Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

[PERSON] 16.06.2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовано тим, що з 14.10.2006р. перебуває у шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Невеликий розмір заробітної плати позивача обмежує її можливості належним чином забезпечувати всі необхідні потреби дітей. Враховуючи, що батько дітей зобов`язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття, проте, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньок не надає, [PERSON] просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач в заяві від 30.09.2020р. просив цивільну справу №296/5048/20 розглядати у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони з 14.10.2006р. перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.4). [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5,5а). З довідки №350 від 13.05.2020 ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» вбачається, що діти проживають з позивачем (а.с.9). В позовній заяві [PERSON] вказувала на те, що діти знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.51 Конституції України, Конвенції про права дитини, що набула чинності для України 27.09.1991р., ст.ст.5,154,257 СК України держава України гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як визначено ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 Сімейного Кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приписами ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як вже зазначалось, відповідач в заяві від 30.09.2020р. позов визнав та не заперечував проти його задоволення. З урахуванням наведеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.141 Цивільного процесуального кодексу України. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved