Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] акціонерне товариство «УкрСиббанк» 18 січня 2016 року звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому його представник просить солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 06/2005/фи-ТТ68 від 28 липня 2005 року у загальному розмірі 16\~078,91 доларів США, пеню у розмірі 119,91 грн. та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є [PERSON] акціонерне товариство «УкрСиббанк» і [PERSON] укладено кредитний договір № 06/2005/фи-ТТ68 від 28 липня 2005 року з додатковими угодами № 2 від 02.07.2014. відповідно до умов договору позивач надав [PERSON] кредит у сумі 26\~200,00 доларів США на строк користування кредитними коштами до 28.07.2026 зі сплатою 11,50 % річних. В забезпечення умов виконання зазначеного договору, позивач з [PERSON] уклали договір поруки № 06/2005/фи-ТТ68/п від 28 липня 2005 року, відповідно до якого остання поручилась за виконання [PERSON] умов кредитного договору власними коштами. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає, внаслідок чого, має непогашену заборгованість перед Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», яку представник товариства і просить суд солідарно стягнути з відповідачів.\~\~\~\~\~ Ухвалою судді від 26 січня 2016 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» та\~призначене судове\~засідання. 25 квітня 2016 року відповідач [PERSON] надав суду зустрічну позовну заяву щодо визнання кредитного договору № 06/2005/фи-ТТ68 від 28 липня 2005 року недійсним, оскільки банк при укладанні договору ввів його в оману, під впливом якого він підписав договір. 4 травня 2015 року протокольною ухвалою зустрічний позов [PERSON] було прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ПАТ «УкрСиббанк». 7 липня 2016 року від позивача до суду надійшло заперечення на зустрічний позов відповідача, де представник Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» вказує, що відповідач підписуючи спірний договір підтвердив, що усвідомлює можливість коливання курсових різниць валюти кредиту при отриманні коштів кредиту в іноземній валюті. 3 травня 2018 року сторони у судове засідання не зявились. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі, які були повідомленні про час та місце розгляду справи належним чином, жодного разу у судовому засіданні не приймали участь. Відповідачем [PERSON] та його представником неодноразово було надано суду заяви про відкладення розгляду справи без доказів про поважні причини неявки. Відповідач [PERSON] також надала суду кілька заяв з проханням відкласти розгляд справи без доказів про поважні причини її неявки. У заяві від 03.05.2018 відповідач зазначила, що позовні Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до неї задоволенню не підлягають, договір поруки має бути припиненим, додаткова угода від 02.07.2014, про яку їй не було відомо, нею не підписувалась, а також, заперечила проти розгляду справи за її відсутності та зобовязалась надати суду відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 3 травня 2018 року зустрічний позов [PERSON] залишено без розгляду, у зв'язку з його повторною неявкою в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є [PERSON] акціонерне товариство «УкрСиббанк», і [PERSON] укладено кредитний договір № 06/2005/фи-ТТ68 від 28 липня 2005 року з додатковими угодами № 2 від 02.07.2014. відповідно до умов договору позивач надав [PERSON] кредит у сумі 26\~200,00 доларів США на строк користування кредитними коштами до 28.07.2026 зі сплатою 11,50 % річних. В забезпечення умов виконання зазначеного договору, позивач з [PERSON] уклали договір поруки № 06/2005/фи-ТТ68/п від 28 липня 2005 року, відповідно до якого остання поручилась за виконання [PERSON] умов кредитного договору власними коштами. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає, внаслідок чого у нього утворилась непогашена заборгованість перед [PERSON] акціонерним товариством «УкрСиббанк», що станом на 12.01.2016 становить у загальному розмірі 16\~078,91 доларів США та у сумі 119,91 грн. пені, з яких: - 14\~347,42\~доларів США\~-\~заборгованість закредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1\~143,67 доларів США за строк з 25.03.2015 по 12.01.2016; -1\~731,49 доларів США заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1\~578,91 доларів США за строк з 01.02.2015 по 31.12.2015; -50,79 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у період з 26.02.2015 по 12.1.2016; -69,12 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами у період з 26.02.2015 по 12.1.2016. Згідно до статей\~525,\~526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положенням\~ст.611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до\~ст.554\~ЦК України,\~у разі\~порушення боржником\~зобов'язання,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.ч.1-3\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7\~ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення зазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов'язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1\~ст.141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved