Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] 19 грудня 2013 року звернулася до суду з заявою, в якій просила визнати [PERSON], [INFO], надієздатним, а також призначити її його опікуном. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що [PERSON] доводиться їй двоюрідним братом. [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства. Причиною інвалідності [PERSON] є хронічне психічне захворювання, у зв'язку з яким він перебуває на диспансерному обліку в Харківському міському психоневрологічному диспансері №3, а на даний час перебуває на лікуванні у 2-му відділенні Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3. Захворювання [PERSON] призводить до того, що він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та піклування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. Батьки [PERSON] померли. Заявник в судове засідання не з'явилася, 23 травня 2014 року подала до суду заяву, в якій просила її вимоги задовольнити в повному обсязі та справу розглядати за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. 13 травня 2014 року до канцелярії суду було подано заяву, в якому представник заінтересованої особи просив задовольнити заяву. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №203 від 06.03.2014 року підтверджується, що у [PERSON], на даний час виявляються ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїчної. За своїм психічним станом [PERSON] на даний час не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Такими чином, оскільки [PERSON] внаслідок стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, є підстави для прийняття рішення про визнання його недієздатним. Як убачається з подання опікунської ради адміністрації Московського району Харківської міської ради, Опікунська рада вважала можливим призначити опікуном над [PERSON] [PERSON] З наданих до подання матеріалів убачається, що [PERSON] працює, отримує заробітну плату, згідно медичного висновку стан її здоров'я задовільний, до кримінальної відповідальності не притягувалася, характеризується позитивно. Умови проживання сім'ї потенціального опікуна вивчені. [PERSON] ознайомлено з правами та обов'язками опікуна, протипоказань не виявлено. З підстав, передбачених ст.ст. 41, 58, 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та за поданням органу опіки та піклування призначає опікуна. Розглядаючи заяву про призначення опікуна, суд враховуючи положення ст.ст. 63, 64 ЦК України, не встановив обмежень щодо можливості призначення [PERSON] опікуном. На підставі викладеного та

Outcome: approved