Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] 09 вересня 2020 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що після смерті [INFO] її рідного брата [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої є житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] . В установлений законом строк вона звернулася до нотаріуса спочатку із заявою про прийняття спадщини, а потім із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Деякі об`єкти спадщини вже документально оформлені на її ім`я, але постановою приватного нотаріуса Фесенка О.М. від 12 серпня 2020 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку. Вона не має можливості отримати дублікат правовстановлюючих документів, тому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у заяві на ім`я суду просить справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в особі голови Кудряшівської сільської ради Кремінського району Луганської області І.Бурмістрова у судове засідання не з`явився, у заяві на ім`я суду просить справу розглянути за відсутності представника ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вирішив справу розглянути за відсутності сторін та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Згідно ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1297 вказаного Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з п. 23 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] (а.с. 4, 11-13), померлого [INFO] (а.с. 8). Батьки останніх [PERSON] та [PERSON] померли [INFO] та [INFO] відповідно (а.с. 9-10). У постанові про відмову у здійсненні нотаріальної дії від 12 серпня 2020 року (а.с. 14) приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенко О.М. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину - житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , що залишилися після смерті [INFO] її рідного брата [PERSON] , у зв`язку з відсутністю свідоцтва про право власності, виданого Кремінською державною нотаріальною конторою Луганської області 24 червня 1993 року за реєстровим №2797 на ім`я померлого [PERSON] . Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку (а. с. 15), копії технічного паспорту (а.с. 16-18) житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані за [PERSON] . У відповіді на запит суду, начальник КП «Кремінське РБТІ» К.В. Камєнєв 03 листопада 2020 року надав копію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кремінською державною нотаріальною конторою Луганської області 24 червня 1993 року за реєстровим №2797, відповідно до якого [PERSON] належить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 63). Отже у судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем другої черги після смерті рідного брата [PERSON] , але у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно не може реалізувати своє спадкове право. Інших спадкоємців немає. Тому суд вважає вимоги позивача такими, які підлягають задоволенню.

Outcome: approved