Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] в лютому 2019р. звернулася до суду з позовом, в якому просила звернути стягнення на автомобіль марки LINCOLN TOWN CAR, загальний легковий седан - В 1986 р. випуску, колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який є предметом застави за договором застави від 19.10.2016р. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 19 жовтня 2016 року між нею, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики. Відповідно до умов вказаного договору позивачем було передано відповідачу грошові кошти у розмірі 104000 (сто чотири тисячі) гривень 00 копійок. Факт одержання відповідачем коштів також підтверджується розпискою, зробленою ним на останній сторінці договору. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором позики 19 жовтня 2016 року між нею та відповідачем був укладений договір застави транспортного засобу автомобіля марки LINCOLN TOWN CAR, загальний легковий седан - В 1986 р. випуску, колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , який належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 30 вересня 2016 року. Відповідач зобов`язався повернути позивачу позику у такій самій сумі у строк до 19 жовтня 2017 року. Однак, відповідач свої зобов`язання по поверненню коштів не виконав, в зв`язку з чим позивач просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач проти позову заперечив. На запитання головуючого судді пояснив, що згоден повернути позику у сумі 104000,00грн., однак на даний момент таких коштів не має. Заперечив щодо стягнення відстотків річних, інфляційних та пені, оскільки позивач за весь час користування коштами отримувала відстки. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, згідно договору позики від 19.10.2016р. [PERSON] (позикодавець) передала у власність [PERSON] (позичальникові) строком до 19.10.2017р., а позичальник прийняв від нього у власність строком до 19.10.2017р. грошові кошти у розмірі 104000,00 грн. Пунктом 2 договору позики сторони погодили, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцю одержані у позику грошові кошти у порядку та на умовах, передбачених цим договором. Виконання позичальником свого зобов`язання за цим договором має бути здійснено в м.Житомирі готівкою частинами щомісячно у розмірі 9100,00грн. до 01 числа насутпного місяця, або одноразово в повному обсязі, але в будь-якому випадку не пізніше 17.10.2017р. (п.3 договору позики). Пунктом 11 договору позики сторони погодили, що у разі порушення позичальником строку повернення позики на користь позикодавця стягується пеня в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день прострочення. В забезпечення виконання зобов`язань за договором позики 19.10.2016р. між [PERSON] (заставодержателем) та [PERSON] (заставодавцем) було укладено договір застави. Згідно п. 1.1. договору застави заставою за цим договором забезпечуються вимоги заставодержателя , що випливають з договору позики від 19.10.2016р., укладеного між заставодержателем та заставодавцем, відповідно до якого заставодержатель при виконанні заставодавцем умов та положень, визначених в договорі позики, передає грошові кошти в сумі 104000,00грн. строком до 19.10.2017р. Відповідно до п.1.2 договору застави заставодавець з метою забезпечення викладених у договорі позики зобов`язань заставляє автомобіль LINCOLN TOWN CAR, загальний легковий седан - В 1986 р. випуску, колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , що є предметом застави за цим договором. Предмет застави належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Ценрт 5642 30 вересня 2016 року. За домовленістю сторін загальна заставна вартість предмету застави на дату підписання цього договору становить 104000,00грн. Заставна вартість предмета застави змінюється з урахуванням положень п.2.1.9 договору застави. Згідно п.2.1.3 договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави або його частину згідно з чинним законодавством України у випадку, зокрема, якщо в момент настання терміну виконання заставодавцем зобов`язання ( в тому числі і по сплаті будь-яких платежів, які повинні бути здійснені відповідно до договору позики), забезпеченого заставою згідно з цим договором, воно не буде виконане. Позивач свої зобов`язання за договором позики виконала в повному обсязі, що підтверджується розпискою відповідача на зворотній стороні договору позики (а.с.12). Натомість відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, про що не заперечив і в судовому засіданні. Відповідно до положень статей 525-526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч.1 ст.1046 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За нормами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Частиною 1 ст. 20 Закону «Про заставу» зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частинами 6,7 даної статті визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна на яке звернено стягнення проводиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Статтею 21 Закону «Про заставу» визначено, що реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів). Частини 1,2 ст. 591 ЦК України вказують - реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Статтями 590 ЦК України, ст. 20 ЗУ «Про заставу», ст. 24-26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачений чіткий порядок такого звернення стягнення на майно шляхом реалізації заставленого майна на публічних торгах. З матеріалів справи та з пояснень сторін вбачається, що відповідач умов договору позики щодо повернення коштів не виконав у повному обсязі , а тому наявні підстави визначені договором застави та чинним законодавством для звернення стягнення на предмет застави - автомобіль LINCOLN TOWN CAR, загальний легковий седан - В 1986 р. випуску, колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . Разом з тим, суд звертає увагу на те, що останній строк повернення відповідачем грошових коштів за договором позики - 19.10.2017р. (п.1 договору позики, п.1.1 договору застави), в зв`язку з чим пеню та річні слід рахувати з 20.10.2017р., відповідно, кількість днів прострочення виконання грошового зобов`язання складає 475 днів, а не 465 як помилково визначено позивачем у розрахунку. Також, інфляційні слід рахувати з листопада 2017р. відповідно до Рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, наведених Верховним Судом України в листі №62-97р від 03.04.1997р. Станом на час звернення позивача до суду з даним позовом, заборгованість [PERSON] за договором позики становить 170460,00 грн. з яких 4060грн. - 3% річних, 49400,00грн. пені за 475 днів прострочення, 13000,00 грн. - індекс інфляції. Договором позики та договором застави чітко визначені зобов`язання сторін, а їх укладення у встановленому законом порядку свідчить про те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підпис відповідача під договорами свідчить про його ознайомлення з усіма їх умовами, правами та обов`язками, іншою інформацією, надання якої передбачено чинним законодавством України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені обставини та те, що станом на час звернення до суду із позовом відповідачем не було виконано грошові зобов`язання щодо повернення одержаних у позику грошових коштів, які забезпечені заставою транспортного засобу, позов підлягає задоволенню частково шляхом звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за договором позики в розмірі 170460грн.

Outcome: partial