overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] 27 січня 2016 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони проживають окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, інших аліментних зобов'язань немає, тому просить стягнути з нього аліменти на дітей щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до їх повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся телефонограмою через мати [PERSON], яка вказала, що син знає про подання позовної заяви та згоден на стягнення з нього аліментів, але знаходиться за кордоном України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 цього Кодексу передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 183 цього Кодексу, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб (а. с. 2), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 січня 2014 року. Згідно свідоцтв про народження (а. с. 3-5), відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджено довідкою про склад сім'ї (а. с. 13). Суд погоджується з розміром аліментів, запропонованим позивачкою, що не суперечить вимогам закону і інтересам сторін та дітей. Оскільки позивачка звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

[PERSON] 27 січня 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 12 листопада 2007 року померла бабуся [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,04 га, що розташована на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Позивач зазначає, що звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, так як нею пропущений строк для прийняття спадщини. Позивач вказує, що строк прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин, оскільки взагалі не знала про існування заповіту на її користь. Сам заповіт виявився у [PERSON], який, як зясувалося, в рівних частинах з нею також є спадкоємцем майна покійної. 26 квітня 2016 року він подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Вже після цього вона почала займатися питаннями спадкування, однак виявилося, що строк для прийняття спадщини нею пропущений, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.15), відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак надав заяву (а.с.19), в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги заяви позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], уродженка та мешканка [ADDRESS](а.с.4). Судом досліджені наступні матеріали справи: ксерокопія заповіту [PERSON] від 11 травня 2007 року(а.с.6), ксерокопія витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №9617883 від 14 травня 2007 року(а.с.7), ксерокопія свідоцтва про смерть [PERSON]П.(а.с.8), ксерокопія державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №435371 на імя [PERSON] з додатками до нього(а.с.9-11), ксерокопія довідки Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області №40 від 17 січня 2017 року(а.с.12), ксерокопія заяви [PERSON] від 26 квітня 2016 року про відмову від прийняття спадщини(а.с.13), лист нотаріуса від 24 січня 2017 року на звернення позивача(а.с.14). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом. Заява про прийняття спадщини в установлений ст.1270 ЦК України строк не була подана спадкоємцями. Згідно п.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON]. про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що передбачено п.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

[PERSON] 27 січня 2020 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 16 листопада 2013 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалась на те, що від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Тривалий час позивач із відповідачем не проживає та за цей час ніхто із них не вживав заходів для примирення, а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім`ї є неможливим, і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 16 листопада 2013 року, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] (арк. справи 3, 8). Із заяви по суті справи видно, що сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно із ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно із ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

[PERSON] 27 січня 2021 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 травня 2010 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що протягом 2014 2020 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними виникали сварки, свідками яких був їхній син, що негативно впливало на його психічний стан. На даний час між ними припинено ведення спільного господарства та спільне проживання. Під час розгляду справи по суті представник позивачки [PERSON] адвокат Бобрушко Л.І. у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення представника позивачки [PERSON] адвоката Бобрушко Л.І., з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 15 травня 2010 року, від якого мають одну неповнолітню дітину (а. с. 6, 7). На даний час подружні відносини між сторонами припинені повністю, відтак, при таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] 27 травня 2015 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 21 лютого 2012 року він перебуває в шлюбі з відповідачкою, неповнолітніх дітей не мають. З вересня 2014 року вони припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сім'ї стало те, що з відповідачкою не склалися взаємини, у зв'язку з чим виникали постійні суперечки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів та любові один до одного, вона мешкає окремо, тому просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на розлучення згодна. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 21 лютого 2012 року перебувають у шлюбі, від якого дітей не мають. З вересня 2014 року вони припинили шлюбні відносини, у зв'язку із непорозумінням, різними поглядами на життя, що призвело до втрати почуттів, взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, відповідачка мешкає окремо, тому суд вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно та відповідно до ст.112 СК України шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] 27 травня 2015 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 29 червня 2002 року він перебуває в шлюбі з відповідачкою, з якою мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. З листопада 2011 року вони припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сім'ї стало те, що з відповідачкою не склалися взаємини через різні характери та погляди на життя, у зв'язку з чим виникали постійні суперечки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів та любові один до одного, вона мешкає окремо, тому просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на розірвання шлюбу згодна. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 29 червня 2002 року перебувають у шлюбі, мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. З листопада 2011 року вони припинили шлюбні відносини, у зв'язку із непорозумінням, різними поглядами на життя, що призвело до втрати почуттів, взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, відповідачка мешкає окремо, тому суд вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно та відповідно до ст.112 СК України шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

[PERSON] 27 травня 2015 року пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 липня 2003 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що їхнє подружнє життя виявилося невдалим від самого початку, відповідач надмірно вживав алкогольні напої, приходячи додому у нетверезому стані, в присутності малолітньої дочки, влаштовував скандали, під час яких ображав її нецензурними словами, наносив побої та погрожував фізичною розправою, що негативно впливало на її стан здоров'я та розвиток дочки. На неодноразові прохання припинити пиячити відповідач не реагував, унаслідок чого проживання з ним стало неможливим. Вона втратила до нього почуття поваги та любові і влітку 2005 року змушена була переїхати проживати до своїх батьків. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності і підтримання позову та не заперечувала проти проведення заочного розгляду. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 17 липня 2003 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а.с. 4, 5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони влітку 2005 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, позивач перейшла проживати до своїх батьків, так як між ними виникали сварки та скандали через зловживання відповідачем алкогольними напоями. Взаємовідносини між сторонами негативно впливали на здоров'я та розвиток їх неповнолітньої дитини. При наведених обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та їх неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

[PERSON] 27 травня 2016 року звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2014 року з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 650 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На момент винесення судом рішення відповідач не працював, перебував на обліку в центрі зайнятості, зараз він працює в ТОВ «Серединецьке». Матеріальне становище позивача змінилося, у звязку із припиненням виплат державної допомоги при народженні дитини, а тому вона просить змінити розмір аліментів на 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач та її представник не зявилися. Представник позивача надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її та позивача відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися. Представник відповідача надіслала до суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, просила справу розглядати за її та відповідача відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] 27 травня 2017 року близько 21 години 45 хвилин, керуючи в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом марки «Фольксваген» державний номерний знак [NUMBER] , та здійснюючи з`їзд з моста, що по вул. Західно-Окружній на вул. Вокзальну в м. Хмельницькому, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Субару» державний номерний знак [NUMBER] , який зупинився, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. \~ \~ \~ \~Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 12 червня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 124 та 130 ч. 1 КпАП України. \~ \~ \~ \~Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування власнику транспортного засобу марки «Субару» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] в сумі 15801 грн. 18 коп., посилаючись на те, що відповідачем, у якого відсутній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, потерпілій стороні шкоду не відшкодовано. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до вимог пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог пункту 38.2.1 статті 38 цього ж Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог підпункту «а» пункту 41.1. статті 41 цього ж Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як з`ясовано судом, МТСБУ здійснило страхове відшкодування власнику транспортного засобу марки «Субару» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] в сумі 15801 грн. 18 коп. Підтверджень про витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 3687 грн. 30 коп., позивачем суду не надано. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з [PERSON] на користь моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 15801 грн. 18 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] 27 травня 2019 року звернулася до Кремінського районного суду із заявою,\~в обґрунтування\~якої посилається\~на те,\~що її\~брат[PERSON] , [INFO] , помер [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Кадіївка Луганської області, причина смерті набряк головного мозку, гострий інфаркт головного мозку в басейні лівої стіно мозкової артерії з правостороннім гематорезом. Кремінський РВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть брата у зв`язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому для отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення спадщини просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не з`явилася, в заяві на ім`я суду просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до\~\~ч.\~1\~ст.\~317\~цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. Побіцька /дошлюбне\~прізвище [PERSON] є рідною сестрою громадянина України [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] / [ADDRESS] (а. с. 3-8). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №110, виданих 05 грудня 2018 року «Державною установою «Поліклініка №2 Стахановської центральної міської багатопрофільної лікарні» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 9-10), [PERSON] помер [INFO] вдома в м. Стаханов, причина смерті набряк головного мозку, гострий інфаркт головного мозку в басейні лівої стіно мозкової артерії з правостороннім гематорезом. Кремінський районний\~відділДРАЦС відмовив заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] у зв`язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території (а.с. 11). У даному випадку заявник\~ не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшого отримання необхідних документів та реалізації спадкових прав. Згідно\~ приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved