Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[INFO] померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку, що знаходиться на території Долинянської сільської ради. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак із об'єктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом 23 жовтня 2017 року звернувся до суду. Представники позивача (а.с. 15) у судове засідання не з'явилися, подали суду заяву у якій просили у зв'язку з відрядженням слухати справу у їх відсутності, без фіксування судового процесу (а.с. 18). Представник відповідача - Долинянської сільської ради подав до суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника (а.с. 26, 27). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Згідно Державного акта серії [NUMBER] (а.с. 12) [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 2,5447 га на території Долинянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. За даними Спадкового реєстру № 49616838 від 26.10.2017 (а.с. 24) спадкодавець по своїй смерті залишала заповіт. Із тексту заповіту (а.с. 9), посвідченого 15 серпня 1996 року секретарем Долинянської сільської ради, [PERSON] все своє майно заповіла своєму внуку [PERSON]. Заповітом, зареєстрованим 25.03.2005 за № 59 (а.с. 24) спадкодавець змінила цей заповіт лише в частині грошових вкладів, про що свідчить відмітка секретаря Долинянської сільської ради на тексті заповіту (а.с. 9). Заповітом (а.с. 9), свідоцтвом про своє народження (а.с. 10), свідоцтвом народження своєї матері (а.с. 11) позивач довів, що має право спадкувати після смерті [PERSON]. Таким чином, позивач довів суду факт смерті спадкодавця і своє право спадкувати після її смерті. Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Вінницької області у роз'ясненні № 474/01-16 від 17.10.2017 (а.с. 14) зазначила, що не вбачається можливим прийняти заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через пропущення ним строків, встановлених для подання такої заяви. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки про наявність заповіту дізнався лише у 2017 році. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49616878 від 26 жовтня 2017 року (а.с. 25) вбачається, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заведена). Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, практику Верховного Суду України, зокрема, постанову від 15 вересня 2017 року у справі 315/765/14-ц, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved