Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] ([PERSON]) звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд виключити відомості про [PERSON],. як батька дитини [PERSON], [INFO], із актового запису №690, складеного 18.08.2015 року Шевченківським районний у місті Запоріжжі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, посилаючись на те, що 25 червня 2010 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, [PERSON], у відділі реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного м. Запоріжжя, актовий запис № 358. 04 лютого 2015 року заочним рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя шлюб було розірвано. 18 червня 2015 року народився [PERSON], батьком якого був записаний відповідач, [PERSON]. Але відповідач не є батьком дитини. Співробітниками Шевченківського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було внесено відомості про батька на підставі ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України. З 2013 року позивач перебувала у відносинах з [PERSON], а 15 грудня 2015 року офіційно зареєстрували відносини. Батьком дитини є [PERSON], він визнає батьківство. У звязку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовними вимогами. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В судові засідання, призначені на 14.12.2016 року, 23.01.2017 року, 01.02.2017 року відповідач по справі не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, судом були направлені судові повістки на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично мешкає, на адресу суду повернувся конверт з причини «за зазначеною адресою не проживає», згідно відмітки листоноші, адресату було залишено повідомлення про необхідність зявитися для отримання кореспонденції, але з невідомих суду причин, відповідач не зявився за її отриманням. Відповідач повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» № 14 (5883) від 25 січня 2017 року. На підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Представник третьої особи Шевченківський районний у місті Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, будучи повідомленим судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та не заперечує проти позовних вимог. Третя особа [PERSON]., у судовому засіданні надав пояснення, щодо позовних вимог та просив позов задовольнити. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2015 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-ЖС № 290442, виданого повторно 18 серпня 2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с.6), [PERSON] та [PERSON] зазначені батьками [PERSON], [INFO] (актовий запис за №690, складений 23 червня 2015 року). Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії 1-ЖС № 164706, виданого 15 грудня 2015 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с.5) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 615, складений 15 грудня 2015 року). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його онуком, а позивач дружина онука, вони мешкають з ним в його квартирі, разом вони проживають на протязі майже 5 років, [PERSON] та позивач мають малолітнього сина - [PERSON], який також мешкає з ними. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є рідною сестрою позивача, яка на протязі тривалого час перебуває у шлюбних відносинах з [PERSON], від даних відносин вона має неповнолітнього сина [PERSON], з колишнім чоловіком [PERSON] вона давно вже припинила шлюбні відносини, але офіційно не могла тривалий час розірвати шлюб, оскільки їй не було відоме місце знаходження відповідача. Відповідно до ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. За змістом ч. 1\~ст.122 Сімейного кодексу України,\~дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. Згідно ст.134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до розяснення, викладеного в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. У п.10 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року дано роз'яснення судам, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 Сімейного кодексу України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 Сімейного кодексу України). З матеріалів справи вбачається, що актовий запис про [PERSON] як батька дитини учинено на підставі ст.122 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.136 Сімейного кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч. 3 ст. 138 Сімейного кодексу України, до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. \~У відповідності до ст.73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. \~\~Згідно ч.5 ст.267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про поновлення процесуальних строків звернення до суду та визнання причин пропуску поважними. Судом встановлено, що [PERSON], хвора дитина, потребує лікування та нагляду, що підтверджується наданими до суду довідками та консультативними висновками (а.с.8-13). Вказані обставини суд визнає поважними, у звязку з чим вважає за необхідне поновити [PERSON] процесуальні строки звернення до суду. Так як позивач просив не стягувати з відповідача сплачений ним при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача зазначені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved