overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

[PERSON] 01 лютого 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись, що вони з відповідачем мають малотіню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини пояснила так як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти на утримання доньки, але просив врахувати, що він має на утриманні малолітнього сина [PERSON] та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач [PERSON] участі в матеріальному утриманні дитини не приймає, працездатний, має на утриманні малолітню дитину та постійне місце роботи. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають підстави для висновку про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] 01 лютого 2018 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 04 вересня 2004 року вона вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №08 від 04 вересня 2004 року. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що рішення про розірвання шлюбу вона прийняла у зв'язку з повною несумісністю характерів збереження їхнього шлюбу та сім'ї вважає неможливим. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому при вказаних обставинах вона прийняла рішення про його розірвання. Вказане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву(а.с.10), відповідно до якого просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.28), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований Виконавчим комітетом Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №08 від 04 вересня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про народження(а.с.8-9). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, всі спроби по збереженню шлюбу виявились безрезультатними, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати. Судові витрати суд вважає за необхідне залишити за позивачем, враховуючи її бажання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] 01 лютого 2021 року звернулась до суду із заявою про надання права на шлюб з [PERSON] . Необхідність у цьому пояснювала своїм бажанням бути у шлюбі з [PERSON] . Крім цього вона є вагітною і готуються стати матір`ю спільної з [PERSON] дитини. Заявниця в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Просила допустити негайне виконання рішення суду, враховуючи її вагітність. Справу просила розглянути у її відсутність. [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої заяву просив задовольнити. Справу просив розглянути у його відсутність. Заінтересовані особи - батьки заявниці [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з`явились. Надали заяви, згідно яких щодо надання права на шлюб з [PERSON] не заперечувала. Представник Подільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з такого. Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються зокрема, справи про надання права на шлюб. Згідно ст.22 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Шлюбний вік для жінки і чоловіка встановлено у 18 років. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] . Тобто, на даний час їй виповнилось повних 17 років. Згідно довідки №95 КНП «Подільська міська лікарня Подільської міської ради», [PERSON] перебуває на 11-12 тижні вагітності. [PERSON] своєю заявою підтвердив, що бажає зареєструвати шлюб з заявницею, створити сім`ю та виховувати їх дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Таким чином, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, готується стати матір`ю, батьки заявниці не заперечують проти укладення шлюбу, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам заявника. Надання судовим порядком права на шлюб [PERSON] з [PERSON] буде відповідати не тільки їх інтересам, а й інтересам їх спільної дитини. При таких обставинах, заява підлягає задоволенню. Допустити негайне виконання судового рішення враховуючи вагітність заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] 01 лютого 2021 року звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] , посилаючись на те, що 1/6 цього будинку належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 28 березня 1984 року державним нотаріусом Березанської державної нотаріальної контори, інші 5/6 частки житлового будинку набуті нею на підставі договору дарування від 26 жовтня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Мартинюк О.Б., тобто вона є власником цілого будинку. Відповідач, який не є членом сім`ї позивачки, зареєстрований у вказаному будинку, але з 2011 року в ньому не проживає без поважних причин. \~\~ \~ \~ \~ \~05 лютого 2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач \~у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про згоду з позовом та розгляд справи за його відсутності. Зважаючи, що сторони виклали свою позицію у направлених до суду заявах по суті справи, повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, але не скористалися своїм правом взяти участь у судовому засіданні або надати заяви про його відкладення, що не перешкоджає розгляду справи по суті, суд на підставі ст.223 ЦПК України вирішив справу без присутності учасників справи. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини свідчать про втрату права користування відповідачем належним позивачу житловим приміщенням у зв`язку з непроживанням у ньому понад шість місяців, що відповідає положенням ст.ст.71, 72 ЖК України. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON] 01 серпня 1969 року була прийнята управляючою аптеки №154 в с.Кукшин Ніжинського району і 21 вересня 2015 року звільнена з посади за згодою сторін ст.36 КЗпП України, згідно наказу №42 від 21.09.2015 року. При звільненні їй не виплатили борг по зарплаті в сумі 2660 грн.87 коп. Тому просила стягнути борг по зарплаті, та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні. В поданій до суду заяві [PERSON] просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача на неодноразові виклики до суду не з*явився, тому відповідно до ст.169ч.4 ЦПК України, суд вважає за необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми можуть бути виплачені не пізніше наступного дня після пред*явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Довідка відповідача підтверджує, що борг по зарплаті [PERSON] становить: серпень 816 грн. 01 коп., вересень 1844 грн. 66 коп., а загальна сума заборгованості становить 2660 грн. 67 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача. Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку Довідка відповідача підтверджує середньоденну зарплату позивачки по справі, яка становить 41 грн.84 коп. [PERSON] була звільнена 21.09.2015 року і по день розгляду справи у суді їй борг по зарплаті не виплачений: а це 7 робочих днів у вересні місяці, 22 дні жовтня місяця, 21 день листопада, 23 дні грудня місяця і 10 днів січня місяця 2016 року, а всього 83 робочих дні. Загальна сума яка підлягає стягненню за затримку розрахунку при звільненні становить: 83 х 41.84 = 3472 грн.72 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] 01 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись, що вони з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 ч. з усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в сумі 170 грн., є інвалідом третьої групи, не працює. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, сторони: [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному матеріальному утриманні матері позивача [PERSON] Батько відповідач [PERSON] не приймає участь в матеріальному утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є інвалідом третьої групи внаслідок загального захворювання, що підтверджується посвідченням виданим Пенсійним Фондом України 29 квітня 2014 року за № [NUMBER], отримує пенсію в розмірі 949 грн., інших утриманців немає. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають підстави для висновку про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] 01 серпня 2016 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 08.04.2016 р. він перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачкою не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивач подав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності в заочному порядку, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 08.04.2016 р. Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом № 60 (а.с.5). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] 01 серпня 2017 року звернулася до суду із заявою про встановити факту смерті [INFO] року в с. Чернишова Роздольського району АР Крим її матері [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви посилавсь на те, що її матір померла на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати меддокумент про смерть та свідоцтво про смерть, які можуть бути прийняті відповідним відділом держреєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву та просить її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи - Старокостянтинівський РВДРАЦС Головного ТУЮ у Хмельницькій області звернувсь до суду з заявою про розгляд заяви у його відсутності, не заперечує проти її задоволення. Суд, заслухавши заявника, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 257 -1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. В судовому засідання встановлено, що [INFO] року в с. Чернишова Роздольського району АР Крим померла мати - [PERSON], [INFO]. Була похована в с. Чернишова Роздольського району АР Крим. Встановлення вказаного факту необхідне для оформлення спадщини. Дані обставини підтверджуються поясненнями заявниці, показів свідка [PERSON], даними свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 27 квітня 2017 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що мати її свекрухи [PERSON], [PERSON], помер [INFO] року в с. Чернишова Роздольського району АР Крим і там же була похована. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

[PERSON] 01 червня 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 25 березня 1983 року, неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинили з 2010 року із-за відсутності взаєморозуміння, уваги один до одного, різних поглядів на життя та обовязків подружжя, постійних побутових конфліктів, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалася остаточно, примирення неможливе. Просив суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити та пояснив, що має іншу сімю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, погодилася на розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 березня 1983 року в Надєждинській сільській раді Омського району Омської області, актовий запис № 10. З 2010 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та обовязків подружжя, постійних побутових конфліктів, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, проживають окремо, позивач має іншу сімю і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, прізвище відповідачу залишити шлюбне «Пєлимська».

Outcome: approved