overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

[PERSON] 08 лютого 2018 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] року на тимчасово окупованій території в м. Кадіївка /раніше м. Стаханов/ Луганської області, причина смерті - ракова інтоксикація, злоякісні новоутворення тіла шлунку. Антрацитівський МРВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є дружиною громадянина України [PERSON], [INFO], який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-7, 9-10). Відповідно до довідки про причину смерті №258 від 06 грудня 2017 року, виданої «Державною установою «Стахановська центральна міська багатопрофільна лікарня» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 13), [PERSON] помер [INFO] року, причина смерті - ракова інтоксикація, злоякісні новоутворення тіла шлунку. Факт смерті [PERSON] в м. Кадіївка /Стаханов/ підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим «Відділом запису актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ЛНР» (а.с. 4), яке видане на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Антрацитівський МРВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції відмовив [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу невстановленого зразка на території, непідконтрольній українській владі (а.с. 3). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] 08 серпня 2014 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить: - стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною повноліття; - стягувати щомісячно з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 500 гривень до досягнення дитиною віку трьох років, а саме до [INFO] року. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач позов визнав, про що також надав суду відповідну заяву. Згідно з частинами 4 та 5 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє. У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] 08 серпня 2016 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 31.01.2012 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину Тураєва Бехрузбека Шухратжоновича [INFO] Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені з липня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивачка подала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 31.01.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 02 (а.с.7). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

[PERSON] 08 серпня 2017 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що 05 листопада 1997 року померла його баба [PERSON], яка постійно проживала в м. Котовськ (нині Подільськ), вул. 50 років Жовтня (нині Соборна), 93, Одеської області. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай). Заповіту [PERSON] не залишила. Заявник зазначає, що звернувся до нотаріуса з приводу належного прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його баби, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що відсутні документи, які можуть підтвердити факт родинних відносин між ним та його бабою, а тому було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник вказує, що вказані обставини не дають йому можливості належним чином оформити спадщину, у звязку з чим він звернувся до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. В судовому засіданні під час розгляду справи заявник [PERSON] вимоги, викладені в заяві, підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи не заперечила проти задоволення вимог заявника. Суд, взявши до уваги пояснення заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи (а.с.1-31), допитавши свідків, прийшов до висновку, що прохання заявника підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо пояснили, що заявника та його бабу знають добре. Можуть підтвердити той факт, що [PERSON] дійсно є заявнику бабусею. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин має для заявника значення для вирішення питання належного оформлення спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON]. Із матеріалів справи слідує, що [PERSON], яка померла 05 листопада 1997 року, дійсно доводиться заявнику бабою, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Заявник є спадкоємцем померлої за законом, проте не може прийняти майно у спадщину внаслідок відсутності в повному обсязі документів, що підтверджують родинні відносини між ним та померлою, через що неможливо простежити лінію родинних відносин з [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення того факту, що [PERSON], яка померла 05 листопада 1997 року, є бабусею [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

[PERSON] 08 серпня 2017 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що 12 листопада 2008 року померла [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,39 га, яка розташована на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Заповітом від 12 вересня 2001 року [PERSON] заповідала зазначену земельну ділянку заявнику. Заявник зазначає, що в Ананьївській районній державній нотаріальній конторі Одеської області за його заявою від 18 серпня 2016 року було заведено спадкову справу №330/2016, однак внаслідок вивчення нотаріусом наданих ним документів було встановлено, що відсутні докази того, що заповіт складено від імені спадкодавця, тобто, є розбіжності у зазначенні в заповіті прізвища померлої з зазначенням її прізвища у актовому записі про смерть, та рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою, у звязку з чим він звернувся до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. Заявник в судовому засіданні під час розгляду справи заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні під час розгляду справи не заперечила проти задоволення заяви заявника. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи (а.с.1-19), прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: вище вказаного заповіту спадкодавцеві, має значення для заявника для оформлення належим чином спадкового майна. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви та встановлення того факту, що зазначений заповіт дійсно складено [PERSON], яка померла 12 листопада 2008 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

\~ [PERSON] 08 серпня 2017 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 14 лютого 2015 року померла його мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,10 га, розташованої на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач зазначає, що крім нього спадкоємцями за законом першої черги є його брат [PERSON] та сестра [PERSON], які своїми заявами від прийняття спадщини відмовились. На підставі цього він як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріальної контори Одеської області з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з\~ відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, тому рекомендовано звернутись до суду, у звязку з чим звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву(а.с.30), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не зявилася, однак надала письмову заяву (а.с.39), в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання також не зявилася, однак надала на адресу суду письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог з відповідними посиланнями та розглянути справу у відсутність представника(а.с.37). Суд, взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши та перевіривши документи справи(а.с.1-28), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Положенням ч.1-2 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Так, відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; за ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 14 лютого 2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] 08 серпня 2017 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння на побутовому грунті, зумовлені різними поглядами на життя, несумісністю характерів, відсутністю спільних інтересів внаслідок чого їхня сім'я розпалася і відновити її неможливо. Хоча проживають вони за однією адресою, але шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбних відносин неможливе і суперечить його інтересам. Примирення між ними виключене. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Час на примирення не потрібен. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні заяви визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 04 вересня 2001 року між сторонами зареєстрований шлюб виконкомом Монастирської сільської ради Хуторського району Закарспатської області, актовий запис № 20 (а.с.5). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторонни хоча і проживають за однією адресою, але шлюбні відносини між ними припинені. Примирення між ними виключене. Відповідач не з'явилася в судове засідання, надала заяву про визнання позову (а.с.22). Вказане свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

[PERSON] 08 серпня 2019 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов неможливістю збереження сім`ї з відповідачкою та подальшого спільного з нею життя. Сторони в судове засідання не з`явилися, проте належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, клопотань ніяких не заявляли. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 квітня 2018 року між сторонами Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , актовий запис № 56 (а.с. 4). У шлюбі у сторін народився: [INFO] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі положень ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 17,18, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] 08 серпня 2019 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 26 лютого 1994 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки з відповідачем припинені з січня 2019 року у зв`язку з різністю характерів, відсутністю взаєморозуміння та довіри, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна не має. Вважає збереження сім`ї неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, в заяві на ім`я суду просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, в заяві на ім`я суду просить розглянути справу за її відсутністю, на розірвання шлюбу згодна. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 26 лютого 1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5), від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між сторонами припинені з січня 2019 року у зв`язку з різністю характерів, відсутністю взаєморозуміння та довіри, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не заявлено. Клопотань про надання строку для примирення не надійшло, відповідач позов визнала, тому суд вважає, що сім`я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

[PERSON] 08 серпня 2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов відсутністю взаєморозуміння між нею та чоловіком, розходженням поглядів на сімейні відносини, в зв`язку з чим спільне сімейне життя в них не складається та суперечить її інтересам. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 25 листопада 1995 року між сторонами відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Ромни зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 479 (а.с. 4). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, можливості зберегти сім`ю немає. Відповідач позов визнав повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивач відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України просить залишити прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України та враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків сплаченого судового збору. На підставі положень ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 17,18, 141, 142, 200, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

Outcome: approved