Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Чернівської сільської ради Глухівського району Сумської області (далі - Відповідач) про визнання права на земельні частки (пай) як на спадкове майно, які належали [PERSON] та [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), загальною площею 2,36 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Чернівської сільської ради Глухівського району, яка належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №86 від 03.12.1996. За життя [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном шляхом проживання зі спадкодавцем на момент смерті. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), загальною площею 2,36 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Чернівської сільської ради Глухівського району, яка належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 209 від 03.12.1996. За життя [PERSON] склав заповіт на його користь. Він фактично прийняв спадщину після померлого [PERSON] , оскільки фактично втупив в управління та володіння спадковим майном, обробляв присадибну ділянку. Однак, коли він звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно [PERSON] та [PERSON] , йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні частки (пай). Тому і змушений звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання Позивач не з`явився, але подав письмову заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без його участі. Представник Відповідача Чернівської сільської ради Глухівського району Сумської області у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про відсутність заперечень на позов та слухання справи без його участі. Враховуючи те, що Позивач позов підтримав, Відповідач проти задоволення позову не заперечував, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до статті 198 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у підготовчому судовому засіданні за правилами частини третьої статті 200 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, заяву Відповідача щодо позову, суд приходить до наступного. Як встановлено, [INFO] в с. Черневе Глухівського району Сумської області померла [PERSON] (а.с.9). З повідомлення відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.07.2019 за № 96/133-19 вбачається, що [PERSON] за життя одержала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , зареєстрований під № 86 від 03.12.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією. Земельна частка (пай) розташована на території Чернівської сільської ради в розмірі 2,36 умовних кадастрових гектара. Сертифікат виготовлений на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 30.10.1996 під № 397 (а.с.15). В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено: при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 2 діючого, на час смерті, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають . У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Чернівської сільської ради Глухівського району Сумської області від 17.05.1995, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.13). З довідки № 02-20/270, виданої виконкомом Чернівської сільської ради Глухівського району Сумської області 22.07.2019 вбачається, що останнє постійне місце проживання [PERSON] , померлої [INFO] , було: [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця в спадковому будинку був зареєстрований та проживав син померлої [PERSON] , 1939 р.н.. Від імені [PERSON] 17.05.1995 Чернівською сільською радою посвідчено заповіт, який на день смерті спадкодавця не змінено і не скасовано (а.с.11). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відсутні (а.с.19). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти та спадкові договори) від імені [PERSON] 17.05.1995 Чернівською сільською радою Глухівського району Сумської області посвідчено заповіт. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за номером 43766639, є чинним. (а.с.20). У відповідності до статті 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі статтею 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом також встановлено, що [INFO] в с. Черневе Глухівського району Сумської області помер [PERSON] (а.с.10). З повідомлення відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 18.07.2019 вбачається, що [PERSON] за життя одержав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , зареєстрований під № 209 від 03.12.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією. Земельна частка (пай) розташована на території Чернівської сільської ради в розмірі 2,36 умовних кадастрових гектара. Сертифікат виготовлений на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 30.10.1996 під № 397 (а.с.16). Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори Сумської області від 17.05.2002, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а.с.14). З довідки № 02-20/274, виданої виконкомом Чернівської сільської ради Глухівського району Сумської області 22.07.2019 вбачається, що останнє постійне місце проживання [PERSON] , померлого [INFO] , було: [ADDRESS] . На день смерті в спадковому будинку спадкодавець був зареєстрований та проживав один. Заповіт від імені [PERSON] Чернівською сільською радою не посвідчувався (а.с.12). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відсутні (а.с.21). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти та спадкові договори) від імені [PERSON] 17.05.2002 Глухівською міською нотаріальною конторою посвідчено заповіт. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за номером 8226607, є чинним. (а.с.22). Оскільки [PERSON] належним чином прийняв спадщину [PERSON] відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР, а дана спадщина належить йому з часу відкриття спадщини, що відповідно до статті 525 ЦК УРСР є днем смерті [PERSON] , а позивач відповідно до статті 1235 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців немає, а тому суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] , який прийняв спадщину [PERSON] . З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.10.2019 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 18). Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі ЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. Відповідно до пункту 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Отже, після смерті [PERSON] всі належні їй права та обов`язки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останній перейшли до [PERSON] відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР, а після його смерті всі належні йому права та обов`язки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останньому, перейшли до його спадкоємця за заповітом, яким є позивач. Оскільки судом встановлено, що позивач набув у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку (пай), розташованої на території Чернівської сільської ради Глухівського району Сумської області, площею 2,36 умовних кадастрових гектара, що належала [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , та земельну частку (пай) розташованої на території Чернівської сільської ради Глухівського району Сумської області, площею 2,36 умовних кадастрових гектара, що належала [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , однак вказане право не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом його визнання, тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved