Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

[PERSON]А звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. В своїй заяві вказала, що [INFO]. помер її чоловік [PERSON], [INFO], з яким в зареєстрованому шлюбі вони не перебували. Проживали з чоловіком в будинку заявника в [ADDRESS], з 8 червня 2006 р. по [INFO]. Реєструвати шлюб вони не поспішали, оскільки у цьому не було потреби. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю) площею 4.9192 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванчуківської с/ради Ізюмського р-ну Харківської обл. (Державний акт на право на земельну ділянку серії від 09.10.2007 р.). У травні 2018 р. заявниця звернулася до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, але їй пояснили, що вона не є спадкоємцем за законом. Заповіту спадкодавець не склав за життя і тому вона повинна звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання з померлим однією сім?єю. В судовому засіданні заявниця підтвердила вищевикладене та підтримала заявлені вимоги. З/особа - представник Борівської ДНК в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її присутності, проти вимог заявниці не заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] вона товаришує протягом 15 років, живуть вони поряд одна від одної, через дорогу. Цивільного чоловіка заявниці [PERSON] вона знала, оскільки сама їх познайомила 12 років назад. Вони товаришували сім?ями, ходили один до одного в гості, відзначали разом свята. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] вже більше 30 років. Остання проживала з [PERSON] з 2006 р. по день його смерті - [INFO]., проживали вони разом з онуками заявниці. [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік та дружина, він був гарним господарем, вони піклувалися один про одного як подружжя. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає на одній вулиці з [PERSON] [PERSON] та [PERSON] проживали приблизно 10-12 років разом як чоловік та дружина в будинку [PERSON] [PERSON] завжди займався господарством - заготовляв дрова, займався ремонтом будинку. Вони жили як повноцінна сім'я, були опікунами та виховували онуків [PERSON] Вислухавши заявницю, свідків, які підтвердили, що [PERSON] та [PERSON], починаючи, з червня 2006 року і по день смерті останнього, тобто [INFO] проживали разом однією сім?єю, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, були пов?язані спільним побутом, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу». Згідно з абз. 1,2 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» , «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Зазначений п?ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім?єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім?єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов?язані спільним побутом, мали взаємні права та обов?язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім»ї, тощо». За приписами ст. 1264 ЦК України «У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини». Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). За повідомленням виконкому Підвисочанської с/ради Борівського р-ну Харківської обл., гр. [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] до дня своєї смерті [INFO].; на момент його смерті разом з ним проживали та були зареєстровані: співмешканка - гр. [PERSON], син співмешканки - гр. [PERSON], онука співмешканки - гр. [PERSON], онук співмешканки - гр. [PERSON] (а.с.9). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4.9192 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванчуківської с/ради Ізюмського р-ну Харківської обл. (а.с.10). В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою заявниці у реалізації спадкових прав в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є відсутність доказів того, шо вона є спадкоємцем після смерті [PERSON], внаслідок чого нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Згідно пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім?єю в період з червня 2006 року по [INFO]. в с. Підвисоке Борівського р-ну Харківської обл., вели спільне господарство. Згідно ст.79 ЦПК України «Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи». Відповідно до ст.80 ЦПК України «Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання». Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що передбачено ч.1 ст. 89 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, факт, який просить встановити заявниця, підтверджується показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надає право реалізувати спадкові права і встановити його іншим шляхом неможливо.

Outcome: approved