overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] 24.04.2017 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду й до досягнення дитиною 18 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 08.10.2011 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає позивачу. Відповідач здоровий, працює на ПАТ «Запоріжсталь», матеріально досить забезпечений, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання і розвиток дитини, тому що має постійний заробіток, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON], 24.04.2019 року заявила позов, за яким просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в сумі 3500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 26.04.2019 року, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позовну заяву відповідач не надав. Судом встановлено таке. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. За позовною заявою, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Статтями 180, 181, 184 СК України встановлено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та визначено способи утримання дітей, в тому числі і шляхом присудження аліментів на дитину, в твердій грошовій сумі. За таких обставин та вимог закону, суд вважає, що позивач вправі вимагати встановлення аліментних зобов`язань в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Заявлений розмір аліментів, з огляду на вказані позивачем дані про її особу, особу відповідача та їх дитини, є виваженим та реальним до виконання. Тому, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі вказаних норм закону. З підстав, передбачених ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768.40 грн. На підставі наведених ву рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] 24.05.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 13 вересня 2014 року відділом ДРАЦС по м Бердянську, реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізької області був зареєстрований їх шлюб, актовий запис № 638. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та бит, в наслідок чого вони проживають окремо з серпня 2015 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнала, просила шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 13 вересня 2014 року відділом державної реєстрації цивільного стану по м Бердянську, реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізької області, актовий запис № 638, що підтверджено свідоцтвом про шлюб. (а.с.3) Стаття 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя сімейні стосунки не підтримують з серпня 2015 року, на примирення не згодні. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] 24.06.2015 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.05.1982 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 832. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені з січня 2000 року. Спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна у подружжя немає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 08.05.1982 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 832. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2000 року, спільне господарство не ведеться, сімя розпалася остаточно і для її відновлення можливості немає. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб існує формально, а тому його необхідно розірвати. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] 24. 06. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 01. 06. 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем вона має дочку [PERSON], 18. 06. [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду. Просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - Вероніки, 18. 06. [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до її повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 01. 06. 2013 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем вона має дочку [PERSON], 18. 06. [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 5 ст. 181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2015 рік, встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року, № 80-VІІІ, а саме на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення. При подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] 24. 06. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 15. 02. 2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем вона має дочку [PERSON], 22. 08. [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - Лесі, 22. 08. [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до її повноліття. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач позов визнав та не заперечував проти задоволення позову, просив справу розглянути в її відсутність . Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 15. 02. 2007 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем вона має дочку [PERSON], 22. 08. [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Хутірської сільської ради від 23. 06. 2015 року за № 611. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.5 ст.181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2015 рік, встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року, № 80-VІІІ, а саме на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення. При подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

[PERSON] 24.06.2020 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 21.11.2015 р. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку із чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. З відповідачем шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено близько 2 місяців. З відповідачем взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. У відповідача власні погляди на життя, будь-які дій, які б свідчили про його бажання повернутися до своєї сім`ї та стати на шлях виправлення він не робить. Позивач просить строк на примирення не надавати оскільки використала всі можливості для збереження сім`ї, однак це не допомогло, шлюб носить формальний характер. Позивач просить суд винести рішення яким шлюб з відповідачем розірвати. Позивач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить шлюб розірвати, строк на примирення не потрібний, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 21.11.2015 р. в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис № 3482. Від спільного проживання у шлюбі сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з різними поглядами на життя, різні характери, відсутністю бажання спільно вирішувати сімейні проблеми, побутові проблеми сторони в квітні 2020 р. припинили шлюбні відносини. Сторони миритися не бажають, позивач просить шлюб розірвати, відповідач вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, про що вказали в своїх заявах до суду. Відповідно ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи обставини справи, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому підстав для збереження сім`ї немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] 24.07.2014 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі по 1/4 частині усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Сторони до суду не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.5) яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] 24.07.2015 звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно до повноліття дитини. Позивач в обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 09.06.2015 розірвано на підставі рішення суду, від шлюбу із відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач просить суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача до повноліття дитини. Позивач надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала частково, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття дитини, та просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 21). Представник відповідача надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала частково в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття дитини, просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 22). Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 5). Вирішуючи питання про обґрунтованість позову, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. ст. 180, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються починаючи від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших утриманців, стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ст. ст. 183, 184 СК України аліменти присуджуються, як правило, у частці від доходу батьків, проте якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити їхній розмір у твердій сумі. Враховуючи, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], є сином відповідача, а отже останній зобов'язаний брати участь в його утриманні, суд оцінює позовні вимоги як такі, що ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Оскільки позивач від сплати судового збору звільнена, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача в доход держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 180-182, 183 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] 24.07.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває з 05.12.2009 року в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Шишковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за №18. Шлюб для обох перший. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям сторони прожили до квітня 2015 року. Сім`я розпалася по тій причині, вони не знайшли взаєморозуміння, в них різні погляди на життя, втратили повагу один до одного. На даний час стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Миритися не бажає. Оскільки шлюб в даний час шлюб носить формальний характер, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її присутності. Позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Крім того зазначила, що не бажає стягувати з відповідача судові витрати по даній справі. Після розірвання шлюбу прізвище на дошлюбне змінювати не бажає. У разі неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії 1-МИ №050633, виданого 05.12.2009 року виконавчим комітетом Шишковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області,05.12.2009 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гуцол) [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №18. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №127022, виданого 11.10.2010 року виконавчим комітетом Шишковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №24. Подружжя з квітня 2015 року фактично припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження сім`ї. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивачки розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивачки у відповідності до положень ст.112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved