Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] від імені та в інтересах якої діє [PERSON] звернулася до Бериславського районного суду Херсонської області із позовною заявою про надання дозволу на виїзд за межі України, сина- [PERSON] , [INFO] у її супроводі, без згоди батька дитини - [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати, яку обґрунтовує наступним: [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 15.12.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] , [INFO] після розірвання шлюбу, проживає разом із матір`ю, [PERSON] [PERSON] отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон. [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . На теперішній час [PERSON] проживає та зареєстрована у Республіці Білорусь та запросила [PERSON] з сином, [PERSON] до Республіки Білорусь на період від 20.12.2019 року до 27.01.2020 року та під час перебування у Республіці Білорусь, останні будуть проживати у [ADDRESS] , зобов`язалася утримувати їх. [PERSON] , батько дитини, відмовляється добровільно надити дозвіл на виїзд дитини за кордон для відпочинку. Свою відмову обґрунтовує образою на [PERSON] через те, що остання звернулася до суду із позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Окрім того, [PERSON] разом з позивачкою, вже відвідували восени 2017 року рідну тітку у Республіці Білорусь, відповідач надавав дозвіл добровільно. Вважає, що дана поїздка до Республіки Білорусь для відпочинку відповідає інтересам дитини та не порушує прав батька на спілкування з дитиною, а також на участь у її вихованні. В зв`язку з чим просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України на період з 20.12.2019 року до 27.01.2020 року до Республіки Білорусь неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Козацьке Бериславського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою [ADDRESS] , у супроводі його матері - [PERSON] , без згоди батька дитини - [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 26.09.2019 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням учасників справи. 30.10.2019 року до суду представник третьої особи надала заяву про розгляд справи у відсутність їх представника та висновок про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітнього [PERSON] (а.с. 36). Ухвалою суду від 31.10.2019 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягала з підстав викладених в позовній заяві, просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України на період з 20.12.2019 року до 27.01.2020 року до Республіки Білорусь неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Козацьке Бериславського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою [ADDRESS] , у супроводі його матері - [PERSON] , без згоди батька дитини - [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки, згідно поштового повідомлення, повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Додатково виклик відповідача в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутності в заочному судовому засіданні. Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, згідно заяви від 30.10.2019 року просила розгляд справи проводити у відсутність їх представника з урахуванням висновку органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітнього [PERSON] (а.с. 36). Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Відносно надання суду будь-яких інших доказів від сторін, у тому числі і клопотань про призначення експертизи клопотань від сторін не надходило. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.07.2005 року, про що Козацькою селищною радою Бериславського району Херсонської області зроблено відповідний актовий запис № 13 (а.с. 16). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданий Козацькою селищною радою Бериславського району Херсонської області [PERSON] , народився [INFO] , в графі батьки зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.12). Рішенням Бериславського районного суду Херсоснької області №2-1338/11 від 05.12.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7 об.). Згідно довідки №1755 від 23.09.2019 року виданої виконавчим комітетом Козацької селищної ради Бериславського району Херсонської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрована в [ADDRESS] та має склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] - син (а.с.22). Відповідно до рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 12.09.2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13). Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 06.09.2018 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 46 933, 11 гривень (а.с. 9-11). [PERSON] , [INFO] отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 18). [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 17). [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 14,15). [PERSON] проживає та зареєстрована в Респуліці Білорусь, що підтверджується копією паспорта (а.с. 19-20). Позивач має бажання тимчасово виїхати з дитиною за кордон, а саме до Республіки Білорусь для відпочинку. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірванню шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 155 СК України, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України , Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавство не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки сторони по справі перебуваються у розірваному шлюбі, у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, враховуючи висновок орану опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування для відпочинку, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітнього сина [PERSON] за кордон без згоди батька та до конкретної держави. Орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації зробив висновок про надання дозволу на виїзд за межі України малолітнього [PERSON] , [INFO] , на період з 20 грудня 2019 року до [INFO] до Республіки Білорусь у супроводі його матері [PERSON] , без згоди батька дитини - [PERSON] (а.с. 36). Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судом встановлено, що між [PERSON] та адвокатом Волошиною Іриною Вікторівною укладено договір про надання правової допомоги від 23.09.2019 року, за умовами якого (п.1.1) Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами (а.с. 23). Детальний опис наданих адвокатом послуг міститься в розрахунку до Договору про надання правової допомоги б/н від 23.09.2019 року, загальна вартість наданих послуг становить 4 000,00 гривень (а.с. 24). [PERSON] здійснено оплату за надані послуги в сумі 4 000,00 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 24.09.2019 року (а.с. 25). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 4000-00 грн. та судовий збір у розмірі 768, 40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved