Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору міни дійсним. Позивачі свої вимоги обґрунтовують тим, що 24 листопада 1997 року між ними, [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені на той час малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], який помер 02 серпня 2013 року, [PERSON], [INFO], з однієї сторони та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені малолітніх на той час дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з другої сторони, відбулася угода міни нерухомого майна, а саме: [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], поміняли квартиру [ADDRESS], на квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам. Цей договір було зареєстровано Павлоградською товарною біржою відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, реєстраційний номер 11/25-НДП. Їм на руки був виданий договір міни нерухомого майна і в подальшому вони стали власниками вищезазначеної квартири, зареєстрували дану угоду в КП «Павлоградське МБТІ». Вони виконали всі істотні умови договору міни нерухомого майна, тобто прийняли майно. Відповідачі в свою чергу втратили інтерес до цього правочину та не бажають посвідчувати зазначений договір нотаріально. 02 серпня 2013 року помер їх син [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на його майно, яка складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS]. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Першотравенського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 17 серпня 2015 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, так як договір міни спадкового майна був оформлений на товарній біржі. Таким чином, наявність об'єктивних причин не дозволяє оформити спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори. У зв'язку з викладеним, вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст.241, 242 УPCP (в редакції 1963 року) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. До договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає зі змісту відносин сторін. Положеннями ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконувала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, сторони відповідно до вимог ст.224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), яка діяла на час укладання вказаного договору, виконали вказану норму матеріального права та вимоги ч.2 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на час укладання договору, сторони повністю виконали угоду і в цьому випадку суд вправі за вимогою сторони, яка виконувала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до вимог ч.2 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин - 24 листопада 1997 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Таким чином, вважають договір міни спірного нерухомого майна дійсним. Відповідно до відомостей КП Павлоградське МБТІ право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені на той час малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], який помер 02 серпня 2013 року, [PERSON], [INFO] на підставі договору міни нерухомого майна, зареєстрованого 24.11.1997 року Павлоградською товарною біржою р. № 11/25-НДП. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Просять суд визнати дійсним договір міни укладений між [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], зареєстрований 24 листопада 1997 року на Павлоградській товарній біржі, реєстраційний номер 11/25 НДП. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], та [PERSON] не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу [PERSON], у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Вивчивши матеріали справи суд приходе до наступного. Відповідно до матеріалів, що містяться в справі встановлено, що 24 листопада 1997 року, [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з однієї сторони та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] з другої сторони, уклали договір міни, та зареєстрували його на Павлоградській товарній біржі, за реєстраційним номером 11/25-НДП. Згідно ч.1 ст.715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Як вбачається з договору міни від 24 листопада 1997 року, укладеного між [PERSON] (сторона І), [PERSON] (сторона І), яка діяла від свого імені та від імені малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] (сторона І), та [PERSON] (сторона ІІ), яка діяла від свого імені та від імені малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], сторона І міняє двокімнатну квартиру №43 у житловому будинку №23, по вулиці Шкільній, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, загальною площею 43,0 м.кв., житловою площею 27,8 м.кв., на належну стороні ІІ трикімнатну квартиру №30 в житловому будинку №23, по вулиці Шкільній, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, загальною площею 58,1 м.кв., житловою площею 43,4 м.кв. Зазначені обєкти нерухомого майна належать: стороні І на підставі свідоцтва про право власності на житло №4948, виданого Першотравенським УЖКГ 09 червня 1997 року, та зареєстрованого Павлоградським БТІ за №23-91 від 19 червня 1997 року, стороні ІІ на підставі свідоцтва про право власності на житло №5009, виданого Першотравенським УЖКГ 15 липня 1997 року, та зареєстрованого Павлоградським БТІ за №23-145 від 24 липня 1997 року, договору дарування, посвідченого 05 серпня 1997 року приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер №2096. Обмін вищезазначених квартир проведений без доплати, що підтверджується п.5 вказаного договору, тобто сторони добросовісно виконали зобовязання за даною угодою: кожна із сторін передала другій стороні у власність одну квартиру в обмін на іншу квартиру. Вказане свідчить про те, що угода відбулася, оскільки сторони дійшли спільної згоди між собою щодо істотних умов договору. Відповідно до укладеного договору міни, було зареєстровано право власності Павлоградським бюро технічної інвентаризації 26 листопада 1997 року за номером 23-145, за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 02 березня 2015 року померла [PERSON], яка була стороною у вищезазначеному договорі міни нерухомого майна від 24 листопада 1997 року, також 02 серпня 2013 року помер [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст.242 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Відповідно до вимог ст.227 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу житлового будинку має бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Також договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Аналогічні положення містить чинний на теперішній час ЦК України, згідно до ст.716 якого, до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до ст.657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу житлового будинку, квартири чи іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Однак, разом з тим, згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, яка діяла на час укладання договору міни у 1997 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. Факт здійснення сторонами своїх обов'язків за договором (виконання договору) підтверджується самою письмовою угодою біржовим контрактом, який визнаний сторонами та зареєстрований в органах БТІ. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Враховуючи викладене та виходячи з положень цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved