Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по провулку Поліський, 18, в с.Нова Вижва Старовижівського району Волинської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 лютого 2008 року померла їх мати [PERSON]. За життя вона заповіту не складала, позивачі є спадкоємцями першої черги за законом. Зазначають, що прийняли спадщину шляхом подання нотаріусу у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] у підготовче засідання не зявилися, представник позивачів подав суду заяву з проханням здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник Старовижівської селищної ради у підготовче засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 306, заведеної після смерті [PERSON], встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] померла 21 лютого 2008 року (аркуш справи 25). За життя [PERSON] заповіту не складала, позивачі по справі є спадкоємцями І черги за законом (аркуш справи 10-13, 16-18, 20-22). Відповідно до заяв, наявних в матеріалах спадкової справи та поданих до нотаріуса у визначений законом строк, позивачі прийняли спадщину (аркуш справи 44-45). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Таким чином судом встановлено, що позивачі в установленому законом порядку прийняли спадщину, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Нова Вижва по провулку Поліський, 18, Старовижівського району Волинської області, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що державним нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 8). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Нововижвівської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 13 листопада 2018 року № 476 (аркуш справи 22) та випискою з погосподарської книги №5 за 2016-2023 роки Нововижвівської сільської ради Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 23) підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Нова Вижва по провулку Поліський, 18, Старовижівського району Волинської області. Позивачами виготовлено Технічний паспорт на житловий будинок № 18 по провулку Поліський в с.Нова Вижва Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 26-31). Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що Старовижівській селищній раді було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються (аркуш справи 39). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивачів виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому у є всі законні підстави для визнання за ними права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визнання за позивачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Нова Вижва по провулку Поліський, 18, Старовижівського району Волинської області, що залишилося після [PERSON], яка померла 21 лютого 2008 року. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачами витрати по оплаті судового збору залишити за ними у звязку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved