Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] 10.02.2015 р. звернувся до суду з позовом до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ( далі Жовтневий ВДВС ХМУЮ), 3 особа-Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області про стягнення моральної шкоди, з урахуванням уточнень, в сумі 3410 грн., спричиненої неправомірною бездіяльністю державного виконавця. В обгрунтування позову [PERSON] посилається на те, що в період з 2011 р. на виконанні державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ перебував виконавчий лист, виданий на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 жовтня 2011 р., постановленого у цивільній справі за позовом [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Ясна Поляна-2» про стягнення моральної шкоди в сумі 1000 грн. і поштових витрат у розмірі 25 грн. 16 коп. Під час виконання судового рішення державним виконавцем були допущені порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.02.2012 р., якою визнана неправомірною бездіяльність державного виконавця Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] щодо виконання рішення суду та зобовязано невідкладно вжити заходів щодо виконання цього рішення суду. Бездіяльність відповідача завдала , як зазначає стягувач , немайнову шкоду, яка полягала в порушенні його прав на отримання відповідних виконавчих документів,тому відшкодовується незалежно від вини . Відповідач- представник Жовтневого ВДВС ХМУЮ в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що 14.12.2011 р. винесена державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-357/11, виданим 17.11.2011 р. Жовтневим районним судом м.Харкова. В подальшому, постановою від 18.01.2012 р. виконавче провадження державним виконавцем закрито, згідно постанови про визнання боржника ВАТ «Ясна поляна» банкрутом, тобто до моменту предявлення виконавчого документа до виконання ( а.с.58-59). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник 3 особи- Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, направив заперечення щодо необґрунтованості позову, відсутність причинно-наслідкового звязку між шкодою та протиправною поведінкою, що виключає можливість для відшкодування шкоди, так як не встановлені всі елементи цивільного правопорушення. Кім того, у Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області відсутні бюджетні призначення на відшкодування шкоди ( а.с. 35-36). Суд, вислухавши пояснення позивача, а також думку прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності , оцінивши надані докази, приходить до наступного. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 18.10.2011 р. задоволено позов [PERSON] до ВАТ «Ясна Поляна-2» про стягнення з відповідача 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 25 грн. 16 коп. поштових витрат. 17.11.2011 р. Жовтневим районним судом м.Харкова видано виконавчий лист № 2-357/11 і постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 14.12.2011 р. відкрито виконавче провадження.Виконавчий лист перебував на виконанні до 18.01.2012 р. Постановою державного виконавця виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-357/11 закінчено через визнання боржника ВАТ «Ясна поляна» банкрутом ще до предявлення виконавчого документа до виконання. У 2012 р., [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.02.2012 р. визнана неправомірною бездіяльність державного виконавця та зобовязано невідкладно вжити заходів щодо виконання рішення суду. Зазначеною ухвалою суд вказав, що на порушення приписів Закону України «Про виконавче провадження», постанова про відкриття виконавчого провадження винесена тільки 14.12.2011 р., жодних повідомлень, а також копії будь-яких документів виконавчого провадження [PERSON] не отримував, відсутні також докази отримання заявником рекомендованої кореспонденції у зазначений період. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК України). За положеннями ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. У п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6 зазначено, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, статті 11 Закону «Про державну виконавчу службу», частини другої статті 87 Закону про виконавче провадження, а також з положень статей 1173, 1174 ЦК і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України. Згідно зі ст.ст. 1173, 1174 ЦК України та відповідно до наведеної норми ст. 11 Закону України ««Про державну виконавчу службу»» завдана позивачу шкода відшкодовується державою в даному випадку Жовтневим ВДВС ХМУЮ України, працівником якого були порушені права позивача на своєчасне отримання постанови про відкриття та закінчення виконавчого провадження, за рахунок державних коштів. За п.п. 14, 15 Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби, затверджений Наказом МЮ України від 10.04.2012р. № 549/5 (Зареєстровано в МЮ України 10 квітня 2012 року за № 548/20861), відділ утримується за рахунок Державного бюджету України, він є юридичною особою, має відповідні рахунки а органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті з банках, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.Той факт, що відшкодування завданої працівниками Жовтневого ВДВС ХМУЮ шкоди передбачена законом за рахунок державних коштів не змінює обсяг його відповідальності і передбачений ст. 5 Закону України «Про державну виконавчу службу обовязок держави фінансувати всі видатки, які у звязку з цим у нього виникають. Суд вважає, що внаслідок порушення законних прав на отримання інформації про початок і закінчення виконавчого провадження, кожна людина хвилюється стосовно вчасного виконання рішення суду про стягнення коштів і можлива його затримка спричиняє певні душевні переживання, що с загальновідомими обставинами і тому в силу ч. 2 ст. 61 ЦПК України не потребують доказуванню. Таким чином, слід визнати доведеним, що позивачу внаслідок затримки в отриманні постанов про відкриття виконавчого провадження та про його закриття було завдано моральної шкоди. При визначенні розміру справедливого і розумного відшкодування моральної шкоди суд виходить з положень п. 6 ч. 1 ст. З, ч. З ст. 23 ЦК України та враховує характер і наслідки від вказаного правопорушення, сплив значного часу після винесення постанови про закриття виконавчого провадження, незначну глибину душевних страждань, відсутність доказів про погіршення стану здоровя саме з причин бездіяльності Жовтневого ВДВС ХМУЮ та вважає за можливе визначити компенсацію моральної шкоди у розмірі 100 грн. Решта частина позовних вимог щодо значно більшого розміру такої шкоди позивачем не доведена. На підставі викладеного і

Outcome: partial