Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини до [PERSON], в якій зазначила, що 27 червня 2015 року помер рідний брат позивача [PERSON] у м. Алмазна Луганської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із будинку № 110 по вул. Серго в м. Алмазна Луганської області Україна, який належить померлому на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2001 року, посвідченому приватним нотаріусом м. Стаханова, реєстр № 1200 та земельної ділянки за цією адресою. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги оскільки брат не мав дітей та дружини. 24 травня 2016 року довірена особа [PERSON], [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної кантори з заявою та документами на прийняття спадщини. Постановою від 24.05.2016 року держаний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском визначеного ст. 1270 ЦК України терміну для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] та неможливості підтвердити родинні відносини між [PERSON] та померлим. Після смерті брата, позивач не прийняв спадщину у встановлений законом термін із поважних причин. Оскільки брат мешкав в м. Алмазна, територія якого тимчасово не підконтрольна Україні, було видано свідоцтво про смерть, яке не є дійсним. Рішенням Лисичанського міського суду встановлено факт смерті, на підставі якого зроблено відповідний актовий запис № 513 від 05.04.2016 року відділом РАЦС Лисичанського МУЮ у Луганській області. Свідоцтво про смерть отримано 05.05.2016 року після його отримання позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Для підтвердження родинних відносин надано довідку відділом ДРАЦС Стахановського міського управління юстиції ЛНР про те, що в книзі запису актів про народження складено відповідний запис № 28 від 04.06.1945 року про народження [PERSON]----, який народився 21.05.1945 року. Батьки: батько [PERSON], росіянин, мати [PERSON], українка. В свідоцтві про народження [PERSON] вказано батько [PERSON], росіянин, мати [PERSON], українка. Факт родинних правовідносин необхідно встановити для отримання свідоцтва про право на спадщину після рідного брата [PERSON], [INFO] який помер 27 червня 2016 року. Тому просив суд встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON], померлим 27 червня 2015 року, як між рідними братами, та визначити додатковий строк достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після брата [PERSON], померлого 24 червня 2015 р. пропущений з поважних причин, строком на три місяці. [PERSON] в інтересах [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву в якій доводи викладені в заяві підтримала, просила справу розглянути за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає, підтвердила факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між рідними братами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено загальний шестимісячний строк для прийняття спадщини за законом, а також за заповітом, перебіг якого розпочинається з моменту відкриття спадщини, яким згідно із ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті спадкодавця. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначено у ст. 1272 ЦК. Згідно із ч.ч. 1, 2 цієї статті, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подасть заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, але за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У встановлений строк позивач із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Отже, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК України він вважається таким, що не прийняв спадщину, а тому згідно із ч. 3 цієї статті не позбавлений права в судовому порядку просити про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до цього припису суд призначає додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тільки у разі наявності поважних причини його пропуску, обовязок доведення існування яких покладено на особу, яка звертається з такою вимогою. Відповідно до розярення абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику в справах про спадкування поважними можуть визнаватися причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, існування яких перешкоджало йому своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до постанови виданої державним нотаріусом про відмову вчинення нотаріальної дії від 24.05.2016 року, довіреній особі [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини після померлого 27.06.2015 року [PERSON] на імя [PERSON], у звязку з пропущенням 6 ти місячного терміну для прийняття спадщини, та відсутністю всіх необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, витребування яких згідно ст. 46 ЗУ «Про нотаріат» не має можливості так як установи до яких необхідно надати запити знаходяться на непідконтрольній території Української влади.(а.с.4). Згідно з свідоцтвом про народження серії ЯЛ №035998 виданого 27.11.1953 р. Алмазнянським РАЦС Ворошиловградської області, 16.11.1953 року народився [PERSON], про що зроблено актовий запис № 222. Його батьками записані: батько [PERSON], матірю - [PERSON]. (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 484106, виданого 05.04.2016 року ВДРАЦС Лисичанської міського управління юстиції у Луганській області, 27 червня 2015 року помер [PERSON], в м. Алмазна Луганської області, про що зроблено актовий запис № 513 (а.с.5). Згідно з довідкою, виданою МЮ ЛНР відділу запису актів цивільного стану міського управління юстиції № 211 від 28.04.2016 р. [PERSON] про те, що [PERSON] ---- народився 21.05.1945 року про, що в книзі записів актів про народження відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Стахановського міського управління юстиції в Луганській області складений відповідний запис № 28 від 04.06.1945 року. Батьки: [PERSON], національність росіянин; мати [PERSON] національність Українка. (а.с. 7). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю видано громадянину України [PERSON], у тому, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 червня 2001 р. за реєстровим № 1301 посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,1000 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території м. Алмазна, вулиця Серго, 110, землю передано для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. З письмових пояснень [PERSON], яка є донькою позивача та [PERSON], яка є дружиною позивача вбачається, що вони підтверджують те що, батьками [PERSON], та [PERSON], який помер 27 червня 2015 р. є: батько [PERSON] та мати [PERSON]. При дослідженні вищенаведених доказів судом встановлено, що [PERSON] є рідним братом [PERSON], померлого 27.06.2015 року, тому оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], померлого 27.06.2015 року як між рідними братами, а також беручи до уваги, те що свідоцтво про смерть, яке було видане на непідконтрольній території Україні є недійсним. Тобто позивач не мав можливості своєчасно отримати свідоцтво про смерть. Виїхавши до м. Лисичанська рішенням Лисичанського міського суду встановлено факт смерті , на підставі якого був зроблений актовий запис № 513 від 05.04.2016 р.. тому суд вважає, що у нього є поважні причини пропуску строку для подання заяви для прийняття спадщини, причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважною, у звязку з чим позивачу необхідно продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном у три місяці з дня вступу рішення у законну силу. \~ \~ \~На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1270, 1272 ЦК України\~

Outcome: approved