Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , 29.11.2017 звернулись в суд з позовом до [PERSON] про виділ у натурі часток із майна, що є у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою мотивуючи тим, що відповідно до рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03.11.2014, залишене 23.12.2015 без змін ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вони є власниками по 1/5 частині, кожен, будинковолодіння [ADDRESS] та відповідно землекористувачами по 1/5 частині, кожен, земельної ділянки, загальною площею 0, 52 га призначеної для обслуговування цього житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, як частки в колгоспному дворі, а власником іншої 2/5 частини будинковолодіння та користувачем земельної ділянки є [PERSON] , що між ними та відповідачкою виникають суперечки з приводу користування спірним будинком та земельною ділянкою, просять про реальний поділ житлового будинку [ADDRESS] та встановлення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 0, 52 га, відповідно до належних їм часток згідно варіанту запропонованого судовою будівельно-технічною експертизою. Ухвалою судді від 01.12.2017 провадження у справі відкрито. Представник позивачів [PERSON] в суді позов підтримала покликаючись на мотиви викладені у заяві, вимоги уточнила, просить виділити у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , приміщення житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 60, 2 м.кв., що позначені в технічному паспорті: 1-6 житлова кімната - площею 17, 1 м. кв., 1-7 житлова кімната - площею 12, 5 м. кв., 1-8 кухня - площею 7, 8 м.кв., 1-1 веранда - площею 6, 2 м.кв., 1-2 коридор - площею 4, 3 м.кв., 1-3 ванна - площею 3, 3 м.кв., частину підвального приміщення площею 9 м.кв., що під приміщенням 1-8, нежитлове приміщення - комору, що в будівлі літньої кухні, господарські будівлі - сарай і гараж, горище, що над приміщенням 1-1, 1-2, 1-3, 1-6, 1-7, 1-8 та частково (промірами 1, 20 м х 8, 2 м) над приміщенням 1-4 та 1-5, а у власність [PERSON] - приміщення житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 40, 2 м. кв.: 1-4 житлова кімната - площею 16, 5 м. кв., 1-5 житлова кімната - площею 18, 5 м. кв., частину підвального приміщення площею 5, 2 м.кв., що під приміщенням 1-1, нежитлові приміщення - кухня та коридор, що в літній кухні, частину горища, яке над кімнатами 1-4 та 1-5 за винятком тієї частини, яка належатиме позивачам. Визначити порядок користування земельною ділянкою між сторонами, що визначений у висновку експерта від 15.01.2019, зокрема: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] виділити у користування земельну ділянку площею 0, 31 га з наступними геометричними розмірами, починаючи з т. 1 (середина грунтової дороги) - т.2 - 10, 65 м., т.2-т.3 - 104, 20 м, т. 3 -т. 4 - 18, 55 м., т.4-т.5 - 15, 58 м., т. 5-т.6 - 11, 65 м., т.6-т.7 - 5, 40 м., т. 7-т.8 - 88, 31 м., т.8-т.9 - 18, 52 м., т.9-т.10 - 49, 78 м., т. 10-т.11 - під будинком до кута веранди, т. 11-т.12 - 2 м., т.12-т.13 (на відстані 1 м від кута літньої кухні) - 14, 82 м., т.13-т.14 - 1м., т.14-т.15 - 5, 50 м., т. 15 - під літньою кухнею і від стіни 9, 85 м. до т. 16, т.16-т.17 - 10, 17 м., т. 17-т.18 (середина грунтової дороги) - 12, 48 м., т.18-т.1 - 50, 02 м. [PERSON] виділити у користування ділянку 1 площею 0,0773 га з наступними геометричними розмірами, починаючи з т.1 (середина грунтової дороги): т.1-т.9 - 10, 31 м., т.9-т.10 - 49, 78 м., т. 10-т.11 - під будинком, до кута веранди, т.11-т.12 - 2 м., т.12-т.13 (на відстані 1 м від літньої кухні) - 14, 82 м., т.13-т.14 - 1 м., т.14-т.15 - 5, 50 м., т. 15 - під літньою кухнею і від стіни 9, 85 м. до т.16, т.16-т.17 - 10, 17 м., т.17-т.18 (середина грунтової дороги) - 12, 48 м., т.18-т.1 - 50, 02 м. та ділянку 2 площею 0, 1348 га починаючи з т.5: т.5-т.20 - 41, 66 м., т. 20-т.19 - 32, 47 м., т. 19-т.3 - 38, 60 м., т.3-т.4 - 18, 55 м., т.4-т.5 - 15, 58 м. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по оплаті експертизи в сумі 14 500 грн. та витрати з надання правової допомоги в розмірі 2 400 грн., а також стягнути з відповідачки на користь кожного з позивачів по 640 грн. оплаченого ними судового збору. Позивачка [PERSON] в суді висловилась на підтримку позиції адвоката, окрім цього зобов`язалась не чинити перешкод відповідачці [PERSON] у доступі до її частини господарської будівлі - літньої кухні-сараю для здійснення робіт пов`язаних з обслуговуванням цієї будівлі, просить позов задовольнити. [PERSON] та [PERSON] , які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Відповідачка [PERSON] в суді по суті не заперечує поділу між співвласниками будинковолодіння на [ADDRESS] та визначення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 0, 52 га запропонованого експертом у висновку №16-18Е судової інженерно-технічної експертизи від 15.01.2019, заперечує збільшенню частки горища промірами 1, 20 м х 8, 2 м = 9, 84 кв.м. на користь позивачів, що над приміщеннями згідно технічного паспорту 1-4 та 1-5, які їй виділяються, а також просить зобов`язати позивачку не чинити їй перешкод у користуванні світлом і газом та повернути лічильник. Заслухавши сторони, представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 4, 13, 81, 82 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За положеннями ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Відповідно до ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Із матеріалів справи і зокрема рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03.11.2014, що залишене без змін ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2015 убачається, що вимоги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення Городоцької міської ради Львівської області №241 від 18.06.1992 та №717 від 09.11.1995, визнано частково недійсним та скасовано в частині належності 3/5 частини житлового будинку на [ADDRESS] свідоцтво про право власності на означений будинок, видане 28.08.1992 на ім`я [PERSON] , визнано частково недійсним та скасовано в частині належності 3/5 частини земельної ділянки, загальною площею 0, 52 га призначеної для обслуговування цього житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №033382 за реєстровим №396 виданий на ім`я [PERSON] , визнано за [PERSON] , 1964р.н., [PERSON] , 1984р.н. та [PERSON] , 1988р.н. право власності по 1/5 частині, за кожним, житлового будинку [ADDRESS] та по 1/5 частині, за кожним, земельної ділянки, загальною площею 0, 52 га призначеної для обслуговування цього житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, як частки в колгоспному дворі (а.с. 18-22). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №56598930, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , з 30.03.2016 на праві приватної спільної часткової власності належить 3/5 частки житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 10-11). З пояснень сторін в суді, із матеріалів справи убачається, що за спірним будинковолодінням закріплена земельна ділянка загальною площею 0,52 га призначена для обслуговування цього будинку та ведення особистого підсобного господарства. Вищенаведені обставини визнаються та не заперечуються сторонами, а відтак відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, адже у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності наведених обставин в частині набуття сторонами права власності на частки будинковолодіння та відповідно права користування земельною ділянкою. Позивачі просять про виділ часток із майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділивши їм у спільну сумісну власність 3/5 частини будинколодіння, що на [ADDRESS] та визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0, 52 га за вищеозначеною адресою, відповідно до належних часток кожного з власників нерухомого майна. За клопотанням позивачів, ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 05.10.2018, у справі призначено будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено ФОП [PERSON] , експерту Качайло Б.В. (а.с. 99-100). Відповідно до висновку №16-18Е судової інженерно-технічної експертизи, складеного 15.01.2019 судовим експертом ФОП [PERSON] - Качайло Б.В. , дійсна (ринкова) вартість житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 100, 4 кв.м., з них житловою - 64, 6 кв.м., становить 982 792 грн., технічно можливим є поділ житлового будинку та господарських будівель, за варіантом запропонованим позивачами та попередньо визначений сторонами спору, що по суті співпадає з варіантом експерта (а.с. 104-121). Вищевказаний висновок експерта не суперечить вимогам чинного законодавства, запропонований в ньому варіант поділу будинку забезпечує максимальну ізоляцію співвласників, тому такий покладається в основу судового рішення у справі. Так, за висновком №16-18Е судової інженерно-технічної експертизи від 15.01.2019, експертом запропоновано виділити позивачам у власність приміщення житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 60, 2 м.кв., що позначені в технічному паспорті 1-6 житлова кімната - площею 17, 1 м. кв., 1-7 житлова кімната - площею 12, 5 м. кв., 1-8 кухня - площею 7, 8 м.кв., 1-1 веранда - площею 6, 2 м.кв., 1-2 коридор - площею 4, 3 м.кв., 1-3 ванна - площею 3, 3 м.кв., підвальне приміщення І площею 9 м.кв., що під приміщенням 1-8, нежитлове приміщення - комору, що в будівлі літньої кухні, господарські будівлі - сарай і гараж, горище, що над приміщенням 1-1, 1-2, 1-3, 1-6, 1-7, 1-8, а відповідачці - приміщення загальною площею 40, 2 м. кв. і зокрема: 1-4 житлова кімната - площею 16, 5 м. кв., 1-5 житлова кімната - площею 18, 5 м. кв., підвальне приміщення ІІ площею 5, 2 м.кв., що під приміщенням 1-1, нежитлові приміщення - кухня та коридор літньої кухні, горище, що над кімнатами 1-4 та 1-5. Такий поділ будинковолодіння відповідатиме ідеальній частці кожної із сторін - 3/5 вартістю 589 284 грн. та 2/5 вартістю 393 508 грн. відповідно, при цьому позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] слід замурувати існуючий вхід та влаштувати вхід в будинок зі сторони приміщення 1-8, а відповідачці [PERSON] влаштувати вхід в підвал згідно Додатку 1 (підвал). Ураховуючи фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин, а також ураховуючи, що відповідачка в суді заперечує збільшенню горища позивачів промірами 1, 20 м х 8, 2 м, над належними їй приміщеннями 1-4 та 1-5 (згідно технічного паспорта) за рахунок компенсації підвальним приміщенням, суд доходить висновку про поділ будинковолодіння між сторонами у справі, запропонований експертом і зокрема про виділення у спільну сумісну власність позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приміщення житлового будинку [ADDRESS] , що позначені в технічному паспорті: 1-6 житлова кімната - площею 17, 1 м. кв., 1-7 житлова кімната - площею 12, 5 м. кв., 1-8 кухня - площею 7, 8 м.кв., 1-1 веранда - площею 6, 2 м.кв., 1-2 коридор - площею 4, 3 м.кв., 1-3 ванна - площею 3, 3 м.кв., підвальне приміщення І площею 9 м.кв., що під приміщенням 1-8, нежитлове приміщення - комору, що в будівлі літньої кухні, господарські будівлі - сарай і гараж, горище, що над приміщенням 1-1, 1-2, 1-3, 1-6, 1-7, 1-8, а відповідачці [PERSON] виділити у власність приміщення, що позначені в технічному паспорті: 1-4 житлова кімната - площею 16, 5 м. кв., 1-5 житлова кімната - площею 18, 5 м. кв., підвальне приміщення ІІ площею 5, 2 м.кв., що під приміщенням 1-1, нежитлові приміщення - кухня та коридор літньої кухні, горище, що над кімнатами 1-4 та 1-5. Такий поділ будинковолодіння буде відповідати інтересам та ідеальним часткам сторін у справі, а саме - 3/5 та 2/5 частин, відповідно. Окрім цього, позивачами заявлено вимогу про встановлення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 0, 52 га, що при будинку [ADDRESS] . Статтею 319 ЦК України встановлено, що право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи. При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Таку правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 13.11.2019 у справі №686/6888/15-ц. Відповідно до висновку №16-18Е судової інженерно-технічної експертизи від 15 січня 2019 року, проведеної експертом Качайло Б.В., останнім запропоновано варіант визначення порядку користування земельної ділянки площею 0, 52 га на [ADDRESS] , з урахуванням частки співвласників у житловому будинку, що становитиме для позивачів - 0, 31 га, а для відповідачки - 0, 2121 га. За варіантом, запропонованим експертом у висновку, площі земельних ділянок, які виділяються сторонам у користування, повністю відповідають їх часткам у будинку і зокрема: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку з наступними геометричними розмірами, починаючи з т. 1 (середина грунтової дороги) - т.2 - 10, 65 м., т.2-т.3 - 104, 20 м, т. 3 -т. 4 - 18, 55 м., т.4-т.5 - 15, 58 м., т. 5-т.6 - 11, 65 м., т.6-т.7 - 5, 40 м., т. 7-т.8 - 88, 31 м., т.8-т.9 - 18, 52 м., т.9-т.10 - 49, 78 м., т. 10-т.11 - під будинком до кута веранди, т. 11-т.12 - 2 м., т.12-т.13 (на відстані 1, 0 м від кута літньої кухні) - 14, 82 м., т.13-т.14 - 1, 00 м., т.14-т.15 - 5, 50 м., т. 15 - під літньою кухнею і від стіни 9, 85 м. до т. 16, т.16-т.17 - 10, 17 м., т. 17-т.18 (середина грунтової дороги) - 12, 48 м., т.18-т.1 - 50, 02 м, а [PERSON] - з наступними геометричними розмірами, починаючи з т.1 (середина грунтової дороги): т.1-т.9 - 10, 31 м., т.9-т.10 - 49, 78 м., т. 10-т.11 - під будинком, до кута веранди, т.11-т.12 - 2 м., т.12-т.13 (на відстані 1, 0 м від літньої кухні) - 14, 82 м., т.13-т.14 - 1 м., т.14-т.15 - 5, 50 м., т. 15 - під літньою кухнею і від стіни 9, 85 м. до т.16, т.16-т.17 - 10, 17 м., т.17-т.18 (середина грунтової дороги) - 12, 48 м., т.18-т.1 - 50, 02 м. та ділянку 2 площею 0, 1348 га починаючи з т.5: т.5-т.20 - 41, 66 м., т. 20-т.19 - 32, 47 м., т. 19-т.3 - 38, 60 м., т.3-т.4 - 18, 55 м., т.4-т.5 - 15, 58 м. Із пояснень експерта Качайло Б.В. в суді убачається, що висновок №16-18Е судової інженерно-технічної експертизи від 15 січня 2019 року складено з урахуванням норм ДБН В.3.2-2-2009, що виділення з т. 13 до т.13 «а» та з т.11 до т.11 «а» по 1 м (0, 80 см) земельної ділянки, технічно не можливо, що порядок користування земельною ділянкою встановлено з урахуванням належних сторонам ідеальних часток будинку, їх фактичного розташування на спірній земельній ділянці, що такий поділ земельної ділянки узгоджувався зі сторонами спору, на місці. З урахуванням позицій висловлених сторонами в судовому засіданні, а також фактичного розташування будівель і споруд на території спірної земельної ділянки, порядку користування сторонами будинковолодіня, суд доходить висновку про встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою за варіантом запропонованим експертом у висновку №16-18Е судової інженерно-технічної експертизи від 15 січня 2019 року, згідно з яким належні сторонам приміщення будинку та господарські споруди розташовані на земельних ділянках, що перебувають у їх користуванні. Встановлюючи порядок користування земельною ділянкою, суд лише визначає умови, на яких співвласники її використовуватимуть з метою забезпечення ефективної реалізації ними своїх прав щодо користування майном. Будь-яких питань, пов`язаних із розпорядженням земельною ділянкою чи з правом власності на неї, суд у такій справі не вирішує. В обговорення питання про зобов`язання позивачки [PERSON] не чинити перешкод у користуванні світлом та газом, а також повернути лічильник, як про це просить відповідачка, суд не входить, оскільки такі вимоги предмету спору не спосуються. У відповідності до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Ч. 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до ч. 1, ч.3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підставі довіреностей від 20.07.2016 за реєстровим 489 та від 27.12.2017 за 791, ордерів серії ЛВ №155708, серії ЛВ №155709, серії ЛВ №155710 виданих адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально - [PERSON] , остання здійснює представництво та захист прав і законних інтересів позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у суді (а.с. 147-149). Згідно розрахунку №1 від 20.02.2019, у вартість послуг адвоката Мартин В.І. включено підготовку позовної заяви та надання консультації - 1 000 грн., а також судове представництво (судові засідання 25.01.2018, 20.02.2018, 05.10.2018 та 20.02.2019) - по 350 грн., кожне, а всього 2 400 грн. (а.с. 156). Акт виконаних робіт до розрахунку №1 підписаний 20.02.2019 обома сторонами договору, позивачкою [PERSON] того ж дня сплачено 2 400 грн. вартості послуг адвоката, що стверджується квитанцією від 20.02.2019 (а.с. 155, 193). Окрім цього, за клопотанням представника [PERSON] , ухвалою суду від 05.10.2018 у справі призначено будівельно-технічну та земельну-технічну експертизу, витрати за проведення якої суд покладав на позивачку [PERSON] . На виконання вищеозначеної ухвали суду проведено експертне дослідження та складено висновок №16-18Е від 15.01.2019, вартість якого становить 14 500 грн., оплату 24.09.2018 здійснено [PERSON] , що підтверджується квитанцією №95 від 24.09.2018 (а.с. 192). За наведеного, враховуючи складність справи та виконані адвокатом роботи і послуги, що стосуються підготовки позову та розгляду справи в суді, час, витрачений ним на надання послуг та обсяг таких послуг, а також ціну позову і значення справи для позивачів, Акт виконаних робіт та квитанції №95 від 24.09.2019 та від 20.02.2019, що підтверджують здійснення [PERSON] відповідних витрат, суд доходить висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 2 400 грн. судових витрат понесених на професійну правничу допомогу та 14 500 грн. витрат пов`язаних з проведенням експертизи. За положеннями ч. 2 ст. 4 Закону Україну «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір встановлюється в розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до висновку №16-18Е судової інженерно-технічної експертизи, складеного 15.01.2019 судовим експертом ФОП [PERSON] - Качайло Б.В. , дійсна (ринкова) вартість 3/5 частки житлового будинку [ADDRESS] становить 589 284 грн., а отже, вартість частки кожного з позивачів становить по 196 428 грн. Із квитанцій №ПН2467 від 24.11.2017, №109 та №110 від 27.11.2017 убачається, що позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожним, за подання до суду означеного позову сплачено по 640 грн. судового збору. З огляду на вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь кожного з позивачів по 640 грн. сплаченого ними судового збору. Окрім цього, суд стягує з відповідачки на користь держави 3 974 грн. 84 коп. судового збору, який кожен з позивачів мав би сплатити при подачі позову до суду, виходячи з його ціни відповідно до належної частки в майні.

Outcome: approved