Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON], (далі-позивач) звернувся до Макарівського районного суду з позовом до Ясногородськоїсільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач), в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO], право власності на домоволодіння по [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, на зазначений будинок з господарськими спорудами. Він є спадкоємцем першої черги за законом та спадщину прийняв своєчасно. Проте, отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно не має змоги, оскільки правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформив. Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву, згідно якої просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Також, на підтвердження обставин, якими обґрунтовує свої позовні вимоги, подав копію рішення Подільського районного суду м. Києва від 29.02.2016 року. Відповідач також надіслав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без участі його представника, проти позову не заперечив. Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали спадкової справи № 372/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON], заведеної Макарівською районною державною нотаріальною конторою, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується наступними документами, копії яких містяться в матеріалах справи: свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 02.07.2015 року та свідоцтво про народження позивача серії [NUMBER] від 20.03.1961 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, на домоволодіння по [ADDRESS]. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 372/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON], єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом після його смерті є його син, а позивач у справі - [PERSON]. Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] від прийняття своєї частки у спадщині відмовилися, що підтверджується відповідними заявами, копії яких містяться в матеріалах спадкової справи. Проте, державний нотаріус своїм листом № 2037/02-31 від 24.12.2015 року відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане вище домоволодіння по [ADDRESS], оскільки правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформив. Те, що вказаний будинок з господарськими спорудами дійсно належав померлому [PERSON], підтверджується випискою з погосподарської книги за 1977-2015 роки Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області, яка міститься в матеріалах справи, а також державним актом на право власності на земельну ділянку в [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд - 0,250 га, та ведення особистого селянського господарства - 0,342 га, серії [NUMBER] від 17.03.2004 року на ім'я [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту, виданого КП КОР «Північне бюро технічної інвентаризації», до складу домоволодіння за вказаною вище адресою входить: житловий будинок загальною площею 71,4 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м. під літерою «А», прибудова «а», тамбур «а1», гараж «Б», навіс «В», сарай «Г», літня кухня «Д», сарай «Е», навіс «Ж», навіс «З», сарай «И», гараж «К», вбиральня «Л», навіс «М», сарай «Н», сарай «О», ганок до «а1», вхід до підвалів «П», колодязь №1, огорожа №2, огорожа №3, хвіртка №4, ворота з хвірткою №5, ворота з хвірткою №6, ворота №7, горожа №8, огорожа №9 вартістю 117210 грн. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29.02.2016 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що позивач [PERSON] є сином [PERSON]. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved