Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач, Заявник) звернулася в суд із заявою до Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області (далі - Відповідач, Заітересована особа), про встановлення фактів родинних відносин, а саме, що: [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], яка померла [INFO] року; [PERSON], яка померла [INFO] року, є бабусею [PERSON], [INFO]; та визнання за нею права на земельну частку (пай) загальною площею 2,48 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (сертифікат серії [NUMBER], виданий на підставі рішення Підволочиської РДА від 27 березня 1997 року №123), в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, що належала їй в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Позивач покликається на те, що [INFO] року померла її бабуся - [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається вказаної земельна частка (пай). До вказаного майна вона є спадкоємцем за законом. Однак приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу Позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - по причині наявності розбіжностей у документах та відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку на ім'я померлої. Станом на сьогоднішній день Позивач не оформила право власності на спадкове майно, а тому змушена звернутися з даним позовом в суд. В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, не з'явилися. Позивач (Заявник) подав заяву, згідно якої позов підтримав з мотивів висловлених у ньому, просить задовольнити. Представник Відповідача (Заінтересованої особи) подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, проти позову не заперечили. Враховуючи заяви сторін, які просять справу вирішувати у їх відсутності, позовні вимоги задовольнити, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких міркувань. [PERSON] померла [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 12 травня 1997 року Кам'янківською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №14. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, - земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми «Нива» розміром 2,48 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що вбчається із сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданим на підставі рішення Підволочиської РДА від 27 березня 1997 року №123. Сертифікат зареєстровано 04 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №331. Положенням п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року передбачено, що Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. Х «Перехідні положення» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ч.ч.1,2 ст. 524 ЦК УРСР, чинного на день виникнення правовідносин). [PERSON] заповітного розпорядження стосовно свого майна не залишила. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР передбачає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Пункт 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 27 січня 1961 року, [INFO] року у сім'ї [PERSON] та [PERSON], народилася [PERSON]. Згідно із довідкою виконкому Підволочиської селищної ради №237 від 16 березня 2017 року [PERSON], похоронила свою матір [PERSON], яка померла [INFO] року, до дня смерті проживала разом із нею в одному господарстві, доглядала та вела спільне господарство. Довідка видана на основі акту опитування свідків 15 березня 2017 року. Таким чином судом встановлено наявність розбіжностей у прізвищах матері та баби Позивача. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту родинних відносин. Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. [PERSON] померла [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 24 січня 2011 року. Позивач (Заявник) [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], що вбачається із свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого 17 травня 1961 року, та про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 01 лютого 1992 року. Враховуючи наведене, а також те, що встановлення факту родинних відносин, відповідатиме інтересам Позивача-Заявника та забезпечить реалізацію її законних прав, суд приходить до переконання, що заяву в частині встановлення факту родинних відносин слід задовольнити. Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом сроку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], - спадкоємець за законом після смерті [PERSON], яка спадщину прийняла відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, що вбачається із архівної довідки №171 від 03 березня 2017 року. Згідно з роз'ясненням приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 25 травня 2017 року №330/01-16 на звернення гр. [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності агрофірми «Нива» розміром 2,48 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, видати неможливо, у зв'язку із розбіжностями у документах. На підставі наведеного суд приходить до переконання, що вимога щодо визнання права на спадкове майно, - на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності агрофірми «Нива» розміром 2,48 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року є підставною і підлягаєть до задоволення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене,

Outcome: approved