Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 30.10.2012 року померла їх мати - [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 0,6111 га, яка розташована на території с. Тростянець [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Ще за життя спадкодавець розпорядилася належним їй майном, заповівши все належне їй майно на їх користь. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просять в судовому порядку визнати за ними в рівних частинах право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивачі у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. До суду подано заяви про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.03.2009 року Ківерцівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-359, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,6611 га, для обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства, яка розташована в с. Тростянець [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с.15). [PERSON] померла 30.10.2012 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №131502 (а.с.8). Як вбачається з заповіту, посвідченого 17.11.2011 року [PERSON] сільською радою Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] розпорядилася належним їй майном в рівних частинах, на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9). Заповіт не змінено та не скасовано. Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с.10) до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] ввійшла земельна ділянка площею 0,6111 га, яка знаходиться в с. Тростянець [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку у порядку спадкування переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивачі у справі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи спадкоємцями майна померлої за заповітом, прийняли спадщину, шляхом звернення з заявами до Ківерцівської державної нотаріальної контори. Відповідач не заперечує проти визнання за позивачами права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Постановою № 1770/02-31 від 11.10.2016 року державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області відмовив [PERSON], [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. З повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 30.10.2012 року, заведено спадкову справу № 120 за 2013 рік. 29.04.2016 року із заявами про прийняття спадщини за заповітом звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] 30.09.2016 року на їх імя були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по 1/3 частці кожному. Інших спадкоємців не встановлено. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачам по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,6111 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 30.10.2012 року.

Outcome: approved