Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON], Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області незаконним та скасування рішення Матвіївської сільської ради, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності. Позивачі просять визнати незаконним та скасувати рішення Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 21.12.2012 №11 в частині передачі у власність земельних ділянок [PERSON], [PERSON], визнати недійсним та скасувати свідоцтва на право власності земельної ділянки на імя [PERSON], [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що при передачі відповідачам земельних ділянок не було дотримано погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та користувачами. Позивачі посилаються на те, що земельні ділянки відповідачів межують з земельною ділянкою, що належить позивача, при цьому погодження меж земельних ділянок з ними не було. В судовому засіданні представник позивачів, позивачі позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. В судовому засіданні відповідачі проти задоволення позову заперечували. [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що є власниками спірних земельних ділянок, права позивачів при користування та володінні земельними ділянками не порушуються. Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. (Правова позиція Верховного суду у справі №6-849цс15). Отже, першочерговим при зверненні до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів є наявність самого права. Відповідно до ст. 116 ЦК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. В силу ст. 152 ЦК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Суд, вирішуючи питання про наявність права у відповідачів на земельну ділянку, приходить до висновку, що надані до суду витяг про право спільної часткової власності на нерухоме майно квартиру за адресою: [ADDRESS], за №97775110 від 07.02.2006, рішення Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 29.12.2009 про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, довідка Матвіївської сільської ради від 30.09.2016 від №1462 про те, що земельна ділянка [PERSON] та [PERSON] зєднана одним кадастровим номером, не підтверджують наявності права власності (іншого речового права) на земельну ділянку у відповідачів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову з задоволенні позову.

Outcome: dismissed