Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

[PERSON] 23.04.2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Посилається на те, що між нею по відповідачем 20.09.2011 року було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Корманської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №05, який був розірваний на підставі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28.02.2013 року. Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.02.2013 року з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] було вирішено стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 15.10.2012 року та до повноліття дитини. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень, зазначено, що на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16.12.2014 року відповідач [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] 10.07.2015 року на підставі ст.148 СК України за заявою позивачки було змінено прізвище неповнолітньої дитини [PERSON] на [PERSON] . На даний час розмір сплачуваних аліментів відповідачем на її користь на утримання неповнолітньої дитини є недостатнім для забезпечення нормального та гармонійного розвитку дитини. Стан здоров`я дитини [PERSON] погіршився, вона перебуває на диспансерному обліку в Сокирянській ЦРЛ Чернівецької області з діагнозом « [PERSON] порушення із ЗНМ ІІ-ІІІ рівня», часто хворіє та потребує регулярного лікування. Просить на підставі ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України (далі - СК України) змінити визначений рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.02.2013 року спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] та фактично проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми на частку у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До початку судового засідання позивачка [PERSON] подала до суду заяву про проведення судового розгляду без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов.\~За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює \~заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини З копії рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28.02.2013 року (єдиний унікальний номер 2-607/12, номер провадження 2/722/33/13) встановлено, що сторонами перебували у зареєстрвоаному шлюбі, який 01.03.2013 року було розірвано шлюб та після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». На підставі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.02.2013 року (єдиний унікальний номер 722/146/13-ц, номер провадження 2/722/138/13) з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн., щомісячно, починаючи з 15.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення вступило в законну силу 01.03.2013 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень за №00018058491, посвідченого керівником органу ДРАЦС Ткач С.А. 17.05.2017 року, встановлено, що на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16.12.2014 року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] . Крім цього, на підставі ст.148 СК України за заявою позивачки прізвище неповнолітньої дитини [PERSON] було змінено на [PERSON] . З довідки за № 148, виданої 21.02.2018 року виконавчим комітетом Корманської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області встановлено, що позивачка [PERSON] проживає разом зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON] , яка перебуває на її утриманні, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки, виданої 22.03.2018 року лікерем КУ «Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Топорівським М.М., встановлено, що [PERSON] перебуває на «Д» обліку з діагнозом « [PERSON] порушення». З виписки із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] за №454 виданої 06.07.2018 року лікуючим лікарем обласного центру медико-соціальної реабілітації дітей з органічними ураженнями нервової системи [PERSON] , встановлено, що у [PERSON] вбули діагностовані « [PERSON] порушення із ЗНМ ІІ-ІІІ рівня» та «Плосковальгусні ступні». Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою ст.182 СК України встановлено обставини, які враховує суд при визначені аліментів: стан здоров`я та матеріальне становища дитини; стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів; наявності на утриманні платника аліментів інших осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~ інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Законом України №2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» (далі Закон), який набрав чинності з 08.07.2017 року, було внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч.1 ст.192 СК України врегульовано зміну розміру аліментів, зокрема розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Однак, позивачою обрано спосіб захисту прав дитини на належне матеріальне утримання з метою забезпечення гармонійного розвитку дитини шляхом звернення до суду відповідно до ч.3 ст. 181 СК України з позовом про зміну способу стягнення аліментів: з твердої грошової суми на частку у розміру 1/4 частини заробітку (доходу) батька дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд вважає, що, враховуючи обставини передбачені ч.1 ст.182 СК України, які судом встановлені на підставі наданих позивачкою доказів, відповідач має можливість сплачувати на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін аліменти, у визначеному позивачкою розмірі. За таких \~обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про зміну способу аліментів є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до\~\~положень ст.141\~ЦПК України\~з відповідача підлягають\~стягненню на\~користь держави\~судові витрати\~по сплаті\~судового збору\~у розмірі\~704,80\~грн На підставі наведеного та

Outcome: approved