Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє за довіреністю [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 88916047 від 07.06.2017 року, він є власником будинку [ADDRESS] та земельної ділянки. Відповідачі по справі [PERSON] є його колишньою дружиною, а [PERSON] - сином. За зазначеною адресою до теперішнього часу є зареєстрованими відповідачі по справі, однак не мешкають у спірній квартирі з 2002 року, їх особисті речі відсутні, про що складені відповідні акти. Відповідачі відсутні у спірному приміщенні понад один рік та причини їх відсутності не можна віднести до поважних, а тому відповідно до ст. 405 ЦК України вони мають бути визнані такими, що втратили право користування спірною квартирою. Представник позивача - [PERSON], який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України. Суд, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності відповідачів. Проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 88916047 від 07.06.2017 року власником житлового приміщення будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] /а.с. 4/. Відповідно до домової книги [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], є зареєстрованими за адресою [ADDRESS] /а.с. 10-14/. Згідно з актом від 30.08.2017 року посвідченим головою вуличного комітету № 9 Пономаренко А.П., [PERSON],[INFO], з 01.01.2002 року не мешкає за адресою реєстрації: [ADDRESS] /а.с. 15/. Згідно з актом від 30.08.2017 року посвідченим головою вуличного комітету № 9 Пономаренко А.П., [PERSON], [INFO], з 01.01.2002 року не мешкає за адресою реєстрації: [ADDRESS] /а.с. 16/. Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не мешкають у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], без поважних причин більше одного року, особисті речі відповідачів у спірному будинку відсутні, витрати на житлово-комунальні послуги вони не несуть, житлом не цікавляться, жодних перешкод відповідачам вчинено не було щодо користування спірним приміщенням. Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Контституції України право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновоку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved