Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] 19.11.2015 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом і просила розірвати шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 16.02.2013 року за актовим записом №267 між нею та відповідачем в справі [PERSON], від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. Підставами розірвання шлюбу вказала неможливість їх спільного проживання з відповідачем у зв'язку з тим, що між сторонами відсутні будь-які подружні почуття любові, поваги та взаємної підтримки. Пояснила, що після одруження вони з відповідачем спочатку жили у злагоді близько півтора року, періодично їхні стосунки псувались та через деякий час відновлювались, допоки у червні 2015 року вони не посварились остаточно. Зазначила, що наразі вони не можуть порозумітись по важливих питаннях, у звязку з чим подружнє життя припинили та шлюбних стосунків не підтримують. Пояснила, що майнового спору між ними немає. Зауважила, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки принижує її людську гідність, що для неї має істотне значення. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, подавши письмові заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, в яких позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, одночасно вказавши, що наразі вона не є вагітною та не має дитини віком до одного року, а відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставни не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного. Згідно вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №129417 (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії І-АМ №251884 (а.с.4) вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Спору про майно чи про порядок проживання дитини між сторонами не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків внаслідок конфліктних взаємовідносин з останнім та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача, відповідачем визнані безумовно. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача, підлягають стягненню на його користь з відповідача сплачені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved