Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON], [PERSON], законним представником якої є [PERSON], та [PERSON] (далі-позивачі), звернулись до Макарівського районного суду з позовом до Комарівської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач), третя особа - Реєстраційна служба Макарівського РУЮ Київської області, в якому просили визнати за ними в рівних частках (по 1/3 за кожним) право на спадщину, яка складається з домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS], а також права на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,2402 га, розташованої за цією ж адресою. В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що [INFO] року помер їх батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на зазначене вище домоволодіння та право на завершення, розпочатого спадкодавцем процесу приватизації земельної ділянки площею 0,2402 га. Вони є спадкоємцями першої черги за законом та спадщину після смерті батька прийняли своєчасно, оскільки на час її відкриття проживали разом з ним. Їх мати - [PERSON], а дружина померлого [PERSON], померла [INFO] року. Проте, отримати у встановленому законодавством порядку відповідні свідоцтва про право на спадщину на відповідні частки у спадковому майні вони не мають змоги, оскільки правовстановлюючий документ на згадане вище домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформив, а також розпочавши за життя процес приватизації згаданої вище земельної ділянки та виготовлення відповідного державного акту на право власності на земельну ділянку, не встиг його завершити. Позивачі в судове засідання не прибули, в своїх письмових заявах просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач - Комарівська сільська рада Макарівського району, подала до суду письмову заяву, в якій просила слухати справу без участі її представника, позов визнала повністю. Третя особа - Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції -також в своєму листі просила слухати справу у відсутності її представника. Від органу опіки та піклування Служби у справах дітей та сім'ї Макарівської районної державної адміністрації Київської області, залученого до участі в справі в зв'язку з тим, що позивач [PERSON] є неповнолітньою, надіслав до суду свій Висновок №365 від 15.09.2014 року, в якому просили задовольнити позов. Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали спадкової справи №49 за 2013 рік до майна померлого [INFO] року [PERSON], заведеної Макарівською районною державною нотаріальною конторою, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер батько позивачів - [PERSON], що підтверджується відповідними документами, копії яких містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 27.08.2012 р., свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], видане повторно 29.08.2012, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 12.09.1998 р., свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 05.07.1985 р. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається зокрема з домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS], а також права на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,2402 га, розташованої за цією ж адресою. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №49 за 2013 рік до майна померлого [INFO] року [PERSON], останній заповіту за життя не склав. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі належать до спадкоємців першої черги за законом та спадщину після смерті батька [PERSON] прийняли своєчасно, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується випискою з погосподарської книги Комарівської сільської ради Макарівського району Київської області №171 від 21.07.2014 року. Як вбачається з матеріалів справи дружина померлого [PERSON] - [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого повторно 10.10.2012 року Відділом ДРАЦС Макарівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №6. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №49 за 2013 рік до майна померлого [INFO] року [PERSON], окрім позивачів до спадкоємців першої черги за законом також належить дочка померлого - [PERSON], яка у визначений законом шестимісячний строк подала до Макарівської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька. Інші спадкоємці майна померлого [PERSON], які би спадщину прийняли, судом не встановлені, що підтверджується відсутністю відповідних заяв у спадковій справі щодо прийняття спадщини. При зверненні позивачів до державного нотаріуса з приводу видачі їм відповідних свідоцтв про право на спадщину, яка залишилась після смерті батька, нотаріус своїм листом №1675/02-31 від 12.08.2014 року відмовив їм у видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом на домоволодіння по [ADDRESS], оскільки спадкодавець за життя належним чином не оформив правовстановлюючий документ на будинок. Крім того вони позбавлені можливості оформити в нотаріуса свої спадкові права і земельну ділянку площею 0,2402 га, яка розташована по [ADDRESS], оскільки розпочавши за життя процес приватизації вказаної земельної ділянки та отримання відповідного правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на землю, [PERSON] не встиг його завершити. Те, що згаданий житловий будинок по [ADDRESS] належав померлому [PERSON] підтверджується особовим записом №0137-1 в погосподарській книзі №2 за 2011-2015 роки Комарівської сільської ради Макарівського району Київської області. Відповідно до технічного паспорту, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «МБУДТЕХЕКСПЕРТ», до складу домоволодіння за вказаною вище адресою входить: житловий будинок загальною площею 62.1 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м. - під літерою «А», веранда «а», літня кухня «Б», убиральня «В», колодязь ? №1, огорожа №2-3, вартістю 78310 грн. Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи викладене, позов в частині визнання за позивачами в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, права власності в рівних частках (по 1/3 за кожним) на домоволодіння по [ADDRESS], підлягає задоволенню. Що ж до згаданої вище земельної ділянки, суд виходить також з наступного. Відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: 1) ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; 2) виготовлення технічної документації на земельні ділянки;визначення меж земельної ділянки в натурі; 3) погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; 4) одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; 5) реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Так, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то до спадкоємців переходить право на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємців, а не право власності на земельну ділянку. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Комарівської сільської ради Макарівського району п'ятого скликання №143-19-У від 30.11.2009 року спадкодавцю [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,2402 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. Проте, за життя [PERSON] не встиг виготовити та отримати відповідний державний акт на право власності на землю на руку та [INFO] року помер. Тобто, на момент смерті [PERSON] не набув права власності на земельну ділянку, а тому до спадкоємців переходить саме право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки. Враховуючи викладене, позов в частині визнання за позивачами в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, права на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,2402 га підлягає задоволенню. Задовольняючи позов, суд також приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб.

Outcome: approved