Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] в січні 2017 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.12.2010 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір № SAMDN51000084933145 на відкриття карткового рахунку, відповідно до якого банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № 5457082300976250 в національній валюті та відкрив кредитну лінію та на день укладання договору встановив ліміт кредитної лінії в сумі 7400,00 грн. [PERSON] зазначає, що перед укладанням договір № SAMDN51000084933145 від 28.12.2010 року відповідачем не було виконано переддоговірну роботу, а саме їй не було повідомлено про кредитні умови, тип відсоткової ставки, сукупну вартість кредиту та вартість супутніх послуг. Фактично нею було підписано тільки анкету заяву. На сьогоднішній день заборгованість складає 21797,99 грн. Позивач вказує, що вона являється інвалідом другої групи, загального захворювання. Відповідно до довідки, наданої Вінницькою центральною районною клінічною лікарнею Вінницької області № 765 від 28.10.2016 року вона перебуває на обліку у лікаря психіатра Вінницької ЦРКЛ з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». У звязку з вищенаведеним позивач звернулася до суду та просила визнати недійсним укладений договір № SAMDN51000084933145 на відкриття карткового рахунку від 28.12.2010 року укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] з моменту його заключення. Позивач та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» заперечив проти задоволення позову. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 28.12.2010 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір № SAMDN51000084933145 на відкриття карткового рахунку, відповідно до якого банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № 5457082300976250 в національній валюті та відкрив кредитну лінію та на день укладання договору встановив ліміт кредитної лінії в сумі 7400,00 грн. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Статтею 215 ЦК України\~визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Тобто дана стаття встановлює умови чинності правочинів. У разі недотримання вказаних умов правочин є недійсним. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зі змісту ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»\~в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, вбачається, що права споживача вважаються порушеними, якщо при реалізації продукції порушується право позивача на свободу вибору продукції, принцип рівності сторін, обмежується право споживача на одержання необхідної інформації про продукцію, реалізовано небезпечну продукцію, неналежної якості, ціну продукції визначено неналежним чином. Судом встановлено, що позивач була згодна, шо анкета заява разом із памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Остання ознайомлена і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді [PERSON] зобовязується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, про що свідчить її підпис у заяві. Протягом дії кредитного договору позивач не зверталася до банку з пропозицією щодо внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, за роз'ясненням положень, які були їй не зрозумілі, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, тим самим погоджуючись зі всіма умовами такого договору. Відповідно до п. 7\~постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9\~правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до п. 3 ст.\~3 та ст.\~627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Сторони, які вчиняли даний правочин, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинений у формі, встановленій законом, спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені, будь-яких заперечень на час укладення договору від [PERSON] не надходило. У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що перед укладанням договору № SAMDN51000084933145 від 28.12.2010 року відповідачем не було виконано переддоговірну роботу, а саме їй не було повідомлено про кредитні умови, тип відсоткової ставки, сукупну вартість кредиту та вартість супутніх послуг. Однак, враховуючи надані докази, суд дійшов висновку, що уся інформація, передбачена даними Правилами, була у ньому викладена, а тому Банком не порушено вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», а вимоги [PERSON] є безпідставними. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК України зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2017 року у даній справі призначено судово психіатричну експертизу, проведення якої доручено Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. акад. [PERSON]. Однак, ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2017 року залишилась без виконання у зв'язку з відмовою позивача оплачувати вартість судово-психіатричної експертизи. Згідно правового висновку Верховного Суду України від 28.09.2016 року № 6-1531цс16 для визнання правочину недійсним на підставі частини першої статті 225 ЦК України суду слід встановити неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, враховуючи сукупність зібраних доказів у справі. Натомість, незважаючи що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря психіатра Вінницької ЦРКЛ з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу» з 1997 року, інвалідності ІІ групи по загальному захворюванню захворюванню, стороною позивача не надано жодного належного та допустимого доказу про абсолютну неспроможність [PERSON] в момент укладення оскаржуваного договору розуміти значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання правочинів недійсними відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, оскільки безпосередньо відсутній висновок експерта з приводу вказаних обставин. За таких обставин, суд вважає, що при укладенні договору на відкриття карткового рахунку № SAMDN51000084933145 від 28.12.2010 року сторони досягли всіх істотних умов, кредитний договір відповідає положенням\~Цивільного кодексу України,\~вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Позивач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору не скористався. А тому суд прийшов до висновку, що позивачем не надано жодних належних, допустимих та безспірних доказів, які підтверджували б, що зміст кредитного договору суперечить нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, оскільки [PERSON] своїм підписом засвідчила факт та згоду з умовами цього договору, підтвердила свої права та обов'язки за цим договором і погодилася з ними, підтвердила свою здатність виконувати умови цього договору, та що всі умови даного договору їй цілком зрозумілі. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання недійсними договору на відкриття карткового рахунку на підставі ч. 1 ст. 225 ЦК України не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed