Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] 29 травня 2018 року звернувся до суду з позовом до Поштамту ЦВЗ №1 Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, спричиненої невиконанням зобов?язань перед позивачем по доставці підписного видання та відсутністю відповіді на запити позивача. Позивач просить (далі мовою оригіналу): «1. Признать платную услугу Почтамта, ЦОС №1 Одесской дирекции ПАО «Укрпочта» по доставке мне в течении 2017г. газеты «Секретные материалы 20 века» исполненной ненадлежащим качеством и не в полном объеме. 2. В связи с предоставлением ответчиком мне, как потребителю его платных услуг по доставке мне газеты «Секретные материалы 20 века» услуги ненадлежащего качества и не в полном объеме, а также за непредоставление каких-либо ответов на два моих мотивированных заявления на имя руководителя почтовой структуры…взыскать с ответчика нанесенный мне моральный и материальный вред в размере установленный мною в ходе разбирательства моего искового заявления, моим соответствующим заявлением суду». Ухвалою суду від 31 травня 2018 року позовну заяву залишено без руху. 22 червня 2018 року до суду надійшли заперечення на ухвалу суду, в яких позивач просить розглянути справу по суті. Ухвалою суду від 23 червня 2018 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи. 23\~жовтня 2018\~року від\~Одеської дирекції\~Публічного акціонерного\~товариства «Укрпошта»\~до суду\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву.\~Зазначили,\~що порядок\~розповсюдження періодичних\~друкованих видань\~за передплатою,\~затверджена наказом\~Українського державного\~підприємства поштового\~зв`язку «Укрпошта»\~(правонаступником\~якого є\~ПАТ «Укрпошта»)\~№ 100\~від 16.02.2015\~року.\~Відповідно до\~вищезазначеного порядку\~вимоги,\~пред`явлені\~передплатником щодо\~невручення газет\~приймаються протягом\~одного місяця\~з дня\~неодержання номера.\~Таким чином\~Позивач пропустив\~термін встановлений\~для заявлення\~відповідних вимог. Крім цього, відповідно до повідомлення Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса», відправленого електронною поштою Відповідачеві 16.04.2018 року, замість газети « [INFO] », яка передплачена Позивачем, за ініціативи редакції зазначеного видання проведена заміна передплачених номерів за період з липня по грудень 2017 року наступним чином: -Журнал «X files Секретные материалы 20 века. Досье» замість газети «X files Секретные материалы 20 века» - номери 1/2017, 6/2016 передплатникам липня 2017 року, номер 5/2016 передплатникам серпня 2017 року номер 8-10/2016 передплатникам серпня-вересня 2017 року. -Журнал «Криминальный отдел» замість газети « [INFO] » - номери 1/2016, 1/2017 передплатникам жовтня 2017 року, номери 6/2016, 5/2016 передплатникам листопада 2017 року, номер 4/2016 передплатникам грудня 2017 року. Виходячи з цього заміна номерів одного видання іншими відбувалось з обставин, що не залежали від позивача. Зазначені номери інших видань були доставлені Позивачу. 26 жовтня 2018 року від [PERSON] надійшло (далі мовою оригіналу): «Возражение на отказ председательствующего в суд. заседании от 10.10.18г. удовлетворить и приобщить к материалам дела расширение исковых тренований к ответчику заявленим согласно ч. 2 ст.31 ГПК Украины право изменить предмет или основания исковых требований». Разом з заявою від 26 жовтня 2018 року надійшла заява (далі мовою оригіналу): «Расширение (змінено на Изменение) исковых требований к ответчику по делу согласно ст.31 ГПК Украины и бесспорности того, что дополнительные «обстоятельства», которые должны быть рассмотрены судом являются предметом взаимоотношений сторон по делу, а дополнительные исковые требования регламентируются теми же двумя законами: ст. 3, п.2, ст.19, ст.21 и ст.24 ЗУ «О защите прав потребителей» и ст. ст. 14, 18, 20 и 25 ЗУ «Об обращениях граждан»», в яких зазначив наступне (далі мовою оригіналу): «Мои дополнительные претензии к ответчику явились следствием того, что анализируя оплату и объем услуг предоставленных им по двум моим заказным почтовым отправлением с уведомлением о вручении в Генконсульстве Республики Польша в г. Одеса от 24.12.2017 г. и от 21.07.18г. я обнаружил бесспорный факт нарушения ответчиком п.2 ст.19 и ст.21 ЗУ «О защите прав потребителей» в разрезе нарушения моих прав определять «объем» заказываемой мною услуги и «непрозрачности», мягко выражаясь, разной стоимости истребованной с меня оплаты заданные услуги….. ….16.08.18г. я зарегистрировал у ответчика свое заявление за № 2356 с данными претензиями и требованиями личного участия в рассмотрении данного заявления по его сути. Бесспорен факт того, что как не были направлены мне ответчиком «ответы» на мои заявления от 2.10.17г. за №1252, от 23.01.18г. за №9 так и мое заявление от 16.08.18г. за №2356 ответчик рассматривать не пожелал…Суммы возмещения нанесенного мне ущерба будут определены мною после ознакомления с «возражение» стороны ответчика на мои претензии к нему.» 17 грудня 2018 року від Одеської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» до суду надійшов Відзив на зміну позовних вимог. Зазначили, що в порушення ч.1 ст. 177 ЦПК України, Одеська дирекція Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» не отримувала всі документи, які позивач додав до зміни позовних вимог, тому надати заперечення до зміни вимог не є можливим. При цьому, додання копій всіх документів є обов`язком, а не правом позивача. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2018 року відмовлено у прийнятті заяви [PERSON] про зміну позовних вимог. 29 грудня від [PERSON] до суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2018 року. Постановою Одеського апеляційного суду від 09 липня 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2018 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про прийняття заяви про доповнення позовних вимог. Протокольною ухвалою суду від 10 січня 2020 року прийнято доповнення до позовних вимог. 10 січня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси призначено справу до розгляду по суті. 24 січня 2020 року від [PERSON] до суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 10 січня 2020 року. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року цивільну справу за апеляційною скаргою [PERSON] повернуто до Приморського районного суду м. Одеси для виконання вимог п. 15.11 Перехідних положень ЦПК України. 11 березня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси апеляційну скаргу [PERSON] повернуто апелянту. 26 червня 2020 року від Поштамт ЦОС №1 Одеської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» надійшов відзив на зміну позовних вимог. Зазначено, що позивачем не доведений факт вчинення відповідачем винного протиправного діяння стосовно [PERSON] . У позовній заяві взагалі не вказано у чому саме полягає протиправність діяння заподіювача моральної шкоди, не визначено наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В судовому засідання 14 січня 2021 року при розгляді справи по суті Позивач заявив усний відвід головуючому судді та своєю поведінкою не сприяв подальшому розгляду справи по суті. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 січня 2021 року у задоволені заяви [PERSON] про відвід судді Чернявської Л.М. відмовлено. Після виходу головуючого з нарадчої кімнати та оголошення ухвали з`ясовано, що позивач [PERSON] покинув залу судових засідань. Судом вирішено продовжити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів у письмовому провадженні без фіксації судового процесу. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд\~підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, вважає що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав. 07 грудня 2016 року [PERSON] оформив та сплатив в 20-му почтовому відділенні зв`язку м. Одеси річну підписку і доставку газети «Секретные материалы 20 века» 24 екземпляри газети зі сплатою вартості послуг у розмірі 269 грн.92коп. Газета «Секретные материалы 20 века» друкується два рази на тиждень, що не оскаржується учасника справи. За січень та лютий 2017 року [PERSON] отримав 4 номери газети, згодом ще два номера після чого позивач перестав отримувати газету «Секретные материалы 20 века». У зв`язку з чим, звернувся відповідним листом до начальника Поштамту ЦВЗ №1 Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта». Відповіді на заяву позивач не отримував, але 08 листопада [PERSON] знайшов у своєму поштовому ящику дві газети «Секретные материалы» з нумерацією 9-10/453/ та 11-12/454/ за травень та червень. Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин є договір який укладений між сторонами для оформлення річної підписки і доставки газети «Секретные материалы 20 века» між [PERSON] та Поштамту ЦВЗ №1 Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта». Згідно із частиною першою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ст.901 Цивільного кодексу України). Крім того, частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в\~статті 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. У частині другій\~статті 16 ЦК України\~визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Порушені право чи інтерес підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема\~статтею 16 ЦК України, але який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Згідно з п.3.5 Порядку розповсюдження періодичних друкованих видань за передплатою, затверджений наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» № 100 від 16.02.2015 року, за порушення умов передплати, зазначених у каталозі, в тому числі за вихід об`єднаних номерів періодичних друкованих видань, за невихід або несвоєчасний вихід періодичних друкованих видань, за зміну назви, форми та ліквідацію періодичних друкованих видань, за зміст анотації на періодичні друковані видання, що подається ним до каталогу, та зміст самих періодичних друкованих видань, а також за друк періодичних друкованих видань з поліграфічним браком відповідальність перед передплатниками несе Видавець. Згідно повідомлення Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса», замість газети « [INFO] », яка передплачена Позивачем, за ініціативи редакції зазначеного видання проведена заміна передплачених номерів за період з липня по грудень 2017 року наступним чином: -Журнал «X files Секретные материалы 20 века. Досье» замість газети «X files Секретные материалы 20 века» - номери 1/2017, 6/2016 передплатникам липня 2017 року, номер 5/2016 передплатникам серпня 2017 року номер 8-10/2016 передплатникам серпня-вересня 2017 року. -Журнал «Криминальный отдел» замість газети « [INFO] » - номери 1/2016, 1/2017 передплатникам жовтня 2017 року, номери 6/2016, 5/2016 передплатникам листопада 2017 року, номер 4/2016 передплатникам грудня 2017 року. Виходячи з цього заміна номерів одного видання іншими відбувалось з обставин, що не залежали від Відповідача. Зазначені номери інших видань були доставлені Позивачу, що не оскаржується самим Позивачем. Також, відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Суд бере до уваги, що в позовній заяві від 29 травня 2018 року, однією з позовних вимог була (далі мовою оригіналу): «В связи с предоставлением ответчиком мне, как потребителю его платных услуг по доставке газеты «Секретные материалы 20 века» услуги ненадлежащего качества и не в полном объеме, а также за непредоставление каких-либо ответов на два моих мотивированных заявления на имя руководителя почтовой структуры…взыскать с ответчика нанесенный мне моральный и материальный вред в размере установленный мною в ходе разбирательства моего искового заявления, моим соответствующим заявлением суду». В доповненнях до позовних вимог, які надійшли до суду 26 жовтня 2018 року від [PERSON] зазначено наступне (далі мовою оригіналу): «Суммы возмещения нанесенного мне ущерба будут определены мною после ознакомления с «возражение» стороны ответчика на мои претензии к нему.» Але до призначення справи до розгляду по суті, тобто до судового засідання, яке відбулось 10 січня 2020 року Позивач не уточнив позовні вимоги та не визначив обсяг матеріальної та моральної шкоди, не обґрунтував ці вимоги з посиланням на належні та допустимі докази. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не може збирати докази,\~що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). З урахуванням викладеного та зважаючи, що за порушення\~умов передплати,\~зазначених у\~каталозі,\~в тому\~числі за\~вихід об`єднаних\~номерів періодичних\~друкованих видань,\~за невихід\~або несвоєчасний\~вихід періодичних\~друкованих видань,\~за зміну\~назви,\~форми та\~ліквідацію періодичних\~друкованих видань,\~за зміст\~анотації на\~періодичні друковані\~видання,\~що подається\~ним до\~каталогу,\~та зміст\~самих періодичних\~друкованих видань,\~а також\~за друк\~періодичних друкованих\~видань з\~поліграфічним браком\~відповідальність перед\~передплатниками несе\~Видавець, а тому заявлений позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed