Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначається, що позивачам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого фондом комунального майна Каховської міської ради на підставі наказу від 07 лютого 1994 року №221 та зареєстрованого в реєстрі за № 4440/21-12 належать частки квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі з 2005року зареєстрований [PERSON], шлюб з яким було укладено [PERSON], який рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області 26.10.2016 розірвано. У 2014 році відповідач виїхав до Російської Федерації на заробітки, за місцем реєстрації не проживає, самостійно реєстрацію місця проживання не змінює. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна Каховської міської ради на підставі наказу від 07 лютого 1994 року №221 належать частки квартири [ADDRESS] (а.с. 8-10). Співвласником також був чоловік [PERSON] та батько [PERSON], який помер 01.06.2009 р. (а.с.14). У зазначеній квартирі з 2005року зареєстрований [PERSON], шлюб з яким було укладено [PERSON], який рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26.10.2016 розірвано (а.с. 11-12). У 2005 року [PERSON] позивачі зареєстрували, як члена сімї. Останні два роки відповідач не проживає за місцем реєстрації. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. ст. 321 та 391 ЦК України). Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. [PERSON] був зареєстрований на правах члена сімї власника. З 2014 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується довідкою фактичного проживання та показами свідків. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач був зареєстрований [PERSON] та деякий час проживав в квартирі позивачів, однак останні три роки не проживає за місцем реєстрації. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved