Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

[PERSON] 13 серпня 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання місця проживання дитини, посилаючись, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі та мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Кременчуцького районного суду від 03 березня 2013 року шлюб між ними розірвано, місце проживання дитини рішенням суду не визначено. Просив визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом з ним. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за угодою адвокат Кононенко В.А. позов підтримали та просили задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щоб дитина проживала разом з батьком. Представник третьої особи Служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації за довіреністю Єфремов О.О.Органу в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, вважає, що визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] відповідає інтересам дитини. В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в зв`язку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, заслухавши пояснення позивача та його уповноваженого представника, відповідача та уповноваженого представника третьої особи, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага надається якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Омельницькою сільською радою Кременчуцького району Полтавської області. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Неповнолітній [PERSON] проживає з батьком [PERSON] , що встановлено в судовому засіданні та не заперечується відповідачем. Отже, визначення місця проживання дитини з батьком не суперечить інтересам дитини, тому суд позов задовольняє.

Outcome: approved