overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року заявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні змінила розмір заявлених вимог, і просила визначити аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони з 23.08.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В цьому шлюбі у них [INFO] року народився син [PERSON] (див. свідоцтво про народження). За поясненнями позивача, шлюб між сторонами фактично розпався, вони проживають окремо, дитина залишилась з нею і повністю нею утримується, батько участі в утриманні дитини не приймає. Факт проживання дитини з матірю підтверджується довідкою з місця проживання. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань. Позивач пояснила, що дохід відповідача в силу роду занять мінливий, але достатній для того, щоб надавати необхідну допомогу на утримання дитинию. За таких обставин, визначення аліментів в твердій грошовій сумі відповідає вимогам ст. 184 СК України. Виходячи з віку, стану здоровя відповідача, відсутності у нього на утриманні інших осіб, як про повідомила позивач, з урахуванням віку дитини, даних про позивача, суд знаходить заявлений розмір аліментів таким, що є необхідним і достатнім для врегулювання спору по суті. Отже, позов підлягає задоволенню. За такого трішення, витрати у справі суд покладає на відповідача [PERSON], відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року заявила позов, за яким просила розірвати шлюб, що був укладений між сторонами, та покласти на відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 33 % від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлено таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2002 року, в цьому шлюбі у них народились діти: [PERSON] - [INFO] року; [PERSON] - [INFO] року (а.с. 3, 4, 5). За позовною заявою, сторони припинили шлюбні відносини з 2009 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти залишились з матір'ю, поновлювати відносини сторони не бажають, відповідач будь-якої участі в утриманні дітей не приймає, є працездатним, фінансових зобов'язань перед іншими особами не має. Вимоги позову, за наведених обставин, правильно засновані на приписах ст.ст. 105, 112, 180, 181, 184 СК України. Заявлений розмір аліментів, на думку суду, є виваженим та реальним до виконання, виходячи з даних про особу позивача, відповідача та їх дітей, як вони викладені в позовній заяві та слідує з матеріалів справи. Отже, позов може бути задоволено на підставі вказаних норм закону. Судові витрати у справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року заявила позов про визнання її колишнього чоловіка [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позов мотивований тим, що відповідач хоч і зареєстрований за адресою квартири проте в ній не проживає, добровільно знятись з реєстрації місця проживання не бажає, що в свою чергу створює позивачу, як власнику майна, перешкоди в користуванні, розпорядженні власністю. [PERSON] подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. [PERSON] також надіслав заяву, за якою просить розглянути справу без його участі, щодо рішення у справі поклався на розсуд суду. Судом встановлено таке. Квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2004 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф. за реєстровим №3253, належить на праві власності [PERSON] Дане право підтверджене також рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2016р. З довідки балансоутримувача будинку від 21.12.2016 р. (ф.3), вбачається, що у вказаній квартирі, разом з власником та іншими членами сім'ї, з 09.11.2004 року зареєстрований [PERSON] на правах чоловіка (члена сім'ї) власника. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі з жовтня 2003 року по жовтень 2013 року, відповідач в квартирі не проживає. Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача та членів його сім'ї додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо, а також створює перешкоди у розпорядженні цим майном. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування житловими приміщеннями квартири [ADDRESS] Отже, позов підлягає задоволенню. Витрати понесені позивачем на забезпечення розгляду справи, за вказаного рішення, мають бути компенсовані їй відповідачем відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року заявила позов про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, а відповідач їх визнав. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 10.07.2011 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], яка народилася [INFO], сторони з лютого 2016 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з матір'ю, батько приймає участь в утриманні та вихованні дитини, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про відновлення дошлюбного прізвища та перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року заявила позов про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Разом з тим вона просила відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». [PERSON] надіслала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, та не заперечував проти задоволення його вимог. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 06.08.2014 року, від шлюбу дітей не мають, сторони наприкінці 2016 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Підлягає задоволенню і клопотання позивача про відновлення дошлюбного прізвища, відповідно до ст. 113 СК України. За вказаного рішення, витрати понесені позивачем на забезпечення розгляду справи, мають бути їй компенсовані відповідачем, відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що він із відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008р., за час якого придбали квартиру №49, що знаходиться за адресою: вул. Космонавтів, 16/9 в м.Житомирі. На даний час шлюб між ними розірвано та між сторонами виник спір з приводу поділу майна. Оскільки спірна квартира двокімнатна і обидві кімнати суміжні, тому неможливо їх виділити в натурі без втрати їхнього цільового призначення, позивач просив суд визнати за ним та за відповідачкою право власності на квартиру №49, що знаходиться за адресою: вул. Космонавтів, 16/9 в м.Житомирі по 1/2 за кожним. Також позивач просив суд врахувати, що він не має коштів для сплати відповідачці за 1/2 спірної квартири, а також не має іншого житла. В судове засідання сторони не з»явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач позов підтримав, а відповідач визнала (а.с. 25, 26). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2008р. по 11.01.2017р. (а.с. 32), за час якого придбали квартиру №49, що знаходиться за адресою: вул. Космонавтів, 16/9 в м.Житомирі (а.с. 8-9). Також під час перебування у шлюбі, 03.07.2010р., у сторін народився син [PERSON] (а.с. 5, на звороті). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності. Статтями 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1, ст. 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою , крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ч. 4 ст. 71 СК України). Як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділена в натурі бути не може в силу своїх технічних характеристик; позивач не бажає грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру та те, що інше житло у нього відсутнє, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати право власності за [PERSON] та [PERSON] на квартиру №49, що знаходиться за адресою: вул. Космонавтів, 16/9 в м.Житомирі по 1/2 частини кожному, без реального поділу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання зі своєю матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. На час смерті [PERSON], він із своєю сім'єю проживали в одному будинку за адресою: [ADDRESS]. Однак, проживаючи з матір'ю, був зареєстрований за іншою адресою: [ADDRESS]. Після смерті матері відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 2,1304 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чернелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області. Він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. Однак, не має можливості оформити спадщину після смерті матері, оскільки не був зареєстрований за однією адресою з нею, а тому просить заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Представник Чернелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], постійно проживав із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], на день її смерті в [ADDRESS]. Дані обставини стверджуються поясненнями заявника, показаннями свідків [PERSON], [PERSON]; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 03.10.1974 року Красилівським відділом ЗАГС, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданим 18.05.2016 року Чернелівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.12.2016 року; довідкою виданою 09.12.2016 року виконавчим комітетом Чернелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області №1328. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що передбачено ч.2 ст.256 ЦПК України. . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року звернувся до суду з заявою, з урахуванням уточнень до якої, просив встановити факт, що записані в записі акті про шлюб №10-171 від 15 листопада 1949 року, зробленого в СільЗАГСі с. Сологубівка Роменського району Сумської області, [PERSON], [PERSON]., є [PERSON], померлий [INFO] року, [PERSON], померла [INFO] року, відповідно. Вимоги мотивовані тим, що описки допущені в документах батьків заявника, не дозволяють визначити обсяг спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON], а відповідно належним чином прийняти спадщину. Заявник подав клопотання, за яким на вимогах заяви наполягав, та просив розглянути справу без його участі. Представники заінтересованих осіб в суд не з'явились, заперечень на заяву не надходило. Судом встановлено таке. [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 6). [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 7). До майна останнього в Роменській міській державній нотаріальній конторі 02.06.2009 року відкрито спадкову справу №228/2009. З огляду на спадкову справу вбачається, що єдиним спадкоємцем є син померлого [PERSON] Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.10.2013 року було встановлено факт, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] Підставою для звернення до суду, як це вбачається з рішення, було те, що в приватних документах батьків заявника були допущені описки (орфографічні помилки). Відповідно до запису про шлюб № 10-171, що наданий ВРАЦС по Роменському району 15.11.1949 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, у зв'язку з чим остання взяла прізвище чоловіка «[PERSON]». Такі ж дані зазначені в записі про народження заявника в розділі відомості про батьків (а.с.21 на звороті). Оскільки, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками заявника, то з урахуванням наведенного, суд приходить до висновку, що саме цих осіб і стосується наведений запис про шлюб, тобто дані особи перебували в зареєстрованому шлюбі. Внести зміни в запис, не вбачається за можливе, оскільки особи яких він стосується померли. До такого ж висновку прийшов і Святошинський районний у місті Києві ВДРАЦС за результатами розгляду відповідного звернення заявника. Між тим, з огляду на матеріали спадкової справи, вбачається встановлення данного факту має значення для визначення обсягу спадкового майна, оскільки батьки заявника проживали разом і частина майна було оформлена на матір, після смерті якої це майно на батька не переоформлялось. Тому, суд знаходить заяву обгрунтованою і такою, що може бути задоволена в порядку і на підставі ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений ним з [PERSON] Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягав. Відповідач надіслала заяву, за якою проти задоволення позову не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача [PERSON] вимоги позову визнав. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають в шлюбі з 27.07.2015 року, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. З вересня 2015 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спору про місце проживання дитини та майнового спору на даний час не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений ним з [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав. [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти задоволення його вимог. Представник відповідача [PERSON] підтримав позицію свого довірителя. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 27.10.2012 року, від шлюбу дітей не мають, сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Судові витрати у справі, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений ним з [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, просила їх задовольнити за підстав наведених в заяві і заявила, що шлюб фактично розпався через подружню зраду з боку відповідача. [PERSON] заперечувала проти позову і пояснила, що у відносинах з чоловіком у неї дійсно є певні проблеми, що повязані з тим, що сторони проживають окремо в різних країнах, проте вона кохає чоловіка і вважає, що шлюб можна зберегти. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 13.06.2003 року, на що вказує свідоцтво про шлюб, (а.с. 5), від шлюбу мають сина [PERSON], який народився [INFO]. ( див. свідоцтво про народження - а.с. 6). За поясненнями сторін, позивач з серпня 2013 року постійно проживає в Німеччині, відповідач же разом з дитиною, за винятком нетривалого часу перебування з чоловіком, проживають в Україні. Сторона позивача наполягає, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені в 2015 році. Доказів на спростування такої заяви відповідачем не надано. Крім того, судом на задоволення клопотання відповідача надавався час для примирення, проте за поясненнями представника позивача таке примирення між сторонами не відбулось, відповідач же і її представник, в судове засідання, після закінчення строку на примирення, не зявились, пояснень з цього приводу не надали. За наведених обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про перерозподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений ним з [PERSON] Ухвалою суду, на задоволення клопотання відповідача, сторонам було надано час на примирення. Після закінчення вказаного строку [PERSON] надіслав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, зазначивши, що примирення не відбулося, просив розглянути справу без його участі. [PERSON] в суд не з'явилась, про причини неявки не повідомила, заперечень до позову не надходило. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 06 червня 2014 року, на що вказує свідоцтво про шлюб, (а.с. 6), від шлюбу мають сина [PERSON], який народився [INFO] року (див. свідоцтво про народження). За позовною заявою, сторони з січня 2016 року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, дитина залишилась з матір'ю, підстав для поновлення відносин позивач не вбачає. Даних про наявність спорів щодо утримання, виховання дитини, майнового спору заява не містить. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved