Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області (далі - Відповідач) про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його бабусі [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області, площею 3,56 гектарів в межах згідно з планом, відповідно державного акту серія [NUMBER] , зареєстрованого за № 424 від 30.08.2002, та площею 0,25 гектарів в межах згідно з планом, відповідно державного акту серія [NUMBER] , зареєстрованого за № 425 від 30.08.2002. Коли він звернувся до державного нотаріуса Глухівської районної державної нотаріальної контори Сіманенко Т.П. стосовно оформлення спадщини, нотаріус йому відмовила у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.05.2019. Вважає, що шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки був юридично необізнаний відповідно строків на подання заяви про прийняття спадщини та не знав, що у його бабусі є майно, яке б він міг успадкувати, тому і змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання Позивач не з`явився, проте електронною поштою надіслана заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, та долучено до заяви копію паспорта. Представник Відповідача - Березівська сільська ради Глухівського району Сумської області в судове засідання не з`явився, але до суду подав заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. У встановлений законом строк Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що позов не визнає в повному обсязі, вважає, що причина пропуску шестимісячного строку Позивачем на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а саме, його необізнаність про наявність спадкового майна, не є поважною причиною, тому просить відмовити в задоволенні позову. Крім того, Відповідач зауважує, що Позивач не зазначає жодної інформації про спадкоємців І та ІІ черги, які б прийняли спадщину. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Як встановлено, [INFO] у віці 81 років в селі Береза Глухівського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 5). Зі свідоцтва про народження від 05.11.1974 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с. 6), а з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 14.08.2018 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки виконкому Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області від 22.12.2018, разом з [PERSON] , померлою [INFO] , на час її смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] Березівською сільською радою не посвідчувався (а.с. 10). Згідно частини четвертої статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом. При цьому враховуючи відсутність доказів постійного проживання позивача на день її смерті, а також теж, що позивач є повнолітнім і не належить до недієздатних чи обмежено дієздатних осіб, відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України для прийняття спадщини позивач повинен був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто дня смерті [PERSON] , однак цього не зробив. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці 6 пункту 24 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №8 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно висновків Верховного Суду України, які містяться у постановах від 26 вересня 2012 року, 04 листопада 2015 року та 14 вересня 2016 року, винесених за результатами розгляду справ №6-85цс12, №6-1486цс15 та №6-1215цс16 відповідно, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, які містяться у листі від 16 травня 2013 року судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Як з`ясовано, Позивач мотивує пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини тим, що був юридично необізнаний відповідно строків на подання заяви про прийняття спадщини та не знав, що у його бабусі є майно, яке б він міг успадкувати. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через юридичну необізнаність або ж через відсутність інформації про спадкову масу, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям, що викладені у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 р. по справі № 6-85цс12 та від 04.11.2015 р. по справі № 6-1486цс15, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Таким чином, позивач не надав доказів, що попри те, що він був юридично необізнаний та не знав про наявність спадкового майна на момент смерті своєї бабусі, причини пропуску строку для прийняття спадщини, були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, обставини, на які посилається позивач, виходячи зі змісту наведених вище правових приписів, висновків Верховного Суду та роз`яснень, не можуть розглядатись як поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не становили для позивача об`єктивних, непереборних, істотних труднощів в поданні заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин, оскільки звернувся до суду з відповідною заявою більш, ніж через 10 років після її відкриття. Крім того, позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що він пропустив строк прийняття спадщини у зв`язку з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами. А ті докази, на які він посилається у своєму позові, зокрема на те, що він юридично необізнаний відповідно до строків на подання заяви про прийняття спадщини, а також, що після смерті бабусі залишилося майно, яке б він міг успадкувати, такими не являються. Тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі слід відмовити за їх необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed