Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] 14.07.2016р. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою, у якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки у загальному розмірі 267 597,03 грн. Уточнена позовна заява мотивована тим, що 18.07.2015р. на Кайдацькому мості у м. Дніпро [PERSON] , перебуваючи у трудових відносинах з ПАТ «Північтранс», керуючи автобусом «БАЗ», д.н.з. [NUMBER] , скоїв ДТП, в наслідок чого пошкодив автомобіль «Хюндай Соната», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] Представником ПАТ «Північтранс» Макаренко В.В. надано суду відзив на позов, у якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив мотивований тим, що 18.07.2015р. [PERSON] був вихідний, що підтверджується відсутністю відміток про проходження передрейсового та післярейсового медичного огляду останнього та технічного огляду закріпленого за ним автомобіля марки «БАЗ», д.н.з. [NUMBER] , а відтак ПАТ «Північтранс» не несе відповідальності за дії його співробітників у вільний від роботи час. Зазначає, що транспортний засіб яким керував [PERSON] під час ДТП не належав та не перебував у користуванні ПАТ «Північтранс». Окрім того, ПАТ «Північтранс» не погоджується з наданими позивачем висновками судового експерта Дроздова Ю.В. № 0308/15/15 від 12.08.2015р. та № 5311/16/16 від 25.10.2016р. які проведені на підставі одного протоколу огляду від 27.07.2015р., та містять суперечності один одному в частині розміру завданої матеріальної шкоди. [PERSON] надав суду письмові пояснення, в яких зазначає, що він 18.07.2015р. виконував свої службові обов`язки з перевезення пасажирів по маршруту Дніпропетровськ- Першотравенка. В той день, а також раніше і по даний час він ніколи не проходив передрейсового та післярейсового медичного огляду водія та передрейсового та післярейсового технічного огляду транспортного засобу на ПАТ «Північтранс», оскільки останнє уклало договір про їх проведення з ТОВ «ДРМЦБДР» «Промінформ» і саме на цьому підприємстві, філіал якого знаходиться на території автовокзалу «Дніпропетрвоськ-центральний», [PERSON] їх проходив. Стосовно того, що він здійснював перевезення не на ввіреному йому транспортному засобі, а на іншому, зазначає, що ввірений йому транспортний засіб «БАЗ», д.н.з. [NUMBER] у липні 2015 року зламався і йому для перевезення пасажирів по маршруту ПАТ «Північтранс» було надано транспортний засіб марки «БАЗ», р.н.з. [NUMBER] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.2018р. вказану цивільну справу прийнято до провадження суддею Остапенко Н.Г. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, проте її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача Кудрявцев А.Л. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник [PERSON] , - [PERSON] у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заслухавши учасників справи та свідків, перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.09.2015р. у справі № 199/6502/15-ц встановлено, що 18.07.2015р. о 12:50 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «БАЗ», д/н [NUMBER] , рухаючись в районі е/о № 838 по Кайдацькому мосту в м. Дніпропетровську при виникненні небезпеки у вигляді автомобіля «Хюндай», р.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , не вжив заходів щодо зменшення швидкості свого руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого допустив зіткнення з зазначеним автомобілем, завдано матеріальні збитки (а.с.9). Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В матеріалах адміністративної справи № 199/6502/15, яка була досліджена у судовому засіданні, міститься копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого власником автомобіля Хюндай, р.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . За таких обставин, суд доходить висновку, що [PERSON] є належним позивачем у справі. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ПАТ «Північтранс» є пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення. Згідно з паспортом автобусного маршруту загального користування № 659, погодженого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 28.10.2013р., затвердженого Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 04.11.2013р. та змін до нього № 30, ПАТ «Північтранс» здійснює перевезення пасажирів на маршруті Дніпропетровськ АВЦ-Першотравенка ч/з с. Чаплинка (т.2 а.с.2-20). Відповідно до копії Наказу ПАТ «Північтранс» по особовому складу № 180/-К від 01.11.2013р. [PERSON] прийнятий за основним місцем роботи водієм автотранспортних засобів 3-го класу автобуса марки «Баз» 4-ої а/к (бр. 45) з 01.11.2013р. (а.с.14) та згідно з відповіддю № 1031 від 17.11.2015р. продовжує працювати водієм в ПАТ «Північтранс» (а.с.13). За змістом пункту 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Представником ПАТ «Північтранс» заперечується факт того, що під час ДТП 18.07.2019р. [PERSON] виконував свої трудові обов`язки з перевезення пасажирів, що підтверджується відсутністю записів про проходження передрейсового та післярейсового медичного огляду [PERSON] . Окрім того, [PERSON] на момент ДТП перебував за кермом невідомого для ПАТ «Північтранс» транспортного засобу «БАЗ», р.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , а відтак у ПАТ «Північтранс» відсутній обов`язок з відшкодування завданої працівником шкоди. Відповідно до відповіді на запит суду, яка надана представником ПАТ «Північтранс» 20.11.2017р., за період з 2014 по 2016 роки ПАТ «Північтранс» не укладало жодного договору оренди на транспортний засіб марки БАЗ д.н.з. [NUMBER] (т.2 а.с.68). Водночас, дана інформація спростовується письмовими поясненнями представника ПАТ «Північтранс» та копією тимчасового реєстраційного талону [NUMBER] на транспортний засіб марки БАЗ, д.н.з. [NUMBER] , з яких вбачається, що з 06.10.2015р. зазначений транспортний засіб перебуває в оренді ПАТ «Північтранс» (т.1, а.с.218-220). Таким чином, суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що підприємству взагалі нічого невідомо про автобус, яким керував [PERSON] під час ДТП, оскільки фактично через 3 місці після ДТП підприємство уклало договір оренди вказаного транспортного засобу. З письмових та наданих у судовому засіданні пояснень [PERSON] та його представника вбачається, що [PERSON] з 01.11.2013р. і по теперішній час працює водієм ПАТ «Північтранс», за ним був закріплений транспортний засіб марки БАЗ, р.н.з. [NUMBER] , на якому він виконував перевезення пасажирів по маршруту м. Дніпропетровськ - с. Першотравенка. В середині липня 2015 року зазначений вище транспортний засіб зламався і йому для виконання перевезення пасажирів по зазначеному маршруту було надано транспортний засіб марки БАЗ, р.н.з. [NUMBER] . 18.07.2015р. він, як водій, і як завжди, проходив медичний огляд та передрейсовий (післярейсовий) технічний огляд транспортного засобу на території автовокзалу «Дніпропетровськ - Центральний» в філіалі підприємства TOB «ДРМЦБДР» «Профінформ», з яким ПАТ «Північтранс» уклало договір про проведення передрейсового (післярейсового) технічного огляду транспортного засобу та передрейсового (післярейсового) медичного огляду водіїв. Пасажири сідали до автобуса на підставі квитків, які вони придбали в касі автовокзалу м. Дніпропетровська, в деяких випадках, пасажири підсаджувалися по маршруту та розраховувалися за проїзд безпосередньо з ним, на їх вимогу він надавав квитки на проїзд. Представником відповідача не надано суду доказів, які б спростовували інформацію щодо того, що [PERSON] ніколи не проходив медичний огляд на підприємстві ПАТ «Північтранс». Згідно з пояснювальної записки, наданої [PERSON] 20.07.2017р. на ім`я начальника ПАТ «Північтранс», вбачається, що [PERSON] 18.07.2015р. працював на маршруті Дніпропетровськ-Першотравенка на автомобілі [NUMBER] , у зв`язку з тим, що автомобіль [NUMBER] був поставлений на ремонт. [PERSON] на путівці маркером зафарбував номер, написав інший та взявши інший автомобіль поїхав на маршрут (т.1, а.с.151) Відповідно до відповіді № 03-11/16 від 03.11.2016р. у TOB «ДРМЦБДР» «Профінформ» відсутня інформація у зв`язку з її знищенням під час затоплення 14.10.2015р., що підтверджується висновком про результати перевірки інформації, що надійшла до чергової частини, затвердженого начальником Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Є.В. Весна (т.1 а.с.146-147). Згідно з відповіддю № 05/738, наданої ПАТ «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» 28.11.2016р., на підприємстві не зберігаються відомості за 2015 рік відносно автотранспортних підприємств, які обслуговували автобусні маршрути загального користування для перевезення пасажирів, а також щодо водіїв, які здійснювали перевезення (т.1, а.с.145). Відповідно до відповіді № 12/277, наданої ПАТ «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» 13.06.2017р., надати інформацію щодо продажу квитків на рейс «Дніпропетровськ-Першотравенка» 15, 16, 17 та 18 липня 2015 року немає можливості, в зв`язку зі збігом строків зберігання інформації (т.2, а.с.24). Допитана в якості свідка по справі [PERSON] зазначила, що 18.07.2015р. близько 12.00 години вона на автовокзалі м. Дніпро (на той час м. Дніпропетровськ) в касі № 1 придбала квиток на автобус за маршрутом м. Дніпропетровськ - с. Першотравенка до с. Хутірське Петриківського району Дніпропетровської області та завчасно зайняла місце в салоні автобусу, яким в якості водія керував [PERSON] . Перед відправленням до автобусу заходила жінка диспетчер та перевіряла документи водія та наявність пасажирів в салоні. На мосту в місті сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої вона отримала травму носа від удару об сидіння попереду. В подальшому її забрала машина швидкої допомоги до лікарні. Також з автобуса до лікарні разом із нею забрали кілька травмованих, в тому числі жінку [PERSON] та чоловіка, якого вона не знала з травмою руки. Допитана в якості свідка по справі [PERSON] пояснила, що 18.07.2015р. вона їхала автобусом із маршрутною табличкою «Дніпропетровськ - Першотравенськ», спочатку до м. Дніпро, а біля 12.40 годин на цьому ж автобусі їхала додому, яким керував [PERSON] . З її слів в результаті ДТП вона отримала закриту черепно-мозкову травму. Допитана в якості свідка по справі [PERSON] підтвердила зазначені вище покази свідків [PERSON] та [PERSON] та пояснила, що дійсно в цей день їхала автобусом із маршрутною табличкою «Дніпропетровськ - Першотравенськ», спочатку до м. Дніпро, а біля 12.40 годин на цьому ж автобусі їхала додому, саме [PERSON] , якого вона добре знає в той день керував автобусом в якості водія. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевказані обставини та покази свідків у своїй сукупності, суд доходить висновку, що [PERSON] 18.07.2015р. керуючи автомобілем «БАЗ», р.н.з. [NUMBER] , по маршруту Дніпропетровськ АВЦ-Першотравенка ч/з с. Чаплинка, здійснював свої трудові обов`язки з перевезення пасажирів на маршруті належному ПАТ «Північтранс». Згідно з п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до полісу № АЕ/4004118, який наявний в матеріалах адміністративної справи № 199/6502/15 та оглянутий в судовому засіданні, автомобіль «БАЗ», д/н [NUMBER] , на момент ДТП був забезпеченим транспортним засобом в ПАТ «СК «Країна». Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 50 000,00 грн. Розмір франшизи 500,00 грн. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається з листа ПАТ «СК «Країна» № 600 від 18.01.2018р. у зв`язку з відсутністю у ПАТ «СК «Країна» документа, що підтверджує розмір заявленої шкоди, а саме експертизи, страховиком було оцінено шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу «Хюндай Соната», д.н.з. [NUMBER] , на підставі ремонтної калькуляції від 10.08.2015р. № 36437, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 72 919,58 грн. (т.2 а.с.94-96). За таких обставин, ПАТ «СК «Країна» на підставі ремонтної калькуляції від 10.08.2015р. № 36437 виплатило 06.10.2015р. власнику пошкодженого транспортного засобу «Хюндай Соната», д.н.з. [NUMBER] , кошти у розмірі 49 500,00 грн., як відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП (т.2, а.с.98). Відповідно до наданого позивачем висновку № 0308/15/15, складеного експертом Дроздовим Ю.В. 12.08.2015р., щодо визначення вартості матеріального збитку спричиненого власнику транспортного засобу, вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля «Хюндай Соната», д.н.з. [NUMBER] , складає 282 716,38 грн. (т.1, а.с.16-50). Згідно з наданого позивачем висновку № 5311/16/16, складеного експертом Дроздовим Ю.В. 25.11.2016р., щодо визначення вартості матеріального збитку спричиненого власнику транспортного засобу (доповненого к висновку № 0308/15/15 від 12.08.2015р.), вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля «Хюндай Соната», д.н.з. [NUMBER] , складає 308 674,07 грн. (т.1, а.с.176-217). При цьому у обох висновках зазначено, що вони проводились на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 27 та 31 липня 2015 року. Законом № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика). Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. З наданих у судовому засіданні пояснень позивача вбачається, що транспортний засіб «Хюндай Соната», д.н.з. [NUMBER] , було продано без його відновлення у зв`язку з недоцільністю його ремонту. Отже, позивачем було здійснено продаж пошкодженого автомобіля (його залишків), тобто даний транспортний засіб не відновлювався позивачем до попереднього стану. Таким чином, в даному випадку стягненню підлягає вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля, оскільки стягнення вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу має місце лише за умови використання нових вузлів, деталей, комплектуючих частин іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). [PERSON] у судовому засіданні на питання щодо дати продажу автомобіля «Хюндай Соната», д.н.з. [NUMBER] , та вартості за який його було продано пояснила, що даним питання займався її чоловік та надавати будь-які додаткові пояснення з цього приводу на її думку є недоцільним. Згідно з ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.7 ст.81 ЦПК України). Таким чином, враховуючи відсутність інформації щодо вартості та дати продажу автомобіля «Хюндай Соната», д.н.з. [NUMBER] , а також пояснення позивача, в яких вона зазначила про недоцільність надання такої інформації суду, беручи до уваги встановлену ст.13 ЦПК України диспозитивність цивільного судочинства, суд доходить висновку, що позивачем не доведено розміру завданої шкоди. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: dismissed