Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування арешту майна та заборони його відчуження. Свої вимоги мотивували тим, що у їх спільній сумісній власності перебуває квартира [ADDRESS] (стара адреса [ADDRESS]). Під час підготовки документів для продажу квартири позивачі дізналися про її арешт, який накладено Барською державною нотаріальною конторою 28.03.2008 за № 6898146,ВП 8225922, на підставі судового наказу виданого 27.12.2007 Барським районним судом Вінницької області у справі за заявою «Бартеплокомуенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. 16.07.2008 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Барського РУЮ відкрите виконавче провадження з приводу виконання судового наказу. В ході виконавчого провадження, постановою від 18.03.2008 накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належне боржникам [PERSON] , [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження вказаного майна. Оскільки виконавче провадження № 8225922 завершено, то 25.12.2008 постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Барського РУЮ виконавчий документ повернутий до суду. Повторно судовий наказ до виконавчої служби не надходив та на виконанні не перебуває. Відповідачі повністю погасили заборгованість , «Бартеплокомуенерго» жодних претензій до них не має, а тому відсутні підстави для існування арешту майна, який порушує їх права та інтереси. Вказане і стало підставою для звернення до суду з цим позовом, а тому з посиланням на положення ст. 391 ЦК України позивачі просять позов задовольнити. У судове засідання представник позивачів [PERSON] не з`явився, подав заяву про те, щопозовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити, розглядати справу у його відсутність. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, відзиву на позовну заяву не надіслали, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Представник Барського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Мориляк В.М. у судове засідання не з`явився,подав заяву про те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просив розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, Барським районним судом Вінницької області 27.12.2007 видано судовий наказ у справі за заявою «Бартеплокомуенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. 16.07.2008 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Барського РУЮ було відкрите виконавче провадження з приводу виконання вище вказаного судового наказу (ВП № 8225922) та постановою від 18.03.2008 накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належне боржникам [PERSON] , [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження вказаного майна. Оскільки виконавче провадження № 8225922 завершено, то 25.12.2008 постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Барського РУЮ виконавчий документповернутий до суду. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 188876401 від 15.11.2019 обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстровано 28.03.2008 за № 6898146 реєстратором: Барська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника і заборону його відчуження, 3/247, 18.03.2008, Відділ державної виконавчої служби Барського РУЮ; об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, [ADDRESS] та [PERSON] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, [ADDRESS] ). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (стара адреса [ADDRESS]). Отже, у позивачів наявні перешкоди у використанні та розпорядженні своє власністю в зв`язку з накладенням арешту на майно. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною першою та другою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно з частиною першою та другою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Крім того, положеннями ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено випадки коли арешт знімається згідно постановою виконавця, в інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. З наведених норм законодавства слідує, що власник майна, який вважає, що обмежується його право власності, зокрема і в частині розпорядження таким майном, у разі неможливості захистити свої права в позасудовому порядку, може вимагати усунення наявних перешкод у здійсненні свого права користування та розпорядження майном, зокрема шляхом скасування арешту. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 29.11.1996 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки КП «Барське районне БТІ» № 162 від 04.11.2019 квартира [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Барською міською радою 29.11.1996 згідно з розпорядженням за № 90 від 29.11.1996. Примітка: в дійсності по лану БТІ квартира [ADDRESS] . Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною другою статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав перебування майна позивачів під арештом, оскільки такий арешт порушує права позивачів щодо розпорядження своєю власністю, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved