Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON] в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.05.2008 року, [PERSON] 08.05.2008 року отримала кредит у розмірі 6400 гривень 00 копійок у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає Банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна і сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припинається виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороди Банку. Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штрафу в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, Відповідач станом на 30.11.2013 року має заборгованість 26798,18 грн., яка складається з наступного: 6354,38 грн. заборгованість за кредитом; 18929,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 1264,20 грн. штраф (процентна складова). Зобовязання припинається виконанням, проведеним належним чином. На даний час Відповідач ухиляється від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». У звязку з викладеним, представник позивача просив суд стягнути з відповідача, [PERSON], на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 26798,18 грн. за кредитним договором № б/н від 08.05.2008 року та судові витрати. До початку розгляду справи по суті відповідач, [PERSON], надала до суду письмові заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості, в яких зазначила, що не визнає позов ПАТ КБ «ПриватБанк» тому, що вимоги позивача є незаконними, необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна давність встановлюється тривалістю у три роки. За домовленістю сторін позовна давність, встановлена законом, у порядку ст. 259 ЦК України, не збільшена та договір про збільшення позовної давності не укладався. У відповідності до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Вона здійснила останній платіж 07 серпня 2009 року. Відповідно до умов надання Банківських послуг кредитного договору від 08.05.2008 року, при порушенні позичальником строків платежів більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязується сплатити банку штраф, а позивач звернутися до суду. Таким чином, для позивача перебіг позовної давності починається через 120 днів після останнього платежу, тобто з 06 грудня 2009 року. Тобто, 05 грудня 2012 року відбувся сплив позовної давності. На підставі викладеного, просила суд повністю відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив факти, викладені у позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі, окрім цього, до суду надав письмові додаткової пояснення до позовної заяви, у яких зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.05.2008 року, [PERSON] 08.05.2008 року отримала кредит у розмірі 6400 гривень 00 копійок у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, Відповідач станом на 30.11.2013 року має заборгованість 26798,18 грн., яка складається з наступного: 6354,38 грн. заборгованість за кредитом; 18929,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 1264,20 грн. штраф (процентна складова). На підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України, підписавши заяву, відповідач приєднався до запропонованих банком Умов, що підтверджується його особистим підписом. Тобто, з моменту підписання заяви, між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання відповідача до запропонованого позивачем договору (умов кредитування). Вважають, що ці обставини є достатньою підставою для висновку, що банк запропонував відповідачу саме такий варіант укладення кредитного договору, а останній з цим погодився засвідчивши згоду підписом про ознайомлення з Умовами та згоду на них. Таким чином, між сторонами були вчинені всі необхідні дії, спрямовані на набуття, припинення чи зміну цивільних прав та обовязків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України свідчить про вчинення двостороннього правочину кредитного договору, складовою якого є Заява та Умови, з якими відповідач погодився, про що свідчить підпис на Заяві. Такої саме позиції дійшов і Вищий господарський суд України у постанові від 20.08.2013 року у справі № 15/5007/1293/12. Окрім цього, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України. Щодо позовної давності, то при укладанні кредитного договору між позивачем та відповідачем пунктом 9.12. Договору було передбачено, що кредитний договір автоматично пролонгується, якщо жодна із сторін не надасть письмового повідомлення про припинення договору. Такого повідомлення з боку відповідача не надходило. Таким чином, сторони в письмовій формі домовились про строк дії договору до повного виконання зобовязань сторонами. Позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі надавши кредит позичальнику, відповідач, в свою чергу, не погасив кредит банку, а отже не виконав свої зобовязання. Окрім цього, з аналізу Закону України «По захист прав споживачів» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредитором та споживачем фінансових послуг», положення частини 12 та 13 статті 11 Закону України «По захист прав споживачів» не повинні застосовуватись до кредитних правовідносин, що виникли на підставі споживчих кредитів, що були укладені до 16.10.2011 року, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредитором та споживачем фінансових послуг» набрав чинності 16.10.2011 року. В судовому засіданні відповідач [PERSON], позов не визнала, суду пояснила, що здійснила останній платіж 07 серпня 2009 року. 05 грудня 2012 року відбувся сплив позовної давності. Просила суд повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено, що 08.05.2008 року, між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Договір № б/н, згідно з яким відповідач отримала кредит в розмірі 6400,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3 % на місяць (36 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-10, 45). Відповідно до умов укладеного договору, останній складається із заяви разом із памяткою клієнта, умов надання банківських послуг, а також тарифами. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду підписом у заяві на те, що підписана заява разом памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (а.с.6). Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п. 6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. 5.2. Умов надання банківських послуг, у випадку порушення Держателем або Довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та /або у випадку виникнення Овердрафта Банку має право призупинити здійснення розрахунків по Карті (заблокувати Карту) та/або визнати Карту недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань. Згідно з умовами, зазначеними у заяві позичальника, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. [PERSON] взяті на себе обов'язки за Договором не виконує, у зв'язку з чим, згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 08.05.2008 року, станом на 30.11.2013 рік утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 26798 гривень 18 копійок, яка складається з: 6354,38 грн. заборгованість за кредитом; 18929,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 1264,20 грн. штраф (процентна складова) та підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 08.05.2008 року (а.с. 4-5). Невиконання [PERSON] взятих на себе обовязків за договором, також підтверджується випискою з особового рахунку (а.с. 45-53) та не заперечується самим відповідачем. Доводи відповідача про застосування строків давності при розгляді даної справи, оскільки вона здійснила останній платіж 07 серпня 2009 року та, таким чином, 05 грудня 2012 року відбувся сплив позовної давності, суд вважає безпідставними. Судом встановлено, що [PERSON] погодилась з умовами та правилами надання банківських послуг, факт отримання кредиту та використання кредитної картки відповідачем не оспорюється. Як вбачається з п. 3.1.3. Правил користування кредитною карткою, по закінченню строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви Держателя про закриття Картрахунку, а також за наявності грошових коштів на Картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по Картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених Договором про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до п. 9.3 Умов та правил надання банківських послуг, картрахунок відкритий на невизначений строк за винятком настання умов, викладених в п.п. 9.6., 9.7. дійсних Умов. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 6.4. Умов, у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобовязаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком, в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таке свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки. Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема, щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. З матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 08.05.2008 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу відповідачка не надала банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діяв до 08.05.2014 року., а отже, розрахунок заборгованості за кредитним договором, зроблений відповідачем станом на 30.11.2013 року, проти якого відповідач заперечувала в суді, відповідає умовам Договору та закону. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № IHM93B0D6T IHM9D1213B0D6T від 13.12.2013 року про сплату судового збору в сумі 267 гривень 98 копійок.

Outcome: approved