Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою про надання їм права на шлюб. Свої вимоги заявники мотивували тим, що вони вирішили одружитись і тому звернулись з відповідною заявою до відділу реєстрації актів цивільного стану. У реєстрації шлюбу їм було відмовлено у зв'язку із тим, що вони не досягли шлюбного віку, встановленого ч.1 ст.22 Сімейного кодексу України. Надання їм права на шлюб буде відповідати їх інтересам, оскільки вони кохають один одного та бажають одружитись. Крім того, батьки не заперечують проти їх шлюбу. Посилаючись на вказані обставини, заявники просили суд надати їм право на шлюб. В судовому засіданні заявники підтримали свою заяву, просили задовольнити. Пояснили, що чекають дитину і реєстрація шлюбу сприятиме зміцненню їх сімї. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] і [PERSON] Вважали, що надання заявникам права на шлюб відповідатиме їх інтересам, оскільки у них незабаром народиться дитина і вони мріють створити сімю. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. В ст.21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] народився 01.10.2000, що підтверджується копією паспорту громадянина України №000186537. [PERSON] народилась 02.06.2001, що підтверджується копією паспорту громадянина України №001355974. Згідно ст. 22 Сімейного кодексу України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Отже судом встановлено, що на час звернення до суду заявники не досягли шлюбного віку, визначеного ст.22 Сімейного кодексу України. За нормами ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року зазначено, що заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що [PERSON], знаходиться на обліку по вагітності у жіночій консультації №2 Міського полового будинку м. Кременчука з діагнозом «Вагітність 12 тижнів», що підтверджується довідкою №7/10 від 17.01.2018. Враховуючи те, що заявники кохають один одного, мріють створити сімю і піклуватись один про одного, а також приймаючи до уваги ту обставину, що [PERSON] є вагітною, суд вважає, що укладення шлюбу відповідатиме інтересам заявників. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] і [PERSON] та вважає за можливе її задовольнити. Відповідно до ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved