Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

[PERSON] 27 листопада 2017 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 вересня 1999 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що одруження виявилося невдалим, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, його ставлення до сім`ї привело до розпаду та фактичного припинення шлюбних відносин, особливо його поведінка стала непристойною останні чотири роки, він систематично пиячив, влаштовував сварки, застосовував до неї фізичну силі, проявляв неповагу до сім`ї і дітей. Через зловживання алкогольними напоями його звільнено з роботи і з 2010 року відповідач ніде не працює, а всі обов`язки і питання щодо утримання сім`ї покладено на неї, позивача. Під час розгляду справи по суті [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, що відомо із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 1999 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а. с. 5, 7). Сторони хоча і проживають в одному будинку, однак у листопаді 2017 року припинили подружні відносини. За наданий двічі судом строк сторони не примирилися. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю необхідно із відповідача у користь позивача стягнути судові витрати в сумі 640,00 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Outcome: approved