Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] 11 квітня 2016 року звернувся до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві вказується, що 12 березня 2006 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, зокрема, домоволодіння на вул. Київській, 59 в м. Пирятині Полтавської області, яку він отримав у спадок від своєї дружини [PERSON], яка померла 02 липня 1998 року. Проте, у встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON], так як з часу смерті батька в березні 2006 року по березень 2016 року перебував в м. Великий Новгород Російської Федерації. Тому просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, указані в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду відповідач повідомлений належним чином. Відповідач надіслав до суду заяву, у якій позов визнає, просить слухати справу за відсутностйі його представника. Суд уважає, що пояснення представника відповідача в судовому засіданні є необовязковими, справа може бути розглянута за його відсутності на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: [PERSON] після смерті своєї дружини [PERSON], яка померла 02 липня 1998 року та якій належало домоволодіння на вул. Київській, 59 в м. Пирятині Полтавської області, фактично вступив у володіння та управління спадковим майном, у звязку з чим прийняв спадщину після померлої дружини, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON], довідкою (а.с. 7, 9, 11). 12 березня 2006 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у виді домоволодіння на вул. Київській, 59 в м. Пирятині Полтавської області, яку він фактично прийняв після смерті 02 липня 1998 року своєї дружини [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть батька позивача та копією свідоцтва про народження позивача (а.с 6, 7). Проте, у встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після свого батька [PERSON], так як з березня 2006 року по березень 2016 року перебував на заробітках в м. Великий Новгород Російської Федерації. Як передбачено ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР 1963 р.), який діяв на час відкриття спадщини після смерті матері позивача, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статі дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Батько позивача [PERSON], проживаючи в спадковому будинку, прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач протягом вказаного строку не прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], шо перешкоджає йому отримати свідоцтво про право власностіна спадкове майно. Як передбачено приписами ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили суду, що дійсно після смерті свого батька позивач майже постійно проживав та працював за межами Укрїни, повертаючись додому на нетривалий час, в основному, у вихідні та святкові дні. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Як передбачено приписами ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини та визнання Пирятинською міською радою Полтавської області позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви.

Outcome: approved