Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] 04 квітня 2016 року звернулася до суду з заявою, свої вимоги мотивує тим, що в період часу з 23 лютого 1976 року по 05 травня 1976 року працювала підсобною в цеху №7 Харківської фабрики паперово-білових та художніх виробів, де їй було видано трудову книжку, титульний лист якої не завірено печаткою підприємства. На даний час [PERSON] досягла віку за яким, згідно діючого законодавства, може вийти на пенсію і для підтвердження трудового стажу до органів ПФУ їй необхідно надати документ, що підтверджує наявність трудового стражу. Виправити цю помилку в позасудовому порядку неможливо, оскільки підприємство, на якому працювала заявник, декілька разів змінювало назву і на даний час припинило своє існування. Крім того, у трудовій книжці імя заявниці російською мовою записано «Наталья», а не «Наталия». В зв'язку з цим, просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - трудової книжки. В судовому засіданні заявник підтримала заяву, просила задовольнити в повному обсязі. Від заінтересованої особи надійшла заява, в якій зазначено, що управління не заперечує проти задоволення вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та просить слухати справу у відсутність їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню з таких підстав. Із запису у трудовій книжці вбачається, що 23 лютого 1976 року (Хілько) [PERSON] прийнята підсобною до цеху №7 Харківської фабрики паперово-білових та художніх виробів, та 01 березня 1976 року заповнена трудова книжка БТ-1 № 0433004 на прізвище Хілько, яке після укладення шлюбу змінено на Якимець (а.с.7). Як вбачається з трудової книжки, титульний лист не завірений печаткою підприємства, яке вперше видало трудову книжку (а.с.7). При цьому печатка підприємства Харківської фабрики паперово-білових та художніх виробів мається на записі про звільнення (а.с.7). Крім того, як встановлено судом, в трудовій книжці імя заявниці російською мовою записано «Наталья», тоді як в паспорті російською «Наталия», українською мовою «Наталія» (а.с.4). Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що у всіх особистих документах, які належать заявнику [PERSON], а саме: паспорті (а.с.4), довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.6), вкладиші до трудової книжки, заповненої ПАТ «Промінвестбанк» (а.с.15), дипломі (а.с.16), довідці ПАТ «Промінвестбанк» (а.с.17), імя заявника зазначено українською «Наталія», а зазначення імені в російському варіанті «Наталья» та «Наталия» є особливостями перекладу даного імені з української мови на російську. При цьому, відсутність печатки підприємства Харківської фабрики паперово-білових та художніх виробів на титульному аркуші трудової книжки - не спростовує факту належності даної трудової книжки [PERSON], оскільки печатка даного підприємства проставлена на записі про звільнення. В даному випадку досліджені в суді документи дають підстави стверджувати про те, що трудова книжка БТ-1 № 0433004, заповнена 01 березня 1976 року Харківською фабрикою паперово-білових та художніх виробів дійсно належить [PERSON], [INFO]. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved