Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася з позовом до Царичанської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 20.01.2010 року, видане відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції), яка на день смерті постійно проживала за адресою [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не складала. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - право на право на земельну частку (пай), розміром 5,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) з земель колишнього КСП ім.Леніна Царичанського району Дніпропетровської області, яке належало померлому [INFO] [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 30.01.1997 року. За життя [PERSON] не отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 30.01.1997 року, оскільки помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем був його син та батько [PERSON] - [PERSON], який спадщину прийняв, подавши до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини, проте свої спадкові права не оформив та помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 19.06.2007 року). Після смерті [PERSON] спадщину прийняли дружина померлого та мати [PERSON] - [PERSON], подавши до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини, та [PERSON], як дочка відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України. [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції 20.01.2010 року). Після смерті матері [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини прийняла спадщину, подавши до сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. [PERSON] в грудні 2017 року звернулася до сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою нотаріуса від 10.01.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай). Після чого, [PERSON] звернулася до Царичанської райдержадміністрації щодо видачі їй Сертифікату на право на земельну частку (пай), проте отримала відмову, оскільки оригінал Сертифіката видається особисто власнику і без оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку видати [PERSON] оригінал документа не мається можливим. Оскільки, [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості отримати, а тому вона була вимушена звернутися до суду в інтересах [PERSON] Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ст.ст.1216, 1217, 1223, 1261, 1268 ЦК України, прохає суд визнати за [PERSON] право на право на вищевказану земельну частку (пай). Позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] - адвокат [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги заявлені [PERSON] в інтересах [PERSON] підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Царичанської селищної ради Дніпропетровської області - [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1258 ЦК Україниспадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у відкритому судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне. [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 20.01.2010 року, видане відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції), яка на день смерті постійно проживала за адресою [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не складала. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - право на право на земельну частку (пай), розміром 5,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) з земель колишнього КСП ім.Леніна Царичанського району Дніпропетровської області, яке належало померлому [INFO] [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 30.01.1997 року (а.с.14). За життя [PERSON] Сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 30.01.1997 року не отримував (а.с.16), оскільки помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області). Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем був його син та батько [PERSON] - [PERSON], який спадщину прийняв, подавши до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини (а.с.10), проте свої спадкові права не оформив та помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 19.06.2007 року). Після смерті [PERSON] спадщину прийняли дружина померлого та мати [PERSON] - [PERSON], подавши до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини, та [PERSON], як дочка відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України. [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції 20.01.2010 року). Після смерті матері [PERSON], [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини прийняла спадщину, подавши до сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. [PERSON] в грудні 2017 року звернулася до сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою нотаріуса від 10.01.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.17). Після чого, [PERSON] звернулася до Царичанської райдержадміністрації щодо видачі їй Сертифіката на право на земельну частку (пай), проте отримала відмову, оскільки оригінал Сертифікату видається особисто власнику і без оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку видати [PERSON] оригінал документа не мається можливим (а.с.16). Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Веллі Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на користь [PERSON] судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення [PERSON] з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляла, тому судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved