Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

[PERSON] 5 жовтня 2018 року пред'явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 травня 2012 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що протягом останніх років спільного життя відносини між ними не склалися, почали виникати конфлікти з будь-якого приводу, відповідач зловживає алкогольними напоями, свідком постійних скандалів є їхня дочка, що негативно впливає на її психічне здоров'я і тому у квітні 2018 року вона вже зверталася із позовом про розірвання шлюбу, однак надала їхнім відносинам ще один шанс, проте відповідач, дізнавшись, що позовна заява залишена без розгляду, знову почав вчиняти скандали, через що між ними склалися напружені відносини. Відповідач безпідставно ревнує та принижує її, через що вона постійно знаходиться у стресовому стані, роздратована, не може зосередитися на роботі, внаслідок чого вона втратила до нього почуття любові. Під час розгляду справи по суті [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 25 травня 2012 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а. с. 4, 6). Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що відповідач неодноразово влаштовував скандали, через що [PERSON] з дитиною змушена була проживати у м. Самборі, а також неодноразово ображав її нецензурними словами на роботі, через що [PERSON] та [PERSON] у вересні 2018 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із задоволенням позову повністю необхідно із відповідача у користь позивача стягнути судові витрати в сумі 704,80 грн., пов'язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Outcome: approved