Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Луцької міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Свій позов мотивують тим, що [INFO] року в м. Любліні Республіки Польща помер їхній брат [PERSON], який проживав і працював на території Республіка Польщі до дня смерті приблизно з 2004 року, мав дозвіл на проживання але залишався громадянином України. На час смерті він постійно проживав та працював в м. Любліні Республіки Польща, там і відкрилась спадщина на нерухоме майно. Позивачі по справі та [PERSON], на даний час покійний, набули право на нерухоме спадкове майно, що знаходиться на території Республіки Польща, що визнано рішенням районного суду Люблін-Захід, що знаходиться у Любліні 1 Цивільного Відділу від 14.08.2014 року. На час смерті [PERSON] був розлучений, дітей в нього не було. Відповідно до ст. 37 договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах правові відносини в галузі успадкування рухомого майна регулюються законодавством тієї договірної сторони, громадянином якої був заповідач в момент смерті. В січні 2015 року позивачам стало відомо, що після смерті брата залишилось рухоме майно на території України, а саме грошовий вклад в філії - Волинське обласне управління Державного ощадного банку України, про що було виявлено договір № 440155 від 30.12.2011 року на вклад «Депозитний» між спадкодавцем і банком. На звернення [PERSON] до банку про видачу вкладу спадкоємцями на підставі рішення районного суду Люблін-Захід що знаходиться у Любліні 1 Цивільного Відділ [PERSON], на початку березня 2015 року отримано від банку відповідь, про те, що таке рішення не є підставою для видачі коштів, що залишились після смерті брата. Зазначають, що про існування даного вкладу їм стало відомо лише в січні 2015 року, що і перешкодило звернутись із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк. На підставі вищенаведеного, просять суд визначити їм додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а саме два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивач [PERSON], який є позивачем та представником позивача [PERSON], не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Начальник юридичного відділу Луцької міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Луцької міської ради, при прийнятті рішення по справі покладався на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з скороченого витягу з акту про смерть № 3964/2012 від 05.11.2012 року [PERSON], [INFO], помер [INFO] року (а.с.4-5). Судом встановлено, що [PERSON], на час смерті постійно проживав та працював в м. Любліні Республіки Польща, там і відкрилась спадщина на нерухоме майно. Позивачі по справі та [PERSON], на даний час покійний, набули право на нерухоме спадкове майно, що знаходиться на території Республіки Польща, що визнано рішенням районного суду Люблін-Захід, що знаходиться у Любліні 1 Цивільного Відділу від 14.08.2014 року (а.с. 12). Також судом встановлено, що січні 2015 року позивачам стало відомо, що після смерті брата залишилось рухоме майно на території України, а саме грошовий вклад в філії - Волинське обласне управління Державного ощадного банку України, про що було виявлено договір № 440155 від 30.12.2011 року на вклад «Депозитний» між спадкодавцем і банком (а.с. 9). На звернення [PERSON] до банку про видачу вкладу спадкоємцями на підставі рішення районного суду Люблін-Захід що знаходиться у Любліні 1 Цивільного Відділ [PERSON], на початку березня 2015 року отримано від банку відповідь, про те, що таке рішення не є підставою для видачі коштів, що залишились після смерті брата (а.с. 11). Відповідно до ст. 37 договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах правові відносини в галузі успадкування рухомого майна регулюються законодавством тієї договірної сторони, громадянином якої був заповідач в момент смерті. Також з матеріалів справи вбачається, що строк звернення з заявою про прийняття спадщини позивачами пропущений. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що строк для звернення з заявою про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] був пропущений, оскільки останнім не було відомо про існування даного спадкового майна. Таким чином, суд вважає наведені позивачами причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, а тому [PERSON] та [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання такої заяви. Оскільки спадкове майно знаходиться та території Волинської області, на думку суду, достатній строк для подання заяви про прийняття спадщини становитиме два місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved