Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[INFO] помер [PERSON], [INFO], що стверджується витягом з ДРАЦС громадян про смерть № 00012130914, виданим 08.05.2013р. відділом ДРАЦС по Золотоніському району Золотоніського МРУЮ у Черкаській області. Померлий на день смерті був постійним жителем с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області. Померлий [PERSON] був рідним братом позивача по справі [PERSON]. Факт родинних відносин позивача з померлим стверджується рішенням Золотоніського міськроайонного суду від 04.12.2013 року справа № 695/4523/ 13-ц. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно у вигляді земельних ділянок: площею 2,1599 га, площею 2,1600 та, площею 2.1601 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані: Черкаська область. Золотоніський район, Вознесенська сільська рада, яку [PERSON] прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини до Золотоніської райдержнотконтори у встановленому законом порядку, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34021787 від 21.05.2013р. (спадкова справа №. 251/2013). До Золотоніської райдежнотконтори також звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину в зв'язку з відсутністю документів про родинні відносини та оригіналів Державних актів на землю, про що мається відповідна постанова. Позивач [PERSON] є інвалідом першої групи по зору, що стверджується довідкою ВТЭ-13 № 095291, виданою МСЕК від 04.05.1992 року. Позивач [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається із трьох земельних ділянок. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] ствердив позовні вимоги і пояснив, що позивач [PERSON] та померлий [PERSON] є рідними братами. Після смерті своєї дружини [PERSON] проживав один. Оскільки померлий та позивач доводяться один одному рідними братами, позивач по справі [PERSON] - його батько, є спадкоємцем за померлим братом, оскільки інших спадкоємців немає. Тому він повинен прийняти спадщину, а не [PERSON], яка являється сусідкою померлого [PERSON] і не може претендувати на спадщину. Просить суд винести відповідне рішення. Що стосується зустрічних позовних вимог, то він їх не визнає, оскільки вони протиправні по своїй суті. Не може сусідка, на його думку, виступати спадкоємцем людини, з якою вона не перебуває в родинних стосунках. При цьому він пояснив, що його дядько [PERSON] хворів останні два місяці перед своєю смертю. На той час його батько позивач [PERSON] не міг надати йому допомогу, оскільки є інвалідом першої групи по зору і сам потребує сторонньої допомоги. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали і пояснили, що [PERSON] жила із померлим [PERSON] по-сусідству. Після того, як померла дружина [PERSON], вона постійно допомагала [PERSON] на протязі 5 років. Вона йому готувала їжу, допомагала мазати хату. До нього ніхто не ходив із родичів. Він хотів подарувати їй будинок, але не встиг. Їй дуже прикро, що на даний час брат померлого може успадкувати його майно, адже він не допомагав померлому [PERSON], а тільки вона йому допомагала. Тому вона звернулася до суду із зустрічним позовом про усунення позивача [PERSON] від спадкування, оскільки, як вона розуміє, лише вона має право успадкувати його майно. При цьому [PERSON] заявила в судовому засіданні, що вони з померлим [PERSON] вели спільне господарство і проживали однією сім'єю. В судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом Вознесенська сільська рада в особі голови сільради та її секретаря позовні вимоги не визнали і пояснили, що [PERSON] не має права успадковувати за померлим [PERSON], оскільки у того є рідний брат [PERSON], який і повинен бути спадкоємцем свого брата. [PERSON] живе по-сусідству із [PERSON] і на той час, коли він був живий, допомагала йому по господарству, готувала йому їжу, коли той за два місяці до смерті перестав себе обхожувати. Але при цьому [PERSON] та [PERSON] не вели спільного господарства і разом не проживали. У [PERSON] є законний чоловік, з яким вона перебуває у шлюбних відносинах і ніколи не розривала їх. Посилання [PERSON] на довідку Вознесенського сільвиконкому №288 від 2013р. вони обидва вважають безпідставною, оскільки цю довідку вони видавали [PERSON] для того, щоб вона отримала у відділенні Пенсійного Фонду грошову компенсацію на поховання [PERSON], оскільки вона здійснила його поховання за свої власні кошти. Але вона насправді не проживала разом без реєстрації з [PERSON] та не вела спільне господарство разом з ним. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши представлені ними доводи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що первинний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст..1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як встановлено в судовому засіданні померлий [PERSON] (Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 18.02.2013р.) після себе не залишив заповіту, тому спадкування повинно здійснюватися за законом. За ст..1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно Свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. у разі відсутності заповіту (ст..1223 ЦК України) право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст..,ст.. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст..1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, один із подружжя та батьки. Як витікає з матеріалів справи, у [PERSON] відсутні будь-хто із спадкоємців першої черги. За ст..1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри, його баба та дід з боку батька та матері. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від04.12.2013р. встановлено факт, відповідно до якого померлий [INFO] [PERSON] є рідним братом позивача [PERSON]. Таким чином суд приходить до висновку, що в даному випадку позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого брата [PERSON] Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] про с усунення [PERSON] від права на спадкування, то ці позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно ст..1224 ч.5 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. В судовому засіданні встановлено, що дружина [PERSON] померла більше 5 років до його смерті у 2013році. Весь цей час після смерті дружини [PERSON] проживав один, без родини. Останній час [PERSON] допомагала [PERSON] по господарству: варила іноді їжу, допомагала мазати будинок, прала одяг. При цьому вона пояснила в судовому засіданні, що у неї є чоловік, який є інвалідом, вона доглядає і за ним. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON], вона ходила допомагати [PERSON], тому, що до нього ніхто не приходив із родичів. Після смерті сусіда вона поховала його за власні кошти. При цьому в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] потребував сторонньої допомоги лише приблизно останні два місяці до смерті, коли був уже не взмозі сам собі дати ради. До цього часу він не потребував сторонньої допомоги, а [PERSON] лише йому допомагала як одинокій людині. Ці обставини стверджуються показами свідків. Так свідок [PERSON] пояснив, що він будучи племінником померлого [PERSON], він бачив, що [PERSON] допомагала дядькові із 2011року. При цьому він пояснив, що [PERSON] обхожував себе до середини 2012року і сторонньої допомоги до цього часу не потребував. Після смерті [PERSON] [PERSON] вирішила переоформити спадщину на себе. При житті [PERSON] вона привозила нотаріуса, але той відмовився оформлювати заповіт на неї. Спільно вони не проживали і господарство спільно не вели. [PERSON] лише допомагала [PERSON], оскільки у неї є своя сім'я. Свідок [PERSON] пояснила, що у спілкування із [PERSON] він казав, що спадщину оформить на племінника, а на [PERSON] заповіт складати не буде. При цьому вона пояснила, що [PERSON] із ним не проживала, він жив сам, а лише надавала допомогу. У неї є свій чоловік, з яким вона живе весь час. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] ходила до [PERSON], бо йому було погано. Якщо вона і залишалася у [PERSON], то лише з дозволу свого чоловіка, щоб допомогти тому. Свідок [PERSON] пояснив у судовому засіданні, що йому відомо, що [PERSON] надавала допомогу [PERSON] Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] допомагала [PERSON] вести його господарство, допомагала йому в побуті, але вони не жили з покійним разом та не вели спільне господарство, що також стверджується довідкою виконкому Вознесенської сільради за №983 від18.08.14р. про склад сім'ї [PERSON] Посилання [PERSON] на доручення, видані [PERSON] про отримання від його імені будь-яких документів, необхідних для відчуження житлового будинку та земельної ділянки та направо отримання довідки про відсутність земельних обмежень на земельну ділянку можуть лише свідчити про довіреність вчинити конкретні дії і не більше. Обидва доручення були видані під кінець життя [PERSON] і свідчать, на думку суду, про намагання пересмикування фактичних обставин з боку [PERSON] Тому вони не можуть бути доказами про проживання їх однією сім'єю. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999р. № 5-рп/99 обов'язковою умовою для визнання особи членом сім'ї крім факту спільного проживання є ведення спільного господарства, що передбачає наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних та письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням та інших обставин, що засвідчують реальність сімейних відносин. Суд приходить до висновку, що між покійним [PERSON] та [PERSON] не існувало сімейних стосунків. Згідно норм ст..1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. [PERSON] не наведено жодних із належних та допустимих доказів, які могли б стверджувати доведеність її позовних вимог Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як витікає з матеріалів справи та доказів, які були досліджені в судовому засіданні, [PERSON] не може бути спадкоємцем четвертої черги, оскільки мається спадкоємець другої черги, яким є [PERSON], рідний брат померлого [PERSON] Що стосується вимоги [PERSON] про усунення [PERSON] від права на спадкування, то вона також не підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є інвалідом першої групи по зору. Як пояснив в судовому засіданні його представник за довіреністю [PERSON] його батько позивач [PERSON] практично нічого не бачить і сам потребує сторонньої допомоги. Тому позивач не міг надати допомогу своєму брату [PERSON] А представник позивача [PERSON] доглядає за своїм батьком і тому, як він пояснив суду, не міг своєчасно надати допомогу дядькові. Стосовно доказів цієї вимоги, то суд приходить до висновку, що стороною [PERSON] також не доведено належними та допустимими доказами того, що позивач [PERSON] ухилявся від надання допомоги своєму померлому брату. Таким чином суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує, що позовна вимога про встановлення факту родинних відносин позивачем [PERSON] не ставилася, хоча вказана у заголовку позову.

Outcome: dismissed