Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] , позивач) 30.09.2015 звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про усунення перешкод у вихованні дитини шляхом встановлення порядку зустрічей з дитиною [PERSON] , просив зобов`язати відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином; визначити способи участі у вихованні та реалізації права батька на особисте спілкування з сином, зокрема: побачення 4 рази на тиждень, з четверга по неділю цілодобово за місцем вибору позивача, спільний відпочинок - 45 діб в літній період часу та 15 діб у весняний період часу, необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, у разі співпадіння святкових днів з днями побачень з сином, або у разі якщо святковий день передує побаченню, або є наступним після нього дитина проводить їх з батьком; зобов`язати відповідача за день до зустрічі з сином надати батькові інформацію щодо фактичного місця знаходження дитини та щоразу приводити дитину на побачення за адресою проживання батька і передавати її батькові для зустрічей. Позов обґрунтовано такими обставинами: [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] . У лютому 2015 шлюб між сторонами розірвано, сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір`ю, яка перешкоджає батькові спілкуватися з сином. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 101-11456/03 від 20.11.2015 батькові встановлено графік побачень з дитиною. А саме: II, IV субота місяця з 10.30 години до 13.30 години та з 18.00 до 19.30; I, III неділя місяця з 10.20 години до 13.30 години та з 18.00 до 19.30; відпочинок дитини з батьком протягом 10 днів - за попередньою домовленістю між батьками; святкові дні протягом календарного року та день народження дитини - по черзі між батьками; присутність матері під час зустрічей - за попередньою домовленістю між батьками. Незважаючи на це, між сторонами виникають конфліктні ситуації щодо виконання рекомендацій наданих у висновку, компромісу сторони не досягли. Під час розгляду справи позивач змінював позовні вимоги щодо графіку зустрічей із сином (т. 1, а.с. 40-41), способів участі у вихованні та спілкуванні з сином, періоду відпочинку з сином, просив зобов`язати відповідача попереджати його не пізніше, ніж за 3 дні про від`їзд матері з дитиною за межі міста, а саме надавати інформацію про місце перебування дитини, стан здоров`я дитини, зобов`язати відповідача узгоджувати всі місця занять дитини (садочок, школа, курси, гуртки, секції), а також встановити зустрічі дитини з батьком за відсутності матері (т.2, а.с.121-129). 02.07.2018 позивач змінив предмет позову, заявивши остаточні вимоги, якими визнати протиправними дії відповідача щодо перешкоджань (незаконних обмеженнях) в побаченнях батька з дитиною та участі у вихованні, праві дитини побачень зі своїми родичами з боку батька, зобов`язати відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином, заборонити відповідачу негативно висловлюватись у бік батька в присутності дитини. Просив встановити наступні способи участі у вихованні та реалізації його права на особисте спілкування з сином: вихідні через вихідні (СБ, НД через СБ, НД) у період відвідування дитиною дитячого садка починаючи з 11:00 СБ до 18:00 НД з позивачем за місцем його проживання; у період відвідування дитиною школи починаючи з 19:00 ПТ до 09:00 ПН з позивачем за місцем його проживання і позивач відводить дитину до школи у ПН; у перехідний період перший місяць вихідні, які проводить з дитиною батько без спільної ночівлі дитини за місцем проживання батька. Батько забирає дитину за місцем її проживання об 11:00 і проводить час з дитиною до 17:00 без присутності матері. Другий місяць передбачає одну ночівлю дитини з позивачем в обраний ним день (СБ або НД); у робочі дні ВТ, ЧТ позивач може забирати дитину з дитячого садка або школи, або іншого навчального закладу для спільного проведення часу: в період відвідування дитиною дитячого садка (дошкільний вік) з 17:00 до 19:00, в період відвідування школи - після останнього уроку і до 18:00; у літній час: 45 днів, з них у червні - 10 днів, у липні - 15 днів, в серпні - 20 днів; восени, взимку, навесні під час канікул цілодобове проведення часу батька з дитиною за місцем проживання батька або у туристичних подорожах у період першої половини канікул; у період державних свят та день народження дитини позивач просив визначити почергове перебування дитини за кожним з батьків, при цьому якщо дитина святкує день народження з матір`ю, батькові надається право привітати дитину. Позивач просив суд посприяти у передачі відповідачу мобільного телефону для вільного віддаленого спілкування дитини з батьком з допомогою телефонного та інших засобів зв`язку. За пропозицією позивача хвороба дитини є підставою для скасування обов`язку дотримання обома батьками встановленого графіку. У разі вибору місць занять дитини (школи, садку, секції) позивач просив враховувати відповідачем вимоги ч.1 ст. 157 СКУ, а саме принцип згоди батька. Всі зустрічі батька з дитиною позивач просив встановити без присутності матері (т.3 а.с.175-184). Відповідач проти позову заперечувала та через представника [PERSON] до загальної канцелярії суду 23.05.2018 надала відзив за вих. № 2113/02 від 13.02.2018 на позовну заяву в якому викладено позицію відповідача щодо позовних вимог позивача. Відповідач зазначила про те, що коли позивач завчасно повідомляє їй про бажання бачитись з дитиною і у цей час вона або її мама [PERSON] перебувають вдома, вони не чинять перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. Відповідач регулярно надає можливість позивачу проводити час з дитиною, відвідувати різні заклади та заходи. Позивач щотижня бачиться з сином та проводить з ним не менше 3 годин кожного разу. Деякі відхилення від графіку є, однак вони зумовлені не діями відповідача щодо перешкоджання у спілкуванні, побаченнях батька з сином, а об`єктивними причинами, такими як: хвороба, погане самопочуття дитини, обмеженнях пов`язаних з режимом дитини (регулярне дієтичне харчування, сон декілька разів на добу, процедури за рекомендацією лікаря). Щотижнева зміна місця проживання дитини на думку відповідача не сприятиме інтересам дитини, зокрема дитина буде відірваною від своїх занять, розкладу дня, відвідування дитячого садочка, спортивних занять. Відповідач зазначила про те, що погоджується із графіком побачень, запропонованих Службою у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації у висновку від 20.11.2015, але має уточнення до цього графіку, а саме: якщо день народження сина припадає на робочий день, побачення переноситься на вихідний день, згідно з графіком запропонованим Службою; якщо зустріч сина з позивачем припадає на день народження відповідача, то така зустріч переноситься на інший вихідний день (неробочий день) в години, запропоновані Службою; Великдень, Різдво, Трійця та інші державні свята - на 2 день свята в години, запропоновані Службою; позивач забирає дитину та повертає її матері чи за її дорученням бабусі [PERSON] у відведений у графіку час біля під`їзду № 2 в будинку [ADDRESS] , в м. Києві. Час, коли позивач забирає сина для зустрічі та час коли позивач повертає сина з зустрічі відповідач просить фіксувати в журналі за формою, погодженою між сторонами, з метою уникнення зловживань між сторонами. У разі, якщо зустріч припадає на день, коли дитина захворіла, відповідач завчасно надсилає позивачу електронний лист на електронну адресу з повідомленням причини перенесення зустрічі, або надсилає повідомлення на месенджер, вказаний позивачем, у такому разі зустріч не переноситься, оскільки зустріч не відбулась з незалежних від сторін причин ( т. 3 а.с.76-84) . Представником третьої особи Службою у справах дітей Дарницького районної у м. Києві державної адміністрації суду було надано висновок про визначення участі батька у вихованні дитини, згідно з яким орган опіки та піклування вважає, що дні та години для зустрічей батька з сином можливо встановити відповідно до графіку з врахуванням рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 12.11.2015 № 20). Крім того, з метою уникнення конфліктних ситуацій між позивачем та відповідачем зобов`язано позивача дотримуватись режиму харчування, розвитку та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері, а відповідача зобов`язано не перешкоджати батькові брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити відповідно до заяви про зміну предмету позову. Зазначив про те, що прагне виконувати батьківський обов`язок щодо виховання дитини, оскільки вважає, що має рівні з матір`ю права щодо участі у спілкуванні з сином. Проте з моменту розірвання шлюбу відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, обмежує час спілкування, не завжди відповідає на телефонні дзвінки, забороняє позивачу ночівлю дитини за місцем проживання позивача, заперечує щодо відвідування близьких родичів та друзів позивача, які перебувають за межами м. Києва, тому позивач просив змінити визначений у висновку органу опіки та піклування графік спілкування батька з дитиною та збільшити час його спілкування з сином, оскільки з відповідачем неможливо домовитись в позасудовому порядку. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що не обмежує спілкування батька з сином, ознайомилась із заявою про зміну предмету позову, проте не погоджується з умовами запропонованого позивачем графіку, просила визначити перебування дитини протягом однієї суботи з 09:00 до 19:00 чи однієї неділі з 09:00 до 19:00 вихідного дня чергуючи вихідні дні: одного тижня суботи, наступного неділі, але в світлу пору доби, заперечувала щодо значної кількості днів перебування дитини з батьком у літній період та щодо ночівлі сина за місцем проживання батька, оскільки дитини повинна дотримуватись режиму дня. Представник третьої особи зазначив, що з урахуванням обставин справи та віку дитини, незважаючи на неприязні стосунки між собою батькам необхідно знаходити компроміс і враховувати інтереси дитини, а не власні побажання та домовлятись, адже графік можна змінювати за домовленістю між батьками. Заслухавши виступи учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 05.10.2012 між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб (т.1 а.с.21). Від зареєстрованого шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . 16.02.2015 шлюб між до [PERSON] та [PERSON] розірвано ( т.1 а.с. 19-20). Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Позивач проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження умов проживання, складеним Службою у справах дітей Обухівської районної державної адміністрації від 27.06.2018 (т. 3 а.с. 212), а відповідач проживає з дитиною за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження умов проживання дитини, складеним Службою у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 10.11.2015 ( т.1 а.с. 48). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2016 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] ( т.2 а.с.71-74). Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 101-11456/03 від 20.11.2015 про визначення участі батька - [PERSON] у вихованні сина [PERSON] визначено за наступним графіком побачень з дитиною - II, IV субота місяця з 10.30 години до 13.30 години та з 18.00 до 19.30; I, III неділя місяця з 10.20 години до 13.30 години та з 18.00 до 19.30; відпочинок дитини з батьком протягом 10 днів - за попередньою домовленістю між батьками; святкові дні протягом календарного року та день народження дитини - по черзі між батьками; присутність матері під час зустрічей - за попередньою домовленістю між батьками (т. 1 а.с. 46-47). Позивач у відповіді на відзив від 13.02.2018, який надійшов до загальної канцелярії суду 20.04.2018 стверджує, про те, що має рівні права з матір`ю на виховання сина, об`єктивних перешкод для цього немає, проте на його думку відповідач порушує його права і не дотримується графіку побачень батька з дитиною, адже позивачу доводилось фіксувати факти запізнень відповідача, навіть викликати поліцію у зв`язку з недотриманням відповідачем, встановленого Службою у справах дітей графіку. Зокрема, позивач зазначає про випадок запланованої відповідачем поїздки з дитиною до Карпат, без врахування його думки, ненадання інформації про відвідування дитиною дитячого садка. Позивач зауважує й на тому, що перебував у декретній відпустці по догляду за дитиною в період з шести місяців до півтора роки, готував дитині їжу, гуляв, читав казки, грав у розвиваючі ігри, забезпечував гігієнічний догляд, негативної характеристики від психологів, які проводили експертизу щодо нього немає, тому просив задовольнити позов та усунути перешкоди у вихованні дитини шляхом встановлення порядку зустрічей з дитиною відповідно до запропонованого ним графіку. В судовому засіданні позивач наполягав на зустрічах з дитиною без присутності матері, оскільки будь-яких перешкод для цього на його думку немає, з відповідачем він не може домовитися, через постійні конфлікти між ними, оскільки у них різні погляди на дотримання графіку, визначеного Службою у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації. Дитина добре себе почуває з батьком, не плаче за мамою у разі її тривалої відсутності, зокрема зазначив, що коли відповідач перебувала у відрядженні, дитина перебувала з позивачем і проблем із самопочуттям дитини не виникало. Позивач просив визначити порядок спілкування з сином до досягнення дитиною повноліття, оскільки попри те, що відповідач надає спільні фото позивача з сином та численні рішення вона чинить перешкоди у спілкуванні з сином. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо участі батька у вихованні дитини відповідно до рекомендацій Служби у справах дітей, не визнала позовні вимоги щодо перешкод з її боку позивачу у спілкуванні з дитиною, просила визначити час спілкування батька з дитиною лише в денний час доби, вказала на те, що оскільки вона працює їй незручно дотримуватись запропонованого у заяві про зміну предмету позову позивачем графіку. На виконання ухвали судді Дарницького районного суду м. Києві Кириченко Н.О. від 27.01.2016 про призначення судової психологічної експертизи судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Семенець А.В. за результатами проведення судової психологічної експертизи надано висновок експерта № 1914/16-61 від 18.10.2017 (т.1 а.с. 203-207). Перед судовим експертом судом було поставлено наступні питання:1. «Які особистісні поведінкові та психологічні властивості має малолітній [PERSON] [INFO] ?» 2. «Яке ставлення дитини [PERSON] [INFO] до батька [PERSON] ?» 3. «Яке ставлення дитини [PERSON] [INFO] до матері [PERSON] ?» 4. «Чи має наявна ситуація (конфлікт між батьками) негативний характер, якщо має, то як це проявляється в поведінці та психологічних особливостях дитини?» 5. «Як проявляється прихильність дитини [PERSON] [INFO] до кожного з батьків? 6. «Чи не вбачається ознак негативного впливу на психологію дитини [PERSON] [INFO] , якщо є, то в чому він проявляється?» 7. «Встановити індивідуально-психологічний портрет сторін по справі, негативний вплив в конкретній ситуації?». Згідно в висновком судового експерта, [PERSON] любить і тата, і маму. В результаті проективного тестового завдання «Малюнок сім`ї», аналізу зображених фігур, їх кількості та персоналізації (мама, тато, дід, баба тощо) у [PERSON] діагностовано тісний емоційний зв`язок з батьком, матір`ю та негативний емоційний зв`язок з бабусею. Аналіз індивідуально-характеризуючої, аудіо- та відеоінформації, засвідчує, що [PERSON] тяжіє як до батька так і до матері. Вирішення спірних питань колишнього подружжя у присутності або за участю малолітнього є психотравмуючим фактором і призводить до гострого емоційного реагування у вигляді дратівливості, розпачу, виражених емоційних коливань негативного забарвлення, плачу, небажання виконувати настанови батьків або робити категорично протилежне. Згідно з висновком судового експерта за умови ситуації, що склалась вбачаються ознаки негативного психотравмуючого впливу на психіку дитини, що може спричинити нівелювання авторитету кожного з батьків у системі цінностей дитини та закріплення викривлених або неприйнятних форм поводження та ставлення до інших людей у якості соціально-допустимих норм поведінки (т.1 а.с.201-207) Стороною позивача надано висновок практичного психолога [PERSON] від 25.06.2018 за результатами психологічного аналізу конфліктної ситуації, що склалась між [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу. Рекомендовано психологічне консультування колишнього подружжя в контексті узгодження їх методів та принципів виховного впливу на сина [PERSON] , досягнення ними спільних домовленостей та усунення розбіжностей у питаннях розвитку сина, поглядах на виховання і особливості догляду за дитиною (адже те, що кожен з батьків має своє бачення виховання і розвитку дитини, не є підставою для зменшення участі у вихованні дитини одного з батьків на користь іншого з них, а вказує на необхідність узгодження між батьками їх виховних позицій - способів здійснення їх впливу на дитину, правил поведінки, системи заохочень та покарань) (т.3 а.с. 185-196) . З пояснень сторін в судовому засіданні та наданих ними письмових доказів, зокрема, численних звернень до правоохоронних та інших державних органів (т.1 а.с. 8-15, 68-80, 113-127, 219-250, т.2 а.с.1-26, 56-68) вбачається, що між сторонами існує тривалий особистісний конфлікт, який негативно впливає на життя дитини. Згідно із ст. 153 СК України, передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України). Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.9 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на вільне висловлювання особистої думки, формування власних поглядів, розвиток власної суспільної активності, отримання інформації, що відповідає її віку. Це право включає свободу розшукувати, одержувати, використовувати, поширювати та зберігати інформацію в усній, письмовій чи іншій формі, за допомогою творів мистецтва, літератури, засобів масової інформації, засобів зв`язку (комп`ютерної, телефонної мережі тощо) чи інших засобів на вибір дитини. Їй забезпечується доступ до інформації та матеріалів з різних національних і міжнародних джерел, особливо тих, які сприяють здоровому фізичному і психічному розвитку, соціальному, духовному та моральному благополуччю. Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що конфліктні відносини між батьками перешкоджають їм діяти виключно в інтересах дитини, тому є підстави для вирішення спору щодо реалізації прав батька у вихованні дитини. Відповідно до ч.2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, яка є першим і основним міжнародно-правим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. Стаття 18 Декларації проголошує, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини, а найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень (зокрема у справах «Хокканен проти Фінляндії», «Фуска проти Румунії») наголосив, що при визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, та забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Судом встановлено, що позивач, має нормальні умови проживання (т.3 а.с.212), любить дитину, піклується про сина і бажає брати участь у його вихованні (т. 3 а. с. 154-168). Доказів наявності у позивача шкідливих звичок, які б перешкоджали нормальному вихованню дитини суду не надано. Суд погоджується з висновком судового експерта [PERSON] від 18.10.2017 про те, що вирішення спірних питань колишнього подружжя у присутності або за участю малолітнього [PERSON] може спричинити нівелювання авторитету кожного з батьків у системі цінностей дитини та закріплення викривлених або неприйнятних форм поводження та ставлення до інших людей у якості соціально-допустимих норм поведінки. Заслуговує на увагу і висновок практичного психолога, яка вказує на необхідність узгодження між батьками їх виховних позицій - способів здійснення їх впливу на дитину, правил поведінки, системи заохочень та покарань. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 6,7 ст.81 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1, 2 ст. 78 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд вважає недопустимими докази, що надані сторонами на відеодисках та флешнакопичувачі (звуко- і відеозаписів розмов), оскільки вони одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а тому не бере їх до уваги при ухвалені рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦК України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно- теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Тобто, за відсутності згоди особи на її знімання у відео режимі, відтворення змісту зафіксованих обставин, як доказу у справі, не може бути використане судом при ухваленні рішення. Таку ж позицію виклав Конституційний суд в своєму рішенні від 20.10.2011 у справі № 12-РП/2011. Також суд відмічає, що інші наведені сторонами доводи в обґрунтування своїх позиції не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі оцінки наданих сторонами доказів і пояснень сторін в судовому засіданні, суд дійшов переконання, що позовні вимоги про усунення перешкод у вихованні дитини шляхом встановлення порядку зустрічей з дитиною слід задовольнити в частині зобов`язання відповідача не перешкоджати позивачу у вихованні та вільному спілкуванні з сином шляхом вільного висловлювання дитиною особистої думки щодо спілкування з батьком в тому числі і з допомогою засобів зв`язку (комп`ютерної, телефонної мережі). Визначити позивачу побачення з дитиною відповідно до графіку, роз`яснивши позивачу що особа, яка контактує з дитиною відповідно до ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» зобов`язана оплачувати витрати, пов`язані з переїздом та проживанням дитини, а також, у разі потреби, - будь-якої іншої особи, яка супроводжує дитину, повідомляти особі, з якою проживає дитина, про місце перебування дитини під час реалізації нею права на контакт. Згідно із ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства», діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача половину вартості за проведення судової експертизи в розмірі 4 303 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: partial