Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

[PERSON] 11.01.2020 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві поданій у новій редакції викладено наступну позицію: 15.11.2017 між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Через такі непорозуміння у них виникають сварки, що призвело до того, що вони стали чужими один одному. Вважає, що їх шлюб фактично припинив своє існування та його подальше збереження суперечить її інтересам. На підставі викладеного просить їх шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 14-15). Позивач не надавала клопотань про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та про призначення судового засідання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2020 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, визначено недоліки позовної заяви, порядок та строк їх усунення (а.с. 10). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2020 позовну заяву [PERSON] передано за територіальною підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області (а.с. 29). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 19.03.2020 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 37). Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї за місцем його проживання вказаним позивачкою. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.41, 43) відповідач вчасно повідомлений про місце та строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяви про його виклик у судове засідання не подав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом на підставі безпосередньо досліджених доказів, встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з позовної заяви, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала, що спільне життя із відповідачем не склалося, шлюб фактично припинився між ними, існування такого шлюбу суперечить її інтересам, а оскільки у них є неповнолітня дитина, розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку та просить розірвати шлюб. Підставою даного позову є те, що позивач бажає розірвання шлюбу, однак розірвання шлюбу за наявності неповнолітньої дитини можливе лише в судовому порядку. В даному випадку предметом позову є розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони 15.11.2017 року зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №3203 (а.с. 16). Сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Зокрема, ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими та достовірними, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідач не бажає в добровільному порядку розірвати шлюб, який існує формально, що, в свою чергу, суперечить інтересам позивача, а відтак права позивачки порушені та підлягають захисту. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.11.2017 у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №3203, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідачем проігноровано роз`яснення суду щодо надання відзиву на позовну заяву та доказів на обстоювання власної правової позиції, а тому він несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням ним процесуальних дій, які у повному обсязі роз`яснені судом в ухвалі про відкриття провадження. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.. Відповідно до ст.ст. 3, 21, 24, 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved