Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третьої особи Служби у справах дітей Буської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки [PERSON], [INFO], покликаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, однак такий рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16.12.2010 року, розірвано. Колишній чоловік не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків, не цікавиться станом здоров'я дитини, фізичним та духовним розвитком, не приймає участі у матеріальному забезпеченні доньки. [PERSON] в судове засідання не з»явилася, забезпечила явку представника за довіреністю від 29.07.2016 року, [PERSON], який подав письмову заяву з проханням справу слухати без проведення звукозапису, позов підтримав повністю, просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотання про розгляд справи у його відсутності, не подав. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Буської районної державної адміністрації Львівської області, [PERSON] також подала заяву з проханням справу слухати без проведення звукозапису, позов підтримала повністю, додавши що Орган опіки та піклування вбачає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2009 року. У них народилися донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом Серії [NUMBER] повторно виданим 08.10.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 334 від 19.01.2007 р., батьками записані сторони по справі. Згідно заочного рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16.12.2010 року, шлюб між ними розірвано. Рішення не оскаржувалося та вступило в законну силу. Судом встановлено що неповнолітня [PERSON] проживає з матір»ю, відповідач життям доньки не цікавиться, не телефонує на свята, дні народження, не дарує подарунків, не виявляє бажання брати участь у її вихованні, хоча жодних перешкод матір»ю для спілкування з дитиною відповідачу не створювалися. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно довідки № 3782, виданої 28.07.2016 року Відділом житлового господарства ЛКП «Господар» Личаківської райадміністрації вбачається, що позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом з донькою [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України «,Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Згідно ст.155 ч.4 Сімейного Кодексу, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Також ухилення від виконання батьківських обов'язків, що виражається в систематичному невиконанні чи неналежному виконанні обов'язків по вихованню неповнолітнього при наявності об'єктивної можливості їх виконання, тягне за собою позбавлення батьківських прав. Як встановлено судом, відповідач зареєстрований за адресою с. Ожидів Буського району Львівської області. Згідно довідки УГІРФО ГУМВС України у Львівській області вбачається що [PERSON], [INFO], 09.10.2012 року змінив прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно заяви [PERSON] від 27.07.2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Н.Ю. за реєстровим № 1732, добровільно відмовився від батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. З висновку органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації № 3309-511 від 03.11.2016 року вбачається доцільність позбавлення відповідача батьківських по відношенні до дитини, зазначено що вихованням та утриманням дитини повністю займається мати дитини. Батько, зі слів вчителя спеціалізованої середньої загальноосвітньої школи № 37 м. Львова [PERSON], батько не цікавиться успіхами доньки у навчанні, не відвідує батьківських зборів, не бере участі в шкільних закладах, не був присутнім на святкових ранках. Враховуючи вище наведене, з врахуванням всіх обставин, того, що відповідач проживає окремо від дитини, участі в її утриманні, вихованні, не приймає, а тому, виходячи з наявних обставин, приходить до висновку, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо дитини батьківського піклування, згідний з позбавленням його батьківських обов'язків, ухиляється від виконання таких , що є підставою, відповідно до ст. 164, 166 СК України позбавити його батьківських прав відносно доньки [PERSON]. В сил ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved