Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» (далі - відповідач, ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери») в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати в розмірі 11 885,70 грн.; компенсацію за всі невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки в розмірі 5 014,35 грн.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день звернення до суду з даним позовом в розмірі 27 300,35 грн.; моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 01.08.2011 року вона була прийнята до ТОВ ««МЮК «Гапоненко Роман і партнери» на посаду помічника юриста. 26.03.2019 року позивач подала заяву про звільнення у зв`язку з переїздом на нове місце проживання за місцем фактичної реєстрації, згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України, проте, відповідач відмовився видати наказ про її звільнення, не видав їй належно оформлену трудову книжку та не здійснив виплату всіх сум, що належать при звільненні. І лише 05.04.2019 року відповідач прийняв наказ про звільнення її із займаної посади з 27.03.2019 року, однак, станом на час подання позову ТОВ «МЮК «Гапненко Роман і партнери» не виплатив всіх сум, якій належали позивачу при звільненні. Одночасно із позовною заявою представником позивача подано клопотання про витребування доказів, в якому останній просить витребувати у відповідача належним чином завірені копії всіх наказів ТОВ «Міжнародна юридична компанія « Гапоненко Роман і партнери» про надання [PERSON] відпустки за період з 01.08.2011 року по дату звільнення, незалежно від виду відпустки; належним чином засвідчені копії всіх заяв [PERSON] про надання відпустки за період з 01.08.2011 року по дату звільнення, незалежно від виду відпустки; виписки по всім банківським рахункам ТОВ «Міжнародна юридична компанія « Гапоненко Роман і партнери» за період з 01.03.2018 року по день надання виписок; належним чином засвідчені копії всіх заяв працівників ТОВ «Міжнародна юридична компанія « Гапоненко Роман і партнери» про звільнення, які були подані працівниками Товариству в період з 01.01.2018 року по 10.04.2019 року, а також належним чином засвідчені копії наказів Товариства, що були видані останнім на підставі заяв працівників про звільнення за період з 01.01.2018 року по 10.04.2019 року, та зобов`язати відповідача надати оригінали заяв позивача про надання відпустки та винесених відповідачем на підставі таких заяв наказів, а також заяв працівників відповідача про звільнення та винесених відповідачем на підставі таких заяв наказів про звільнення за період з 01.01.2018 року по 10.04.2019 року для огляду в судовому засіданні. Також, представником позивача подано клопотання про витребування у Акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ: 21685166; адреса місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43), доказів, а саме наступної інформації: 1) На підставі якого договору було відкрито рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] в AT «ОТП Банк»? 2) Чи було укладено договір, на підставі якого відкрито рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] в AT «ОТП Банк», у відповідності до Генерального договору № SP/002/003654/15 про обслуговування зарплатного проекту з використанням міжнародних платіжних пластикових карток від 10.12.2015 року, що укладений між AT «ОТП Банк» та ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» (код ЄДРПОУ: 36351411)? 3) Чи була серед співробітників ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» (код ЄДРПОУ: 36351411), яким було оформлено та видано зарплатну картку AT «ОТП Банк» громадянка [PERSON] .? Дату відкриття рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Крім того, у вказаному клопотанні представник позивача також просить зобов`язати Акціонерне товариство «ОТП Банк» надати належним чином засвідчені копії: 1) договору, на підставі якого було відкрите рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; 2) всіх документів, які було подано [PERSON] для відкриття рахунку № [NUMBER] ; 3) Генерального договору № SP/002/003654/15 про обслуговування зарплатного проекту з використанням міжнародних платіжних пластикових карток від 10.12.2015 року, укладеного між AT «ОТП Банк» та ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» (код ЄДРПОУ: 36351411). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2019 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2019 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» про стягнення заборгованості, підготовче засідання у справі призначено на 01.10.2019 року. 24.07.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив у задоволенні позову відмовити, оскільки у [PERSON] перед відповідачем існує заборгованість, а тому несплачена заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку була стягнута в рахунок погашення цієї заборгованості. Крі того, відповідач зазначив, що [PERSON] подала заяву про звільнення у зв`язку з переїздом на нове місце проживання, однак доказів на підтвердження цих обставин не надала, відтак, з урахуванням вказаних обставин не було видано наказ про звільнення позивача, а звільнення відбулося у зв`язку з відсутністю останньої на робочому місці та оголошення їй догани. 09.08.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій останній просив позов задовольнити, зазначивши, що відповідач визнав і факт невиплати коштів, і факт умисності такої невиплати. 01.10.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2019 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено частково: витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» (код ЄДРПОУ: 36351411; адреса місцезнаходження - 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 27, оф. 17): 1) оригінали для огляду та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи всіх наказів Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» про надання [PERSON] відпустки за період з 01.08.2011 року по дату звільнення, незалежно від виду відпустки; 2) оригінали для огляду та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи всіх заяв [PERSON] про надання відпустки за період з 01.08.2011 року по дату звільнення, незалежно від виду відпустки; 3) виписки по всім банківським рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» за період з 01.03.2018 року по день надання виписок. Витребувано у Акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ: 21685166; адреса місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43) наступну інформацію: 1) На підставі якого договору було відкрито рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] .?; 2) Чи було укладено договір, на підставі якого відкрито рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] в AT «ОТП Банк», у відповідності до Генерального договору № SP/002/003654/15 про обслуговування зарплатного проекту з використанням міжнародних платіжних пластикових карток від 10.12.2015 року, що укладений між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» (код ЄДРПОУ: 36351411)? 3) Чи була серед співробітників ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» (код ЄДРПОУ: 36351411), яким було оформлено та видано зарплатну картку АТ «ОТП Банк» громадянка [PERSON] .? 4) Дату відкриття рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Зобов`язано Акціонерне товариство «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ: 21685166; адреса місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43) надати належним чином засвідчені копії: 1) договору, на підставі якого було відкрито рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; 2) всіх документів, які було подано [PERSON] для відкриття рахунку № [NUMBER] ; 3) Генерального договору № SP/002/003654/15 про обслуговування зарплатного проекту з використанням міжнародних платіжних пластикових карток від 10 грудня 2015 року, що укладений між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» (код ЄДРПОУ: 36351411). В іншій частині клопотання відмовлено. Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2019 року у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду відмовлено, у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених ст. 257 ЦПК України, та підготовче засідання відкладено до 19.12.2019 року, у зв`язку з витребуванням доказів та неявкою відповідача, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України. 12.12.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів в якому останній просив приєднати до матеріалів справи належним чином засвідчені копії заяви ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 30.09.2019 року про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог у справі № 705/2688/19; рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2019 року у справі № 705/2688/19. Також 12.12.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог в іксій останній просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати в розмірі 11 885,70 грн.; компенсацію за всі невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки в розмірі 5 014,35 грн.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день подання заяви про збільшення позовних вимог в розмірі 99 729,85 грн.; моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. та судові витрати. У зв`язку із надходженням апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2019 року про витребування доказів, справу було направлено до Київського апеляційного суду. 26.12.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Акціонерного товариства «ОТП Банк» на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2019 року надійшла витребовувана інформація та документи. 29.01.2020 року справа була повернена Київським апеляційним судом до Печерського районного суду м. Києва, після перегляду в апеляційному порядку ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2019 року про витребування доказів, підготовче засідання призначено на 03.06.2020 року. 29.05.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів в якому останній просив приєднати до матеріалів справи належним чином засвідчену копії постанови Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020 року у справі № 705/2688/19. Крім того, 29.05.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог в якій останній просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати в розмірі 11 885,70 грн.; компенсацію за всі невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки в розмірі 5 014,35 грн.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день подання заяви про збільшення позовних вимог в розмірі 163 244,95 грн.; моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. та судові витрати. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2020 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» про стягнення заборгованості закрито та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 15.10.2020 року. У зв`язку із перебуванням судді на лікарняному 15.10.2020 року справу знято зі складу та наступне судове засідання призначено на 21.01.2021 року. 14.01.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів на підтвердження судових витрат. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2021 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи та відсутності доказів про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи відкладено до 31.03.2021 року. У зв`язку із перебуванням судді на лікарняному 31.03.2021 року справу знято зі складу та наступне засідання призначено на 07.07.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2021 року, відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні оголошено перерву до 18.08.2021 року. В судове засідання 18.08.2021 року з`явились учасники справи. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з викладених у відзиві підстав та просив у позові відмовити. Вислухавши вступне слово позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Суд встановив, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери». Наказом від 01.08.2011 року № 23-К [PERSON] була прийнята на посаду помічника юриста, що також підтверджується копією трудової книжки. 26.03.2019 року позивач на електронну адресу Президента ТОВ «МЮК « Гапоненко Роман і партнери» Романа Гапоненка подала заяву про звільнення за власним бажанням, у зв`язку з переїздом на нове місце проживання за фактичним місцем реєстрації згідно із ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), підписану за допомогою електронного цифрового підпису. У відповідь на заяву позивача від 26.03.2019 року, Роман Гапоненко в той же день у листі, направленому [PERSON] на електронну пошту, просив підготувати всі мправи для передачі йому. 28.03.2019 року [PERSON] на адресу відповідача надіслала заяву з вимогою надати належним чином завірену копію наказу про звільнення з підстав, зазначених в заяві від 26.03.2019 року, видати належно оформлену трудову книжку, письмове повідомлення про нараховані суми, що належать позивачу та здійснити їх виплату. Зазначену заяву відповідач отримав 01.04.2019 року, що підтверджується відомостями з офіційного сайту АТ «Укрпошта». Наказом від 02.04.2019 року № 56-к позивача було звільнено з роботи з 27.03.2019 року за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Однак, в день звільнення з позивачем не було проведено повного розрахунку. 05.04.2019 року на адресу позивача надійшло поштове відправлення від відповідача разом з наказом ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 02.04.2019 року № 56-к про звільнення [PERSON] з посади старшого юриста з 27.03.2019 року за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України та трудова книжка. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно із ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Крім того, за змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. З наданих доказів суд встановив, що заробітна плата [PERSON] у ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» на посаді старшого юриста складала приблизно 13 000,00 грн. (після вирахування податків), а також в структуру заробітної плати входили інші платежі. При цьому ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» при звільнені не виплатило позивачу заробітну плату в загальному розмірі 11 885,70 грн. (за 18 робочих днів за березень 2019 року), 5 014,35 грн. - сума компенсації за невикористану щорічну відпустку (суми зазначені з урахуванням податку з доходів фізичних осіб та військового збору). Також суд встановив, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2019 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020 року у справі 705/2688/19, відмовлено в задоволенні позову ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. У зазначених судових рішеннях суди встановили, зокрема, такі обставини «28.03.2019 року та 08.07.2019 року ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» надіслало на адресу [PERSON] вимоги, в якій просило повернути безпідставно отримані грошові кошти в сумі 136 243,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи шляхом об`єднання адвокатів: Дербеньової С.В., Миколасюка Р.А. та Гапоненка Р.І. 27.06.2018 року було створено Адвокатське об`єднання «Гапоненко Роман і партнери», керуючим партнером було обрано Гапоненка Р.І . Статутом АО «Гапоненко Роман і партнери» та Положенням про визначення умов оплати праці партнерів та адвокатів визначено, що АО «Гапоненко Роман і партнери» виплачує партнерам і адвокатам за виконану ними роботу винагороду - заробітну плату та додаткову заробітну плату, що розраховується у відсотках, виходячи з розміру гонорару, отриманого АО «Гапоненко Роман і партнери» на підставі договорів про надання правової допомоги, укладених з клієнтами, на виконання умов яких, партнер Адвокатського об`єднання та/або адвокат надає правову допомогу. Заробітну плату та виплати, що входять до її структури, АО «Гапоненко Роман і партнери» сплачувало відповідачу шляхом перерахування вказаних виплат на її зарплатну картку. Банківський рахунок відповідача було відкрито АТ «ОТП Банк» на ім`я відповідача в грудні 2015 року у відповідності до Генерального договору про обслуговування зарплатного проекту з використанням міжнародних платіжних пластикових карток від 10.12.2015 року, що укладений між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «МЮК « Гапоненко Роман і партнери». Вказане було пов`язане з тим, що відповідач з 01.08.2011 року працювала у ТОВ «МЮК Гапоненко Роман і партнери». Як відомо зі звіту - рахунку за період з 01.08.2018 по 05.04.2019 Гапоненко Р.І. систематично перераховував на зарплатну картку відповідача поворотну матеріальну допомогу». Таким чином, суд встановив, що на час розгляду справи існує заборгованість зі сплати заробітної плати та не виплачена компенсація за невикористану відпустку, а посилання відповідача на наявність у [PERSON] богу перед ним не звільняє його від обов`язку сплатити позивачу заробітну плату. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Всі суми, належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому ст. 117 КЗпП України. Аналізуючи викладене, суд вважає, що позивач має право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати (п. 1 Порядку). Згідно з п. 3 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Враховуючи наведене, середньоденна заробітна плата позивача за попередні два місяці, що передували місяцю звільнення (квітень 2019 року) за загальним правилом вираховується шляхом ділення нарахованої заробітної плати за лютий 2019 - березень 2019 на кількість робочих днів у цих двох місяцях (22 робочих дні у травні 2019 року + 18 робочих днів у червні 2019 року = 40 робочих дні). Разом з цим, згідно з наявними у матеріалах справи доказами, довідки відповідача про розмір заробітної плати позивача за останні два місяці, які передували звільненню різняться. Крім того, у ці довідки не включено всі інші платежі, що входять в структуру заробітної плати. У зв`язку із цим суд вважає, що середньоденна заробітна плата повинна розраховуватися таким чином: сумарний дохід позивача за 12 місяців перед звільненням поділити на кількість днів у році за цей період, і складається 197 231,72 / 354 = 557,15 грн.. Отже, середньоденна заробітна плата позивача складає 557,15 грн.. З моменту звільнення позивача, тобто з 27.03.2019 року, до подання заяви про збільшення позовних вимог від 29.05.2020 року минуло 293 робочих днів. 293 робочих днів (дні затримки розрахунку) х 557,15 (середньоденна заробітна плата) = 163 244,95 грн.. Таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку за зазначений період складає 163 244,95 грн.. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Так, слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати за березень 2019 року в розмірі 11 885,70 грн., компенсацію за невикористану щорічну відпустку у розмірі 5 504,58 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 27.03.2019 року по 29.05.2020 року в розмірі 163 244,95 грн. У позовній заяві позивач також просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 50 000, грн.. Як визначено у ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Під моральною шкодою варто розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому сам факт завдання особі моральних страждань, так і розмір відшкодування за них, підлягає доказуванню за допомогою відповідних доказів. Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження завдання їй моральної шкоди та її розмір, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги адвокатом від 19 квітня 2019 року, ордер на надання правової допомоги від [PERSON] на [PERSON] , додаткова угода до договору про надання правової допомоги від 21 серпня 2019 року, акт наданих послуг (правової допомоги) від 14 січня 2021 року, розрахунок судових витрат з детальним описом робіт, виконаних адвокатом, та розрахункова квитанція № 812824 від 14 січня 2021 року на суму 18 000,00 грн. (том 1 а.с. 121-126, том 2 а.с. 94-99). Згідно із частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Сторона відповідача не заявила клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 18 000,00 грн. з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1 801,41 грн.. судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, ст. ст. 83, 116, 117, 237-1 Кодексу законів про працю України,

Outcome: partial