Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] 11.06.2015 рокузвернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що в період з 2000 року по 2011 рік вона проживала однією сімєю з відповідачем, вели разом господарство, але не перебували в шлюбі. Від даних стосунків у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває повністю на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає та проживає окремо, про що зазначено в довідці з місця проживання та про склад сімї № 2203 від 07.11.2013 року. Відповідно до запису в свідоцтві про народження [PERSON] в графі батько зазначено - [PERSON] . Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, але скерувала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причина неявки суду не відома, про час та місце слухання був повідомлений належним чином і від нього заяв та заперечень не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] спільно проживала з [PERSON] однією сімєю з 2000 року по 2011 рік. Від даних стосунків народилася дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває повністю на її утриманні. Оскільки в добровільному порядку сторони не можуть домовитися про утримання дитини, позивачка звернулася до суду для вирішення питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Відповідно до ст. 142. Сімейного Кодексу України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Обовязок чоловіка відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України, утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття і настає тільки за наявності засвідченого документально кровного споріднення між батьком і дитиною. Підтвердженням родинних звязків між дитиною і батьками здійснюється шляхом вчинення про це запису в свідоцтво про народження. Як встановлено в судовому засіданні в свідоцтві про народження [PERSON] в графі батько зазначено [PERSON]. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на\~дитину, визначається\~судом відповідно до ст. 183 СК України. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення, оскільки відповідач є дійсно батьком неповнолітньої [PERSON], не має інших утриманців, має задовільний стан здоровя , є працездатним та таким , що має змогу утримувати дитину. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved