Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] 07.02.2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.09.2015 року та визначення місця проживання дитини. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, сім`ю та побут, спільне господарство не ведуть, збереження сімї неможливе, суперечить їхнім інтересам. Просила розірвати шлюб між [PERSON] та нею; після розірвання шлюбу змінити її прізвище [PERSON] на Степаненко; місце проживання дитини [PERSON] визначити з нею; судові витрати покласти на відповідача. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, про розгляд справи в їх відсутність. Позивач підтримала позовні вимоги, відповідач визнав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних доказів. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2015 року (арк. справи 8), мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (арк.справи.7). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч.8\~ст.235 ЦПК України\~у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про одруження дошлюбне прізвище позивачки «Степаненко», а тому за наведених обставин, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги слід задовольнити, присвоївши позивачці дошлюбне прізвище «Степаненко». Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини, суд дійшов висновку, що в цій частині позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Права та обов'язки матері, батька і дитини врегульовані розділом Ш\~СК України, зокрема, главою13 визначені особисті немайнові права і обов'язки батьків та дітей, в тому числі й право батьків на визначення місця проживання дитини (ст.160 СК України). Отже, при розірванні шлюбу вирішуються права та обов'язки подружжя, а місце проживання дитини є немайновим правом дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч.1\~ст.160 СК України). Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1\~ст.161 СК України). Відповідач [PERSON] пояснень, заперечень суду не надав, в письмовій заяві погодився на розірвання шлюбу, однак не зазначив, чи згодний він з позовною вимогою в частині визначення місця проживання дитини. Крім того, позивачем не надано належних доказів, а саме: довідка про проживання дитини з матір'ю, домовленість між батьками щодо місця проживання дитини відсутня. Зазначення в рішенні суду при вирішенні спору про розірвання шлюбу між подружжям про залишення дитини (дітей) проживати з матір'ю чи з батьком допустиме тоді, коли наявна згода обох батьків на те, з ким проживатимуть діти після розірвання шлюбу між батьками. Наявні в справі матеріали підтверджують те, що така взаємна згода відсутня. Між [PERSON] та [PERSON] має місце спір про визначення місця проживання дитини малолітньої дочки [PERSON], який у разі не досягнення згоди між батьками щодо місця проживання дитини підлягає вирішенню органом опіки та піклування або судом на підставі статей\~160,\~161 СК України.\~\~ Понесені судові витрати позивача необхідно стягнути з відповідача в розмірі 640,00 грн., так як вони документально підтверджені.

Outcome: partial