Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] в жовтні 2017 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2014 року. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти на утримання дитини, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як виявилось, що сторони мають різні погляди на життя, різні уподобання та смаки, сім`я розпалась через постійні непорозуміння, що призвело до втрати любові та поваги, у зв'язку з цим між сторонами було припинено шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться, тобто фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Крім того позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходів) починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.12.2017 року відкрито провадження у справі. Позивачка у судове засідання з`явилася, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позов визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, а тому позов підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу та стягненню аліментів на утримання дитини.

Outcome: approved