Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (далі відповідач) про визнання права, в порядку спадкування за законом, на завершення, розпочатої спадкодавцем, приватизації земельної ділянки, в якому вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок та земельна ділянка площею 0,45 га, яка розташована в [ADDRESS] , та яка передана у власність чоловіка рішенням виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області № 9 від 15.02.1994 року. Позивач вчасно прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS] . Андрушківською сільською радою позивачу, як спадкоємцю після смерті чоловіка, відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою з метою передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,45 га, що розташована в [ADDRESS] , так як вказана земельна ділянка за рішенням сільської ради була передана у власність чоловіку позивача. За життя чоловіка, Державний акт на передачу йому у власність земельної ділянки, не виготовлявся. Необхідності звертатись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, не має, так як за життя чоловік не виготовив правоустановчий документ (Державний акт) на земельну ділянку. Позивач просить визнати за нею право в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на завершення розпочатої спадкодавцем приватизації земельної ділянки площею 0,45 га, яка розташована в [ADDRESS] , \~ \~ \~ \~Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу слухати без її участі. Представник відповідача Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі їх представника, позовні вимоги визнають повністю і не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25 січня 1986 року Андрушківською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] 25 січня 1986 року уклав шлюб з [PERSON] , запис за № 1, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с. 6/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 лютого 2009 року виконкомом Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 4 /а.с. 7/. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 08 лютого 2010 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина: [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , на приватизованій земельній ділянці розміром 0,45 га, згідно рішення № 9 виконкому Андрушківської сільської ради від 15 лютого 1994 року і належав померлому на підставі договору купівлі продажу від 21 березня 1991 року № 427 посвідченого Попільнянською державною нотаріальною конторою /а.с. 8/. Як вбачається з рішення № 9 від 15 лютого 1994 року виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,45 га [PERSON] . Земельна ділянка розташована по [ADDRESS] /а.с. 9/. Довідкою № 126 від 18 лютого 2021 року виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області визначено, що сільська рада не має можливості надати [PERSON] дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою з метою передачі у приватну власність земельної ділянки, площею 0,45 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, в зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка рішенням виконкому Андрушківської сільської ради № 9 від 15.02.1994 року передана у приватну власність [PERSON] , який помер [INFO] /а.с. 10/. У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 \~розділу X «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі\~Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що засвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із\~Законом від 16 вересня 2008 року № 509 - VI). Згідно пункту 7\~розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статті 125\~ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до\~Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). \~ \~ \~ \~Відповідно до \~статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно\~статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~\~\~\~\~\~\~\~ За вимогами\~статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~ Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. \~\~\~\~\~\~\~Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до\~Цивільного Кодексу України\~з урахуванням вимог цього Кодексу. Частина 1 статті 23 Земельного Кодексу України (1990 року) передбачає, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Проте, за життя, чоловік позивача, Державний акт на передану йому у власність земельну ділянку не виготовив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем, права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved