Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[INFO] померла мати позивача по справі [PERSON], яка постійно проживала [ADDRESS], після смерті якої залишилося спадкове майно до складу якого також входить майно, яке належало батькові позивача та відповідно чоловікові померлої [PERSON], [PERSON], який помер [INFO]. Позивач наполягає, що після смерті свого батька, а потім і матері вона не звернулась своєчасно до нотаріальної контори по питанню оформлення своїх спадкових прав, оскільки вважала, що правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачені, окрім того, у зв'язку із смертю спочатку батька, а потім і матері, вона перебувала в тяжкому пригніченому стані та постійно хворіла, що не давало їй можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини. У зв'язку із вказаним вище позивач, будучи єдиним спадкоємцем після смерті своїх батьків звернулася до суду, з метою захисту своїх прав та просила суд надати додатковий строк для написання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явились, однак останній звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи проводити за їх відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Представник відповідача Вознесенської сільської ради в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає, проти задоволення вказаного позову не заперечували. Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу (серії [NUMBER] від 29.06.1994 року) [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який був зареєстрований 21.11.1951 року, про що складений актовий запис №44. Відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 18.063.1954 року) позивач народилась [INFO], а її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. В подальшому позивач змінила своє прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу, що стверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу (серії [NUMBER] від 12.08.1978 року). Згідно з даними свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від [INFO]) [PERSON] помер [INFO], про що складено відповідний актовий запис №45. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від [INFO] за №745, [PERSON] дійсно проживала постійно та вела спільне господарство разом із своїм чоловіком [PERSON], який помер [INFO]. Згідно із свідоцтвом про смерть (серії [NUMBER] від [INFO]) [PERSON] померла [INFO], про що складено відповідний актовий запис №12. Як вбачається із змісту норм ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Нормами ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що батьки позивача по справі померли, а остання пропустила строки звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебувала складному емоційному стані внаслідок раптової смерті спочатку батька, а потім і матері, що в свою чергу спричинило погіршення стану здоров'я позивача, та постійного лікування останньої, що стверджується копією медичної картки [PERSON] Вказана обставини відповідачем по справі не заперечується та не спростовується, а тому, на підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Підстави для сумніву у достовірності вказаних обставин матеріали справи не містять. Таким чином хвороба позивача та постійне лікування останньої є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Згідно з повідомленням Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 11.07.2018 року №677/01-16 після смерті [PERSON], яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась. За таких обставин вбачається, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, а на підставі норм чинного законодавства, які вказані вище, вправі звернутись до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, яка ніким не прийнята. Також суд бере до уваги, що, як зазначено вище, відповідач по справі позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на викладене, суд задовольняє вимоги позивача про визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не вбачає підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved