Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду з заявою, в якій просить: ухвалити рішення про усиновлення ним [PERSON] , [INFO] ; змінити прізвище усиновленої дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] »; записати [PERSON] у Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану батьком усиновленої дитини. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник уклав шлюб з [PERSON] , зареєстрований 13.01.2018 Московським відділом реєстрації актів цивільного стану. До реєстрації шлюбу з заявником, [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , під час якого [INFO] народилась [PERSON] . В березні 2016 [PERSON] та [PERSON] припинили сумісне проживання, 08.06.2017 шлюб між ними було розірвано. Заявник [PERSON] бажає усиновити [PERSON] у зв`язку з тим, що вони проживають однією сім`єю з [PERSON] та спільним сином [PERSON] , [INFO] , в них склались гарні стосунки, дитина називає заявника батьком. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.11.2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено за правилами окремого позовного провадження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву та викладені в ній доводи підтримав в повному обсязі. [PERSON] у судовому засідання також підтримала заяву [PERSON] [PERSON] пояснила суду, що заявник є її батьком. Свідок [PERSON] , допитана за її згодою, в судовому засіданні показала, що є матір`ю [PERSON] . Дитина проживає із заявником з 7 місяців та вважає його батьком. Заявник також ставиться до дитини як батько. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Заявник та [PERSON] перебувають в шлюбі з 13.01.2018, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 7). Як вбачається із Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.07.2015, батьками [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Харкова, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.12.2019 [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно [PERSON] (а.с. 11-14). Як вбачається з висновку Виконавчого комітету Харківської міської ради про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини від 09.10.2020, усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] доцільне та відповідає інтересам дитини (а.с. 25- 26) Відповідно до наданих довідок, заявник [PERSON] на обліку на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 18-19), за станом здоров`я може виконувати обов`язки усиновлювача (а.с. 17), до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 16). До заяви про усиновлення додана нотаріально посвідчена заява [PERSON] , в якій вона надає згоду своєму чоловікові [PERSON] на усиновлення [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Статтею 5 Сімейного кодексу України передбачено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Держава бере під свою охорону кожну дитину-сироту і дитину, позбавлену батьківського піклування. Згідно ст. 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Відповідно до ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. У відповідності до ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Згідно ст. 231 СК України, якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. За заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини. Для такої зміни потрібна згода дитини. Така згода не вимагається, якщо дитина живе в сім`ї усиновлювачів і звикла до нового імені. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Положеннями ст. 233 СК України передбачено, що на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність перешкод для виконання заявником обов`язків усиновлювача. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви про усиновлення.

Outcome: approved