Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - Відповідач - 1), філії - Харківське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - Відповідач - 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Фонд страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних хвороб України (далі - Третя особа), про відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в рамках розгляду цивільної справи № 628/3223/16-ц, що перебуває в провадженні Куп'янського міськрайонного суду Харківської області за позовом [PERSON] до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» - ТВБВ № 10020/0536, третя особа: Куп'янське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями, пов'язаними з припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок позивача, представником АТ «Ощадбанк» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» було розголошено банківську таємницю щодо наявності та руху коштів по належному Позивачу рахунку. Таке розголошення відомостей мало місце без відповідного судового рішення, без відома та згоди Позивача. Розповсюджена інформація стала відома невизначеному колу осіб невеликого містечка (смт Кішварівка м. Куп'янськ Харківської області), в якому він зареєстрований та наразі тимчасово не проживає в зв'язку з проходженням лікування за кордоном. Такі протиправні дії банку призвели до різкого погіршення стану здоров'я Позивача через стрес, хвилювання бути пограбованим. Просить стягнути з Відповідачів солідарно у відшкодування моральної шкоди в порядку ч. 2 ст. 1076 ЦК України 10-кратний розмір прожиткового мінімуму - 15440,00 грн. Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Представник Відповідача - 1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав раніше подані письмові заперечення на позов. Згідно письмових заперечень, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову. Додатково подав до суду клопотання про виключення з числі співвідповідачів - Відповідача - 2, який не є юридичною особою, а відтак, не можу бути відповідачем у справі. Представник Відповідача - 2 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання. Представник Третьої особи в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання. Причини неявки не повідомив. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За правилами ч. 2 ст. 1076 ЦК України у разі розголошення банком відомостей, щ містять банківську таємницю, клієнт має право вимагати від банку відшкодування моральної шкоди. Загальні підстави відповідальності за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю визначені ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, є шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між шкодою та такою протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв'язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Згідно роз'яснень п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В судовому засіданні встановлено, що при розгляді Куп'янським міськрайонним судом Харківської області цивільної справи № 628/3223/16-ц за позовом [PERSON] до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» - ТВБВ № 10020/0536, третя особа: Куп'янське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями, пов'язаними з припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок позивача, з боку ПАТ КБ «Ощадбанк» на обґрунтування своїх заперечень, відповідно до ч.1 ст. 58, ч.2 ст. 59, ч.1 ст. 60 ЦПК України, та на виконання ухвали суду від 15.09.2016 р. про відкриття провадження у справі, якою сторін зобов'язано надати докази, до суду було надано виписку з банківського рахунку Позивача, відкритого в Банку за період з 27.07.2013 р. по 01.07.2016 р. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківською таємницею є зокрема, відомості про банківські рахунки клієнта, операції які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди. Відповідно до ч.3 ст. 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону. Порядок розкриття банками банківської таємниці третім особам, врегульовано приписами ст. 62 Закону України «Про банки та Банківську діяльність». При цьому, законодавець згідно вищевказаного закону не відносить суд, що розглядає спір між банком та його клієнтом до категорії осіб, якому інформація, що має ознаки банківської таємниці, при вирішенні ним спору між вказаними особами, повинна надаватись виключно в порядку передбаченому ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність». В той же час суд не вбачає розголошення банківської таємниці у наданні ПАТ КБ «Ощадбанк» на обґрунтування своїх заперечень до суду виписки з банківського рахунку Позивача. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ПАТ «Ощадбанк» не здійснював розголошення банківської таємниці щодо рахунку позивача третім особам, а лише з метою захисту своїх прав, на підставі ч.1 ст.58, ч.2 ст.59, ч.1 ст.60 ЦПК України, та в обґрунтування своїх заперечень по справі, надав не невизначеному колу осіб, а до суду який вирішував спір між позивачем та відповідачем, виписку з банківського рахунку Позивача. Крім того, дані про розгляд справи № 628/3223/16-ц в закритому судовому засіданні відсутні. Позивач звертаючись до суду з позовом до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» - ТВБВ № 10020/0536, третя особа: Куп'янське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями, пов'язаними з на поточний рахунок позивача повинен був розуміти, що, у зв'язку із судовим процесом інформація про рух коштів по його рахунку, по якому припинено перерахування пенсії може стати відомою невизначеному колу осіб, оскільки судові засідання є відкритими (ст. 6 ЦПК) та на них може бути присутня будь-яка особа, судові рішення проголошуються прилюдно та підлягають оприлюдненню в електронній формі (ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень»). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, протиправність дій Відповідача - 1 судовим розглядом не встановлено, та Позивачем в належний спосіб не доведена, що є підставою для відмови в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди. Також Позивач не навів обґрунтування позовних вимог та не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому моральної шкоди та її розміру. Позивачем не доведено протиправності поведінки Відповідача-1 та причинного зв'язку між такою поведінкою і заподіяною шкодою. Щодо доводів клопотання Відповідача -1 про виключення з числі співвідповідачів Відповідача - 2, суд зауважує наступне. Згідно ст. 30 ЦПК України відповідачем у справі може бути фізична або юридична особа. Як вбачається з п. 1.2 Положення про філію - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою Правління ПАТ «Державний ощадний банк України від 19.10.2016 р. № 827, філія - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» є відокремленим структурним підрозділом ПАТ «Державний ощадний банк України», що не має статусу юридичної особи і здійснює на території Харківської області/регіону від мені та в інтересах Банку діяльність згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність», на підставі цього положення та відповідно до статуту Банку. Таким чином Відповідач - 2 не має статусу юридичної особи, а відтак, не може бути відповідачем у справі. Звернення до суду з позовом до неналежного Відповідача є підставою для відмови в задоволенні позову. Виходячи з вищевстановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed