Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - [PERSON] ), в якій просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по аліментам. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що відповідно до судового наказу Харківського районного суду Харківської області від 24.01.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 січня 2020 року і до повноліття [PERSON] - [INFO] . Відповідач сплачував аліменти не в повному обсязі та не регулярно. Станом на день подання позовної заяви сплатив суму аліментів 2300 грн. Згідно розрахунку заборгованості, виданого старшим державним виконавцем Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Казанцевим Д.О. за судовим наказом від 24.01.2020, виданим Харківським районним судом Харківської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 січня 2020 року і до повноліття [PERSON] - [INFO] , станом на 01.04.2021 заборгованість зі сплати аліментів складає 33217 грн. за вирахуванням сплачених аліментів 2300 грн. Крім того, за несвоєчасну сплату аліментів позивачка просить стягнути суму пені, яка, за її підрахунками складає 32723,82грн., у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.08.2021 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на наведене, враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялась про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області від 29.11.2013 батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно судового наказу Харківського районного суду Харківської області від 24.01.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 січня 2020 року і до повноліття [PERSON] - [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів виданого старшим державним виконавцем Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Казанцевим Д.О. за судовим наказом № 635/203/20 від 24.01.2020, виданим Харківським районним судом Харківської області, про стягнення з з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 січня 2020 року і до повноліття [PERSON] - [INFO] . Станом на 01.04.2021 заборгованість зі сплати аліментів за період з 10.01.2020 по 01.03.2021 складає 33217 грн. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів за період з 10.01.2020 по 01.03.2021 складає 33217 грн. та підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем в судовому засіданні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно. Згідно ст.20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною 2 статті 72, частиною 2 статті 129, частиною 3 статті 138, частиною 3 статті 139 цього Кодексу. Таким чином, позовна давність не поширюється на правовідносини, які регулюються ст.196 СК України, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені за весь період прострочення сплати аліментів. Відповідно до положень ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. До вказаних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду від 25 квітня 2018 р. по справі № 572/1762/15-ц. Аналогічні висновки містяться у Постанові Верховного Суду від 05.12.2018 р. по справі №372/264/15-ц, з їх вірністю погодилася і Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 03.04.2019 р. при касаційному перегляді справи № 333/6020/16-ц. Відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно розрахунку заборгованості, виданого старшим державним виконавцем Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Казанцевим Д.О. за судовим наказом № 635/203/20 від 24.01.2020, [PERSON] аліменти сплачувалися не в повному обсязі, а саме 01.07.2020 сплачено 600, 00 грн., а повинно 2543,75 грн., 01.10.2020 сплачено 1000,00 грн., а повинно 2597,75 грн., 01.11.2020 сплачено 700,00 грн., а повинно 2597,75 грн., 01.12.2020 сплачено 1900,00 грн., а повинно 2992,25 грн., 01.02.2021 сплачено 500,00 грн., а повинно 2699,00 грн., а всього за весь період з 10.01.2020 по 01.03.2021 сплачено 2300,00 грн. З огляду на наведене, розмір пені за прострочення сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] за період з 10.01.2020 по 01.03.2021 складає 32723,82 грн. Як вже зазначалось вище, відповідно до частини 1 статті 196 СК України, розмір неустойки (пені) не може перебільшувати 100% суми заборгованості. Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення відповідачем аліментних зобов`язань перевищує 100 % заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, суд вважає за необхідне стягнути пеню в межах суми наявної заборгованості по аліментам, а саме в сумі 32723,82 грн. Перевіривши зазначений в позовній заяві розрахунок суми пені та загальної заборгованості, з урахуванням всіх обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , заборгованість по аліментам за період з 10.01.2020 по 01.03.2021 на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 65940,82 грн., з яких: основна сума боргу - 33217 грн. 00 коп., сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - 32723,82 грн. 00 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved