Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Сидоренко Н.О., звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , квартиру [ADDRESS] , загальна площа якої складає 43,5 кв.м., з житловою площею 27,3 кв.м. Визнати за нею право власності на 1/2 часку зазначеної квартири та стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у сумі 4000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 21 серпня 2010 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15 лютого 2019 року рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі, 27 серпня 2012 року, ними було придбано майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за відповідачем. Після розірвання шлюбу з відповідачем не вирішено питання щодо поділу їх спільного майна, тому вона вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилась у адресованій суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився у адресованій суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Та просив стягнути з нього судові витрати у розмірі 50 % від заявленої суми, а саме у розмірі 3045,00 грн.. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. З норм ст. ст. 69,70 СК України вбачається, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Аналогічні норми містить ЦК України (ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Так, з матеріалів справи вбачається, що з 21 серпня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, Серія [NUMBER] , виданого 21 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управляння юстиції Херсонської області. Від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . 27 серпня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Сушко С.В., відповідач [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . 15 лютого 2019 року рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За таких підстав, аналізуючи наведенні норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що відповідач визнав заявлені проти нього позовні вимоги, крмі того спірне нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS] , набута подружжям за час шлюбу, тобто є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, а тому підлягає поділу за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України, та ст. 372 ЦК України, та оскільки жодним з подружжя не доведено наявності підстав відступу від засади рівності часток при поділі спірного майна, суд здійснює поділ спільного майна подружжя та визнає за кожним з подружжя право власності на 1/2 частку спірного нерухомого майна припинивши право спільної сумісної власності подружжя на зазначене нерухоме майно, задовольнивши позов у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною першою ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 2, ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги до розгляду справи по суті, суд стягує з нього на користь позивачки 50 % сплаченого нею судового збору, а саме у розмірі 1045,00 грн. (2090,00 грн. / 50% = 1045,00 грн.), інші 50% відсотків судового збору підлягають поверненню позивачці з державного бюджету. А також з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких зменшено за заявою відповідача, а саме у розмірі 2000,00 грн. (4000,00 грн. / 50% = 2000,00 грн.). Виходячи з викладеного,

Outcome: approved