Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] 23 грудня 2015 року звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що є власником однієї корови, 05 липня 2006 року народження, породи українська чорно-ряба молочна, та кобили породи українська степова 2009 року народження. Вказана корова перейшла до нього у спадок від його матері, а кобилу у 2009 році він придбав за власні кошти, заощаджені від пенсії по інвалідності. Вказане господарство числиться за позивачем офіційно по даним Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Позивач вказує, що з травня 2010 року він знаходився у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі - [PERSON], яка проживала разом з позивачем у його домоволодінні. У зв'язку з хворобою перебував на стаціонарному лікуванні в Ананьївській ЦРЛ Одеської області у період з 06 листопада 2015 року по 10 листопада 2015 року. Повернувшись додому, позивач виявив у своєму домогосподарстві відсутність вказаної домашньої худоби, в зв'язку з чим 17 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до Ананьївського відділення поліції Котовського відділу поліції в Одеській області з приводу крадіжки з його домоволодіння худоби, однак позивачу було рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства, так як його співмешканка визначила дану худобу, як спільно нажите майно та продала на забій. [PERSON] зазначає, що не вважає належну йому худобу спільно нажитим майном, так як належали йому та знаходились у його домоволодінні до початку фактичних шлюбних відносин з відповідачем по справі. Однак [PERSON] продавши, належну позивачу худобу, забрала виручені за неї кошти, витративши на свої потреби, завдала позивачу матеріальну шкоду на суму 22000 гривень. З листопада 2015 року [PERSON] в його домоволодінні не проживає та вони не підтримують шлюбних відносин. На даний час він не в змозі купувати іншу худобу, оскільки проживає за рахунок отримуваної пенсії, яка є доволі мізерною. Таким чином позивач, окрім збитків матеріального характеру, пережив нервовий стрес, нервовий стан призвів до частих головних та сердечних болів, часткової втрати сну, на деякий час втратив нормальний спосіб життя, крім того він є інвалідом другої групи та епілептиком. Однак з врахуванням попереднього лікування та відсутності коштів позивач не звертався до лікарні. В зв'язку з вищенаведеними діями [PERSON] постраждав у моральному плані та претендує на відшкодування збитків морального характеру, тому вимушений звернутись до суду, в зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, про ухвалення заочного рішення не заперечує(а.с.26). Відповідач - [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, причину своєї неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.21,25). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, взявши до уваги заяву позивача, неявку відповідача, вивчивши документи справи та дослідивши всі подані сторонами докази, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач - [PERSON], [INFO], уродженець та мешканець с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області(а.с.4). Згідно з довідкою Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області №2100 від 08 грудня 2015 року відповідно до по господарського обліку Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області станом на 01 січня 2015 року за [PERSON] знаходиться підсобне господарство: корова - 1(одна) голова, коні - 1 (одна) голова. Підстава: по господарська книга №09, особовий рахунок №0786(а.с. 5). Відповідно до паспорта великої рогатої худоби серії LC №047370 [PERSON] є власником корови: кличка - Малютка, дата народження - 05 липня 2006 року, стать - жіноча(а.с.6). Листом Ананьївського ВП Котовського ВП ГУНП в Одеській області №578 від 02 грудня 2015 року [PERSON] повідомлено, що за його повідомленням про те, що він виявив відсутність в своєму домоволодінні особистих речей, факт зареєстровано до ЖЄО Ананьївського ВП Котовського ВП ГУНП в Одеській області за №2015000031 від 10 листопада 2015 року. Крім того повідомлено, що при проведенні перевірки було встановлено, що речі, відсутність яких [PERSON] виявив в своєму домоволодінні 10 листопада 2015 року, забрала 1ого співмешканка [PERSON], з якою він спільно проживав близько 6-ти років у його домоволодінні. Оскільки вона вирішила з ним розійтись, то забрала частину спільного майна, яке на її думку належить їй. При телефонній розмову з [PERSON] було встановлено, що вона на даний час знаходиться в м. Одеса у своєї доньки, де тимчасово проживає. Коня та корову вона продала та частину коштів готова повернути [PERSON], тобто, поділити на двох. У зв'язку з чим [PERSON] рекомендовано звернутися до суду(а.с.7). Висновком Ананьївського ВП Котовського ВП ГУНП в Одеській області про результати розгляду повідомлення [PERSON] від 02 грудня 2015 року, перевірку за вище вказаним фактом закінчено та рекомендовано [PERSON] звернутися до суду(а.с.8). Також встановлено, що [PERSON] є власником кобили породи «українська-степова», кличка «Кукла», масть - чорна, вік тварини - 1 (один) рік, що підтверджується копією ветеринарної довідки тварини №000403, виданої 06 лютого 2010 року(а.с.10). Відповідно до листа Ананьївської ЦРЛ №506 від 18 грудня 2015 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 06 травня 2015 року по 14 травня 2015 року. Діагноз: вертеброгенний лівосторонній ішіорадікуліт в ст. загострення. Також перебував на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні з 06 листопада по 10 листопада 2015 року. Діагноз: ГРВІ(а.с.11). Встановлено, що станом на грудень 2015 року середньо-ринкова вартість корови віком 9 (дев'ять) років становить 10000 гривень, коня віком 6 (шість) років - 12000 гривень, відповідно довідки Ананьївського РСТ №291 від 15 грудня 2015 року (а.с. 14). Відповідно до копії пенсійного посвідчення №2342022195, виданого 02 вересня 2009 року, [PERSON] є інвалідом ІІ групи - загальне захворювання(а.с.15). У відповідності до довідки Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області №2105 від 21 грудня 2015 року [PERSON] дійсно проживала спільно з [PERSON] в період з травня 2010 року по жовтень 2015 року в с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області. [PERSON] проживала на території с. Гандрабури без реєстрації(а.с.17). Стаття 22 ЦК України вказує, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи, майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо) Судом встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст.60 ч.1,3,4 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно ч.1 ст.1166 майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.1,2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Частина 1 ст.74 СК України передбачає, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що позивач оспорюване майно придбав до початку фактичних шлюбних стосунків між ним та відповідачем, а тому зі сторони відповідача дії щодо розпорядження оспорюваним майном не відповідають чинному законодавству, що є підставою для задоволення позову, та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальних та моральних збитків. Вирішуючи питання про судові витрати, суд приходить до висновку, що згідно ст. 88 ЦПК України вони повинні бути покладені на відповідача [PERSON].

Outcome: approved