Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

[PERSON] 19 травня 2015 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 13 квітня 2008 року помер її дідусь [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. При житті [PERSON] склав заповіт, згідно якого земельну ділянку площею 6,0243 га, яка належить заповідачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 782093, а також майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства /майновий сертифікат/ згідно свідоцтва № 359 заповів своїй онучці [PERSON]. Інших спадкоємців за заповітом не має. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті [PERSON], оскільки являється спадкоємицею за заповітом, в звязку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає поновити їй процесуальний строк та визнати за нею право власності на земельну ділянку, що належала за життя спадкодавцеві. У відкрите судове засідання позивач не прибув, однак надав заяву, якою просить суд розглядати справу у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити. Представник відповідача Краснкоутської РДА в відкрите судове засідання не прибув, але надав суду заяву, в якій проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить суд слухати справу у відсутність представника. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер 13.04.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 167983, виданого Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, розташованої на території Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії РЗ № 782093, виданого 19 травня 2003 року. Вказану земельну ділянку [PERSON] нотаріальним шляхом отримати у спадок після смерті свого дідуся [PERSON], позбавлена можливості в зв`язку із втратою оригіналу державного акту про право власності на земельні ділянки, на ім`я померлого. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. По Олексіївській сільській раді Краснокутського району Харківської області зареєстрований заповіт від 18 серпня 2003 року. Вказаний заповіт на день смерті заповідача [PERSON]. не відмінений та не скасований. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, \~та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г \~Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті заповідача [PERSON], має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Що до поновлення процесуального строку, то суд вважає, що був пропущений позивачем з поважних причин. А саме: позивач не є особою юридично обізнаною , крім того було втрачено оригінал правовстановлюючого документа, що взагалі унеможливлює вчинення нотаріальної дії. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved