Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] 08 вересня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] «Вересень» про визнання договору оренди земельної ділянки розірваним та зобовязання її повернути. Свої вимоги мотивує тим, що 01 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] «Вересень» укладено договір оренди № 89 земельної ділянки №120, розташованої на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322480800:03:000:0088 загальною площею 3,34 га, термін дії якого до 2018 року. 19 грудня 2011 року [PERSON] померла, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01 серпня 2012 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON], вона прийняла спадщину, в тому числі і на орендовану земельну ділянку. Згідно п. 36 даного договору передбачено розірвання договору в односторонньому порядку, без обумовлення такого розірвання настанням будь-яких подій та умов. У зв'язку з бажанням самостійно обробляти земельну ділянку вона письмово звернулася до відповідача з питання розірвання договору та повернення земельної ділянки, але їй в цьому було відмовлено в звязку з тим, що договір не може бути припинено нею в односторонньому порядку. Просила визнати розірваним в односторонньому порядку договір №89 оренди земельної ділянки, розташованої на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322480800:03:000:0088 загальною площею 3,34 га га, укладений 01.09.2008 року між [PERSON] та [PERSON] «Вересень», зареєстрований у Кременчуцькому районному центрі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», запис №041056700193 від 05 травня 2010 року та зобов'язати відповідача повернути їй дану земельну ділянку. Від представника позивача [PERSON] за угодою адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] «Вересень» за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи посилаючись, що він перебуває в службовому відрядженні в іншому судовому засіданні та просив визнати поважною причину неявки, про що доказів не надав, що не є перешкодою для продовження розгляду справи. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Судом встановлено, що 01 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] «Вересень» укладено договір № 89 оренди земельної ділянки, розташованої на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322480800:03:000:0088 загальною площею 3,34 га га, термін дії якого до 2018 року. Сторони, на час укладення правочину, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір укладений в письмовій формі, підписаний сторонами та зареєстрований у Кременчуцькому районному центрі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», запис №041056700193 від 05 травня 2010 року. 19 грудня 2011 року [PERSON] померла. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 01 серпня 2012 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 3,34 га в межах згідно з планом, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5322480800:03:000:0088, що знаходиться на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю ІІІ-ПЛ № 027680, виданого Гориславською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області 09 вересня 2002 року. Пунктом 36 вказаного договору передбачено, що розірвання договору в односторонньому порядку допускається. Даний пункт договору містився в тексті договору на момент його підписання, а отже сторони на час укладення цього договору погоджувалися на таку умову щодо одностороннього розірвання будь-якою стороною договору. Даний пункт, виходячи з змісту та логіки інших пунктів договору від 01 вересня 2008 року, не пов'язаний, не суперечить та не спростовує їх. Так, п.п. 34, 35 договору передбачені підстави його припинення, а п.36 передбачено розірвання договору без обумовлення права на його застосування настанням будь-яких подій чи взаємозвязку з п.34 та п.35 договору. Таким чином, є мотивованим та обґрунтованим волевиявлення [PERSON], спрямоване у вигляді листа [PERSON] «Вересень» від 08 серпня 2017 року, про розірвання договору оренди в односторонньому порядку з вимогою про повернення їй земельної ділянки. Частинами 1,3 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» у редакції від 04.06.2008 p., яка була чинною на час укладення спірного договору оренди, договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, тому їх задовольняє. Так як позов задоволено, то відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 1280 грн., що підтверджується документально.

Outcome: approved