Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації, мотивуючи вимоги тим, що вони є власниками будинку по вул. Доватора, 71 в м. Жмеринка Вінницької області. Разом із ними в даному будинку зареєстровані їх прийомні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO] Рішенням Жмеринської міської ради від 20.03.2014 р. припинено перебування відповідача [PERSON] у прийомній родині у звязку із набуттям цивільної дієздатності та рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.02.2014 р., яким відповідачу дано право на шлюб із [PERSON] З 28.03.2014 р. відповідач проживав у родині [PERSON] в с. Тарасівка Жмеринського району Вінницької області. На даний час за якою адресою він проживає невідомо. На підставі викладеного просять визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням по вул. Доватора, 71 в м. Жмеринка Вінницької області та зняти його з реєстрації за даною адресою. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позов підтримали за викладених в позовній заяві обставин, просять його задоволити. Додатково та на запитання пояснили, що відповідач брат двох інших дітей, які продовжують проживати у їх сім»ї, однак відносин із сестрами не підтримує, оскільки він є сиротою, то він є невійськовозобов»язаним, договір із ним щодо збереження житла не укладався, на разі його місце проживання невідоме. [PERSON] прожив у їх сім»ї близько трьох років, та після реєстрації шлюбу вибув до дружини, однак на даний час їх відносини не складаються, добровільно знятись із реєстрації він не бажає. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачам оформити субсидію, належним чином реалізовувати своє право власності на будинок. Просили судові витрати не стягувати з відповідача, а віднести за їх рахунок. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (а.с.30), повідомлявся належним чином, про що свідчать відмітки на конвертах про відсутність за зазначеною адресою (а.с. 31, 36), заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи у його відсутність не надав, поважності причин неявки суду не повідомив, позов не оспорив. Згідно ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. А тому слід вважати, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, свій обовязок повідомити суд про причини неявки у судове засідання, передбачений ч.2 ст. 77 ЦПК України не виконав, позов не оспорив. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 169 ЦПК України не вбачається. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд, з врахуванням позиції позивача, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, оскільки проти цього не заперечили позивачі, про що заявили суду. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, відповідно до договорів купівлі-продажу від 02.02.2007 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] придбали по 1/2 частці житлового будинку з господарськими будівлями та земельну ділянку, загальною площею 0,0925 га, що по вул. Доватора, 71 в м. Жмеринка Вінницької області. (а.с. 7, 16) Право власності позивачів на житловий будинок з господарськими будівлями, що по вул. Доватора, 71 в м. Жмеринка Вінницької області зареєстровано в КП «ВООБТІ», про що видано 20.02.2007 р. реєстраційне посвідчення. (а.с. 17) Рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області № 104 від 20.05.2010 р. вирішено створити на базі родини [PERSON] і [PERSON] прийомну сімю та влаштувати з 01.06.2010 р. на виховання у прийомну сім ю [PERSON], [PERSON] 3-х малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 9-11) Розпорядженням Жмеринської районної державної адміністрації №299 від 07.05.2010 р. направлено дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до родини [PERSON]. (а.с. 12) Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.02.2014 р. надано [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], право на шлюб один з одним. (а.с. 15) 28.02.2014 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. (а.с. 14) Рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області №60 від 20.03.2014 р. припинено перебування [PERSON], [INFO], в прийомній сімї [PERSON] та [PERSON] у звязку з набуттям повної цивільної дієздатності. (а.с. 13) Згідно довідки квартального комітету «Доваторський» №74 від 18.05.2015 р. відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але не проживає. (а.с. 8) З акту від 24.07.2015 р. (а.с. 37-38) вбачається, що відповідач [PERSON] з 28.03.2014 р. не проживає в [INFO]. Судом встановлено, що відповідач, маючи повну цивільну дієздатність, добровільно залишив житло 28.03.2014 р., без поважних причин не проживає в будинку позивачів, не несе витрат по його утриманню. Фактичне місце його проживання не відоме. Будь-яких перешкод для проживання і користування будинком йому не чинили. Договір про користування даним житловим приміщенням відповідач з позивачами не укладав. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1, 2, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житлом будинком № 71 по вул. Доватора в м. Жмеринка Вінницької області, що позбавляє останнього права на користування вказаним житловим приміщенням. Право власників даного будинку позивачів [PERSON] та [PERSON], порушене, тому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, підлягає захисту. Вимога позивачів про зняття з реєстрації [PERSON] до задоволення не підлягає, так як є передчасною, оскільки відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу місця реєстрації за новим місцем проживання, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто наявність рішення про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, що набуло законної сили, є достатньою підставою для його виконання належним органом виконавчої влади у сфері вказаних правовідносин шляхом зняття з реєстрації такої особи і не потребує судового врегулювання, крім випадків відмови таких органів у знятті з реєстрації. Крім того, позивачами, що ставлять таку вимогу не заявлено про залучення в якості відповідача відповідну установу, до компетенції якої віднесено функції щодо зняття осіб із такої реєстрації. Тому позовні вимоги позивачів, що розглядаються судом в межах заявлених вимог в цій частині до задоволення не підлягають. Відповідно до ст.ст. 319, 383 ч.1, 391, 405 ч. 2 ЦК України, ст. 72, 150 ЖК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial