Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

[INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS], житлового будинку по [ADDRESS], двох земельних ділянок по [ADDRESS] загальною площею 0,1711 га, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6851 га, яка знаходиться на території Обухівської сільської ради, 1/2 грошових вкладів, що знаходяться на рахунках [NUMBER] і [NUMBER], відкритих у Мурованокуриловецькому відділенні Вінницької філії Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», відповідно 03.05.2012 року і 17.07.2008 року, 1/2 частини автомобіля ВАЗ 210994, реєстраційний номер [NUMBER], 1/2 частини причепа «Орлик», 1/2 частини причепа ПТС-2, 1/2 частини самохідного шасі Т-16М, реєстраційний номер [NUMBER], 1/2 частини мотоблоку МБ-2Б-7,5. Всього спадкового майна є на суму 521711 гривень 28 копійок. Позивач у справі, а також відповідачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], як його діти і прийняли спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви протягом встановленого законом строку. Проте, оформити спадкові права в нотаріальній конторі позивач не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме та рухоме спадкове майно. За захистом своїх прав [PERSON] звернулася до суду з такою вимогою: провести поділ спадкового майна, визнавши за нею право власності на автомобіль ВАЗ 210994, реєстраційний номер [NUMBER], 40% житлового будинку [ADDRESS], 30 % земельних ділянок по [ADDRESS], 1/2 грошових вкладів, що знаходяться на рахунках [NUMBER] і [NUMBER]; з відповідачів [PERSON] та [PERSON] стягнути на її користь різницю в частці спадкового майна в сумі 21958 гривень 56 копійок, а також судові витрати, що складаються із 1739 грн.04 коп. судового збору та 5 тис. грн. витрат на правову допомогу. Крім того, позивач просить стягнути з неї на користь відповідача [PERSON] вартість ? частини автомобіля ВАЗ 210994 - 22500 гривень. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, замінивши вимогу про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на її користь різницю в частці спадкового майна в сумі 21958 гривень 56 копійок на вимогу про визнання за [PERSON] права власності на самохідне шасі Т-16М. Представник позивача суду пояснила: Після відкриття спадщини після смерті [PERSON], за рішеннями судів було визнано право спільної сумісної власності на [PERSON] на автомобіль ВАЗ-210990, причіп легковий «Орлик», самохідне шасі Т-16М, мотоблок, причіп ПТС-2, грошові вклади. Загальна вартість рухомого та нерухомого майна, що спадкується спадкоємцями першої черги за законом, зокрема, позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON], складає 521711 гривень 28 копійок. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частка позивача у спадковому майні становить 1/3 частину або 173903 гривні 76 копійок. В нотаріальній конторі оформити свої спадкові права позивач не може, оскільки, по-перше, є спір між спадкоємцями, по-друге, всі правовстановлюючі документи на спадкове майно знаходяться у відповідачів. З цієї підстави державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. На запитання про підставу поділу спадкового майна у різних пропорціях, представник позивача заявила, що таким чином позивач намагається отримати право власності на майно, грошова вартість якого відповідала б її частці у спадковому майні. У судовому засіданні 27 червня 2014 року суд за клопотання відповідача [PERSON] у підготовчій частині судового засідання оголосив перерву до 11 липня 2014 року. У судові засідання на 11 та 25 липня 2014 року відповідачі не з'являлися, хоча кожного разу належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи (а.с. 58, 59, 69, 70, 71)), про причину своєї неявки суд не повідомили та не просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] письмовою заявою (а.с. 65) просила відкласти розгляд справи з 11 липня, оскільки вона також готує позов про визнання права власності на спадкове майно, а також з 25 липня 2014 року (а.с. 73), - оскільки не зібрала всі документи для подачі зустрічного позову. В судове засідання 07 серпня 2014 року відповідачі, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце судового розгляду (а.с. 75-77), не з'являлися, про причину своєї неявки суд не повідомили та не просили розглянути справу за їх відсутності. Судом на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ч. 1 ст 1220 ЦК України) [INFO] помер [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст. 1228 ЦК України закріплено, що до складу спадщини входить також право на вклад. Витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок (а.с. 14, 15), витягом з технічної документації щодо приватизації земельних ділянок, що посвідчують право власності САТ «Вищеольчадаївське» (а.с. 16), технічним паспортом на житловий будинок по [ADDRESS] та довідкою Могилів-Подільського МБТІ № 43 від 14 квітня 2014 року (а.с. 17-22), технічним паспортом на житловий будинок (незавершене будівництво) та довідкою Могилів-Подільського МБТІ № 44 від 14 квітня 2014 року (а.с. 23-29), довідкою Обухівської сільської ради № 106-2-10 від 19 березня 2014 року (а.с. 30), довідкою Обухівської сільської ради № 18-2-10 від 20 січня 2014 року (а.с. 31), інформацією ПАТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-20131210/1795 від 17 грудня 2013 року (а.с. 36), довідкою Обухівської сільської ради № 435 від 16 квітня 2014 року (а.с. 38), рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 14 листопада 2013 року (а.с. 12-13), рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 10 червня 2014 року (а.с. 80-82) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входять, зокрема: житловий будинок [ADDRESS], незавершений будівництвом житловий будинок по [ADDRESS], дві земельні ділянки по [ADDRESS] загальною площею 0,1711 га, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6851 га, яка знаходиться на території Обухівської сільської ради, 1/2 грошових вкладів, що знаходяться на рахунках [NUMBER] і [NUMBER], відкритих у Мурованокуриловецькому відділенні Вінницької філії Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», відповідно 03.05.2012 року і 17.07.2008 року, 1/2 частини автомобіля ВАЗ 210994, реєстраційний номер [NUMBER], 1/2 частини причепа «Орлик», 1/2 частини причепа ПТС-2, 1/2 частини самохідного шасі Т-16М, реєстраційний номер [NUMBER], 1/2 частини мотоблоку МБ-2Б-7,5. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. До спадкоємців першої черги за законом належать діти спадкодавця, другий з подружжя, який його пережив, батьки. Як вбачається зі свідоцтв про народження позивача та її одруження (а.с. 34), матеріалів спадкової справи № 192/2013 (а.с. 60-64), позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини нотаріусу заяву про прийняття спадщини. (ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Матеріалами спадкової справи № 192/2013 (а.с. 60-64) доведено, що всі спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] прийняли спадщину. З довідки Могилів-Подільського МБТІ № 50 від 28 січня 2014 року (а.с. 35), довідки Обухівської сільської ради № 106-2-10 від 19 березня 2014 року (а.с. 30) слідує, що на житловий будинок [ADDRESS] свідоцтво про право власності на прізвище власника не видавалося і право на нього за спадкодавцем не зареєстровано. З постанови державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 297 від 11 липня 2014 року (а.с. 55) слідує, що правовстановлюючі документи на інше нерухоме та рухоме спадкове майно у спадкоємця [PERSON] не має. Тому позивач не може оформити свої спадкові права на житловий будинок, землю, транспортні засоби і грошові вклади через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може. За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач правомірно звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Що ж до визначення розміру частки позивача у спадковому майні, - в цій частині позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне: Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них, але лише щодо рухомого майна (ч. 2 ст. 1267 ЦК України). Розмір частки у спадщині щодо нерухомого майна або транспортних засобів може бути змінений лише за письмовою угодою між спадкоємцями, посвідченою нотаріусом (ч. 3 ст. 1267 ЦК України). Таким чином, законодавством не передбачено зміну розміру частки спадкового майна на розсуд одного із спадкоємців без домовленості (усної чи письмової відповідно до майна) з іншими спадкоємцями. Судом встановлено, що позивач та відповідачі [PERSON] і [PERSON] не домовилися про зміну розміру часток у спадковому майні. Зокрема, відповідач [PERSON] двічі просила відкласти розгляд справи у зв'язку з наміром звернутися до суду із зустрічним позовом (а.с. 65, 73), а також відсутня нотаріально посвідчена домовленість між спадкоємцями. Відповідно до ст.ст. 355, 356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, є спільною частковою власністю. Отже, з моменту прийняття спадщини двома або більше спадкоємцями, спадкове майно є об'єктом їх спільної часткової власності. Спадкові частки, належні спадкоємцям, є переважно не реальними, а ідеальними, тобто вираженими чисельно (1/2, 1/3 і т. д.). Для того, щоб усунути режим спільної часткової власності і відокремити своє спадкове майно від чужого, спадкоємцям, які прийняли спадщину, надано право на поділ спадкового майна із виділом у натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності (ч. 2 ст. 1278 ЦК України). Внаслідок поділу ідеальні частки перетворюються у реальні, які складаються з визначеної сукупності прав та обов'язків. Правочин про поділ спадщини здійснюється за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину, і оформляється договором між ними, у якій зазначаються належні їм реальні частки у спадщині. Даний договір може стосуватися як поділу усього спадкового майна, так і виділу частки одного чи кількох спадкоємців. При цьому допускається грошова компенсація, якщо вартість майна є різною. При недосягненні згоди поділ здійснюється у судовому порядку відповідно до часток, належних кожному із спадкоємців. Поділ спадщини і виділ частки спадкоємця здійснюються на підставі положень ст.ст. 364 - 367 ЦК України, що регулюють процедуру поділу (виділу частки) майна, що є об'єктом права спільної часткової власності з урахуванням особливостей поділу спадкового майна, визначеного нормами спадкового права. Так, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї (ч. 1 ст. 365 ЦК України). Одночасно, ч. 2 ст. 365 ЦК України встановлює, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Заявляючи вимогу про визнання права власності на належні спадкодавцю, як співвласнику із [PERSON], 1/2 частину автомобіля ВАЗ 210994, реєстраційний номер [NUMBER], 1/2 частини самохідного шасі Т-16М та 1/2 грошових вкладів, що знаходяться на рахунках [NUMBER] і [NUMBER], відкритих у Мурованокуриловецькому відділенні Вінницької філії Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», відповідно 03.05.2012 року і 17.07.2008 року, позивач не внесла вартість часток у цьому спадковому майні відповідачів [PERSON] та [PERSON] на депозитний рахунок суду. Крім того, не обґрунтована вимогами цивільного законодавства вимога позивача, озвучена у судовому засіданні, про визнання за нею права власності на самохідне шасі Т-16М, оскільки, відповідно до рішення Мурованокуриловецького районного суду від 14 листопада 2013 року(а.с. 12-13), право спільної сумісної власності на цей транспортний засіб визнано на [PERSON]. За приписами статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином, вимога позивача про визначення розміру її частки у спадковому майні, з врахуванням прийняття спадщини трьома спадкоємцями першої черги за законом, а також з врахуванням визнаного за [PERSON] права спільної сумісної власності на, зокрема, автомобіль, трактор, грошові вклади, підлягає до задоволення у наступних розмірах: ? 1/3 житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 97,4 кв.м., житловою площею 56,2 кв.м. (вартість 94484 гривні); ? 1/3 частину земельної ділянки по [ADDRESS] з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та для ведення особистого селянського господарства (вартість 15741 гривня 58 копійок); ? 1/6 грошового вкладу, що знаходиться на рахунку [NUMBER], відкритому у Мурованокуриловецькому відділенні Вінницької філії Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», з відповідними відсотками, згідно умов Договору № SAMDN25000703913706 від 17.07.2008 року (вартість 1072 гривні 45 копійок); ? 1/6 грошового вкладу, що знаходиться на рахунку [NUMBER], відкритому у Мурованокуриловецькому відділенні Вінницької філії Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», з відповідними відсотками, згідно умов Договору № SAMDN26000725397113 від 03.05.2012 року (вартість 1934 гривні 19 копійок); ? 1/6 частину транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 210990, 2008 року випуску, синього кольору, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (вартість 7500 гривень); ? 1/6 частину самохідного шасі Т-16М, 1983 року випуску, заводський [NUMBER], двигун № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (вартість 3500 гривень (рішення суду від 14.11.2013р.)). З тексту позовної заяви, її матеріалів та пояснень позивача та її представника в судовому засіданні слідує, що після смерті спадкодавця [PERSON], крім зазначеного у попередньому абзаці спадкового майна, до складу спадкового майна входять: незакінчений будівництвом житловий будинок по [ADDRESS], 1/2 частина мотоблоку МБ-2Б-7,5, 1/2 частина причепу ПТС-2 та 1/2 частина причепа «Орлик». Вимогу про визнання права власності в порядку спадкування на це майно [PERSON] не заявляла, а тому, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не вирішує питання щодо цього спадкового майна. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. За таких обставин, викладена у абзаці 9 позовної заяви вимога [PERSON] про зобов'язання її ж сплатити відповідачу [PERSON] вартість половини автомобіля ВАЗ 210990, реєстраційний номер [NUMBER], взагалі не може розглядатися як обґрунтована вимога, оскільки може носити лише договірний характер між [PERSON] та [PERSON], та не підлягає судовому захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. При зверненні до суду з позовом [PERSON] сплатила 1739 гривень 04 копійки судового збору (а.с. 1) або 1% від ціни позову. Суд задовольнив позов [PERSON] частково на загальну суму 124232 гривні 22 копійки. Тому стягненню на користь позивача солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає сума судового збору 1242 гривні 32 копійки. З витягу з договору про надання правової допомоги від 18 квітня 2014 року адвоката [PERSON] (а.с. 41) та квитанції до прибуткового касового ордера № 1841 від 18.04.2014 року (а.с. 43) вбачається, що позивач [PERSON] понесла витрати на правову допомогу в сумі 5 тисяч гривень. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ч. 2 ст. 84 ЦПК України). Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-11 від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи, що адвокат [PERSON] не зробила розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу, з врахуванням даних журналів судового засідання за 27 червня, 11 липня (а.с. 66, 67) та 07 серпня (а.с. 83-84) 2014 року, адвокат була зайнята у содовому процесі протягом 2 годин. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», у 2014 році мінімальна заробітна плата встановлена у місячному розмірі - 1218 гривень. Таким чином, компенсації підлягає 974 гривні 40 копійок (1218 грн. х 40% х 2 год. = 974, 40 грн.). Таким чином із [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] слід стягнути понесені нею судові витрати в сумі 2216 гривен 72 копійки (1242 гривні 32 копійки + 974 гривні 40 копійок).

Outcome: partial