Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON], в особі представника заявника - [PERSON], звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання, а саме: її, [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], в період часу з 1992 року до дня її смерті, [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті її бабусі, [PERSON]. Заявник, [PERSON] та представник заявника, [PERSON], діюча на підставі довіреності від 18.05.2018 року (а.с.11), в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Заінтересована особа, представник Шатрищенської сільської ради Ямпільського району Сумської області, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.23). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] в с. Шатрище, Ямпільського району, Сумської області померла [PERSON], [INFO], яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого члену колективного сільськогосподарського підприємства пайовиків «Авангард». Спадкоємцем на вказане спадкове майно є [PERSON]. Коли [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини за законом після смерті померлої [PERSON], їй було роз'яснено, що нею не пред'явлені докази про постійне проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, а тому нотаріальна контора відмовила у оформленні спадщини (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до п.п. 2, 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Також в судовому засіданні було встановлено, що [INFO] в с. Шатрище, Ямпільського району, Сумської області померла [PERSON], [INFO], яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER]; виконкомом сільської ради від імені померлої заповіт не складався; заборона на спадкове майно відсутня; спадкоємцем за законом є онука померлої - [PERSON], на день смерті проживали разом та вели спільне домашнє господарство. Про інших спадкоємців виконкому сільської ради невідомо (довідка-характеристика, видана виконкомом Шатрищенської сільської ради Ямпільського району Сумської області №02-42/507 від 15.05.2018 року, (а.с.6)). Згідно довідки, виданої виконкомом Шатрищенської сільської ради Ямпільського району Сумської області №02-42/798 від 25.09.2018 року, (а.с.7) встановлено, що згідно погосподарських книг Шатрищенської сільської ради за 1991-1995 роки та 1996-2000 роки та згідно книги реєстрації значиться, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 25.11.1992 року та проживала разом з [PERSON] до її смерті, [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.8) встановлено, що [PERSON] померла [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть 21.03.1997 року зроблено запис №4. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.5) встановлено, що [PERSON] померла [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть 22.04.1999 року зроблено запис №6. Згідно з копією заповіту [PERSON], посвідченого секретарем виконкому Шатрищенської сільської ради Ямпільського району Сумської області 27.04.1982 року р/р №21 (а.с.8) встановлено, що [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все, що буде належатиме їй на день смерті і на що вона по закону матиме право, своїй онуці [PERSON], проживаючої с. Білі Березки, Трубчевського району, Брянської області. Згідно інформації приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Сумської області від 07.09.2018 року №773/01-16 (а.с.9) встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом спадкова справа не заводилась, коло спадкоємців невідоме. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №53224832 від 07.09.2018 року (а.с.10) встановлено, що у Спадковому реєстрі інформація щодо зареєстрованих спадкових справ після смерті [PERSON], померлої [INFO], відсутня. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №53224842 від 07.09.2018 року (а.с.10 звор.) встановлено, що у Спадковому реєстрі інформація щодо зареєстрованих заповітів [PERSON], відсутня. Крім того, згідно наданих в судовому засіданні пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], попереджених про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду, з яких кожен окремо, підтвердили факт того, що дійсно [PERSON] зі [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], в період часу з 1992 року до дня її смерті, [INFO], за адресою: [ADDRESS]; вели спільне господарство. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки дійсно [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю на час відкриття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved