Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] 20 жовтня 2021 року звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову на період її навчання по 30 червня 2024 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її батьками є сторони у справі, шлюб між якими розірвано. Зазначила, що вона є повнолітньою, однак продовжує навчання в Інституті економіки і менеджменту Національного університету «Львівська політехніка» на денній формі навчання з терміном навчання до червня 2024 року. До досягнення нею повноліття батько сплачував аліменти на її утримання. Вказала, що їй достеменно невідомо, які доходи у відповідача на даний час, але протягом останніх п`яти років він постійно їздив на роботу в м.Київ, де отримував певні доходи, має задовільний стан здоров`я, інших дітей на утриманні не має, а тому вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, визначеному законом. Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить позов задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що на даний час він не має можливості сплачувати аліменти на навчання дочки, оскільки має труднощі зі працевлаштуванням. Його заробіток мінливий, складається із доходу, отриманого за надання ним допомоги односельчанам. Йому відомо, що дочка та її матір виїжджали влітку на зробітки в Рспубліку Польща . Вказав, що дочка навчається на державній формі навчання, тому має можливість утримувати себе. Визнав, що інших утриманців не має, протипоказань до фізичної праці за станом здоров`я не має. Просить у позові відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що з 10 жовтня 1997 року по 05 квітня 2021 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 05.04.2021 розірвано. Відповідач у справі [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 05.04.2021 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою від 03.09.2021 №344 [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання Інституту економіки і менеджменту Національного університету «Львівська політехніка» терміном навчання до червня 2024 року. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 05 жовтня 2020 року. Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Положеннями ч.ч. 1, 3 ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] навчається на денній формі навчання, а тому об`єктивно позбавлена можливості працевлаштування. Покликання відповідача на отримання нею заробітку в Республіці Польща не звільняють останнього від виконання покладеного на нього обов`язку із утримання дитини, яка навчається, зважаючи на те, що суду невідомо про розмір отриманого таким чином доходу. Враховуючи щоденнну потребу людини в харчуванні, одязі, взутті, засобах гігієни, тому такі обставини доказуванню не підлягають. Крім цього, позивачка, як студента, з метою навчання потребує найнеобхідніших канцелярського приладдя та навчальної літератури. Беручи до уваги значну відділаність від місця проживання та навчання, [PERSON] несе витрати із проживання у м.Львів, де вона навчається. Оскільки, навчаючись на денній формі, вона на даний час не спроможна себе забезпечити, тому саме на батьків покладається такий обов`язок. Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню дочку сторін, яка навчається, не може бути перекладено винятково на матір дитини. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, протягом останніх п`яти років постійно виїздив на роботу в м.Київ, де отримував певні доходи, інших утриманнів не має. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Отже, в ході розгляду справи відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів того, що останній позбавлений можливості надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка у зв`язку із навчанням такої допомоги потребує. Враховуючи зазначене, а також положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно на період навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку, починаючи стягувати з 20 жовтня 2021 року. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved