Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

[PERSON] (в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON]О.) та [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача, в якому просять визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право приватної спільної часткової власності на 1/2 частину кімнати в гуртожитку № 103 в будинку № 20 по вул.Фабрична в м.Рівне по 1/6 частці за кожним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 01 жовтня 2015 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликаються на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали повністю та з аналогічних підстав. Пояснили суду, що [PERSON] за життя не встигла зареєструвати право власності на свою частку кімнати в гуртожитку, яка нею була отримана в результаті приватизації. Через відсутність правовстановлюючого документа на квартиру вони не можуть оформити на себе право на спадщину. Просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився. У поданій до суду заяві просить розгляд справи првоести у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивачів та їх представника, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Суд встановив, що 01 жовтня 2015 року померла спадкодавець [PERSON], про що 02.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції складено відповідний запис № 1591. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку кімнати гуртожитку № 103 в будинку № 20 по вулиці Фабрична в місті Рівне. Вказана кімната в гуртожитку була приватизована спадкодавцем [PERSON] та її сином [PERSON] на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується свідоцтвом про право власності від 07 вересня 2015 року, виданого Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради на підставі наказу №1137 - р від 07 вересня 2015 року. Згідно із ч.5 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому\~законом. Крім того, як вбачається зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових права на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно виникають з моменту державної реєстрації. Право приватної власності на 1/2 частку кімнати гуртожитку № 103 в будинку № 20 по вулиці Фабричній у місті Рівне було зареєстровано за [PERSON] 25 квітня 2016 року, що підтверджується інформаційною довідкою № 58231790 від 27 квітня 2016. Державна реєстрація права власності на іншу частину кімнати за [PERSON] не проводилась, оскільки остання померла. Як вбачається із копії спадкової справи №395/2015, [PERSON] (в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON]О.) та [PERSON] звернулися із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку кімнати №103 в м.Рівне по вул.Фабрична, 20 в м.Рівне. Крім того, [PERSON] подав заяву про відмову від належної йому частки у спадщині після смерті його дружини [PERSON] на користь дітей померлої. Постановою державного нотаріуса Другої рівненської державної нотаріальної контори [PERSON] від 11 травня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку кімнати в гуртожитку, оскільки відповідно до глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно із положеннями п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно до ч.2\~ст.328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Однією з підстав набуття права власності згідно з вимогами\~ст.1216 ЦК України є спадкування. За правилами ст.392 ЦК України\~власник вправі пред'явити позов про визнання його прав власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною третьою\~ статті 1296 ЦК України\~встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Вpаховуючи, що позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], однак оформити право власності на спадкове майно не мають можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на це майно, а також приймаючи до уваги відсутність спору щодо належності спадкового майна спадкодавцю та розміру часток у спадщині, суд вважає, що наявні достатнi пiдстави для визнання за позивачами пpава власностi на спадкове майно. На підставі наведеного та

Outcome: approved