Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON],[INFO], звернулась в суд з позовом до Чернятинської сільської ради Городенківського району, [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по вул. Шевченка, 36 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що за заповітом від 16.02.2010 р. бабуся (по маминій лінії) [PERSON] заповідала їй житловий будинок з надвірними спорудами в с. Чернятин по вул. Шевченка, 36. [PERSON] померла 23 листопада 2014р. Після її смерті позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, покликаючись на відсутність правовстановлюючих документів. Згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на спадкове будинковолодіння зареєстроване за [PERSON]. Оскільки оригінал правовстановлюючого документу втрачено, позивачка прийняла спадщину після смерті бабусі, тому просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 28.10.2014 р. до участі в даній справі залучена співвідповідач мати позивачки та відповідачки - [PERSON]. В судове засідання сторони, їх представники - не зявились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, представник позивачки зазначила, що позов підтримує, відповідачі [PERSON], [PERSON] та Чернятинська сільська рада в заявах вказали, що позов визнають. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 197875, виданим виконкомом Чернятинської сільської ради 24.11.2014 р., стверджено, що [PERSON] померла 23 листопада 2014р. в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області (а.с.6). Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. За заповітом, посвідченим 16.02.2010 р. секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району, [PERSON], жителька с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, заповідала [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться в с. Чернятин по вул. Шевченка, 36, а земельні ділянки згідно Державних актів на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 027750 від 01.03.2002 р. та серії І-ІФ № 028775 від 25.07.2002 р. заповідала [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцями [PERSON] за заповітом від 16.02.2010 р. є позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON]. Відповідачка [PERSON], [INFO], дочка спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом. На день відкриття спадщини, яка відкрилась унаслідок смерті її матері [PERSON], вона не була непрацездатною особою, оскільки згідно з даними її паспорта серії СС № 408016, вона народилась 07.07.1959 р., отже, не має права на обовязкову частку у спадщині (а.с. 28). Видана виконкомом Чернятинської сільської ради довідка № 1127 від 16.12.2014р. свідчить про те, що на час смерті [PERSON], яка померла 23.11.2014 р., разом з нею проживали [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу від 25.05.2015 р. встановлено, що позивачка [PERSON] спадщину прийняла, оскільки вона до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини - 22.05.2015 р. звернулась до нотаріуса з заявою для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по вул. Шевченка, 36 в с. Чернятин; їй було відмовлено у видачі свідоцтва з посиланням на те, що Виписка з інвентаризаційних матеріалів, видана обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 18.05.2015 р. № 7303 свідчить про те, що будинок зареєстрований за [PERSON], однак правовстановлюючого документу в померлої немає (а.с. 7). Згідно з технічним паспортом на житловий будинок № 36 по вул. Шевченка в с. Чернятин Городенківського району, складеним 20.05.2015 р., інвентаризаційна вартість будинку становить 119202 грн. (а.с. 9-13). Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7303 від 18.05.2015 р. ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в реєстровій книзі № 1 під реєстровим номером 107 зареєстровано, що [PERSON] є власником майна, розташованого в с. Чернятин по вул. Шевченка, 36 Городенківського району: 1 /2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Чернятинської с/ради 20.08.99р. на підставі рішення цього ж виконкому № 4/23 від 27.07.1999 р.; 1 /2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Городенківської ДНК [PERSON] 20.09.2000 р. № 1399 (а.с. 8). Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 цього ж кодексу - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість згідно зі ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. Враховуючи те, що позивачка правомірно набула право власності на будинок та господарські будівлі і споруди в с. Чернятин по вул. Шевченка, 36, а отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на це майно не може, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 182, 316, 317, 325, 328, 392, 1216,1222, 1223,1233, 1268-1270, 1296 ЦК України,

Outcome: approved