Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] 26.01.2015 року звернулися до суду із позовом до [PERSON] , який в подальшому уточнили та позивач [PERSON] просила визначити їй додатковий строк тривалістю в 2 місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері - [PERSON], померлої 19.03.2006 року; позивачі [PERSON] та [PERSON] просили визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18.03.2008 року Криворізькою районною державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області на імя [PERSON], який помер 16.06.2014 року, на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої 19.03.2006 року, в частині спадкування [PERSON] 2/3 частин від 1/2 частини житлового будинку з господарчими прибудовами №40 по вул. Кривбасівській в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.32-36). Ухвалою суду від 19.10.2015 року позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в частині визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним залишені без розгляду за заявою позивачів, а [PERSON] та [PERSON] залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору за позовом [PERSON] (а.с. 71-72). В обґрунтування позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач [PERSON] зазначила, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON]. Мати позивача [PERSON] померла 19.03.2006 року, після чого відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку з господарчими побудовами №40 по вул. Кривбасівській в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є дочка - позивач [PERSON], онуки померлої в силу ч.1 ст. 1266 ЦК України треті особи [PERSON] та [PERSON], а також чоловік померлої [PERSON], який також помер 16.06.2014 року. У червні 2014 року позивач звернулася до Криворізької районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для оформлення спадщини після смерті матері, але постановою нотаріуса від 10.06.2014 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущений строк прийняття спадщини. З цієї ж постанови вбачається, що 18.03.2008 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом на імя чоловіка померлої [PERSON] Позивач вказує, що пропустила строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України з поважної причини, оскільки юридично не обізнана стосовно прийняття спадщини, а саме строків подання заяви про її прийняття. Крім того, батько за життя навіть словом не обмовився про оформлення спадщини після смерті [PERSON] на своє імя, хоча стосунки між ними були добрими та дружелюбними. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила визначити їй додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини після смерті матері. Доповнила, що вона вчасно не звернулася до нотаріальної контори оскільки не обізнана про встановлений законом строк подання заяви. Крім того, перебувала в стресовому стані оскільки незадовго до смерті матері в 2005 році помер її брат [PERSON], після чого тяжко захворіла мати, на лікування якої віддала всі сили. Батько [PERSON], з яким у них були теплі стосунки, запевняв її, що будинок залишиться дітям та вона не хотіла його хвилювати розмовами про спадщину, хвилюючись за його здоров є. Після смерті батька, який помер 16.06.2014 року вона відразу ж звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та зясувала про те, що батько залишив заповіт на все майно на користь [PERSON] Представник позивача [PERSON] також позовні вимоги в судовому засіданні підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, вказуючи на відсутність у позивача поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Пояснила, що вже через 3 місяці після смерті матері позивач виїздила на відпочинок та ніякого стресового стану в неї не було. Після смерті [PERSON] вона відповідач з 28.04.2006 року, проживала разом з батьком позивача [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу. Вказує, що позивач перебувала в напружених стосунках зі своїм батьком, останні два роки перед його смертю взагалі не приїжджала до нього, а оскільки [PERSON] хворів та потребував допомоги, саме вона здійснювала догляд за ним. Він за життя склав на її імя заповіт та вона вчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] батька позивача. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в якій просили справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги [PERSON] підтримали в повному обсязі (а.с.149). Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 березня 2006 року померла мати позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть [PERSON] серії І-КИ № 572126 від 03.06.2014 року (а.с.21), свідоцтво про народження позивача ІV-УР №1258940 від 10.07.1962 року (а.с.10), свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-КИ №2600903, з якого вбачається зміна прізвища позивача з [PERSON] на Соколовську (а.с.11), свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-КИ №176682 (а.с. 12), свідоцтво про шлюб серії 1-КИ №093378, з якого вбачається зміна прізвища позивача з Соколовської на [PERSON] (а.с. 13). Згідно ч. 1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини, відповідно ст. 1218 ЦК України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чт. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як слідує з довідки завідувача Шостої криворізької державної нотаріальної контори та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповітів/ спадкових договорів) від 01.07.2015 року, [PERSON] за життя заповітів не складала (а.с.64). У відповідності зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому ч.1 ст. 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її дочка позивач по справі [PERSON], чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-УР №8480576 (а.с.91), та в порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки [PERSON] та [PERSON], як діти сина спадкодавиці [PERSON], померлого 25.06.2005 року (а.с. 15, 16, 19, 20). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім того, відповідно до ч. 4 цієї ж статті, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другоючетвертою статті 1273 цього Кодексу. Виходячи із положень ст. 1268 ЦК України, [PERSON], який на момент смерті дружини [PERSON] 19.03.2006 року проживав разом із спадкодавцем за однією адресою: с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, вул. Кривбасівська, 40 (а.с. 86) фактично прийняв спадщину, 19.03.2008 року звернувся до Криворізької районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 84) та 18.03.2008 року отримав свідоцтво про право на спадщину грошові внески, після її смерті (а.с. 94). Крім того, на підставі ч. 1 ст. 1266, ч.4 ст. 1268 ЦК України такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], яка померла 19.03.2006 року, вважаються [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки на момент відкриття спадщини були неповнолітніми особами. [PERSON] 16 червня 2014 року помер, що вбачається із свідоцтва про смерть серії І-КИ №572196 (а.с. 22), та за життя склав заповіт, згідно якого належний йому на праві приватної власності житловий будинок з господарчими побудовами із земельною ділянкою (їх частки), що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Кривбасівська, 40, заповів [PERSON] (а.с. 113,155а). При зверненні позивача [PERSON] до Криворізької районної державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої 19.03.2006 року постановою нотаріуса від 10.06.2014 року їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, у звязку з тим, що нею пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини (а.с.23). Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] померлої 19.03.2006 року закінчився 19.09.2006 року. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України , якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, як слідує з правових висновків Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи №6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, № 6-1486 цс 15 від 04.11.2015 року, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними, при цьому поважними причинами строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач вказує, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини в звязку з необізнаністю законодавства, яке встановлює 6-ти місячний строк звернення із такою заявою, а також перебування у стресовому стані після втрати в короткий термін близьких родичів: смерті брата в 2005 році та смерті матері в 2006 році. При цьому будь-яких доказів на підтвердження перебування в хворобливому стані, в тому числі і в звязку із погіршенням психологічного стану позивач не надала. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] лише підтвердили, що після смерті матері позивача, вона підтримувала добрі стосунки зі своїм батьком [PERSON] Однак, після того як останній став проживати однією сімєю з [PERSON], відповідач чинила перешкоди спілкуванню позивача з батьком. Слід також врахувати, що з моменту смерті [PERSON] - 19.03.2006 року, до дня звернення позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в червні 2014 року минув тривалий термін 8 років. Проаналізувавши вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини не можуть бути визнані поважними, оскільки самі по собі правова необізнаність та перебування в тяжкому емоційному стані без установлення інших обєктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку, а тому в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed