Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись в суд з позовом до Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по [ADDRESS] , в т.ч. на належні їм частки домоволодіння та на частки домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який в свою чергу успадкував частину домоволодіння після смерті [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовували тим, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє їх можливості оформити спадщину на спадкове майно та оформити право власності на належні їм частки домоволодіння. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились, однак у позовній заяві просили справу розглянути без їх участі. Представник відповідача Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив розгляд справи провести без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON] , який був головою двору, [PERSON] , [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (позивач) значилось господарство, розташоване\~по [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 27.03.2019 року, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] побудовані у період з 1947 по 1980 роки та не є самовільним будівництвом (а.с. 14-16). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~від 22\~грудня 1995\~року №\~20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (позивач) в рівних долях (по 1/6 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Згідно ст.\~548\~ЦК України\~(в\~редакції 1963\~р.),\~який діяв\~на момент\~смерті спадкодавця\~ [PERSON] ,\~для отримання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Відповідно до\~ст.\~549\~ЦК України\~(в\~редакції 1963\~р.),\~діями,\~які свідчать\~про прийняття\~спадщини вважались:\~факт вступу\~спадкоємця в\~управління або\~володіння спадковим\~майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину в порядку спадкування за законом, як спадкоємець першої черги після смерті батька [PERSON] , успадкувавши належну йому 1/6 частину домоволодіння, оскільки вступив в управління спадковим майном, проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем (довідка Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 336 від 01.04.2019 року, а.с. 6). Згідно відповідей державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 298/01-16 від 07.05.2019 року (а.с. 47) та приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. № 01-16/361 від 08.05.2019 року (а.с. 54) та [PERSON] № 263/01-16 від 26.04.2019 року (а.с. 46) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. 02.09.1979 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (позивачка), якій після державної реєстрації шлюбу було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). Згідно копій свідоцтв про народження [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач), [PERSON] (позивачка) їх батькми є [PERSON] та [PERSON] (позивачка) (а.с. 17, 20, 20 зворот, 21). 08.06.2000 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] » (копія свідоцтва про шлюб, а.с. 18). 02.09.2016 року шлюб між [PERSON] (позивачка) та [PERSON] було розірвано та їй залишено шлюбне прізвище « [PERSON] » (копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 18 зворот). 18.11.2016 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] » (копія свідоцтва про шлюб, а.с. 19). 27.01.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] » (копія свідоцтва про шлюб, а.с. 21 зворот). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9 зворот). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач), які на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем, в нотаріальному порядку відмовились від прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] (а.с. 10, 11). [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , успадкувавши належну йому 1/6 частину домоволодіння та 1/6 частину домоволодіння, яку він в свою чергу успадкував після смерті батька [PERSON] , оскільки вона, як спадкоємець першої черги за законом, постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та вела з ним спільне господарство (довідка Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 336 від 01.04.2019 року, а.с. 6). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 381/2018 від 28.11.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (а.с. 55-92), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , яка бажала прийняти та прийняла спадщину. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по [ADDRESS] , в т.ч.: [PERSON] (позивачка) на належну їй 1/6 частину домоволодіння та на 2/6 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який в свою чергу успадкував 1/6 частину цього ж домоволодіння після смерті батька [PERSON] ; [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивачка) та [PERSON] на належні їм по 1/6 частині домоволодіння кожному. Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. за № 276/02-31 від 03.04.2019 року (а.с. 12). \~ \~ \~ \~Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у цілому. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності\~до ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме по 384,20 грн. кожному. На підставі ст.ст. 535, 548, 549, 553, 560, 561, ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved