overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

[PERSON] 23 квітня 2019 року звернулась до Володарського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 20 жовтня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем; сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує лише формально, вони мають протилежні погляди на сім`ю та шлюб, відповідач проживає окремо, позивачка просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. 14 травня 2019 року судом отримано відомості про зареєстроване місце проживання відповідача; 15 травня 2019 року постановлено ухвалу про передачу справи за підсудністю на розгляд Березанського районного суду Миколаївської області. Ухвалою суду від 26 червня 2019 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання. У підготовче засідання сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності; позивач підтримала позовні вимоги, відповідач з позовом погодився. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

[PERSON] 23 липня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись, що вони з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечува, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від його доходу. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, сторони: [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному матеріальному утриманні матері позивача [PERSON] Батько відповідач [PERSON] не приймає участь в матеріальному утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають підстави для висновку про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до його повноліття. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

[PERSON] 23 липня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 09 жовтня 2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], народження [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, тому позивач просить суд стягти з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, проти стягнення з нього аліментів заперечує, посилаючись на те, що він в даний час не працює. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2009 року, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], народження [INFO]. (а.с. 3, 4) Малолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні (а.с. 5, 7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість та зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами ч. 1 ст. 183 СК встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначені розміру аліментів суд враховує обставини визначені ст. 182 СК. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, позовна заява підлягає задоволенню. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову з причини відсутності у нього в даний час роботи, оскільки указана обставина не може бути підставою для відмови в стягненні аліментів. Як передбачено приписами ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив за надану юридичну допомогу 350 грн, що підтверджується квитанцією адвоката від 23.07.2014 за № 23/07 (а.с. 8), тому суд указані судові витрати стягує на користь позивача з відповідача. Згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з відповідача стягуються судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] 23 липня 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 29 вересня 1979 року зареєстрували шлюб в Піщанській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області. З 2017 року шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов'язки подружжя, нехтування відповідачем сімейними цінностями, сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила суд шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, надала до суду заяву про проведення підготовчого засідання у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, надав заяву про проведення підготовчого засідання у його відсутність, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в зв'язку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 29 вересня 1979 року зареєстрували шлюб в Піщанській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 32. З 2017 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов'язки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище «[PERSON]». Так як позов задоволено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 704,80 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

[PERSON] 23 липня 2019 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов відсутністю взаєморозуміння між ним та дружиною, розходженням поглядів на сімейні відносини, вживанням дружиною алкоголю, в зв`язку з чим спільне сімейне життя в них не складається та суперечить його інтересам. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надіслала. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 21 серпня 1999 року між сторонами відділом реєстрації актів громадянського стану Роменського міськвиконкому Сумської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 217 (а.с. 4). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач заперечень проти позову не надіслала, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі положень ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 17,18, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

[PERSON] 23 липня 2019 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31.03.2015р. вони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №63. Від проживання у шлюбі є неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні що 31.03.2015р. сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №63. Від проживання у шлюбі є неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про одруження сторін Серія [NUMBER] від 31.03.2015р., даними свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER] від 12.05.2015р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] 23 листопада 2015 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 12 грудня 1987 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №28. Від указаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує на те, що сімейне життя не склалось, на протязі всього періоду спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки, завдавав тілесні ушкодження, намагався вигнати з будинку. Її звернення з даного приводу до міліції залишились без позитивних наслідків, так як і лікування відповідача від алкоголізму. 06 листопада 2015 року відповідач в черговий раз завдав їй тілесні ушкодження, після чого вона прийняла рішення про розірвання шлюбу. Позивач вважає, що шлюб між ними має бути розірвано, примирення між нею та відповідачем неможливе, у зв'язку з чим звернулась до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.8), відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживанням відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, про свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.11, 14). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис 28 від 12 грудня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, близько п'яти років разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі залишити за позивачем, враховуючи її бажання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] 23 листопада 2015 року подав до суду заяву про встановлення факту родинних відносин із [PERSON], котра померла 29 квітня 2015 року, посилаючись на те, що вона була його матірю. У обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилався на те, що після смерті [PERSON] на майно, яке їй належало на праві власності, відкрилася спадщина і він, заявник, будучи спадкоємцем першої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадкове майно, однак отримав усну відмову, оскільки згідно поданих ним документів є розбіжності в його прізвищі та прізвищі матері, так як прізвище матері [PERSON], а його, заявника, [PERSON]. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання заяви посилався на викладені в ній обставини. Від заінтересованої особи Блажівської сільської ради Самбірського району надійшла заява про розгляд справи за відсутністю її представника та не заперечення проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника та його представника, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Із свідоцтва про смерть відомо, що 29 квітня 2015 року у с. Звір Самбірського району у віці 75 років померла [PERSON] ( а.с. 4). Із свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився 27 червня 1964 року у с. Звір Самбірького району і його матірю записана [PERSON] ( а.с. 5). Із свідоцтва про одруження видно, що 25 червня 1963 року у Блажівській сільській раді Самбірського району було зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON], [INFO], котрій після реєстрації одруження присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 5). Із довідок, виданих виконавчим комітетом Блажівської сільської ради Самбірського району Львівської області, відомо, що [PERSON], [INFO] і [PERSON] є одна і та сама особа, [PERSON] записаний серед членів її двору як син (а. с. 6, 13). Отже, наведеними доказами достовірно доведено, що [PERSON] була матірю заявника, так як із вказаних документів вбачається, що вік, місце проживання та народження заявника і його матері співпадають. Установлення вказаного факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки дає підстави [PERSON] реалізувати своє право на спадщину після смерті його матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] 23 листопада 2016 р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебували у шлюбі і мають спільних дітей: дочку - [PERSON], 09.08.2004р.н. та сина [PERSON], [INFO] Однак, відповідач коштів на утримання дітей не надає, тому просить стягувати аліменти в розмірі 700 грн. на кожну дитину заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення і до досягнення ними повноліття. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою проте, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності, проти заочного розгляду справи - не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей: дочку - [PERSON], 09.08.2004р.н. та сина [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження [PERSON], серії №І-БВ №176140 від 16.08.2004р. та [PERSON], серії №I-БВ № 205419 від 27.08.2013р. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей, а тому на підставі ст.ст.180-184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 700 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення і до досягнення [PERSON], 09.08.2004р.н. [PERSON], [INFO] повноліття. Крім того, згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому необхідно стягувати з часу подачі позову, а саме з 23 листопада 2016 року.

Outcome: approved