Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 24.06.2014 року він дав у борг [PERSON] (Відповідач) 15 398,00 грн. На підтвердження зобовязань, Відповідач у присутності свідків [PERSON] та [PERSON], склав розписку, у якій строком повернення суми боргу було визначено 15.01.2015 року. Після закінчення терміну дії розписки Відповідач борг у добровільному порядку не повертає. З огляду на зазначені обставини, Позивач просить суд стягнути з Відповідача суму боргу, загальним розміром 21 807,02 грн., з урахуванням 3% річних, у розмірі 1 660,00 грн., інфляційних втрат 1324,23 грн., моральної шкоди - 5000 грн., а також судові витрати: судовий збір 243,60 грн. Представник позивача [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Разом з цим, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, Відповідач був викликаний в суд через оголошення у пресі і з опублікуванням оголошення, яке відбулося 11.06.2015 року («Вісті Придніпровя» №46(1641), вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, згідно до вимог ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальнику) грошові кошти…, а позичальник зобовязуються повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)… Договір позики укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1047 ЦК України). У матеріалах справи міститься оригінал розписки, з якого убачається, що: [PERSON], 24.06.2014 року, у присутності свідків [PERSON], [PERSON], взяв у борг у гр. [PERSON] грошові кошти у розмірі 15 398,00 грн., строком повернення позики визначено 15.01.2015 року. У відповідності до приписів ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі…, що йому були передані позикодавцем) у строк та у порядок, що встановлені договором. Згідно приписів ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За порушення грошового зобовязання ст.625 ЦК України передбачає відповідальність боржника. Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням, у тому числі, і трьох процентів річних від простроченої суми. Крім того, даною нормою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно розрахунку розмір 3% річних, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання, за період часу з 15.01.2015 року по 23.03.2015 року складає 84,79 грн.(15368 х 3 х 67(кількість днів прострочення):365:100), інфляційні втрати за січень та лютий 2015 року 1 324,23 грн. Отже вимоги Позивача в частині стягнення суми боргу, з урахуванням 3% річних за прострочення виконання зобовязань та інфляційних втрат, є доведеними. Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Як слідує з Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної шкоди», під моральною шкодою, варто розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб». Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру й обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав Позивач, характеру немайнових втрат (їхньої тривалості, можливості відновлення тощо), та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану… При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. також підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат, у вигляді судового збору, у розмірі 243,60 грн., також підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved