Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Новомосковський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову позивачі зазначають, що 23.11.2009 року вони придбали у відповідачів квартиру [ADDRESS]. На час укладання договору купівлі-продажу квартири в ній були зареєстровані відповідачі, які пообіцяли знятися з реєстраційного обліку згодом. На даний час колишні власники [PERSON] та [PERSON] виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, так і не знявшись з реєстраційного обліку. Зараз позивачі не можуть продати належну їм на праві власності квартиру, оскільки в ній зареєстровані [PERSON] та [PERSON] За таких обставин позивачі звернулися з позовом до суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням для захисту своїх прав. В судове засідання позивачі не з'явилися, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, одночасно позов підтримали, просять задовольнити його у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання також не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Представник третьої особи - Новомосковського РВ ГУ ДМС в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Суду надано копію договору купівлі-продажу квартири від 23.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого реєстрі за № 1424, згідно якого [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.7). Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.12.2009 року квартира [ADDRESS], належить на праві власності по ? частині [PERSON] та [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу ВМК № 563619 від 23.11.2009 року (а.с.9). Згідно відповыды адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 23.10.2013 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.18). Суду надано довідку про склад сім'ї наймача ізольованої квартири від 19.07.2013 року № 909, складену виконавчим комітетом Меліоративнівської селищної ради, з якої вбачається, що в квартирі [ADDRESS], зареєстровані, зокрема, [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Як видно з заяв, які надані відповідачами, вони на даний момент дійсно мешкають в Російській федерації - м.Туапсе, Краснодарський край, позо визнали в повному обсязі, проти його задоволення не заперечують. Доказів того, що відповідачам чинилися перешкоди у користуванні жилим приміщенням суду не надано. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦПК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.405 ЦК України немає, їх особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідачі не приймають, що свідчить про втрату ними інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання. Крім того, реєстрація відповідачів у будинку позивачів є порушенням прав позивача як власника житлового приміщення на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням вимог ст.ст.319, 321, 383, 391 ЦК України, а тому відповідно до ст.391 ЦК України позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а відповідачі не проживають у спірній квартирі понад встановлені ст.405 ЦК України строки. Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів належить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 114 грн. 70 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved