Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] вернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], 11 грудня 2017 року на тимчасово окупованій території м. Луганськ. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що її чоловік [PERSON] був взятий на облік УСЗН Кролевецької райдержадміністрації як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та тимчасово проживав в [INFO]. У листопаді 2017 року [PERSON] поїхав до своїх родичів в м. Артеміськ Луганської області, де помер 11 грудня 2017 року. З метою проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть чоловіка вона звернулась до Кролевецького районного відділу ДРАЦС, надавши на підтвердження факту смерті свідоцтво про смерть серії І-ВВ №045241 від 13.12.2017 року, видане Артемівським відділом ЗАГС Луганського міського управління юстиції. Однак, отримала письмову відмову у державній реєстрації актів цивільного стану у звязку з відсутністю документа, що є правовою підставою для проведення такої реєстрації, оскільки відповідно до ст.9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України будь-які акти (рішення, документи), видані органами та/або особами, створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законодавством України, є недійсними і не створюють правових наслідків. Встановлення факту смерті чоловіка [PERSON], що має юридичне значення, необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть чоловіка та оформлення спадщини, що відкрилась після його смерті. Заявниця в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.19). Заінтересована особа Кролевецький районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області до суду свого представника не направив, надавши клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Проти заяви не заперечують (а.с. 20). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання заявниці та заінтересованої особи, суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.8). Останнім місцем реєстрації заявниці та її чоловіка є [ADDRESS]. 23 липня 2014 року заявниця [PERSON] була взята на облік управлінням соціального захисту населення Кролевецької РДА як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, 13 серпня 2014 року на зазначений облік управлінням соціального захисту населення Кролевецької РДА було взято [PERSON] З 27.05.2015 року по 26.11.2015 року місце перебування [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано за адресою [INFO], з 01.12.2015 року їх місце перебування зареєстроване за адресою [INFO]. Дані обставини підтверджуються копіями сторінок паспорта заявниці, довідками УСЗН Кролевецької РДА від 15 грудня 2014 року (а.с. 6-7, 11, 12). Як зазначає заявниця, у листопаді 2017 року [PERSON] поїхав до м. Артемівськ Луганської області до родичів. Згідно довідки про причину смерті №1136 від 12.12.2017 року, виданої Луганською міською багатопрофільною лікарнею, [PERSON] помер 11 грудня 2017 року у віці 72 роки, причина смерті легенево-серцева недостатність, пневмонія (а.с.13). 13 грудня 2017 року Артемівським відділом ЗАГС Луганського міського управління юстиції видане свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], 11 грудня 2017 року в місті Луганськ (а.с.9). Заявниця [PERSON] 12 грудня 2017 року провела поховання свого чоловіка [PERSON] на Південно-Західному кладовищі в м.Луганськ, ділянка №18, що підтверджується свідоцтвом про поховання (а.с.14). Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України будь-які акти (рішення, документи), видані органами та/або особами, створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про смерть [PERSON], видане 13 грудня 2017 року органом, створеним у порядку, не передбаченому законодавством України, не створює правових наслідків для заявниці. У звязку з відсутністю документа, що є правовою підставою для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] Кролевецьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області листом від 27.03.2018 року було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] (а.с.15). З врахуванням вищезазначених обставин суд приходить до висновку, що є достатньо доказів, що підтверджують факт смерті [PERSON] 11 грудня 2017 року на тимчасово окупованій території м. Луганськ. Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Встановлення факту смерті [PERSON] тягнуть для заявниці юридичні наслідки, а саме: відкриття спадщини, її прийняття та оформлення, а у позасудовому порядку встановити це неможливо і діюче чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, тому на підставі п.8 ч.1 ст. 315, ст.317 ЦПК України вказаний факт необхідно встановити за рішенням суду. На підставі ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved