Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON], в інтересах свого чоловіка [PERSON], звернулась до суду із наведеним позовом та зазначила, що за договором дарування від 03.03.2005 [PERSON] подарувала відповідачам [PERSON] 16 /100 ідеальних часток житлового будинку № 26 по вул. Бистрянській в с. Клітчин Житомирського району, що належав на праві спільної сумісної власності подружжю [PERSON] та [PERSON] У подальшому договір дарування визнано судом недійсним. Втім після укладання договору нові співвласники і сама [PERSON] отримали свідоцтва про право власності на частину спірного житлового будинку з урахуванням подарованої їм частки, а [PERSON] ще й земельну ділянку. Оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків (ч.1 ст.216 ЦК України), то право власності [PERSON] підлягає відновленню шляхом визнання недійсними правовстановлюючих документів та відповідних рішень ради. Представник позивача позовні вимоги підтримала. Пояснила, що внаслідок визнання договору дарування недійсним фактично відбулося повернення сторін у первісний стан (реституція), а тому позов підлягає до задоволення, оскільки вимоги є похідними. [PERSON] та його представник позов не визнали. Зазначили, що [PERSON] предявила позов в інтересах чоловіка і до самої себе, проте себе відповідачем не зазначила. Не вказала яким чином були порушені права позивача отриманням відповідачем державного акту на земельну ділянку. При розгляді позову про визнання договору дарування реституція не застосовувалася. Відповідач також вказав на відсутність будь-яких доказів належного обґрунтування [PERSON] позовних вимог. Вважає, що права останньої не були порушені, а тому нема підстав для задоволення позову. Просив застосувати строки позовної давності. [PERSON] у письмовій заяві до суду позов визнала, просила розгляд справи проводити без її участі. Представники виконавчого комітету [PERSON] сільської ради, третьої особи також просили розглядати справу за їх відсутності, у розгляді якої покладаються на розсуд суду. Дослідженим матеріалам справи відповідають цивільні правовідносини. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Зі змісту рішення Апеляційного суду Житомирської області від 22.01.2015 вбачається, що [PERSON], за письмовою згодою [PERSON], від 03.03.2005 року подарувала 16/100 частин наведеного житлового будинку №26 по вул. Бистрянській [PERSON] і О.О., який належав подружжю [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Проте судом було встановлено, що з причин стійких психічних розладів [PERSON] на той час не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому договір дарування частини спірного будинку був визнаний судом недійсним. Реституція судом не застосовувалася, оскільки [PERSON] не був стороною договору (а.с.7-8). Ст. 16 ЦК України передбачені засади захисту права власності. Зокрема,\~ст.387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Згідно із ч. 1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;\~\~вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Таким чином добросовісне набуття в контексті ст.388 ЦК можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з незаконного володіння. Аналогічні роз'яснення містяться у п. 10\~ постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», а тому твердження позивача, що за наслідками визнання недійсним судом наведеного договору дарування сторони фактично повернуто у первісний стан шляхом реституції, є помилковим. Суд розглядає позов у межах заявлених вимог. Спосіб захисту своїх прав обирає саме позивач. Оскільки позивач не порушував питання про витребування майна у набувачів, суд позбавлений можливості вирішувати таке питання за власною ініціативою. Решта позовних вимог щодо до спірного нерухомого майна (визнання недійсними свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок у звязку із добудовою згідно нових ідеальних часток співвласників, а саме: [PERSON] 37/100, [PERSON] 5/100 та [PERSON] 58/100 ідеальних часток, визнання недійсним рішенням 22-ої сесії 5-го скликання ради від 18.04.2008 року про передачу [PERSON] безкоштовно в приватну власність земельну ділянку розміром 0,06 га для обслуговування ? частини житлового будинку та інші) є похідними від його витребування у нових набувачів. Слушними є твердження представника [PERSON] про те, що [PERSON], вимагаючи визнання недійсним також і свого свідоцтва про право власності на будинок, не зазначила себе стороною у справі. Клопотання про притягнення її як відповідача перед судом не порушувалося.

Outcome: dismissed