Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

[PERSON] 21.05.2018 звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.12.2000, мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя між ними не склалося, вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, припинили підтримувати подружні відносини, а тому позивач дійшов висновку, що шлюб носить лише формальний характер, у зв'язку із чим змушений звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 21.05.2018 було відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче засідання. Ухвалою суду від 20.06.2018 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Разом зазначив, що вони з відповідачем дійсно не проживають разом, шлюбно-сімейні відносини не підтримують на та не ведуть спільного господарства з червня 2017 року. Пояснив, що строк на примирення їм не потрібен, він не вбачає за доцільне зберегти шлюб. При цьому зазначив, що наразі створив нову родину та має новонароджену дитину. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою. При цьому, [PERSON] через канцелярію суду було подано заяву, у якій остання підтримала позовні вимоги позивача та просила слухати справу за її відсутності. За таких обставин суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача. Заслухавши вступне позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 23.12.2000 було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1557, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать пояснення позивача у судовому засіданні, вони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства з осені 2016 року, намірів зберігати шлюб віни не мають. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів позивача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved