Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до Одеської міської ради (далі Відповідач) з позовом про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування за законом, за наступних обставин. [PERSON], за життя на праві приватної власності належало 77/100 частин домоволодіння № 23 по вулиці Кругова у місті Одесі на підставі свідоцтва про право приватної власності від 27.10.1990 року, виданого Ленінською районною радою народних депутатів у місті Одесі. Право власності [PERSON], було зареєстровано належним чином у КП «Одеське МБТІ та РОН», у книзі під № 22491 на стр.76, кн. 218, 31.10.1991 р. 15.08.2004 року [PERSON] померла. Спадкодавець заповіт не складав, порядок спадкування за законом не змінював. Спадщину після смерті [PERSON] ніким прийнято не було. Іншому співвласнику, [PERSON], за життя також на праві приватної власності належало 23/100 частин домоволодіння № 23 по вулиці Кругова у м. Одесі відповідно до технічної документації складається з квартири №2 літ «Б»: «1»- коридору площею 6,2 кв.м, «2»- кухні 5,1 кв.м., «З»- житлової кімнати площею 12,5 кв.м, «4»- житлової кімнати 16,6 кв.м, «5»- кладової площею 9,9 кв.м., квартири №3 літ. «В»: «1»- коридору площею 9,6 кв.м, «2»- житлової кімнати площею 22,9 кв.м, «З»- житловою кімнатою площею 14,1 кв.м, «І»- кухні площею 21,5 кв.м, «II»- ваної площею 5,2 кв.м, «III»- котельною плоею 6,0 кв.м, «IV»- кладової площею 1,7 кв.м, «У»-кладової площею 1,4 кв.м., «С»- уборної-душевої, «№ 3-5,7»- огорожі, «II, IV» мощіння, «ІІІ»-цистерна. 12.09.1993 року померла [PERSON] [PERSON] є матірю [PERSON], яка не доглядала за нею, між ними часто виникали сварки, скандали, у звязку з чим Позивач фактично протягом 3-х років проживав разом із бабусею, знаходився на її утриманні, оскільки відносини з матірю у Позивача теж були складними. Після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, але Позивач залишився проживати у частині домоволодіння, яка належала померлій. В 1995 році він прописався на вказаній житловій площі і проживає там на даний час. Позивач є спадкоємцем [PERSON] та вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном, на даний час Позивач несе витрати по утриманні спадкового майна, сплачує комунальні платежі, проводить поточний ремонт, підтримує будинок у належному технічному стані. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. До нотаріальної контори Позивач не звертався, оскільки шестимісячний строк для звернення за відкриттям спадщини сплинув. За викладених обставин Позивач при уточненні позову просить визнати за ним право власності на 23/100 частин домоволодіння № 23 по вулиці Кругова у місті Одесі, яка складається квартири №2 літ «Б»: «1»- коридору площею 6,2 кв.м, «2»- кухні 5,1 кв.м., «З»- житлової кімнати площею 12,5 кв.м, «4»- житлової кімнати 16,6 кв.м, «5»- кладової площею 9,9 і., квартири №3 літ. «В»: «1»- коридору площею 9,6 кв.м, «2»- житлової кімнати площею 22,9 кв.м, «З»- житловою кімнатою площею 14,1 кв.м, «І»- кухні площею 21,5 , «II»- ваної площею 5,2 кв.м, «III»- котельною площею 6,0 кв.м, «IV»- кладової площею 4,7 кв.м, «У»-кладової площею 1,4 кв.м., «С»- уборної-душевої, «№ 3-5,7»- огорожі, «II, IV» мощіння, «ІІІ»-цистерна, у порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 12.09.1993 року. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник Відповідача до суду не з'явився, сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Встановлено, що Позивач, [INFO], з 23.01.1995 року зареєстрований та проживає за адресою : [INFO] (а.с.3). Згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 27.09.1990 року [PERSON] належить домоволодіння, яке в цілому складається з 2-х житлових будинків, за адресою :місто Одеса, вулиця Кругова, 23 (а.с.5). З технічного паспорту вбачається, що власниками будинків є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). Як видно із схематичного плану ділянки та експлікації, [PERSON] належить 23/100 частин домоволодіння № 23 по вулиці Кругова у місті Одесі, яка складається квартири №2 літ «Б»: «1»- коридору площею 6,2 кв.м, «2»- кухні 5,1 кв.м., «З»- житлової кімнати площею 12,5 кв.м, «4»- житлової кімнати 16,6 кв.м, «5»- кладової площею 9,9 і., квартири №3 літ. «В»: «1»- коридору площею 9,6 кв.м, «2»- житлової кімнати площею 22,9 кв.м, «З»- житловою кімнатою площею 14,1 кв.м, «І»- кухні площею 21,5 , «II»- ваної площею 5,2 кв.м, «III»- котельною площею 6,0 кв.м, «IV»- кладової площею 4,7 кв.м, «У»-кладової площею 1,4 кв.м., «С»- уборної-душевої, «№ 3-5,7»- огорожі, «II, IV» мощіння, «ІІІ»-цистерна (а.с.10-13). Згідно довідки від 04.01.2013 року [PERSON] з 1944 року по 12.09.1993 року проживала за вказаною адресою (а.с.6). [PERSON] померла 12.09.1993 року згідно свідоцтва про смерть серії 111-ЖД № 499503 (а.с.7). [PERSON] померла 15.08.2004 року згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 395456 (а.с.31). Відповідно до ст. 531 ЦК України в редакції 1963 року, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. З ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки Позивач є спадкоємцем та має право на 23/100 частин будинку № 23 по вулиці Круговій в місті Одесі в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved