дії, яка порушує право (п.3 ч.2ст.16 ЦК). Відповідно до ст. 319,\~321 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Частина 1\~ст. 383 ЦК України\~передбачає, що власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. За\~ст. 150 Житлового кодексу\~України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до\~ст. 156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України\~право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. За ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. В силу\~ст. 391 ЦК України, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами\~ Житлового Кодексу України»\~власник має\~право вимагати\~усунення будь-яких\~перешкод у\~здійсненні ним\~права користування та розпорядження своїм майном. За змістом\~ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-4 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою: 4) оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до висновків Верховного суду України у справі № 6-709цс16 (аналогічна № 6-158цс14) було висловлено позицію: власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання такої особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації.\~ \~\~За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку,\~ що позивачі, будучи власниками житла, довели належними та допустимими доказами порушення їх права на користування і розпорядження належним їм майном, а також створення відповідачем перешкод щодо здійснення ними цих законних прав, а тому таке право підлягає захисту судом, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням по вул.\~Шевченка,\~буд.\~№ 13 в с. Данильче Рогатинського району.

Outcome: approved