Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

[PERSON] 16.06.2020 року звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, а саме просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18.10.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №361; після розірвання шлюбу присвоїти дошлюбне прізвище позивача; судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.10.2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого є донька [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Між сторонами фактично припинилися шлюбні відносини, наразі спільне господарство не ведеться, спільне проживання припинене, на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на життя почуття любові та поваги втрачені. Спори щодо визначення місця проживання дітей та щодо майна відсутні. Просить суд позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Як встановлено матеріалами справи, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області 18.10.2003 року зареєстровано шлюб, прізвище дружини після одруження - [PERSON] , актовий запис №361, що підтверджує свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області 18.10.2003 року (а. с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції 04.01.2005 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 25.04.2014 року (а. с. 11-12). Подружні стосунки між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сім`єю, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача та відповідача. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню у повному обсязі. Також, згідно частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як встановлено матеріалами справи, позивачем [PERSON] 15.06.2020 року при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 840, 80 грн. на рахунок УДКСУ в Шевченківському районі, що підтверджує квитанція про сплату №0.0.1736327104.1, тому, з огляду на приписи частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 % суми сплаченого судового збору.

Outcome: approved