Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання недійсним Свідоцтва на право власності від 04.07.2012 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, яким посвідчено належність [PERSON] на праві спільної часткової власності 43/50 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 85. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачі вказували, що вони разом із [PERSON] являються співвласниками домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд. 85, розташованого на земельній ділянці площею 473 кв.м. [PERSON] незаконно побудував на вказаній присадибній земельній ділянці самочинні споруди, на які 04.07.2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано Свідоцтво про право власності. Вказане Свідоцтво було видано на підставі Декларації про готовність обєкта до експлуатації, яка в подальшому була скасована рішенням суду. У звязку з вказаними обставинами вони вважають, що свідоцтво підлягає визнанню недійсним. Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. 09 червня 2016 року звернулася до суду із заявою, відповідно до якої не заперечувала проти заочного розгляду справи та просила розглядати справу за відсутністю позивачів та їх представника. Відповідачі та їх представники до судового засідання повторно не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, сповіщені належним чином. Відповідно до вимог 224 ЦПК України суд вважає за можливе проведення заочного розгляду справи. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України). У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками ? частки жилого будинку з надвірними прибудовами за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд. 85, розташованих на земельній ділянці площею 473 кв.м., на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.07.1993 р., виданого державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] після смерті [PERSON], померлого 31.10.1991 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-9763. 15.12.1995 року право власності позивачів було зареєсровано в КП «Одеське БТІ та РОН» та записано в реєстрову книгу за № 235 під реєстром № 24073 стр. 61 . [PERSON] належить інша ? частка жилого будинку та надвірних прибудов за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд. 85, розташованих на земельній ділянці площею 473 кв.м., на підставі договору дарування від 16.04.1993 року, укладеного між [PERSON], від імені якого на підставі довіреності діяла [PERSON], та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3-3667. 18.05.1993 року право власності відповідача було зареєстровано в КП «Одеське БТІ та РОН» та записано в реєстрову книгу під № 235, стр. 60 р. № 24073. Вказане домоволодіння в цілому складається із: літ. «А» - житловий будинок, площею 67,9 кв.м; літ. «Б» - сарай, площею 4,5 кв.м; літ. «В» - сарай, площею 1,7 кв.м; літ. «Г» - убиральня, площею 1,0 кв.м; №1-5 огорожа, І-ІІІ мостіння, площею 89,1 кв.м, розташованих на земельній ділянці площею 473 кв.м, відповідно до технічного паспорту від 06.03.1991 року . [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являються користувачами земельної ділянки площею 473 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд. 85. [PERSON] без згоди інших співвласників домоволодіння побудував споруди на земельній ділянці за вищевказаною адресою. 11.11.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області було зареєстровано декларацію № ОД 18211076470 про готовність обєкта до експлуатації, а саме будівництво будівлі літ. «К» з прибудовою літ. «К», прибудови літ. «А2», вул. Малиновського, 85, код 1110, ІІ категорії складності, побудовані [PERSON] Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.04.2012 р. №181/01-06 затверджено розрахунок ідеальних часток домоволодіння за адресою: м.Одеса, вул..Маршала Малиновського,85, згідно якому частка [PERSON] у вказаному домоволодінні складає 43/50, частка позивачів 7/50. 04.07.2012 року на підставі вказаної декларації та зазначеного розпорядження виконавчим комітетом Одеської міської ради [PERSON] було видано Свідоцтво на право власності, яким посвідчено належність [PERSON] на праві спільної часткової власності 43/50 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 85.. 19.07.2012 року вказане свідоцтво про право власності було зареєстровано в КП «Одеське БТІ та РОН», номер запису: 24073 в книзі 235-61. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2013 року (справа № 815/1191/13-а), яка набрала законної сили, було частково задоволено адміністративний позов [PERSON] до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, третя особа [PERSON] про визнання протиправними дій щодо прийняття та реєстрації декларації №ОД 18211076470 від 11.11.2011 року та зобовязання скасувати реєстрацію декларації №ОД 18211076470 від 11.11.2011 року, та було визнано протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області щодо реєстрації декларації №ОД 18211076470 від 11.11.2011 року; скасовано реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області 11.11.2011 року за №ОД 18211076470. Зокрема в постанові встановлено, що безпосередньо [PERSON] не передавалася в користування земельна ділянка площею 473кв.м.ю по вул. Маршала Малиновського, буд. 85 в м.Одесі а також встановлено, що заява про прийняття в експлуатацію побудованого без дозволу на виконання будівельних робіт житлового будинку літ. «К» з прибудовою літ. «К», прибудови літ. «А2», вул. Малиновського, 85 в м.Одесі, підписана [PERSON], співвласником домоволодіння [PERSON] не підписана [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином суд вважає встановленим факт протиправності реєстрації декларації №ОД 18211076470 від 11.11.2011 року про готовність обєкта до експлуатації, поданої [PERSON] Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки було скасовано реєстрацію декларації №ОД 18211076470 від 11.11.2011 року про готовність обєкта до експлуатації, на підставі якої було видано оспорюване свідоцтво, суд приходить до висновку, що право власності, набуте на підставі цього свідоцтва, не може вважатися набутим правомірно та законно, у звязку з чим оспорюване свідоцтво про право власності, яким посвідчено належність [PERSON] на праві спільної часткової власності 43/50 частини домоволодіння розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 85, підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів прав власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельній ділянці здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення права. Оцінюючи вказані обставини, суд надходить висновків про те, що Свідоцтво на право власності від 04.07.2012 року, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради, не відповідає вимогам закону, порушує права [PERSON] та [PERSON], як співвласників домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 85, та користувачів земельної ділянки за вказаною адресою, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved