Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

[PERSON] [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області про встановлення батьківства та внесення до актового запису про народження дитини даних по батька дитини. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] [PERSON] [PERSON] та [PERSON] вели спільне життя без укладення шлюбу. За час даного спільного проживання відповідачка завагітніла та 03.07.2013 року під час її вагітності сторони подали спільну заяву в [PERSON] про те, що позивач є батьком майбутньої дитини. 03.10.2013 року [PERSON] народила доньку, однак, відмовилася подати спільну із позивачем заяву про визнання батьківства до органу РАЦС, тому батьківство дитини в Книзі реєстрації актів цивільного стан записано із слів матері в порядку ст.135 СК України. В той жде час, 18.10.2013 року [PERSON] надає [PERSON] [PERSON] [PERSON] згоду на реєстрацію дитини в Королівстві [PERSON] під іменем [PERSON], на підставі чого у [PERSON] на дитину видають паспорт, P NLD Nederlandes NX598H3D9, з фамілією [PERSON], строк дії якого з 30.01.2014 року по 30.01.2019 року. Оскільки позивач стверджує, що саме він є батьком народженої у [PERSON] доньки [PERSON], просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким внести відділом ДРАЦС по м. Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції до актового запису №1243 від 10.10.2013 року про народження 03.10.2013 року [PERSON] даних: прізвище дитини [PERSON], імя [PERSON], по батькові не зазначати, батьком дитини є громадянин [PERSON] [PERSON] [PERSON], [INFO], дані матері залишити без змін та виключити відомості про те, що батьком дитини є [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в останнє судове засідання не зявився будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Однак, в попередніх судових засіданнях неодноразово доповнював позовні вимоги, а саме відповідними заявами від 01.11.2016 року та 11.04.2017 року. Так, заявою від 11.04.2017 року представник позивача просить суд винести рішення, яким визнати, що [PERSON] [PERSON] [PERSON], [INFO], громадянин [PERSON], не є батьком [PERSON], [INFO]. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить суд розглянути дану справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в останнє судове засідання не зявилися Однак, в попередніх судових засіданнях заперечили й щодо задоволення перших заявлених позовних вимог та змінений позовних вимог, викладених в заяві від 11.04.2017 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] [PERSON] [PERSON], будучи громадянином [PERSON] Нідерлінди, у звязку із невизнання його батьком дитини [PERSON], 03.10.2013 року, народженою відповідачкою за час перебуванням його із [PERSON] у сімейних відносинах без укладення шлюбу, звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати його батьком [PERSON], [INFO], а також внести відділом ДРАЦС по м. Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції до актового запису №1243 від 10.10.2013 року про народження 03.10.2013 року [PERSON] даних: прізвище дитини [PERSON], імя [PERSON], по батькові не зазначати, батьком дитини є громадянин [PERSON] [PERSON] [PERSON], [INFO], дані матері залишити без змін та виключити відомості про те, що батьком дитини є [PERSON]. У відповідності до ч.2 ст.125 ЦК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 27.12.2016 року за клопотанням представника позивача [PERSON], для винесення законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.143 ЦПК України, судом було призначено судову генотипоскопічну експертизу. Так, з наявного в матеріалах справи Висновку експерта №7 від 03.03.2017 року, складеного групою експертів КУ Одеське обласне бюро судово медичної експертизи вбачається, що молекулярно генетичним аналізом ДНК встановлено, що гр. [PERSON] [PERSON] [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]. В подальшому, як вже вище було зазначено, заявою від 11.04.2017 року представник позивача уточнив позовні вимоги, а саме просив суд визнати, що [PERSON] [PERSON] [PERSON], [INFO], громадянин [PERSON], не є батьком [PERSON], [INFO]. У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З наявного в матеріалах справи Свідоцтва про одруження вбачається, що між відповідачами [PERSON] та [PERSON] 20.06.2016 року було зареєстровано шлюб, про що Ужгородським міським відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис №440 (Свідоцтво про шлюбу [PERSON] І ФМ ;144105 від 20.06.2016 року). З наявного в матеріалах справи Свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася 03.10.2013 року, батьками дівчинки є [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, суд приходить до переконання, що даний позов є таким, що заявлений безпідставно, так як в уточнених позовних вимогах, в порушення правил ст.3 ЦПК України, не зазначено яким чином порушені, невизнані або оспорювані права позивача, оскільки факт наявності батьківства [PERSON] [PERSON] [PERSON] малолітньої [PERSON] є відсутнім у всіх наявних правовстановлюючих документах, виданими державними органами України, сторонами не оспорюється, а тому уточнені позовні вимоги про визнання позивача таким, що не є батьком [PERSON], 03.10.2013 року, є такими, що суперечать нормам діючого законодавства України та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed