Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] 08.08.2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Позовні вимоги мотивувала наступним: 11 липня 2015 року між нею та відповідачем укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис 761. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. В звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, вона змушена звертатися з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання як дружини у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що відповідач є працездатним та може надавати їй допомогу як дружині. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити позивачу в позові. Додатково зазначив, що постійного місця роботи не має, на даний час є студентом Київського медичного університету, а тому не має змоги сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення сином трьох років. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: 11 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис 761. Від шлюбу сторони мають неповнолітього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 27.07.2018 року. Як вбачається з копії свідоцтва про народження Серії І-СР № 225508 від 06.02.2016 року [PERSON] вказаний батьком дитини [PERSON]. Згідно пояснень позивача, відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, як дружини, хоча зобовязаний це робити. Відповідно ст. 84 ч. 2 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Як вбачається з наданих позивачкою пояснень, вона на даний час знаходиться на іспитовому терміні, заробітну плату ще не отримувала, а тому не має змоги в повній мірі утримувати сина. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач\~\~має працездатний вік, і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років\~\~у розмірі\~\~800 гривень щомісячно, а тому позов підлягає до часткового задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що на підставі п.3.ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення аліментів, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial