Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] 18\~червня 2019\~року звернулася\~в суд\~із позовом\~до [PERSON] ,\~в якому\~просить стягувати із відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей:\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/4\~від усіх\~заробітків (доходів),\~але не\~менше ніж\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~до досягнення\~нею повноліття і\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/4\~від усіх\~заробітків (доходів),\~але не\~менше ніж\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~до досягнення\~ним повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2002 року і від спільного подружнього життя мають вказаних двох неповнолітніх дітей. На даний час вони з відповідачем проживають окремо один від одного, при цьому відповідач протягом тривалого часу матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з нею, не надає, чим ухиляється від виконання обов`язку з їх утримання, хоча працює і\~може сплачувати\~аліменти у\~вказаному розмірі.\~При цьому,\~діти потребують\~постійного матеріального\~забезпечення,\~займаються в\~гуртках і\~спортивних секціях,\~відвідують додаткові\~заняття щодо\~підняття рівня\~освіти,\~що потребує\~додаткових витрат.\~Зазначила,\~що син\~ [PERSON] не\~може за\~станом здоров`я\~регулярно відвідувати\~дошкільний навчальний\~заклад,\~що позбавляє\~її можливості\~працевлаштуватися та\~отримувати дохід. За наведеного, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] подала відзив на позов (а.с.26-31) та в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, зазначивши, що відповідач офіційно працює водієм-експедитором у ТОВ «Декада-2000» та постійно надає матеріальну допомогу своїм дітям. Протягом останнього року відповідач щомісячно оплачував послуги репетиторів, які готували доньку до вступу у вищий навчальний заклад, розмір витрат на які в середньому в місяць становили 4500 грн., завдяки цьому донька змогла вступити до НУ «Львівська політехніка». Оскільки відповідач надає в добровільною порядку матеріальну допомогу дітям, тому просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Зі змісту\~ст.ст.\~76-80\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~передбачених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно порядку подання доказів, регламентованого статтею 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до\~ст.89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2002 року (а.с.9) і від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , і сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10, 11), котрі проживають разом з матір`ю (а.с.12), а батько проживає окремо від сім`ї (а.с.33). Також встановлено, що позивач не працює, а відповідач [PERSON] працює водієм-експедитором у ТзОВ «Декада-2000» (а.с.42-44) та згідно довідки про доходи №234 від 08.08.2019 року загальна сума його заробітку за період з січня 2019 року по серпень 2019 року становить 47384,41 грн. (а.с.35). Згідно даних медичних документів вбачається, що син сторін [PERSON] часто хворіє, у зв`язку з чим періодично проходить лікування (а.с.15-17). Із доданих до матеріалів справи чеків вбачається, що відповідач систематично добровільно надає кошти на утримання дітей (а.с.36-39), однак, між сторонами існують суперечки з приводу утримання та матеріального забезпечення їхніх дітей. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.150\~СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами ч.ч.1, 2 ст.155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька абоу твердій грошовій суміза вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184\~СК України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Тому вимога позивача про стягнення на кожну дитину ј частки від усіх заробітків (доходів), але\~не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для кожної дитини, не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає вимогам ч.1, 2 ст. 183, ч.2 ст.182 СК України.\~Зазначена норма\~Сімейного кодексу\~є імперативною і підлягає застосуванню судом. Враховуючи\~вимоги ч.2\~ст.182 Сімейного кодексу України\~щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, а також ту обставину, що утримувати дитину повинні як мати, так і батько, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей\~ в розмірі 1/2\~частки від\~заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задовольнивши позовні вимоги частково. Відповідно до ст.191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернулася до суду із позовом 18.06.2019 року. Варто зауважити, що відповідач в добровільному порядку перераховував позивачу грошові кошти, що також не заперечується позивачем, проте суд не вважає це сплатою за аліментними зобов`язаннями, а є добровільним наданням коштів на утримання дитини поза межами судового спору на виконання батьківського обов`язку. Посилання відповідача на те, що він добровільно сплачує аліменти на утримання дітей, а тому позов потрібно залишити без задоволення, не відповідає вимогам законодавства, адже зазначеними нормами\~СК України\~не встановлено, що аліменти судом призначаються лише у разі ухилення від їх сплати, це є право позивача звернутися до суду для визначення розміру аліментів. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір в розмірі 768,40 грн., від сплати якого позивач при подачі позову була звільнена, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. У відповідності до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial