Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - служба у справах дітей Луцької міської ради, на про стягнення аліментів. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.11.2011 року рішенням Луцького міськрайонного суду [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] Батьки дитини не проявляють турботи про дитину, не цікавляться її життям, матеріальної допомоги не надають. Позивач являється опікуном дитини. На підставі наведеного, просить суд, стягувати з [PERSON] та [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі - по 1/4 частки з кожного від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, про те подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити із підстав зазначених у заяві. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, хоч були повідомлені про час та місце слухання справи, про що свідчать письмові матеріали справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, проте подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України передбачають, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що 07.11.2011 року рішенням Луцького міськрайонного суду, яке вступило в законну силу, [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON]. являються батьками останньої (а.с. 2). Згідно рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 01.03.2012 року №148-3 «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON]», позивача було призначено опікуном над [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає з [PERSON], яка здійснює опіку над нею згідно ст. 67 ЦК України, ст. 247 СК України та утримує дитину. Відповідачі не приймають ніякої участі в матеріальному забезпеченні своєї дочки, не цікавляться дитиною. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, відповідачі є працездатними і доказів, які б підтверджували їх поганий стан здоров'я та неможливість працевлаштування в судовому засіданні не здобуто. Суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] спроможні надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині в розмірі - по 1/4 частки з кожного від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення останньою повноліття, а тому позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved