Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним державний акт серії ДН №023052 від 13.08.2003 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 13,06 га, розташовану на території Удачненської селищної ради Красноармійського району Донецької області, виданий на імя [PERSON]. В обґрунтування позову зазначено, що згідно з розпорядженням голови районної державної адміністрації від 18.07.2003 №317 «Про затвердження проекту організації території земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власників сертифікатів КСП «Дружба» на території Удачненської селищної ради», зі змінами, які внесені розпорядженням голови районної державної адміністрації від 09.07.2018 №256 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 18.07.2003 року №317 року «Про затвердження проекту організації території земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власників сертифікатів КСП «Дружба» на території Удачненської селищної ради», позивачу передана у власність земельна ділянка з кадастровим номером 1422756300:06:000:0609 площею 13,0600 га. На підставі вказаного розпорядження позивачу виданий оскаржуваний державний акт на право власності на земельну ділянку площею 13,06 га, серія ДН №023052 від 13.08.2003, в якому кадастровий номер земельної ділянки значиться 1422756300:07:000:0078. Між тим, згідно з витягом із Державного земельного кадастру позивачу належить земельна ділянка з кадастровим номером 1422756300:06:000:0609 площею 13,0600 га. Маючи державний акт, в якому зазначений кадастровий номер, який не відповідає кадастровому номеру земельної ділянки, яка дійсно їй належить, вона позбавлена можливості належним чином розпоряджатися земельною ділянкою, в тому числі передати її в оренду. Позивач правом участі в судовому засіданні не скористалась, надала заяву, в якій просить провести розгляд справи за її відсутності. Покровська районна державна адміністрація Донецької області (далі відповідач), будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, свого представника до суду не направила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника та винесення рішення на розсуд суду згідно з чинним законодавством. В силу приписів ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутністю учасників справи. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Розпорядженням голови Красноармійської районної державної адміністрацій від 18.07.2003 №317 «Про затвердження проекту організації території земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власників сертифікатів КСП «Дружба» на території Удачненської селищної ради» позивачу передана у приватну власність земельна ділянка з кадастровим номером 1422756300:07:000:0078 площею 13,06 га ріллі (а.с.8). Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 09.07.2018 № 256 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 18.07.2003 року №317 року «Про затвердження проекту організації території земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власників сертифікатів КСП «Дружба» на території Удачненської селищної ради» у звязку із допущенням технічної помилки до вказаного Розпорядження внесені зміни щодо кадастрового номеру земельної ділянки, переданої позивачу у приватну власність, а саме кадастровий номер «1422756300:07:000:0078» замінений на кадастровий номер «1422756300:06:000:0609» (а.с.9). На підставі згаданого розпорядження голови Красноармійської районної державної адміністрації від 18.07.2003 №317 позивачу виданий державний акт серія ДН №023052 від 13.08.2003 на право власності на земельну ділянку площею 13,06 га за кадастровим номером 1422756300:07:000:0078 (а.с.4). За даними Державного земельного кадастру про земельну ділянку на підставі вказаного Державного акту серія ДН №023052 від 13.08.2003 право власності на земельну ділянку, розташовану в Удачненській селищній раді, площею 13,06 га, зареєстровано за позивачем, кадастровий номер зазначений як 1422756300:06:000:0609; додаток до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.03.2018 кадастровий план земельної ділянки за кадастровим номером: 1422756300:06:000:0609 (а.с.5-6). За інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку земельна ділянка за кадастровим номером 1422756300:07:000:0078, тобто номером, який в оскаржуваному державному акті значиться у власності позивача, належить на праві власності [PERSON] (а.с.10). Викладене свідчить про те, що при визначенні в оскаржуваному Державному акті кадастрового номеру земельної ділянки, що належить на праві власності позивачу, помилково зазначена земельна ділянка за кадастровим номером 1422756300:07:000:0078, замість земельної ділянки за кадастровим номером 1422756300:06:000:0609, яка Розпорядженням відповідача від 18.07.2003 року №317, з урахуванням Розпорядження відповідача від 09.07.2018 № 256, була передана позивачу у власність. Суд зазначає, що згідно зі ст.126 ЗК України (в редакції з 01.01.2013) право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 №43, яка втратила чинність 23.08.2013, внесення виправлень в державні акти не допускала. За змістом ст.37 Закону України «Про державний земельний кадастр» виправлення технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допускається у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру. Відповідно до п.156 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 №1051, виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Згідно зі ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. З ахист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Приписами ст.155 ЗК України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7 розяснив, що судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визначення недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками (абз.2 п.2). За змістом правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 22.05.2013 по справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що оскаржуваним державним актом порушуються права позивача щодо володіння, користування та розпорядження належної їй земельної ділянки за кадастровим номером 1422756300:06:000:0609, переданій їй у приватну власність розпорядженням голови районної державної адміністрації, такий державний акт підлягає визнанню судом недійсним. Відтак, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved