Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [PERSON] , який помер [INFO] , рішенням Маневицької селищної ради Волинської області № 10 від 10 травня 1979 року було надано у безстрокове користування під будівництво індивідуального житлового будинку земельну ділянку по [ADDRESS] . За життя [PERSON] збудував житловий будинок, в якому проживав разом із дружиною та дітьми. Дружина [PERSON] померла [INFO] . Рішенням Маневицької селищної ради № 3/5 від 18 грудня 2015 року вулицю Будьоного, 25, було перейменовано на [ADDRESS] . Спадщину прийняли діти спадкодавця шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом термін. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Інших спадкоємців немає. Коли позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просили суд визнати за ними право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , їх представник [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідачі - Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1261 ЦК України унормовано, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивачів, а 11 лютого 2016 року - мати [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 19, 20, 22, 23). Згідно з довідками Маневицької селищної ради Волинської області № № 3824, 3825 від 20 червня 2019 року, [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , були зареєстровані та постійно проживали з 27 травня 1980 року до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з ними була зареєстрована [PERSON] (а.с. 24). Відповідно до Рішення виконкому Маневицької селищної ради № 10 від 10 травня 1979 року, [PERSON] виділено у безстрокове користування під будівництво індивідуального житлового одноповерхового будинку земельну ділянку, площею 800 кв.м, по [ADDRESS] (а.с. 25-36). Згідно рішення Маневицької селищної ради Волинської області № 3/5 від 18 грудня 2015 року, [ADDRESS] , перейменовано на [ADDRESS] (а.с. 37, 38-44). Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 028615 від 7 грудня 2009 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1406 га (а.с. 46-50). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] (а.с. 51). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 1741/01-16 від 26 грудня 2019 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 387 за 2018 року. 6 грудня 2018 року із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась (а.с. 65-67). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 13 грудня 2019 року, житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 45). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що позивачі є спадкоємцями за законом, прийняли спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ними права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved