Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Чумак Ірина Миколаївна, звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що [PERSON] перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 1984 року. 04 квітня 2018 року рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За час перебування у шлюбі подружжям було придбано майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , вартістю 120000 грн; квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 240000 грн та легковий автомобіль марки ВАЗ д/н [NUMBER] , вартістю 125000 грн. Усе вищевказане майно залишилось у користуванні відповідача, позивач не має до нього доступу. На сьогоднішній день сторони про порядок поділу майна у добровільному порядку не домовились. Уточнив позовні вимоги, позивач просила суд визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 55,0 кв.м, житловою площею 39,2 кв.м, вартістю 266 700,00 грн; легковий автомобіль марки ВАЗ модель 211549-110-40, 2012 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 102590 грн, та житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] вартістю 119 000 грн. Поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності наступним чином: Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на легковий автомобіль марки ВАЗ модель 211549-110-40, 2012 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 102590 грн, та житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] вартістю 119000 грн, всього на суму 221590,00 грн. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на легковий автомобіль марки ВАЗ модель 211549-110-40, 2012 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 102590 грн, та житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] вартістю 119000 грн, всього на суму 221590,00 грн. Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 55,0 кв.м, житловою площею 39,2 кв.м, вартістю 266 700,00 грн. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 55,0 кв.м, житловою площею 39,2 кв.м, вартістю 266 700,00 грн. Стягнути з [PERSON] та користь [PERSON] різницю між вартістю майна у розмірі 45 110 грн. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Чумак І.М. у судове засідання не з`явились, в матеріалах справи є заява Чумак І.М. про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, про розгляд справи у його відсутність, в заяві зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає повністю. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15 вересня 1984 року по 04 квітня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Шлюб розірвано, що підтверджується копією рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 квітня 2018 року (а.с.9-10). За час перебування у шлюбі сторони набули у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] ; легковий автомобіль марки ВАЗ та житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 04 січня 2018 року ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації», загальна площа вказаної квартири становить 55,0 кв.м, житлова площа - 39,2 кв.м (а.с.11-13). Право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] (а.с.19). Згідно із звітом про оцінку майна вартість квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 55,0 кв.м, житловою площею 39,2 кв.м, складає 266 700 гривень (а.с.37-43). Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 04 січня 2018 року ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації», загальна площа вказаного будинку становить 108,5 кв.м (а.с.15-18). Право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] (а.с.14). Згідно із звітом про оцінку майна вартість будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 55108,5 кв.м, складає 119 000 гривень (а.с.45-51). Легковий автомобіль марки ВАЗ модель 211549-110-40, 2012 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] також зареєстрований за відповідачем по справі [PERSON] (а.с.20). Згідно із звітом про оцінку майна: колісного транспортного засобу-автомобіля ВАЗ 211540-110-40, державний номер [NUMBER] , вартість казаного автомобіля складає 102590 гривень (а.с.53-59). Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок, квартира та легковий автомобіль, які було придбано подружжям за час перебування у шлюбі є об`єктом права їх спільної сумісної власності подружжя. Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Згідно із статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між сторонами або шлюбним договором. Таке ж положення містить і ч. 2 ст. 372 ЦК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). В силу положень стаття 183 ЦПК України речі діляться на подільні та неподільні. Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Юридично неподільним визнаються речі, фізичний поділ яких прирівнюється до знищення речі або нерозумного зменшення її цінності. Неподільною може бути як проста річ (музичний інструмент, скульптура тощо), так і складна річ (картина, автомобіль, будівля, споруда тощо). Подільними визнаються речі, фізичний поділ яких лише пропорційно зменшує вартість отриманих в результаті поділу частин: земельна ділянка ... Подільними речами є речі, визначені родовими ознаками. При цьому, в силу вимог частини 2 ст. 71 Сімейного кодексу України у випадку неподільності об`єкту спільного майна, він присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. З аналізу зазначеної норми закону вбачається, що при наявності певної кількості об`єктів спільного неподільного майна, суд повинен справедливо присудити частину об`єктів майна одному з подружжя, частину - іншому і, таким чином, припинити як спільну власність, так і сам спір, як існуючий, так і такий що ймовірно виникне у майбутньому між подружжям. На підставі викладеного та у зв`язку з визнанням відповідачем уточненої позовної заяви, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 2441 грн 45 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2441 грн 45 коп.

Outcome: approved