Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Пашківської сільської ради (далі - відповідач), зазначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Київській області, в якому вказав, що [INFO] року померла його баба, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина зокрема на земельну ділянку площею 3,9199 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером [NUMBER], що розташована на території Пашківської сільської ради. Позивач належить до спадкоємців за законом та спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, оскільки на час її відкриття проживав разом із [PERSON], що підтверджується довідкою Пашківської сільської ради №163 від 03.05.2018 року. Ще за життя померла [PERSON], розпочала процедуру оформлення права власності на зазначену вище земельну ділянку у власність, проте отримати документ, що посвідчував би її право власності та зареєструвати його в установленому законом порядку не встигла, що і стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку позивачу. То ж, [PERSON], посилаючись на ст. 1216 ЦК України, відповідно до якої спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), просив суд визнати за ним у порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON] право на завершення приватизації та отримання у власність земельної ділянки площею 3,9199 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером [NUMBER], що розташована на території Пашківської сільської ради. У судове засідання позивач [PERSON], не прибув, його представник [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності. Належним чином повідомлений про день та час слухання справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштивого відправлення №0800104225892-0806200164487, відповідач, Пашківська сільська рада, свого представника в судове засідання не направила, причини його неявки не повідомила, в у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надала. Третя особа направила до суду письмові пояснення, згідно яких не заперечує проти задоволення позовних вимог за умови дотримання порядку, визначеного ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 06.08.2018 року позов [PERSON], прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.08.2018 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлої [PERSON] В підготовче засідання 28.08.2018 року учасники справи не з'явились, у зв'язку з чим підготовче засідання було відкладено на 25.09.2018 року. Ухвалою суду від 25.09.2018 року, виконавши дії, передбачені ст. 197 ЦПК України, закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 11.10.2018 року. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] року померла баба позивача, [PERSON], що підтверджується наступними документами, копії яких містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER], видане 01.05.2012 року виконавчим комітетом Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис №11; свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER], видане 16.06.1986 року Пашківською сільською радою, актовий запис №5, де його батьком вказаний [PERSON]; та свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] серії [NUMBER], видане 07.07.1960 року Пашківським бюро ЗАГС Київської області, де його матір'ю вказана [PERSON] Після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилася спадщина, до якої, зокрема, увійшло право на завершення приватизації земельної ділянки площею 3,9199 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером [NUMBER], що розташована на території Пашківської сільської ради. Так, Розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області №1344 від 19.12.2006 року «Про передачу у власність земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) громадянам України в межах Пашківської сільської ради Макарівського району» та Додатку до вказаного Розпорядження «Список громадян, яким передано у власність земельні ділянки», [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 3,9199 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в межах Пашківської сільської ради Макарівського району, та надано дозвіл на виготовлення державного акту на право власності на землю. Зазначеній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.05.2018 року №НВ-3211591252018. Як вбачається з відповіді №1474/172-18 від 11.04.2018 року Головного управління Держгеокадастру у Київській області, згідно даних державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], площею 3,9199 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства значиться за [PERSON]. Згідно Книги реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі, державний акт на право власності на вказану земельну ділянку на ім'я [PERSON] не реєструвався та на руки не видавався. Відсутність правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на вказану земельну ділянку і стало підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку (лист-відмова Макарівської районної державної нотаріальної контори №798/02-31 від 05.05.2018 року). Згідно відповіді №1448/01-16 від 23.08.2018 року Макарівської районної державної нотаріальної контори, за даними Спадкового реєстру та Алфавітної книги обліку спадкових справ, спадкова справа до майна померлої [INFO] року [PERSON] не заводилась. Згідно довідки №20 від 15.01.2015 року та довідки №163 від 03.05.2018 року, виданих Пашківською сільською радою, [PERSON] з 16.05.2007 року по день смерті [INFO] року була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею на день смерті проживав та був зареєстрований її онук [PERSON], вели спільне господарство. Таким чином, єдиним спадкоємцем майна померлої [INFO] року [PERSON], який прийняв спадщину є позивач у справі - онук померлої, [PERSON], який відповідно до ст. 1265 ЦК України, належить до спадкоємців за законом п'ятої черги. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст. ст. 1216, 1218, 1221, 1223, 1258, 1265, 1268, 1270, 1297 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України). Як встановлено ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1217 та ст. 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2018 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач належить до спадкоємців п'ятої черги за законом після смерті [INFO] року [PERSON], інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом не має, спадщину прийняв, і оскільки спадкодавець [PERSON], за життя не набула права власності на земельну ділянку згідно зі ст. ст. 125, 126 ЗК України, проте розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, отримала рішення органу місцевого самоврядування про передачу її у власність, за життя не встигла зареєструвати право власності, то до спадкоємця, тобто до позивача відповідно до ст. 1218 ЦК України переходить право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів на землю на ім'я спадкоємця. Відповідно до ст. 141 ЦПК України оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved