Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] 17 грудня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON], який продовжує навчання. Позивач у своєму позові посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у період з 14 травня 1993 року по 26 лютого 2014 року. Від цього шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з ним. З 01 вересня 2011 року [PERSON] навчається в Національній металургійній академії України на денній формі навчання, на факультеті «Металознавство термічної обробки металів». Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надає, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти стягнення з неї аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Третя особа в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 травня 1994 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від цього шлюбу вони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні. Згідно довідки № 1582 від 18 грудня 2015 року, виданої Національною металургійної академії України, [PERSON] є студентом 4 курсу денної форми навчання факультету матеріалознавства і обробки металів, термін навчання до 30 червня 2016 року. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення [PERSON] 23 років, або до закінчення навчання. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача з 17 грудня 2015 року. На підставі п.7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, відповідно до вимог ст. 200 СК України, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення [PERSON] 23 років, або до закінчення навчання. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved