Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] 10.12.2015 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради про встановлення факту належності [PERSON], померлому 08.12.2014 року, ? частки житлового будинку за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Суворова, 190, а також про визнання за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Суворова, 190, який складається з: літ. А житловий будинок; літ. а веранда; літ. а1 навіс, літ. А1 житлова прибудова; літ а2 веранда; літ а3-навіс; літ. Б баня; літ. В сарай, літ. Г убиральня; 1 огорожа; 2 ворота/хвіртка; 3 басейн; 4 басейн; 5 водопровід, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що 17.07.2003 року [PERSON] та [PERSON] подарували позивачу та її чоловіку [PERSON] у рівних частках житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Суворова, 190. 08.12.2014 року помер [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 09.12.2014 року зроблений запис № 724. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з ? частки житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Суворова, 190, яку фактично прийняла його дружина [PERSON], так як на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним. З метою оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину з приводу відсутності правовстановлюючого документа. Спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право на частку зазначеного будинку. Також позивач зазначила, що інші спадкоємці померлого [PERSON], а саме його діти, подали до нотаріуса заяви про відмову від спадщини на користь [PERSON]. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву про те, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно договору дарування, укладеного 17.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2685, [PERSON] та [PERSON] подарували, а [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар в рівних частках будинок з надвірними господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська обасть, м. Кілія, вул. Суворова, 190. Відповідно інформаційного листа № 719 від 08.12.2015 року, виданого Комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації», право власності на ? частину житлового будинку за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Суворова, 190 за [PERSON] не зареєстровано. Також розяснено, що самовільно збудованих, переобладнаних та реконструйованих приміщень, будівель не виявлено. 28.10.1979 року Червоноярською сільською радою Кілійського району Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 475611, виданим 28.10.1979 року Червоноярською сільською радою Кілійського району Одеської області 08.12.2014 року помер [PERSON], про що 09.12.2014 року складено відповідний актовий запис № 724, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 389510 від 09.12.2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З урахуванням вищезазначеного судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], померлого 08.12.2014 року. З спадкової справи № 191/2015 заведеної до майна померлого 08.12.2014 року [PERSON] вбачається, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], померлого 08.12.2014 року. 03.06.2015 року вона звернулась до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою, відповідно до якої вона відмовилась від спадщини після смерті батька на користь [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], померлого 08.12.2014 року. 04.06.2015 року вона звернулась до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою, відповідно до якої вона відмовилась від спадщини після смерті батька на користь [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], померлого 08.12.2014 року. 04.06.2015 року він звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою, відповідно до якої він відмовився від спадщини після смерті батька на користь [PERSON], [INFO]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 1874/02-31 від 26.08.2015 року державним нотаріусом Болградської районної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у звязку з відсутністю реєстрації права власності на спадкове майно, а саме на ? частку житлового будинку за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Суворова, 190 за померлим [PERSON]. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. В ст. 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В ч. 1,2 ст. 182\~ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому\~законом. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, державна реєстрація права власності на нерухомість є обов'язковою умовою оборотоздатності такого майна, та є можливістю особи, яка вважає себе власником такої нерухомості, здійснювати будь-які угоди щодо неї. Якщо спадкодавець за життя не оформив право власності та/або не забезпечив його державну реєстрацію, це стає перешкодою для оформлення права на спадщину в загальному порядку. Однак відсутність держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно по собі не призводить до припинення права власності, так як є лише офіційним визнанням й підтвердженням державою факту виникнення таких прав. Відсутність державної реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця речових прав отримати право на її проведення. На підставі вищезазначеного суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим й таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved