Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернувсь до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем, в якій вказують, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , яка до дня смерті проживала разом з ним у [ADDRESS] , проте її місце проживання було зареєстроване у селі Нові Серби, Ємільчинського району, Житомирської області. Після смерті матері відкрилась спадщина. Заявник, є спадкоємцем померлої за законом першої черги, відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, де у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Інші спадкоємці, за законом, його рідна сестра, [PERSON] , спадщину не прийняла та на неї не претендує, про що написала відповідну заяву. Заявник вважає, що спадщину після смерті матері прийняв, так як постійно проживав разом з нею на час її смерті та не заявив у шестимісячний строк про відмову від прийняття спадщини. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] заявник звернувся до нотаріуса проте, йому було відмовлено, мотивуючи відсутністю доказів проживання разом із спадкодавцем на день смерті. В зв`язку з тим, що мама хворіла та через її похилий вік, заявник забрав маму з села Нові Серби, Ємільчинського району, Житомирської області, проживати до себе у село Квітневе, але з реєстрації місця проживання не знімали, так як у селі Нові Серби, Ємільчинського району, залишився належний їй житловий будинок. Починаючи з вказаного часу та до дня її смерті, вони проживали спільно, він доглядав матір, лікував, допомагав в побуті, доглядав, поховав. Встановити факт проживання разом із спадкодавцем на день смерті необхідно заявнику для прийняття спадщини.? В зв`язку з тим, що заявник не має іншої можливості встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем, від встановлення даного факту залежить виникнення його особистих майнових прав на спадкове майно, чинним законодавством України не встановлено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, він вимушений звернутися до суду. Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявник просить встановити той факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженець села Серби, Ємільчинського району, Житомирської області та житель села Квітневе, Попільнянського району, Житомирської області, постійно проживав разом із матір`ю, [PERSON] , [INFO] , уродженкою села Нові Серби, Ємільчинського району, Житомирської області, на час відкриття спадщини [INFO] , у [ADDRESS] . Заявник в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, в судове засідання не з`явився, надав до суду лист в якому просив справу розглядати без участі представника сільської ради, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Ємільчинської селищної ради, Ємільчинського району Житомирської області, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника сільської ради, заперечень, зауважень, доповнень по суті справи немає. Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22 серпня 2018 року виконавчим комітетом Квітневої сільської ради, Попільнянського району Житомирській області, [PERSON] , померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис 12. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] уродженка села Нові Серби, Ємільчинського району, Житомирської області, яка померла [INFO] , проживала без реєстрації до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті разом з нею за вищевказаною адресою зареєстровані та проживали: син - [PERSON] , [INFO] та невістка - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] похована на сільському кладовищі с. Квітневе, Попільнянського району Житомирській області. Наведене підтверджується довідками виконавчого комітету Квітневої сільської ради, Попільнянського району Житомирській області від 30 липня 2020 року № 569- 570. [PERSON] , спадкоємець за законом [PERSON] , своєю заявою посвідченою секретарем Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирській області 06 лютого 2019 року, зареєстрованої в реєстрі за № 8, спадщину після смерті матері не прийняла, разом із спадкодавцем на момент смерті не зареєстрована та не проживала, на спадкове майно не претендує, звертатися до суду для продовження строку для прийняття спадщини не буде та не заперечую проти оформлення спадщини на ім`я її брата [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області від 31 жовтня 2020 року № 227/01-16, повідомлено, що спадкова справа, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Як вбачається з довідок Ємільчинської селищної ради, Ємільчинського району Житомирської області від 19 травня 2020 року № 236-237, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , являється її син - [PERSON] та дочка [PERSON] . На день смерті [PERSON] в шлюбі не перебувала. На день смерті [PERSON] була зареєстрована одна в [ADDRESS] . Відповідно до державного акту серії ЯА № 426662, виданого 1 квітня 2005 року головою Ємільчинської районної державної адміністрації, [PERSON] на підставі розпорядження голови Ємільчинської районної державної адміністрації від 02 березня 2005 року № 67, є власником земельної ділянки площею 2,5652 га, яка розташована на території Ємільчинської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010520800148. Відповідно до державного акту серії ЯА № 428986, виданого 1 квітня 2005 року головою Ємільчинської районної державної адміністрації, [PERSON] на підставі розпорядження голови Ємільчинської районної державної адміністрації від 02 березня 2005 року № 67, є власником земельної ділянки площею 1,5751 га, яка розташована на території Ємільчинської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010520800147. Також [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0249923 виданого 23 вересня 1997 року головою Ємільчинської районної державної адміністрації, члену КСП агрофірми «Прогрес» с. Серби Сербівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області на підставі рішення Ємільчинської районної державної адміністрації від 18 квітня 1997 року № 125 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП агрофірми «Прогрес», розміром 6,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної ділянки становить 7581 гривня. Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 06 липня 2020 року № 056/272-n, в українській ономастичній традиції є особові імена, які мають кілька офіційних варіантів. Варіантні ряди в різних мовах кількісно і якісно не збігаються. Іноді кожен офіційний варіант однієї мови має в іншій мові єдиний варіантний відповідник. Іноді офіційному варіанту однієї мови відповідають в іншій мові декілька офіційних варіантів. Зокрема, українська ономастична традиція співвідносить два офіційні українські варіанти особового імені [PERSON] (похідні імена по батькові [PERSON] , [PERSON] ) та [PERSON] (похідні імена по батькові [PERSON] , [PERSON] ) з російським [PERSON] ([PERSON], [PERSON]). З практики лінгвістичних експертиз відомі численні випадки фіксації в різних документах однієї особи відмінних варіантів цього особового імені й похідного імені по батькові, зокрема, внаслідок сплутування варіантних пар при міжмовних перетвореннях в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії. Ідентифікація таких записів ґрунтується на їхньому співвіднесенні з типовими дивергентними явищами в межах відповідних онімних парадигм. Орфографічне розподібнення записів жіночої форми імені по батькові [PERSON] - [PERSON] в документах, наданих для експертизи, ілюструє регулярні динамічні явища в межах відповідної онімної парадигми, які відображають тогочасну розмовну практику і практику документування у діалектному ареалі, де робилися відповідні записи (див. Скрипник Л. Г. , Дзятківська Н. П . Власні імена людей. Словник-довідник. - К.: Наукова думка, 1996, с. 64, 229; Трійняк І.І . Словник українських імен. -К.: Довіра, 2005, с. 151-152). З урахуванням зазначеного записи імені по батькові [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, запис [PERSON] ) й [PERSON] (сертифікат на право на земельну частку (пай), запис [PERSON] ; свідоцтво про народження, записи [PERSON] , мати [PERSON] ; свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. З метою захисту персональних даних реквізити документів, наданих для експертизи, в експертному висновку не наводяться. Автентичність документів встановлюється за місцем подання експертного висновку. Відповідно до повідомлення № 179/01-16 від 31 серпня 2020 року приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, [PERSON] відмовлено у оформленні спадкових прав та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , через відсутністю доказів проживання разом із спадкодавцем на день смерті. В судовому засіданні допитано свідків: [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт проживання [PERSON] із матірю [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] . Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пункт 21 даної Постанови вказує, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до пункту 23 вищевказаної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами по справі є, зокрема, показання свідків. Суд враховує показання допитаних під час судового розгляду свідків, оскільки їхні покази є належними і допустимими доказами і підтверджують доводи заявника та надані нею пояснення. Відповідно до ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересовані особи: Квітнева сільська рада Попільнянського району Житомирської області, Ємільчинська селищна рада, Ємільчинського району Житомирської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved