Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

[PERSON] 18.07.2014 року звернулась до Іллінецького районного суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому вказала, що 19 жовтня 2006 року вона із відповідачем зареєструвала шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області. За період шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON] - [INFO] яка постійно хворіє, перебуває на диспансерному обліку у Вінницькій інфекційній лікарні, потребує постійного нагляду та лікування, на що витрачаються значні кошти. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає, не бере участі у її вихованні. Також позивач зазначає, що через скрутне матеріальне становище їй самій дуже важко утримувати двох малолітніх дітей без належної допомоги відповідача, так як на її утриманні від попереднього шлюбу є ще син [PERSON], [INFO] Паїв позивач у власності не має та будь-яких інших джерел доходу, окрім заробітної плати - також. Позивач вказує в позовній заяві, що не знає, де на даний час працює відповідач, він завжди отримував нерегулярний та мінливий дохід, який неможливо проконтролювати, а тому просить стягувати із нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно на доньку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши засобами поштового зв'язку заяву, в якій позовні вимоги змінила, та просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки позивач не працює та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву з проханням вирішити справу в його відсутність, змінені позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі по 500 грн., щомісячно, визнав повністю, повідомив суд, що згоден сплачувати аліменти в наведеному вище розмірі, оскільки бажає підтримувати свою дитину матеріально. За таких обставин суд визнає можливим вирішити справу за відсутності сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, що містяться в матеріалах, а саме: копію свідоцтва про народження [PERSON], батьком якої є відповідач (а.с. 3), консультативний висновок обласної дитячої інфекційної лікарні , в якому наведено діагноз з яким [PERSON] лікується в лікарні, що свідчить про необхідність постійної матеріальної підтримки дитини (а.с.11-12), акт обстеження житлово-побутових умов проживання гр. [PERSON] в якої на утриманні перебуває неповнолітня [PERSON] (а.с. 10), копію довідки про доходи [PERSON] (а.с. 7), суд приходить до висновку про повне задоволення змінених позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів(надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Зі ст.ст. 182, 184 СК України, вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач повністю визнав змінені позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання доньки, в твердій грошовій сумі, в розмірі по 500 грн. щомісячно, про що свідчить подана ним заява (а.с. 20), тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки відповідач може та бажає по мірі своїх можливостей допомагати своїй неповнолітній дочці матеріально. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., на користь позивача відповідно підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн. (а.с. 14). На підставі викладеного,

Outcome: approved