Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] 05.12.2013 року звернулась до Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину відповідно, з моменту подачі позовної заяви до суду до досягнення старшою дитиною повноліття та стягнення аліментів у розмірі 1/10 частки від заробітку (доходу) відповідача до досягнення молодшою дитиною віку трьох років. Позов засновано на положеннях статей 84, 104, 105, 110-112, 180, 184 Сімейного кодексу України і мотивовано тим, спільне життя з відповідачем склалося невдало, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим; від шлюбу сторони мають малолітню дитину, яка знаходиться на утриманні позивача, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторони в судове засідання не з'явились, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Сторони 24.09.2005 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 77 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (місце реєстрації - Добрівська сільська рада Сімферопольського району АР Крим). Вирішуючи спір, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило інтересам подружжя, що має істотне значення, в наслідок чого позов у відповідній частині підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком дітей: доньки, [PERSON], [INFO], доньки, [PERSON] [INFO]. Діти проживають з позивачем і перебувають на її утриманні. Відповідно до частини другої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (частини четверта і шоста статті 84 СК України). Статтею 77 СК України визначено, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно із частинами першою і другою статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідачем не надано доказів стосовно його матеріального становища; доказів стосовно стану здоров'я відповідача, наявності інших утриманців відповідач не надав і суд не встановив. В той же час відповідач є особою працездатного віку, зобов'язаний приймати участь для забезпечення нормальних умов розвитку і виховання дитини. Враховуючи викладене суд заявлений позов підлягає задоволенню, суд стягує з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки доходів відповідача. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуватимуться за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Також суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/10 частки заробітку до досягнення дитиною віку трьох років. Відповідно до частин перших статей 79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», на виконання частини четвертої статті 10 ЦПК України суд роз'яснює сторонам відповідальність за прострочення сплати аліментів: згідно із приписами статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Крім того суд роз'яснює сторонам положення частини першої статті 192 СК України, згідно із якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 229,40 грн. та на користь позивача у розмірі 229,40 грн. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved