Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] 23 вересня 2016 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 4,1846 га, яка розташована на території Мурафської сільської ради та житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Богодухівська, 18, с. Мурафа, Краснокутський район, Харківська область. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21 червня 2015 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 4,1846 гектарах, розташованої на території Мурафської сільської ради, Краснокутського району, Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 105743 та житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Богодухівська, 18, с. Мурафа, Краснокутський район, Харківська область, що згідно довідки Мурафської сільської ради числиться за [PERSON] Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем пятої черги за законом, в звязку з чим звернувся до суду з даним позовом та прохає визнати за ним право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку та житловий будинок. Також спадкоємцями майна [PERSON] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], однак вони відмовилися від прийняття спадщини, про що свідчать їхні заяви. В судове засідання позивач не зявився, однак від його представника надійшла заява про слухання справи у відсутність представника та про підтримання позовним вимог [PERSON] Представник відповідача Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 21 червня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І- ВЛ № 501458, відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,1846 гектарах, розташованої на території Мурафської сільської ради, Краснокутського району, Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І- ХР № 105743, який втрачено, про що свідчить оголошення в газеті «Промінь» та житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Богодухівська, №18, с. Мурафа, Краснокутський район, Харківська область, який згідно довідки Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 26.01.2016 року №195 числиться за [PERSON]. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Факт, що позивач являється онуком померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] та її свідоцтвом про укладення шлюбу, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Також спадкоємцями майна [PERSON] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], однак вони відмовилися від прийняття спадщини, про що свідчать їхні заяви. Як вбачається з відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 10.11.2016 року № 1679/01-14, що згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області за 2015-2016 роки після смерті [PERSON] заяви до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, \~ та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г \~ Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І- ХР № 105743. Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи на житловий будинок за зверненням позивача РКП «Краснокутське БТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: село Мурафа, Краснокутського району, Харківської області по вулиці Богодухівська № 18, про те на зазначений обєкт право власності не зареєстровано, що підтверджується довідкою РКП «Краснокутське БТІ» від 24.02.2016 року №84. Даний факт перешкоджає позивачу звернутись до нотаріальної контори для належного оформлення спадщини. Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON] має законне право на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved