Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] 15 вересня 2017 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем посилаючись, що 20 вересня 2009 року помер її батько [PERSON], якому належали земельні ділянки площею 0,48 га та площею 1,72 га, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Великообухівської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Спадщину після батька прийняв її брат [PERSON], однак не оформив спадкових прав помер 24 лютого 2016 року. Вона є спадкоємцем майна брата за законом, але 09 вересня 2017 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що вона пропустила установлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк вона не пропустила, так як постійно проживала з батьком та братом з 2002 року в домоволодінні свого чоловіка [PERSON] за адресою с. Нова Знамянка вул. Довженка, буд. 5 Кременчуцького району Полтавської області. Просила встановити факт, що вона постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON], який помер 24 лютого 2016 року в с. Нова Знамянка вул. Довженка, буд. 5 Кременчуцького району Полтавської області на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали та просили задовольнити, про підстави та обставини якої пояснили так як це викладено в заяві. Заінтересована особа Новознамянська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у відсутність їх представника, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, заслухавши пояснення заявника та її уповноваженого представника, свідків, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи наступне. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Судом встановлено, що 20 вересня 2009 року в с. Червона Знамянка Кременчуцького району Полтавської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 144200 виданим 23 вересня 2009 року Червонознамянською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 60. Відкрилася спадщина. Спадщину після [PERSON] прийняв його син [PERSON], [INFO] шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем в с. Нова Знамянка вул. Довженка, буд. 5 Кременчуцького району Полтавської області відповідно до довідки виконкому Новознамянської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22 червня 2017 року за № 2090, але не оформив спадкових прав. 24 лютого 2016 року в м. Кременчуці Полтавської області помер [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ №321143 виданого 24 лютого 2016 року Виконавчим комітетом Червонознамянської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 16. Спадкова справа не заводилася. Заявник [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за законом та звернулася до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але 09 вересня 2017 року державний нотаріус [PERSON] відмовила їй у звязку з пропуском установленого законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до довідки Новознамянської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22 червня 2017 року за № 2089 [PERSON] до дня смерті 24 лютого 2016 року був зареєстрований за адресою [INFO]. Згідно довідки серії І-73 № 480468 виданої 29 травня 1979 року Полтавською спеціалізованою психоневрологічною лікарнею та висновку № 1 лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляд за інвалідом І чи ІІ групи [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства внаслідок психічного розладу та потребує постійного стороннього догляду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сімю [PERSON] вона знає з 1974 року. З 2002 року [PERSON] та її чоловік проживають в [INFO], разом з [PERSON] та [PERSON], який страждав на психічні розлади. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заявник [PERSON] - його дружина, з 2002 року вони проживають в будинку його батьків в с. Нова Знамянка вул. Довженка, 5 Кременчуцького району. Після смерті своєї матері, його дружина забрала батька [PERSON] та брата [PERSON], який страждав на психічні розлади та був інвалідом, проживати до них. Батько помер 20 вересня 2009 року, брат 24 лютого 2016 року. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] проживала з братом [PERSON] з 2002 року по день його смерті 24 лютого 2016 року в с. Нова Знамянка вул. Довженка, буд. 5 Кременчуцького району Полтавської області. Враховуючи те, що встановлення факту проживання з спадкодавцем має для заявника юридичне значення, для отримання спадщини, і цей факт ніким не оспорюється і не спростовується, суд заяву задовольняє. До вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і

Outcome: approved