Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград», [PERSON] про визнання інвестиційного договору удаваним, визнання майнових прав, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, уточнивши який просили суд визнати майнові права за [PERSON] ІПН [NUMBER], [INFO], що проживає за адресою: [INFO] на 2-х кімнатну квартиру, буд. № 6 на 13-му жилому поверсі, 10-му загальному (отм. 18,0 кв.м.) 24-ти поверхового будинку, 2-ї черги, загальною площею 78,95 кв.м. в жилому комплексі «Золоте руно», що розташований на перетині вул. Малиновського та Люстдорфської дороги; визнати майнові права за [PERSON], [INFO], на 3-х кімнатну квартиру буд. № 3 на 22 загальному 19 жилому поверсі (отм. 66,00м) 24-ти поверхового будинку 2 черги загальною площею 119,5 м. кв. в жилому комплексі «Золоте руно», що розташований на перетині вул. Малиновського та Люстдорфської дороги; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] у рівних частках моральну шкоду у сумі 2 000 000 грн.; стягнути з ТОВ «Златоград» на користь [PERSON], [PERSON] у рівних частках моральну шкоду у сумі 2 000 000 грн.. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 25.06.2005 року між нею, [PERSON] та ТОВ «Златоград» в особі директора [PERSON] було укладено інвестиційний договір №25/06 ИМ, відповідно до п.1 якого інвестор здійснює внесок інвестиції у вигляді особистих (позичених) грошових коштів, а підприємство здійснює будівництво житлового комплексу «Золотое Руно» по вул. Маршала Малиновського, МРН «Д», обмеженого вул. Маршала Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфською дорогою. Індивідуальним обєктом інвестування є 2-х кімнатна квартира, будівельний № 6 на 13-му загальному 10-му житловому поверсі (отм. 39,00 кв.м.) 24-ти поверхового будинку, 2-ї черги, загальною площею 78,95 кв.м.. Відповідно до пункту 1 додаткової угоди до інвестиційного договору №25/06 ИМ, сума договору інвестування на момент його укладення складає 33 949,00 доларів США, що еквівалентно 171612 гривень. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 213 від 29.06.2005 року позивачка сплатила 171612,00 грн.. 23.08.2005 року між ним, [PERSON] та ТОВ «Златоград» в особі директора [PERSON] було укладено інвестиційний договір №23/08 ИМ, відповідно до п.1 якого інвестор здійснює внесок інвестиції у вигляді особистих (позичених) грошових коштів, а підприємство здійснює будівництво житлового комплексу «Золотое Руно» по вул. Маршала Малиновського, МРН «Д», обмеженого вул. Маршала Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфською дорогою. Індивідуальним обєктом інвестування є 3-х кімнатна квартира, будівельний № 3 на 22-му загальному 19-му житловому поверсі (отм. 66,00 кв.м.) 24-ти поверхового будинку, 2-ї черги, загальною площею 119,5 кв.м.. Відповідно до пункту 1 додаткової угоди до інвестиційного договору №23/08 ИМ, сума договору інвестування на момент його укладення складає еквівалент 54970,00 доларів США, що еквівалентно 277599 гривень (курс долара до гривні дорівнює: 100 дол. США = 505 грн.). Згідно до довідки виданої [PERSON] головним бухгалтером та директором ТОВ «Златоград» від 05.06.2007 року, в ому, що інвестиційні кошти за інвестиційним договором №23/08 ИМ від 23.08.2005 року внесені в касу ТОВ «Златоград» у сумі 277596,38 гривень, що еквівалентно 54970,00 дол. США та відповідає умовам договору. Початок будівництва був запланований в серпні 2005 року, а завершення в грудні 2007 року, здача в експлуатацію 2008 рік. Однак обєкт будівництва, в якому розташовані обєкти інвестування в експлуатацію не введений. Цей факт порушує права позивачів, як добросовісних інвесторів, оскільки вони не отримали те, на що розраховували, укладаючи договір. Посилаючись на викладене позивачі вимушені звернутись з даним позовом до суду. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача ТОВ «Златоград» в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду письмові заперечення в яких заперечувала проти задоволення позовних вимог, мотивуючи це тим, що в інвесторів виникли інвестиційні права, а не майнові. Майнове право, на її думку, це право очікування. Та посилалась на те, що зобовязання за договорам не виконали ОМР та УКБ ОМР. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 25.06.2005 року між [PERSON] та ТОВ «Златоград» в особі директора [PERSON] було укладено інвестиційний договір №25/06 ИМ, відповідно до п.1 якого інвестор здійснює внесок інвестиції у вигляді особистих (позичених) грошових коштів, а підприємство здійснює будівництво житлового комплексу «Золотое Руно» по вул. Маршала Малиновського, МРН «Д», обмеженого вул. Маршала Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфською дорогою. Індивідуальним обєктом інвестування є 2-х кімнатна квартира, будівельний № 6 на 13-му загальному 10-му житловому поверсі (отм. 39,00 кв.м.) 24-ти поверхового будинку, 2-ї черги, загальною площею 78,95 кв.м.. Відповідно до пункту 1 додаткової угоди до інвестиційного договору №25/06 ИМ, сума договору інвестування на момент його укладення складає 33 949,00 доларів США, що еквівалентно 171612 гривень. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 213 від 29.06.2005 року позивачка сплатила 171612,00 грн.. 23.08.2005 року між [PERSON] та ТОВ «Златоград» в особі директора [PERSON] було укладено інвестиційний договір №23/08 ИМ, відповідно до п.1 якого інвестор здійснює внесок інвестиції у вигляді особистих (позичених) грошових коштів, а підприємство здійснює будівництво житлового комплексу «Золотое Руно» по вул. Маршала Малиновського, МРН «Д», обмеженого вул. Маршала Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфською дорогою. Індивідуальним обєктом інвестування є 3-х кімнатна квартира, будівельний № 3 на 22-му загальному 19-му житловому поверсі (отм. 66,00 кв.м.) 24-ти поверхового будинку, 2-ї черги, загальною площею 119,5 кв.м.. Відповідно до пункту 1 додаткової угоди до інвестиційного договору №23/08 ИМ, сума договору інвестування на момент його укладення складає еквівалент 54970,00 доларів США, що еквівалентно 277599 гривень (курс долара до гривні дорівнює: 100 дол. США = 505 грн.). Згідно до довідки виданої [PERSON] головним бухгалтером та директором ТОВ «Златоград» від 05.06.2007 року, в ому, що інвестиційні кошти за інвестиційним договором №23/08 ИМ від 23.08.2005 року внесені в касу ТОВ «Златоград» у сумі 277596,38 гривень, що еквівалентно 54970,00 дол. США та відповідає умовам договору. 06.08.2003 року між ТОВ «Златоград» та Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради було укладено інвестиційно-підрядний договір, предметом якого є співпраця сторін по будівництву вищезазначеного жилого комплексу «Золоте руно», крім того згідно цього Договору УКБ ОМР є ЗАМОВНИКОМ будівництва обєкту інвестування, та взяло на себе низку зобовязань, що стосується контролю за будівництвом, відселення мешканців, та багато інших. Позивачі вирішили придбати цю квартиру з тієї причини, що Замовником будівництво виступало - місто в особі УКБ Одеської міської ради. ТОВ «Золоте руно» зобовязання за Інвестиційним Договором не виконало, взагалі, кошти, які позивачі вклали у якості інвестиції не повернули, дім не збудовано, директор ТОВ «Златоград» на даний час осуджена на 10 років до позбавлення волі за шахрайство з нерухомістю, на даний час також триває кримінальне провадження, за яким позивачів визнано потерпілими, директор ТОВ «Златоград» знаходиться в Одеському СІЗО та чекає винесення вироку по кримінальному провадженню відкритому за ознаками шахрайства з жилим комплексом «Золоте руно». Неодноразові звернення до директора Відповідача ТОВ «Золоте руно» не скінчилися ні чим, будівництво не проводиться, гроші не повернуті. Управління Капітального Будівництва Одеської [PERSON] в особі його керівництва неодноразово зустрічалось з позивачами та іншими інвесторами, ми направляли листи з численними проханнями розібратися у ситуації та здійснити заходи контролю та впливу на ТОВ «Златоград» або оказати нам, постраждалим інвесторам, допомогу у вирішенні цього питання, однак УКБ ОМР та ОМР проявляє грубу та противоправну бездіяльність у цьому питанні, нічим не допомагає, крім того не виконує свої зобовязання за інвестиційно-підрядним договором, чим унеможливлює подальше будівництво обєкту інвестування. Оскільки відповідачі не виконали своїх зобов'язань щодо передачі майна у власність позивачам, Відповідачі фактично визнають майнові права на обєкт нерухомого майна, які позивачам належать за законом. Позивачами було виконано умови Інвестиційного договору про інвестування у житлове будівництво, а тому за умовами договору до позивачів повинні перейти майнові права на об'єкт інвестування. Згідно ч.5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами інвестицій відповідно до законодавчих актів України. Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 876 ЦК України власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1.07.2004 р. з відповідними змінами, однією з підстав для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно є наявність акту прийому нерухомого майна до експлуатації. Судом встановлено, що об'єкт інвестування є незавершеним будівництвом, акт про прийняття його в експлуатацію не видавався, технічний паспорт на зазначену позивачем квартиру не виготовлявся. Оскільки оформлення права власності на інвестоване житлове приміщення пов'язане з введенням будинку в експлуатацію, право власності на об'єкт незавершеного будівництва на даний час та за цих обставин виникнути не може. Згідно ч.1 ст. 620 ЦК України у разі невиконання обовязку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками за ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобовязання. Оскільки п. 1.4 укладеного договору передбачено зобов'язання відповідача збудувати та передати у власність інвестору об'єкт інвестування, останній на час розгляду справи не переданий іншій особі у власність або в користування, позовні вимоги про зобов'язання відповідача виконати умови договору та передати позивачу у власність квартиру підлягають задоволенню. Разом з тим такий договір може бути доказом для суду як підтвердження укладеного інвестиційного договору у формі договору купівлі-продажу майнового права й права власності на об'єкт договору, що виникне в майбутньому. Таке твердження обґрунтоване наступним. Відповідно до статті 655 ЦК, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність іншої сторони (покупця), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Крім того, стаття 656 ЦК передбачає, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, що є в продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, знайдений) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути також майнові права. Крім того, у відповідності зі статтею 669 ЦК кількість товару, що продається, установлюється в договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до статті 657 ЦК, для договорів купівлі-продажу майнових прав (навіть у випадку, якщо майнове право буде засвідчувати в майбутньому право власності на нерухоме майно) не встановлена обов'язкова нотаріальна форма. З огляду на вищевикладене, можна зробити висновок, що з укладенням вищезазначеного попереднього договору виникає прихований договір купівлі-продажу. Тому що властиві договорам купівлі-продажу істотні умови (предмет і вартість) сторони погодили в попередньому договорі. Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 218 ЦК заперечення однієї зі сторін факту здійснення угоди або заперечування окремих її частин може обґрунтовуватися письмовими доказами, коштами аудіо-відеозапису й ін. Рішення суду не може ґрунтуватися на показаннях свідків. Аналіз цієї статті дозволяє говорити про те, що вона містить кілька норм права. Приписання про заборону суду при винесенні рішення брати до уваги показання свідків міститься в нормі, що визначає припустимі засоби доведення при запереченні факту здійснення угоди. Таким чином, зазначені обмеження засобів доведення й застосування доказів у рішенні суду стосується винятково заперечень сторін проти угоди. Виходячи із цього, доведення факту здійснення й укладення угоди не обмежується певними засобами доведення. З огляду на вищевикладене й

Outcome: partial