Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі позивач), звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) заборгованість за договором позики в загальному розмірі 13782,95 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 09.06.2020 між позивачем (позикодавцем) та відповідачем (позичальником) укладений договір позики, згідно умов якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти в розмірі 13500,00 грн., а останній зобов`язався повернути вказані грошові кошти не пізніше 23.06.2020. Предметом договору були грошові кошти в розмірі 13500,00 грн., які були передані позивачем відповідачу за оплату інформаційних послуг. Відповідач грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з нього основний борг в розмірі 13500,00 грн., три проценти річних в розмірі 56,59 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 226,36 грн., всього - 13782,95 грн. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін. Позивач у судовому засіданні 31.08.2021 позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з`явився, про місце, час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, відзив на позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Після ухвалення рішення у справі, 01.09.2021, до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкладення судового засідання, призначеного на 31.08.2021, суд керувався таким. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу було достовірно відомо про перебування в провадженні суду зазначеної цивільної справи та судові засідання, що в ній призначались. Так, 26.03.2021 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення судового засідання, призначеного на 31.03.2021. Вказане судове засідання було відкладено. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання, призначене на 25.06.2021, що направлялась за адресою місця проживання відповідача, повернулась з відміткою про відсутність адресата. Судове засідання, призначене на 25.06.2021, було відкладено на 31.08.2021. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання, призначене на 31.08.2021, була отримана адресатом 01.07.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, судом було встановлено неодноразову неявку відповідача в судове засідання. Виходячи з положень ст. 223 ЦПК України, повторна неявка відповідача, незалежно він причин неявки, не перешкоджає вирішенню справи та ухваленню заочного рішення. Також судом було враховано, що розгляд справи протягом розумного строку гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, ст. 2 ЦПК України. За таких обставин відкладення розгляду справи 31.08.2021 порушувало би право позивача на розгляд справи протягом розумного строку, яке є складовим права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Враховуючи наведене, суд в судовому засіданні 31.08.2021 дійшов висновку щодо відсутності підстав для подальшого відкладення розгляду справу. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи. Відповідач, незважаючи на те, що був достовірно обізнаний про розгляд в суді даної справи, не скористався правом надати відзив на позов. За таких обставин суд розглядає справу на підставі наданих позивачем доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. \~ \~ \~ \~В розписці від 09.06.2020 зазначено, що відповідач зобов`язується повернути гроші в розмірі 13500,00 грн. позивачу у зв`язку із розірванням угоди про співробітництво від 16.12.2019, до 23.06.2020. Вказана сума була сплатою за інформаційні послуги. \~ \~ \~ \~Оригінал розписки був пред`явлений позивачем в судовому засіданні та оглянутий судом. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні показав, що уклав з відповідачем договір про придбання квартири. Зазначені грошові кошти були платою за інформаційні послуги з пошуку квартири. Вказані грошові кошти відповідач до цього часу не повернув. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання щодо норм права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що відповідно до принципу jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2019 року у справі № 265/6582/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц. У пункті 7.43 постанови від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (п. 8.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц). \~ \~ \~ \~Оцінивши в сукупності зміст розписки та пояснення позивача, суд приходить до висновку, що виниклі між сторонами правовідносини не регулюються нормами законодавства про позику, оскільки відповідач отримував грошові кошти не в якості позики, а в якості оплати за послуги. \~ \~ \~ \~Оскільки положення глави 63 ЦК України, яка має назву «Послуги. Загальні положення» не регулюють питання повернення плати, отриманої за договором про надання послуг, суд до виниклих між сторонами правовідносин застосовує положення Глави 83 ЦК України. \~ \~ \~ \~Пунктом 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави (83) застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. \~ \~ \~ \~Частиною 2\~ст.\~1214\~ЦК України\~передбачено,\~що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536\~цього Кодексу). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми за період з 23.06.2019 по 12.08.2020. Згідно розрахунків суду, три проценти річних за період з 23.06.2020 по 12.08.2020, а саме за 50 днів, складають 55,48 грн. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 13500,00 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 55,48 грн., всього - 13555,48 грн. \~ \~ \~ \~В позовних вимогах про стягнення пені в розмірі 226,36 грн. суд відмовляє, оскільки всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України позивачем не надано суду будь-яких доказів наявності між сторонами домовленості щодо забезпечення виконання зобов`язання з повернення грошових коштів таким видом забезпечення, як неустойка. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується таким. \~ \~ \~ \~Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн. \~ \~ \~ \~Також згідно договору про надання професійної правничої допомоги, попереднього розрахунку сум судових витрат та квитанції від 05.08.2020, позивачем сплачено адвокату Какосян Т.М. за професійну правничу допомогу грошові кошти в розмірі 3295,50 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 826,92 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3241,11 грн., всього 4068,03 грн.

Outcome: partial