Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої на підставі довіреності діє [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 12 липня 1980 року у міському відділі РАГС м. Мелітополя, актовий запис № 835. Від шлюбу вони мають двох синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У червні 2015 року чоловік покинув її і пішов жити до іншої жінки, потім декілька разів повертався та знову пішов з дому. В даний час чоловік фактично не підтримує з нею шлюбних відносин, покинув сімю і припинив надавати матеріальну допомогу. У звязку із зрадою чоловіка вона отримала стрес і фактично із-за цього втратила здоровя, кілька разів знаходилася в комі та лежала у лікарні у відділенні реанімації. Їй встановлено третю групу інвалідності, вона весь час хворіє і не може працювати. Вона отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1247 грн., цих коштів недостатньо для забезпечення достатнього життєвого рівня, оскільки майже всі кошти вона витрачає на ліки та лікування. Вона не працює, є непрацездатною, позбавлена можливості одержати будь-які додаткові джерела доходу, її матеріальне становище є вкрай важким. Відповідач працює головним інженером СВК «Агрофірма «Колос», одержує заробітну плату в сумі, приблизно, 2500 грн. Стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Відповідач спроможній надавати їй матеріальну допомогу, однак не бажає цього робити. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно з дня предявлення позову. Ухвалою від 22 червня 2017 року залучено до участі у справі за даним позовом, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON], [PERSON] (а.с.87). В судовому засіданні 09.08.2017 року позивачка зменшила розмір позовних вимог, надавши письмову заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно з дня предявлення позову (а.с.126). Підтримавши позовні вимоги у зменшеному розмірі, позивачка дала пояснення, аналогічні, викладеним у позові. Додатково пояснила, що вперше третя група інвалідності їй була встановлена 06.10.2015 року. Її повнолітні діти по мірі можливості надають їй матеріальну допомогу в добровільному порядку, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу їй не надає. Просить задовольнити позовні вимоги. Представник позивачки - [PERSON], позовні вимоги та підстави на яких вони грунтуються підтримала у повному обсязі, вважає позовні вимоги з урахуванням змін такими, що підлягають задоволенню. Відповідач позовні вимоги у зменшеному розмірі визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, пояснив суду, що неповнолітніх дітей та обовязкових платежів у нього немає. Він працює, отримує заробітну плату і не заперечує проти стягнення з нього на користь і утримання позивачки аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). Представник відповідача [PERSON], підтримав позицію відповідача, пояснив, що вважає позовні вимоги у зменшеному розмірі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Треті особи, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.104, 109). За ухвалою суду розгляд справи проведено за відсутності третіх осіб. Суд, вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] та [PERSON] перебувавали у шлюбі, зареєстрованому 12 липня 1980 року у міському відділі ЗАГС м. Мелітополя, актовий запис № 835. Від шлюбу мають двох синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду від 20.12.2016 року, яке набрало чинності, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с..24, 57, 124-125). Згідно із довідкою до акта огляду МСЕК за № 0819243 при повторному огляді 07.11.2016 року позивачці - [PERSON], встановлено 3 групу інвалідності за загальним захворюванням. Інвалідність встановлена на строк до 01.12.2017 року. Дата чергового переогляду 07.11.2017 року. Протипоказано: важка фізична праця, тривале вимушене положень тулуба. Рекомендовано лікування у невропатолога, терапевта (а.с.22). Згідно із довідкою від 24.07.2017 року [PERSON] знаходиться на обліку в Приморському обєднаному УПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи розмір якої станом на червень 2017 року складає 1312 грн. (а.с.127). Згідно із довідкою Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма Колос» від 13.06.2017 року, [PERSON] у 2016 році нарахована орендна плата за оренду землі в сумі 8\~620 грн., після проведення відрахувань отримано 6939,10 грн. (а.с.84). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 24.02.2017 року, [PERSON] за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року отримував доходи з таких джерел: СВК «Агрофірма Колос»: 2016 1: 9526,38 заробітна плата; 2016 -2: 10581,35 заробітна плата; 2016 3: 17361,75 заробітна плата; 2016 4: 8620 надання майна в лізинг; 2016 4: 14723,37 заробітна плата (а.с. 83 зворотній бік). Відповідно до ст.75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного (ч.1). Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу (ч.2). Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи (ч.3). Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч.4). Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв'язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом (ч.5). Згідно ст.76 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу (ч.1). Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу (ч.2). Згідно ст.77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою (ч.1). За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі (ч.2). Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (ч.3). Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч.1). Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це (ч.3). Згідно із ст.80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1). Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення (ч.2). Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч.3). Відповідно до ст.82 Сімейного кодексу України, право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин (ч.1). Право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу (ч.3). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувавали у шлюбі з 12 липня 1980 року. Рішенням Приморського районного суду від 20.12.2016 року, яке набрало чинності, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. До розірвання шлюбу [PERSON] стала непрацездатною у звязку із тим, що є інвалідом 3 групи. Будучи непрацездатною - інвалідом 3 групи, позивачка одержує пенсію по інвалідності у розмірі 1312 грн. У повторному шлюбі позивачка не знаходиться. Згідно із трудовою книжкою з 14.11.2015 року [PERSON] не працює (а.с.23). Відповідно до наданої позивачкою медичної документації [PERSON] часто знаходиться на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, що потребує значні витрати на придбання медичних препаратів (а.с.6-21, 26-36, 40-41). У звязку з наведеним позивачка потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює головним інженером у СВК «Агрофірма Колос», отримує заробітну плату, розмір якої за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 склав 52\~192, 85 грн., отримує дохід від надання майна в лізинг, який за вказаний період склав 8620 грн., та отримує орендну плата за оренду землі, розмір якої у 2016 році склав 6939,10 грн. Враховуючи рівень матеріального забезпечення відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці та не заперечує проти стягнення з нього на користь і утримання позивачки аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). У судовому засіданні не здобуто доказів негідної поведінки позивачки в шлюбних відносинах, а також доказів про те, що позивачка стала непрацездатною у звязку із вчиненням нею умисного злочину. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь та на утримання позивачки необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, починаючи від дня подання позовної заяви протягом строку інвалідності. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки витрати по оплаті судового збору у сумі 640 грн., які підтверджені наданими позивачкою платіжними дорученнями (а.с.1, 50).

Outcome: approved