Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просять визнати за ними в порядку спадкування за заповітом право власності кожному по 1/3 частці земельної ділянки загальною площею 0,49 га, що розташована на території села Микілка Микілківської сільської ради, цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства яка належала померлій [INFO] року [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Микілківською сільською радою народних депутатів на підставі рішення від 13 лютого 1997 року № 10 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 160 від 24 вересня 1999 року. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 23.10.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 08.11. 2018 року(а.с. 52-53). Обґрунтовуючи свій позов тим, що позивачі стали спадкоємцями за заповітом на майно [PERSON], яка померла [INFO] року. В теперішній час вони бажають оформити спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,49 га, що розташована на території села Микілка Микілківської сільської ради, цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства. Але нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене майно, оскільки на запити приватного нотаріуса, відділом Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області не наданий Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 21-23). У підготовче засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви від 05.11.2018 року, в якій просить суд провести розгляд справи без їхньої участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 63-65). Представник відповідача - Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області у підготовче засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Відповідач - Микілківська сільська рада Котелевського району Полтавської області надала до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України , в якому просять суд провести судове засідання без участі представника сільської ради, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнають у повному обсязі (а.с. 59-61). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-66), вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області 27 серпня 2013 року (а.с. 13). В провадження приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочки Р.О. перебуває спадкова справа відкрита після померлої [INFO] року [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Микілківської сільською радою Котелевського району Полтавської області 18 вересня 2018 року № 519, на день смерті спадкодавець була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку на заявив про відмову від спадщини. У спадковій справі містяться заява [PERSON] про прийняття спадщини, заява [PERSON] про прийняття спадщини та заява [PERSON] про прийняття спадщини. Від інших осіб заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило (а.с 21-23). Згідно матеріалів спадкової справи від імені спадкодавця посвідчено заповіт Микілківською сільською радою, Котелевського району, Полтавської області, 20 жовтня 1998 року, зареєстрований у реєстрі за № 105, яким передбачено що на випадок смерті все майно де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те що буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла рідному синові [PERSON], рідній дочці [PERSON] та рідній дочці [PERSON] (а.с 20). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкове майно складається з земельної ділянки загальною площею 0,49 га, що розташована на території села Микілка Микілківської сільської ради, цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства яка належала померлій [INFO] року [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Микілківською сільською радою народних депутатів на підставі рішення від 13 лютого 1997 року № 10 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 160 від 24 вересня 1999 року (а.с 18-19). Звернувшись до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Лапочки Р.О., щодо оформлення спадкових прав за заповітом на вище зазначене нерухоме майно , позивачам Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 859/02-14 від 27 серпня 2018 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вище зазначене спадкове майно, оскільки на запити приватного нотаріуса, відділом Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області не наданий Витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 21-23). Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При цьому, у державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Микілківською сільскою радою 24 вересня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 160, вказане цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до п.п. а), б) ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України одними з категорій поділу земель України за основним цільовим призначенням є землі сільськогосподарського призначення та землі житлової та громадської забудови. Згідно п. а) ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved