Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

[PERSON] 26 лютого 2020 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] , та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000,00 грн. щомісячно; та на її утримання у розмірі 3000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина. Дитина є інвалідом з дитинства та перебуває цілком на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримування дитини. Крім того, на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною-інвалідом, тому позбавлена можливості працювати та заробляти грошові кошти. У судове засідання позивачка не з`явилась. Її представник адвокат Осокін С. Ю. у судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що малолітній [PERSON] , [INFO] , є дитиною інвалідом, потребує постійного лікування і догляду, на що необхідні значні грошові кошти. Відповідач у судове засідання не з`явився. Надав відзив на позов, згідно якого вказував, що на даний час він не працює, не є підприємцем та перебуває на обліку у центрі зайнятості. Розмір аліментів, визначений позивачкою у позові, є занадто великим та він не має змоги сплачувати аліменти на утримання дитини та кошти на утримання дружини у загальному розмірі 8000,00 грн. щомісячно. З урахуванням того, що дитина є інвалідом, він згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 2000,00 грн., що є більшим ніж рекомендований розмір аліментів на одну дитину. Кошти на утримання дружини він має змогу сплачувати у розмірі 700,00 грн. щомісячно. Твердження позивачки про те, що він добровільно не утримує дитину не відповідає дійсності. У зв`язку з вищенаведеним, позов визнає частково, просить стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, та кошти на утримання позивачки у розмірі 700,00 грн. до досягнення дитиною шестирічного віку. В іншому просив відмовити. Справу просив розглянути у його відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 жовтня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №301. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Згідно виписок із медичною карти амбулаторного хворого, [PERSON] , [INFO] , має діагноз: затримка статико-моторного та психо-мовного розвитку у дитини з врадженими вадами розвитку (не завершення м`якого і твердого неба). Згідно посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною-інвалідом з дитинства. Згідно з наказом №106-В КНП «Центральна районна лікарня Подільського району Куяльницької сільської ради», [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною до досягненню нею шестирічного віку. Період відпустки з 07 червня 2019 року по 02 червня 2020 року. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №40332 від 10.04.2020 року, у [PERSON] за період з 1 по 4 квартал 2019 року інформація про доходи відсутня. Згідно довідки Подільського міськрайонного центру зайнятості №312 від 12.05.2020 року, [PERSON] перебуває на обліку як безробітний з 13 квітня 2020 року. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.04.2020 року, записів щодо [PERSON] у реєстрі не знайдено. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний Бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд бере до уваги положення п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Враховуючи викладене, беручі до уваги те, що дитина має статус «дитина-інвалід» та потребує постійного догляду і матеріального забезпечення, враховуючи матеріальне положення відповідача, який є безробітнім, суд вважає, що розмір аліментів визначений позивачкою є занадто великим для відповідача, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3000,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону. Враховуючи участь обох батьків в утриманні дитини, суд вважає, що місячний розмір коштів на утримання дитини буде забезпечувати інтереси дитини та відповідати положенням статті 182 СК України. Одночасно суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 26.02.2020 року. Відповідно до ч.3 ст. 84 Сімейного кодексу України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Відповідно до ст. 77 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню кошти на утримання позивачки, як дружини, з якою проживає дитина, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною 6-річного віку, враховуючи, що дитина є інвалідом та потребує постійного догляду. При таких обставинах, позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840,80 грн. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подав суду: розрахунок наданих послуг адвокатом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; копії квитанцій, відповідно до якої позивач сплатила адвокату Осокіну С. Ю. 4000,00 грн. Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги. При таких обставинах, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Outcome: partial