Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

[INFO] померла мати позивача [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 4,24 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Хлібороб» на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) у першій черзі спадкоємців за законом після смерті [PERSON] як її дочка і прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів 04 вересня 2017 року [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву у якій просила розглянути справу у її відсутності, без фіксування судового процесу. Позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити (а.с. 23). Представник відповідача - сільський голова Вербовецької сільської ради у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності та про визнання позовних вимог (а.с. 24). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] в смт Муровані Курилівці Вінницької області (а.с. 7). Довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № В-152/0-0.29-236/141-17 від 30 травня 2017 року (а.с. 13), випискою із списку громадян, членів КСП «Хлібороб», що додається до державного акта на право колективної власності на землю (а.с. 15), розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації № 217 від 27 липня 2004 року «Про погодження проекту поділу земель колективної власності та передачу у власність земельних часток (паїв), видачу державних актів на право власності на земельні ділянки із земель колективної власності колишнього КСП «Хлібороб» (а.с. 16) та списком громадян-членів колишнього КСП «Хлібороб», які померли і їх земельні частки (паї) передаються спадкоємцям по мірі оформлення спадщини (а.с. 17) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Хлібороб» площею 4,24 умовних кадастрових гектара. Довідкою начальника відділу у Мурованокуриловецькому районі головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № В-412/0-0.29-573/141-17 від 11 серпня 2017 року (а.с. 14) стверджується, що державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не видавався. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48024852 від 09 червня 2017 року (а.с. 28) стверджується, що [PERSON] заповіту по своїй смерті не залишала. Дружина та діти спадкодавця, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року є спадкоємцями першої черги за законом. Свідоцтвом про смерть (а.с. 7), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017168862 від 04 жовтня 2016 року (а.с. 9), свідоцтвом про своє народження (а.с. 10-11) позивач довела своє право спадкувати у першій черзі спадкоємців за законом після смерті [PERSON]. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями ( ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Довідкою виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради (а.с. 12) стверджується, що позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавця. Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 28 квітня 2017 року (а.с. 19) слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 196 від 09 червня 2017 року (а.с 18). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved