Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

[PERSON] 27 серпня 2020 року звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи це тим, що 06 листопада 1998 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають четверо дітей, двоє з яких являються неповнолітніми: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] посилається на те, що діти перебувають на утримані матері, а відповідач участі у матеріальному утриманні дітей не приймає, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні на заявлених вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказує, що роботою не забезпечений, постійного заробітку не має. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 27 серпня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою від 11 вересня 2020 року відкрите провадження в справі за вказаним позовом. Враховуючи те, що обов`язок батьків утримувати дитину та його виконання регламентується главою 15 Сімейного Кодексу України, суд вважає за необхідне застосовувати до розглядуваних правовідносин правові норми, визначені у вказаній главі. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають чотирьох дітей, двоє з яких являються неповнолітніми: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких додані до матеріалів справи. Жодних заперечень проти вказаного факту відповідач суду не подав. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] , що підтверджується поясненнями позивачки, довідкою Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 868 від 18 листопада 2020 року, проти чого не заперечував відповідач. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Розмір часток заробітку (доходу) платника аліментів визначається ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексу України. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дітей та батька, те, що відповідач є здоровим, працездатним, не працюючим, не має стабільного доходу, суд знаходить за доцільне стягнути аліменти в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 27 серпня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує позицію позивачки, думку відповідача та інтереси дітей. Суд знаходить, що згідно вимог ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального Кодексу України та п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved