Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

[PERSON] 11.10.2018 року звернувся до Новодністровського міського суду Чернівецької області з вищезазначеною позовною заявою. Посилається на те, що 16.12.2014 року рішенням Новодністровського районного суду Чернівецької області у справі №719/673/14-ц було розірвано шлюб між ним та [PERSON]. Рішення суду набрало законної сили 05.01.2015 року. 07.06.2016 року рішенням апеляційного суду Чернівецької області у справі №719/111/15-ц за позовом [PERSON] до нього про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток кожного з подружжя, розподіл майна в натурі та за його зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання удаваним договору дарування майна, визнання майна спільною власністю і його розподіл, за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 28.01.2016 року, за ним було визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. 28.10.2016 року державним реєстратором Новодністровської міської ради Чернівецької області Дзюбенко Х.П. за позивачем було зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири за вказаною вище адресою. Постановою апеляційного суду Чернівецької області від 17.04.2018 року у справі №719/4/18 за його позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог - [PERSON] та виконавчий комітет Новодністровської міської ради Чернівецької області про визначення порядку користування квартирою, апеляційну скаргу [PERSON] було залишено без задоволення, а рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 08.02.2018 року залишено без змін, відповідно до якого встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] зокрема, судом виділено позивачу [PERSON] в користування житлову кімнату [NUMBER], площею 15,80 кв.м., відповідачці [PERSON] виділено в користування житлові кімнати [NUMBER] площею 11,90 кв.м. та №3, площею 7,60 кв.м. разом із балконом-лоджією, площею 3,0 кв.м., а також у спільному користуванні сторін залишено кухню, площею 7,0 кв.м.; ванну кімнату, площею 2,6 кв.м.; вбиральню, площею 1,0 кв.м. та коридор, площею 10,70 кв.м. Однак, всупереч вказаному рішенню відповідачка перешкоджає позивачу у користуванні даним житловим приміщенням, зокрема, змінила замки у вхідних дверях квартири, а також коли він приходить до квартири не відчиняє вхідні двері, на телефонні дзвінки не відповідає. Про дані факти він неодноразово повідомляв та звертався до Новодністровського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, однак йому було рекомендовано звернутися до суду. Новодністровським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області позивачу було відмовлено у примусовому виконанні вищезазначеного рішення суду, оскільки воно не має зобов'язального характеру. Просить на підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 13, 16, 316, 317, 319, 321, 356, 358, 361, 382, 383, 386, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) усунути перешкоди у користуванні належною йому часткою квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом заборони чинити перешкоди у користуванні приміщеннями, зобов'язати [PERSON] надати дублікат ключа від замка вхідних дверей та виконувати порядок користування житловим приміщенням, що встановлений рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області у справі №719/4/18, яке набрало законної сили 17.04.2018 року, а саме: житловою кімнатою [NUMBER], яка була виділена йому, площею 15,80 кв.м., а також кухнею, площею 7,0 кв.м., ванною кімнатою, площею 2,6 кв.м., вбиральнею, площею 1,0 кв.м. та коридором, площею 10,70 кв.м., які були виділені у спільне користування. Розпорядженням голови Новодністрвоського міського суду Чернівецької області Цицак В.Л. від 11.10.2018 року №19/18 дану справу було передано на розгляд Сокирянському районному суду Чернівецької області у зв'язку з неможливістю автоматизованого розподілу судової справи між суддями. У підготовчому судовому засіданні позивач підтримував позовні вимоги, а відповідачка та її представник позовні вимоги не визнавали, у строк встановлений судом до суду було подано відзив на позовну заяву. При цьому, судом надався сторонам строк для можливості укладення мирової угоди, однак сторони не дійшли згоди про добровільне вирішення даного спору. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, однак подали заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просять усунути перешкоди в користуванні належною [PERSON] часткою квартири [ADDRESS] шляхом зобов`язання відповідачки [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні житловою кімнатою [NUMBER], площею 15,80 кв.м., кухнею площею 7,0 кв.м., ванною кімнатою площею 2,6 кв.м., вбиральнею площею 1 кв.м., коридором площею 10,70 кв.м., зобов`язати [PERSON] надати [PERSON] дублікат ключів від замка вхідних дверей вищезазначеної квартири, а також зобов`язати [PERSON] дотримуватись порядку користування вищезазначеною квартирою, встановлений рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 17.04.2018 року, відповідно до якого [PERSON] виділено в користування житлову кімнату [NUMBER] площею 15,80 кв.м., а в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишено кухню площею 7,0 кв.м., ванну кімнату, площею 2,6 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м., коридор площею 10,70 кв.м. Судове засідання просять провидити без присутності позивача [PERSON] та його представника [PERSON] Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, належним чином та завчасно були повідомлені про дату, час і місце його проведення. Представником відповідачки [PERSON] подано заяву проведення розгляду справи без їхньої присутності, а також зазначив, що він визнає уточнені позовні вимоги, наслідки визнання йому відомі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, які визнані учасниками справи та які відповідно до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню судом встановлено наступні обставини справи. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 07.06.2016 року квартиру за адресою: [ADDRESS] було визнано спільною сумісною власністю сторін, а також визнано за позивачем [PERSON] право власності на Ѕ частину даної квартири. Рішенням Новодністровського районного суду Чернівецької області від 08.02.2018 року було встановлено порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Зокрема, позивачу [PERSON] було виділено житлову кімнату [NUMBER], площею 15,80 кв.м., а відповідачці [PERSON] виділено житлові кімнати [NUMBER] площею 11,90 кв.м. та №3, площею 7,60 кв.м. разом із балконом-лоджією, площею 3,0 кв.м., а також у спільному користуванні сторін залишено кухню, площею 7,0 кв.м.; ванну кімнату, площею 2,6 кв.м.; вбиральню, площею 1,0 кв.м. та коридор, площею 10,70 кв.м. Відповідачка [PERSON] перешкоджає позивачеві [PERSON] у користуванні належною йому на праві приватної власності частиною квартири, а виконання у примусовому порядку рішення Новодністровського районного суду Чернівецької області від 08.02.2018 року, яким між сторонами встановлено порядок користування квартирою, є неможливим, оскільки виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення. Положеннями ст.41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою ст.316 ЦК України визначено, що право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1,2 ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд приймає визнання представником відповідачки уточнених позовних вимог, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволеннюу повному об`ємі. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 704,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved