Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] 07.05.2014 року звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Козаки» про зміну формулювання причини звільнення та відшкодування моральної (немайнової) шкоди у розмірі 5000,00 грн. Позивачка [PERSON] зазначала, що вона працювала у відповідача з 22.01.2007 року по 17.04.2014 року, у тому числі з 01.10.2007 року на посаді директора готельного комплексу ТОВ «Козаки»; згідно наказу №20-к від 17.04.2014 року вона була незаконно звільнена з посади з 17.04.2014 року «у зв»язку із невідповідністю займаній посаді - згідно п.2 ст.40 КЗпП України»; трудову книжку їй було видано 18.04.2014 року з відповідним записом про звільнення; при цьому, у зв»язку з неправомірними діями відповідача, вона подала відповідачу заяву від 17.04.2014 року про звільнення за власним бажанням - згідно ст.38 КЗпП України. Після незаконного звільнення вона (позивачка) зверталась зі скаргами до Державної інспекції України з питань праці в м. Києві та Генеральної прокуратури України; за результатами позапланової перевірки відповідача Інспекцією з питань праці відповідачу було винесено припис щодо порушення вимог чинного трудового законодавства України. 10.06.2014 року позивачкою було отримано відповідь від Державної інспекції України з питань праці в м. Києві; того ж дня вона (позивачка) прибула до ТОВ «Козаки», де відповідачем було внесено виправлення у її трудову книжку, надано для ознайомлення наказ №20/1-к про скасування наказу №20-к про її звільнення згідно п.2 ст.40 КЗпП України, п.2 наказу №20/1-к її вже було звільнено з посади директора готелю з 17.04.2014 року за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України - на підставі поданої нею заяви від 17.04.2014 року. Оскільки після її (позивачки) звернення до суду з позовом у даній справі відповідачем у позасудовому порядку було фактично виконано її вимогу в частині зміни формулювання причини звільнення, позивачкою 30.07.2014 року та 10.10.2014 року було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивачка [PERSON], підтримуючи свої вимоги лише в частині відшкодування моральної шкоди, просила стягнути з відповідача на її користь в порядку відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнені (зменшені) позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в об»ємі заявлених та підтриманих вимог; представник відповідача Суткович С.П. позов не визнав; вважаючи позовні вимоги такими, що заявлені без достатніх підстав та обґрунтування, просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно наказу №5-к від 22.01.2007 року позивачка [PERSON] була прийнята на роботу на посаду адміністративного директора готельного комплексу ТОВ «Козаки»; наказом №95/1-к від 01.10.2007 року [PERSON] було переведено на посаду директора готельного комплексу ТОВ «Козаки» (а.с.11). Згідно запису №18 в трудовій книжці [PERSON] (позивачка) наказом №20-к від 17.04.2014 року була звільнена з посади директора готельного комплексу ТОВ «Козаки» з 17.04.2014 року «у зв»язку із невідповідністю займаній посаді - згідно п.2 ст.40 КЗпП України» (а.с.11, 58). 10.06.2014 року ТОВ «Козаки» (відповідачем) до трудової книжки [PERSON] було внесено запис №19 датований 17.04.2014 року, згідно якого попередній запис під №18 визнано недійсним, а [PERSON] звільнено за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України з 17.04.2014 року - на підставі наказу №20/1-к від 17.04.2014 року (а.с.10, 75-77). Представником відповідача Суткович С.П. не заперечується факт внесення запису №19 до трудової книжки позивачки [PERSON] та ознайомлення її з наказом №20/1-к від 17.04.2014 року - саме 10.06.2014 року (а.с.12-13, 47). Як вбачається з копії листа Територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві від 06.06.2014 року на ім»я [PERSON] (позивачки), за результатами перевірки ТОВ «Козаки», яку було проведено 30.05.2014 року, було встановлено факт видання наказу №7 від 31.03.2014 року про відсторонення [PERSON] (позивачки) від виконання обов»язків директора готелю ТОВ «Козаки», що не відповідає вимогам ст.46 КЗпП України; а також факт скасування відповідачем наказу №20-к від 17.04.2014 року та звільнення [PERSON] (позивачки) за власним бажанням згідно наказу №20/1-к від 17.04.2014 року (а.с.49). Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази у сукупності доказів, суд приходить до висновку про те, що відповідачем під час процедури звільнення позивачки [PERSON] з посади директора готельного комплексу ТОВ «Козаки» і по 10.06.2014 року були допущені порушення її законних прав, які призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків та вимагали від неї додаткових зусиль для організації її життя. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди на користь позивачки [PERSON], суд визначає її розмір в межах заявлених позивачкою вимог, та з урахуванням обставин справи, характеру та обсягу заподіяних позивачці фізичних та моральних страждань, вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Козаки» на її (позивачки) користь в порядку відшкодування моральної шкоди 5000 грн. 00 коп., що відповідає вимогам розумності і справедливості. Згідно ст.88 ЦПК України з ТОВ «Козаки» на користь держави підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved