Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] 11 жовтня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування посилаючись, що згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 січня 2014 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства в с. Ялинці вул. Фрунзе, 11 Кременчуцького району Полтавської області після померлого 13 січня 2012 року [PERSON]. 06 червня 2014 року її мати [PERSON] померла та не встигла отримали правовстановлюючі документи на спадкове майно. Вона являється спадкоємцем її майна за законом, але державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку. Просила визнати за нею в порядку спадкування після померлої 06 червня 2014 року [PERSON] право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,06 га для ведення особистого селянського господарства в с. Ялинці вул. Фрунзе, 11 Кременчуцького району Полтавської області. Ухвалою суду від 05 грудня 2017 року Відділ Держгеокадастру у Кременчуцькому районі Полтавської області виключено із списку третіх осіб та залучено у справі третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Треті особи: Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області, Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції, Комунальне підприємство «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовими розписками про отримання судових повісток. Третя особа Головне управління Держземагенства у Полтавській області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглядати справу у їх відсутність та винести рішення на розсуду суду. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 06 червня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 264315 виданим 10 червня 2014 року Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 14. Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. З заявою про оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину до державного нотаріуса Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області звернулася позивач [PERSON] Спадкова справа зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 56856558. 21 квітня 2015 року державний нотаріус [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 січня 2014 року та ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 березня 2018 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,06 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані в с. Ялинці вул. Фрунзе, 11 Кременчуцького району Полтавської області. Однак, [PERSON] не оформила своїх спадкових прав. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1,2 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 0,25 га та 0,06 га, розташовані в с. Ялинці вул. Фрунзе, 11 Кременчуцького району Полтавської області належали померлій 15 січня 2014 року [PERSON], тому [PERSON] набуває на них право власності в порядку спадкування. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Outcome: approved