Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» (далі - відповідач, ПрАТ «УСД»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові 34 066,48 грн. страхового відшкодування, згідно з договором добровільного страхування наземних транспортних засобів НТ-12 № 0984-КО-0502 від 17.12.2012 року, в тому числі три проценти річних в розмірі478,33 грн. та пеню в розмірі 332,55 грн.; всі судові витрати, пов'язані з розглядом справи покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 17.12.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів НТ-12 № 0984-КО-0502, згідно умов якого було застраховано транспортний засіб «MAZDA CX5», реєстраційний номер [NUMBER]. 26.03.2013 року із застрахованим транспортним засобом сталась дорожньо-транспортна пригода, винним у якій постановою суду визнано позивача. Згідно рахунку-фактури СТО ДП «АВТО Інтернешнл», вартість ремонтних робіт автомобіля «MAZDA CX5», реєстраційний номер [NUMBER], становить 33 255,60 грн. Позивач після того як сталась дорожньо-транспортна пригода одразу повідомив про це ПрАТ «УСД», а 29.03.2013 року - надав повідомлення про настання події. 29.05.2013 року позивач звернувся до ПрАТ «УСД» із заявою про виплату страхового відшкодування та надав необхідні документи. Проте, в порушення умов договору відповідач суму страхового відшкодування не виплатив. У зв'язку із простроченням виплати страхового відшкодування позивач також за період з 20.06.2013 року по 11.12.2013 року нарахував пеню в розмірі 332,55 грн. та три проценти річних в розмірі 478,33 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2013 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Український Страховий Дім» про стягнення суми страхового відшкодування, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (далі - третя особа, ПАТ «Банк «Київська Русь») та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з викладених у ній підстав та просив позов задовольнити, щодо заочного розгляду не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд, згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність представника відповідача та представника третьої особи, які повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 17.12.2012 року Приватне акціонерне товариство «Український страховий дім», (Страховик) уклало договір добровільного страхування наземних транспортних засобів НТ-12 № 0984-КО-0502 з [PERSON] (Страхувальник), згідно умов якого у період з 17.12.2012 року по 16.12.2013 року було застраховано автомобіль «MAZDA CX5», 2012 року випуску, державний номер [NUMBER]. Вигодонобувачем за договором є Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь». Відповідно до п. 2.1.1 договору, до страхових випадків відноситься дорожньо-транспортна пригода, за яким встановлюється нульова франшиза. У п. 3.1.3 договору визначено, що страхова сума складає 337 065,00,00 грн. Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. 26.03.2013 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MAZDA CX5», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував позивач, та автомобіля «КАМАЗ», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], власником якого є [PERSON], що підтверджується довідкою № 9176704 від Головного управління ДАІ в м. Києві (а. с. 14-15). Автомобіль «MAZDA CX5», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди одержав механічні пошкодження, про що свідчить довідка Відділу ДАІ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а. с. 16). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, страхувальник зобов'язаний, зокрема, повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Згідно п. 11.1.6 договору, у разі настання події, яка може у подальшому кваліфікуватись як страховий випадок, Страхувальник зобов'язаний протягом трьох робочих днів з моменту, коли Страхувальнику стало відомо про ДТП або іншу подію, яка, згідно із переліком застрахованих подій, може бути визнана страховим випадком, надати Страховику письмову заяву/повідомлення про настання страхового випадку. 29.03.2013 року, тобто у передбачений договором триденний строк, ПрАТ «УСД» було надано письмове повідомлення про настання страхового випадку (а. с. 17-18). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Згідно п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. У п. 13.6 договору сторони погодили, що строк виплати страхового відшкодування по ризикам, зокрема, ДТП, - 15 банківських днів після прийняття рішення Страховиком про виплату страхового відшкодування. Прийняття рішення Страховиком про виплату страхового відшкодування приймається протягом 15 банківських днів після одержання всіх необхідних документів, зазначених у п. 13.1, крім розрахунків, що проводяться згідно з п. 13.4.2 цього договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. [PERSON] надав ПрАТ «УСД» всі необхідні документи, визначені п. 13.1 договору, в тому числі, документи ремонтної організації, що згідно чинного законодавства України підтверджують необхідні витрати на відновлювальний ремонт. Так, згідно рахунку-фактури № 539079_РФ_00242564 від 28.03.2013 року СТО ДП «АВТО Інтернешнл», вартість відновлювального ремонту автомобіля «MAZDA CX5», реєстраційний номер [NUMBER], становить 33 255,60 грн. (а. с. 19-20). 29.05.2013 року звернувся до ПрАТ «УСД»із заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, відповідач в порушення умов договору суму страхового відшкодування у передбачений договором п'ятнадцятиденний строк рішення про виплату страхового відшкодування не прийняв та виплату страхового відшкодування не сплатив. 29.11.2013 року [PERSON] направив на адресу ПрАТ «УСД» претензію з вимогою здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 33 255,60 грн., згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів НТ-12 № 0984-КО-0502 від 17.12.2012 року. Однак, зазначена вимога залишена ПрАТ «УСД» без виконання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження виплати страхового відшкодування відповідач не надав. Разом з тим, суд зазначає, що вигодонабувачем за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів НТ-12 № 0984-КО-0502 є ПАТ «Банк «Київська Русь», оскільки автомобіль «MAZDA CX5», реєстраційний номер [NUMBER], було придбано за кредитним договором № 83016-96-12-2 від 17.12.2012 року, укладеним між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] Відповідно до довідки ПАТ «Банк «Київська Русь» від 13.09.2013 року № 1016/443, заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Банк «Київська Русь» за вказаним кредитним договором не погашена та станом на 13.09.2013 року складала 128 825,95 грн. (а. с. 51). Проте, у листі від 13.09.2013 року № 1012/44.3 ПАТ «Банк «Київська Русь» повідомило ПрАТ «УСД», що не заперечує щодо виплати страхового відшкодування особисто [PERSON] Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в розмірі 33 255,60 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У зв'язку із простроченням виплати страхового відшкодування [PERSON] також просить стягнути з відповідача за прострочення виплати страхового відшкодування пеню в розмірі 332,55 грн. та три проценти річних в розмірі 478,33 грн. Так, відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частинами 1 та 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Згідно п. 19.1 договору, Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне проведення виплати страхового відшкодування з його вини шляхом сплати отримувачу цього відшкодування пені в розмірі 0,01% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше 1% від суми страхового відшкодування. Так, ПрАТ «УСД» зобов'язано було виплатити страхове відшкодування в розмірі 33 255,60 грн. в строк до 10.07.2013 року, проте, у вказаний строку відповідач грошові кошти позивачу не виплатив, чим прострочив виплату страхового відшкодування. Відтак, ПрАТ «УСД» зобов'язано сплатити [PERSON] пеню за весь час прострочення. Перевіривши розрахунок позивача, суд з ним погоджується та зазначає, що суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог, відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України, відтак, позовні вимоги щодо стягнення з ПрАТ «УСД» на користь [PERSON] пені за період з 11.07.2013 року по 11.12.2013 року в розмірі 332,55 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд з ним погоджується, отже, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з ПрАТ «УСД» трьох процентів річних в розмірі 478,33 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 340,67 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved