Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з цивільним позовом до КП «Житлосервіс «Світанок» м. Сєвєродонецьк Луганської області про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи вимоги тим, що з 04.12.2017р. позивач [PERSON] працював у КП «Житлосервіс «Світанок» робочим комплексного обслуговування та ремонту будинків №2. Однак, наказом КП «Житлосервіс «Світанок» №15-к від 07.02.2019р. позивача [PERSON] було звільнено з підприємства за прогул без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Позивач [PERSON] вважає зазначений наказ незаконним та здійсненим з порушенням чинного законодавства України. Крім того, позивач [PERSON] перебував на обліку профспілкової організації КП «Житлосервіс «Світанок», однак в порушення ст.43 КЗпП України його звільнення відбулось без погодження виборного органу профспілкової організації. Тому, [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом і просить суд: 1) скасувати накази КП «Житлосервіс «Світанок» №69 від 07.02.2019р. «Про застосування дисциплінарного стягнення у зв`язку з порушенням трудової дисципліни» та №15-к від 07.02.2019р. про звільнення [PERSON] на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважної причини; 2) поновити [PERSON] , [INFO] , на посаді робочого комплексного обслуговування та ремонту будинків дільниці №2 КП «Житлосервіс «Світанок»; 3) стягнути з КП «Житлосервіс «Світанок» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.02.2019р. по день ухвалення судового рішення. 19.04.2019р. до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшов відзив КП «Житлосервіс «Світанок» на позовну заяву, який мотивовано тим, що 07.02.2019р., згідно доповідної записки начальника дільниці [PERSON] , робочий [PERSON] був відсутній на робочому місці з 13-30год. до 17-00год., про що був складений акт, наряд-завдання на роботу у цей день не виконав, чим вчинив порушення трудової дисципліни, передбачене ч.4 ст.40 КЗпП України прогул. Також [PERSON] доповів, що на його дзвінок по телефону для з`ясування причин відсутності на роботі [PERSON] відповів нецензурно. На телефонний дзвінок, який був зроблений о 16-04год. начальником відділу кадрів [PERSON] . [PERSON] відповів, що знаходиться вдома, з`явитись до КП «Житлосервіс «Світанок» для вирішення питання по суті та дати письмові пояснення відмовився. Враховуючи те, що невиконання [PERSON] наданої роботи спричинило скарги мешканців будинку, внаслідок грубого порушення ним трудової дисципліни, його було звільнено наказом №15-к від 07.02.2019р..\~ Позивач [PERSON] у вступному слові пояснив, що він працював слюсарем комплексного обслуговування будинків дільниці №2 КП «Житлосервіс «Світанок». Саме комунальне підприємство знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 115, майстерня, де він особисто може відпочити та прийняти їжу розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Курчатова, буд. 18. Так, 07.02.2019р. йому подзвонив керівник і дав завдання за адресою: [ADDRESS] . Завдання завжди роздає керівник по телефону. На підставі цього завдання він разом з [PERSON] зібрався і пішов, однак оскільки була зима, погано було йти, то вони йшли довго. Прийшовши за зазначеною адресою вони виявили, що в квартирі був забиті кухонні труби, при цьому тросу у них не було з собою, тому вирішили порадити викликати аварійну службу для виконання таких робіт. Про здійснене повідомили [PERSON] .. На наступний день його повідомили про звільнення, при цьому письмові пояснення не відбирали, на засідання профспілки не викликали. Йому видали трудову книжку з відповідними записами, розрахунок він отримав. Копію наказу про звільнення йому не надавали. Представник позивача [PERSON] у вступному слові пояснив, що у зазначеному випадку не було встановлено факту прогулу та жодним чином не зафіксовано такі обставини. Крім того, житлові будинки, де перебував в цей час [PERSON] являються його робочим місцем. Крім того, роботодавцем порушено процедуру звільнення, при цьому письмові пояснення не витребувані та звільнено лише на підставі доповідної записки та клопотання заінтересованих осіб. До того ж, [PERSON] не викликали на засідання профспілкового органу та не видали йому копію наказу про звільнення. Представник відповідача [PERSON] у вступному слові пояснив, що 07.02.2019р. о 13-30год. [PERSON] отримав завдання. На підприємстві завдання надаються усно, це передбачено робочою інструкцією. О 15-00год. начальник відділу кадрів [PERSON] , за завданням [PERSON] , прийшла з перевіркою на дільницю №2, де працює [PERSON] .. Так було встановлено відсутність [PERSON] на роботі з 13-30год. до 17-00год. При цьому, за викликом за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не прийшов, там був тільки [PERSON] , тому [PERSON] викликав за зазначеною адресою аварійну службу, яка приїхала на місце о 17-30год.. Пояснення від [PERSON] відбирала [PERSON] в телефонному режимі. Крім того, засідання профспілкового органу було перенесено на 18.04.2019р. та запрошено Згонника А [PERSON] для участі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює в КП «Житлосервіс «Світанок». Основна будівля знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, буд. 40в, а їх майстерня знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 07.02.2019р. приблизно о 14-00год. [PERSON] вийшов з майстерні і пішов, йому невідомо куди. Разом із [PERSON] \~ у них спільних заявок не було в цей день. Йому невідомо з яких причин звільнено [PERSON] .. Після обіду йому дзвонив [PERSON] та повідомив про заявку від мешканця будинку, куди він і направився, однак оскільки полагодити йому не вдалося, то він повернувся до ЖЕКу. Йому невідомо чи ходив туди хтось інший з робітників. Йому також не відомо про конфлікти між керівництвом та [PERSON] .. Приблизно о 15-00год. керівництво приходило з перевіркою щодо [PERSON] .. Додатково пояснив, що він наголошує на тому, що 07.02.2019р. за адресою [ADDRESS] він приходив один. Про виконання завдання він дзвонив по телефону, оскільки і самі заявки надаються по телефону. У майстерні зберігається робочий інструмент. З 13-00год. приблизно до 14-00год. він перебував на виклику по заявці. Інші працівники також перебували на дільниці по заявках. Після виконання заявок працівники мають вільний час до наступних заявок. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 07.02.2019р. до квартири де він мешкає ( [ADDRESS] ) приходили після обіду два майстри [PERSON] та [PERSON] .. Вони намагались прочистити каналізацію на кухні, однак все ж таки рекомендували викликати аварійну службу. Окремо приходив сам [PERSON] приблизно через тиждень, оскільки забув свій інструмент. В той день вони приходили обидва. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює майстром КП «Житлосервіс «Світанок». 07.02.2019р. приблизно о 13-00год. йому поступила заявка на виконання робіт за адресою [ADDRESS] . О 13-30год. він в телефонному режимі передав цю заявку [PERSON] для виконання. Однак, приблизно о 15-00год. йому повідомили, що [PERSON] не було за зазначеною адресою. На його телефонний дзвінок [PERSON] відмовився йти по заявці. Тому,\~ приблизно о 14-45год. він разом з [PERSON] приходив до майстерні, однак Згонника там не було. Потім він їздив за адресою заявки, однак [PERSON] не спустився вниз до нього. Начальник відділу кадрів дзвонила [PERSON] приблизно о 15-15год., на що [PERSON] повідомив її, що підвернув ногу и знаходиться вдома. Заявки даються робітникам письмово і усно, також реєструються у Журналі. У цей же день цю заявку він також давав [PERSON] .. Заявка надходить спочатку до начальника, потім до нього, і вже він роздає заявку робітникам. Акт про відсутність [PERSON] не складали. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює начальником дільниці №2 КП «Житлосервіс «Світанок». Так, 07.02.2019р. йому подзвонив перший заступник начальника приблизно о 13-25год., щоб він направив слюсарів за адресою:\~ [ADDRESS] . [PERSON] при ньому передав заявку для виконання [PERSON] .. О 14-30год. директор повідомив про відсутністю слюсарів за зазначеною адресою. Тому, вони виїхали до майстерні з метою перевірки наявності [PERSON] на робочому місці. О 14-45год. ними було виявлено факт відсутності [PERSON] на робочому місці. При цьому, відповідаючи на телефонний дзвінок, [PERSON] мав не внятну мову, пояснити відсутність не міг. Повернувшись до головного приміщення, вони написали службові записки у відділі кадрів, оскільки заявка з 13-30год. не була виконана та зі слів слюсарів виявлено факт відсутності не роботі [PERSON] з 14-00год.. Профспілка розглядала на засіданні його службову записку. [PERSON] , являється і начальником відділу кадрів і головою профспілки. Наказ про звільнення [PERSON] видавав у цей же день відділ кадрів. [PERSON] відмовився прийти на\~ розгляд питання щодо його звільнення. За адресою заявки вони не їздили. У відділі кадрів складали усі необхідні документи, при цьому [PERSON] не їздила з ними для перевірки перебування [PERSON] на робочому місці. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює начальником відділу кадрів КП «Житлосервіс «Світанок». 07.02.2019р. приблизно о 16-20год. до неї, як до голови профспілкової організації, звернулась адміністрація зі службовою запискою про звільнення [PERSON] .. Тому, нею були зібрані члени профспілки. На засіданні ними було розглянуто службові записки. При цьому, вона подзвонила [PERSON] .. Акти щодо його відсутності на роботі не складали, оскільки були наявні свідки. Також у неї були пояснення майстра та керівника, тому розглянули наявні документи. З пояснень та документів профспілкою було встановлено відсутність [PERSON] на робочому місці з 13-30год.. Наказ про звільнення [PERSON] був виданий в цей же день після засідання профспілки. Дільниця являється робочим місцем, майстерня також робоче місце, де слюсарі відпочивають та приймають їжу. Заявки реєструються у Журналі, його форма складена відповідно до Інструкції про охорону праці. О 14-15год. [PERSON] вже не було у майстерні. Вона не виходила для перевірки перебування [PERSON] за адресою [ADDRESS] . 18.04.2019р. [PERSON] було запрошено на засідання профспілки. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії трудової книжки серія [NUMBER] , заповненої 27.07.1982р. на ім`я [PERSON] , [INFO] , записи №52-53: 04.12.2017р. прийнято робочим комплексного обслуговування і ремонту будинків 4-го розряду КП «Житлосервіс «Світанок» (наказ №167к від 30.11.2017р.); 07.02.2019р. звільнено за прогул без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України (наказ №15 від 07.02.2019р.). Відповідно до копії акту б/н від 07.02.2019р., «начальником дільниці [PERSON] С [PERSON] , головою профспілки [PERSON] , інспектором з кадрів [PERSON] , 07.02.2019р. при перевірці дільниці №2 на предмет дотримання режиму роботи, умов праці та виконання робочих обов`язків працівників о 14-15год. було виявлено відсутність на роботі робочої дільниці №2 [PERSON] .. Зі слів майстра [PERSON] робочий [PERSON] отримав наряд завдання на виконання робіт за адресою: [ADDRESS] , але завдання не виконав, що посприяло повторному зверненню і скаргу від мешканця. За даною адресою було повторно залучено робітників дільниці для виконання заявки». Відповідно до копії службової записки начальника дільниці [PERSON] від 07.02.2019р., у зв`язку з відсутністю на роботі з 13-30год. до 17-00год. робітника [PERSON] просить вважати прогулом та звільнити його за статтею. Неодноразово мали місце порушення виробничої дисципліни. Відповідно до копії наказу першого заступника директора КП «Житлосервіс «Світанок» [PERSON] №69 від 07.02.2019р. «Про застосування дисциплінарного стягнення у зв`язку з порушенням виробничої дисципліни», наказано 07.02.2019р. для робочого дільниці №2 [PERSON] вважати прогулом та звільнити [PERSON] за прогул без поважної причини згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Відповідно до копії протоколу засідання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації КП «Житлосервіс «Світанок» Луганської обласної профспілкової організації робітників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення №4 від 07.02.2019р., постановлено надати згоду на звільнення робітника дільниці №2 [PERSON] згідно ст.40 п.4 КЗпП України за прогули без поважної причини. Відповідно до копії наказу першого заступника директора КП «Житлосервіс «Світанок» [PERSON] . №15-к від 07.02.2019р. «Про звільнення», звільнено [PERSON] робочого комплексного обслуговування та ремонту будинків дільниці №2 з 07.02.2019р. згідно п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважної причини. Відповідно до довідки про середньомісячну заробітну плату №126 від 19.02.2019р., виданої КП «Житлосервіс «Світанок», [PERSON] працював в КП «Житлосервіс «Світанок» з 04.12.2017р. по 07.02.2019р., заробітна плата за грудень 2018р. 2981,14грн. (20 робочих днів згідно графіка роботи, 12 днів фактично відпрацьовано); січень 2019р. 6135,26грн.; середньоденна заробітна плата 276,25грн.. Відповідно до довідки Первинної профспілкової організації КП «Житлосервіс Світанок» б/н, [PERSON] перебував на профспілковому обліку ППО КП «Житлосервіс Світанок» з 04.12.2017р. по 07.02.2019р. Таким чином, судом було встановлено, а сторонами не оспорюється, що наказом від 07.02.2019р. №15-к «Про звільнення», за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, [PERSON] було звільнено з посади робочого комплексного обслуговування та ремонту будинків дільниці №2 КП «Житлосервіс «Світанок» згідно п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважної причини. Спірним у зазначеній справі являється дотримання процедури розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу на підставі п.4 ст.40 КЗпП України з дотриманням усіх гарантій трудових прав працівника. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Статтею 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Відповідно до абз. 1 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992р. при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання\~\~ без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів,\~ чергової відпустки, залишення\~ роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після\~ закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] працював у КП «Житлосервіс «Світанок» робочим комплексного обслуговування та ремонту будинків №2. Робочим місцем [PERSON] являється уся дільниця та майстерня, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де робітники відпочивають, приймають їжу та зберігають робочий інструмент. 07.02.2019р. після обіду, приблизно о 13-30год. [PERSON] надійшов дзвінок від безпосереднього керівника [PERSON] , який повідомив про необхідність виходу за заявкою мешканця будинку за адресою: [ADDRESS] для виконання ремонтних робіт. У судовому засіданні, з пояснень свідка [PERSON] судом встановлено, що приблизно о 14-00год. [PERSON] пішов у невідомому напрямі з роботи і більше не повернувся. Суд критично відноситься, як до показань свідка [PERSON] , так і до показань свідка [PERSON] та позивача [PERSON] , які стверджують про вихід [PERSON] за адресою заявки. Оскільки предметом позову є дотримання процедури звільнення суд вважає за доцільне більш детально приділити увагу саме звільненню позивача [PERSON] , а не металізуванню його місцезнаходження в цей час. Так, з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що вони приїздили з перевіркою перебування [PERSON] у майстерні за адресою: [ADDRESS] , буд. 18 приблизно о 14-45год.. При цьому, будь-яких інших перевірок у цей день не проводилось, інші уповноважені особи до майстерні не приходили. Тобто, факт прогулу без поважної причини, який на думку керівників [PERSON] допустив у цей день, ними було встановлено о 14-45год. і саме з цього часу починається відлік передбаченого, законодавством строку відсутності на роботі. Будь-яких актів про відсутність [PERSON] на робочому місці не складалось, про що свідчать матеріали справи та пояснення свідків. О 16-20год. керівники КП «Житлосервіс «Світанок» звернулись до [PERSON] , яка також являється головою профспілкової організації, зі службовими записками про звільнення. Відразу ж було зібрано засідання профспілкового комітету та надано згоду на звільнення [PERSON] , внаслідок чого видано оскаржувані накази про звільнення. Суд зауважує, що підприємством не було дотримано усіх вимог щодо процедури звільнення позивача за п.4 ст.40 КЗпП України. Вирішальним у даному випадку є та обставина, що від позивача [PERSON] не було відібрано письмові пояснення щодо відсутності на роботі, та те, що сумарна відсутність [PERSON] не перевищила трьох годин, які згідно вимог чинного законодавства можуть вважаться прогулом. Більш того, всупереч законодавству, профспілковий орган не запросив [PERSON] на засідання та не вислухав його. І в цей же день [PERSON] було звільнено. Суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача щодо дотримання процедури звільнення з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про порушені трудові права позивача [PERSON] у даному випадку. Підсумовуючи викладене суд зазначає, що накази КП «Житлосервіс «Світанок» №69 від 07.02.2019р. «Про застосування дисциплінарного стягнення у зв`язку з порушенням трудової дисципліни» та №15-к від 07.02.2019р. про звільнення [PERSON] на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважної причини не відповідають чинному законодавству, є незаконними та необґрунтованими в частині звільнення позивача [PERSON] та порушення ним трудової дисципліни. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] слід поновити на роботі на посаді робочого комплексного обслуговування і ремонту будинків дільниці №2 КП «Житлосервіс «Світанок» м. Сєвєродонецьк Луганська область з 08.02.2019р.. Згідно із ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Відповідно до п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9, при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій\~ непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року №348). Визначаючи розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу по день винесення рішення суду, суд враховує, що позивач [PERSON] був звільнений 07.02.2019р., тобто його вимушений прогул розпочався 08.02.2019р.. Отже, розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу позивача має обчислюватися з 08.02.2019р. по 08.07.2019р. (день проголошення цього рішення суду). Здійснення розрахунків середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Аналогічна позиція щодо розрахунку розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку викладена у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015р. по справі № 6-195цс134. Середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 276,25грн., що підтверджується довідкою КП «Житлосервіс «Світанок» №126 від 19.02.2019р.. Час вимушеного прогулу позивача за період з 08.02.2019р. по 08.07.2019р., тобто станом на час винесення судом цього рішення, складає: 15 робочих днів у лютому 2019 року, 20 робочих дні у березні 2019 року, 21 робочих днів у квітні 2019 року, 21 робочих днів у травні 2019 року, 18 робочих днів у червні 2019 року та 6 робочих днів у липні 2019 року. В кінцевому підсумку, час вимушеного прогулу позивача складає 101 робочий день. Отже, 101 робочих днів затримки слід помножити на 276,25грн. середньоденної заробітної плати позивача, що складає 27901,25грн. середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Саме у вказаному розмірі слід задовольнити відповідні позовні вимоги. При цьому, із змісту п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999р. вбачається, що справляння та сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, а отже суд визначає суму до стягнення без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позовні вимоги задоволені, позивача було звільнено від сплати судового збору, у зв`язку із чим судові витрати у розмірі 768,40грн. відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача КП «Житлосервіс «Світанок» м. Сєвєродонецьк Луганської області в дохід держави. На підставі п. 2, 4 ч. 1 ст.430 ЦПК України, суд також вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення в частині поновлення позивача на роботі, а також в частині стягнення з КП «Житлосервіс «Світанок» м. Сєвєродонецьк Луганської області на користь позивача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в межах одного місяця.

Outcome: approved