Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] 26 липня 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача фірма «Аді-ЛТД», третя особа Друга дніпровська держнотконтора про скасування арешту та виключення запису про обтяження. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 15 серпня 2019 року позивачем подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2019 року позовну заяву судом було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справ за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 03 жовтня 2000 року, посвідченого Шостою дніпропетровською держнотконторою і зареєстрованого у реєстрі за № 3-6032, а також додатковою угодою від 04 жовтня 2000 року, посвідченою Шостою дніпропетровською держнотконторою і зареєстрованою у реєстрі за № 3-6036, належить нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Право власності у встановленому законом порядку зареєстровано у КП «ДМБТІ». 27 березня 2019 року позивач звернувся до нотаріуса з метою розпорядися належним йому майном, проте нотаріус повідомив про неможливість відчуження нерухомого майна через наявне обтяження. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек і Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2003 року № б/н було накладено арешт щодо майна, яке належить ТОВ «Аді-ЛТД». Згідно з даними з витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб ТОВ фірма «Аді-ЛТД» зареєстровано за адресою місцезнаходження спірного майна, проте, ані з моменту набуття позивачем права власності, ані в подальшому у магазині зазначена юридична особа, її майно або працівники відсутні. На запит до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська останнім надано відповідь, що за період з 1998 року по 2003 рік справа про накладення арешту на майно ТОВ фірма «Аді-ЛТД», а саме будівлю магазину, не зареєстровано. Відповідно до інформації, наданої Державним нотаріальним архівом Дніпропетровської області, надати відомості про обтяження № 4795674 від 12 квітня 2007 року на підставі постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська неможливо, оскільки Друга дніпровська держнотконтора документи на зберігання не передавала. Листом Другої дніпровської держнотконтори позивача повідомлено, що в її архіві постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2003 року, на підставі якої було накладено арешт, відсутня. Таким чином, арешт на нерухоме майно нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , та яке на праві власності належить позивачеві, накладений безпідставно, без врахування та перевірки інформації про власника, з порушенням його прав та законних інтересів. Просив суд скасувати арешт, накладений на підставі постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № б/н від 10 червня 2003 року на будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт № 4795674 від 12 квітня 2007 року. Представник позивача у своїй заяві до суду позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за її відсутності, ухваливши заочне рішення. Відповідач УІТОВ фірма «Аді-ЛТД» про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання свого представника не направила. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора у судове засідання свого представника не направила, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 03 жовтня 2000 року, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотконторою і зареєстрованого у реєстрі за № 3-6032 (а.с. 7), а також додаткової угоди від 04 жовтня 2000 року до зазначеного договору купівлі-продажу, посвідченої Шостою дніпропетровською державною нотконторою і зареєстрованою у реєстрі за № 3-6036 (а.с. 8), [PERSON] є власником приміщення підвалу загальною площею 126,2 кв.м., який розташований у [ADDRESS] . Право власності у встановленому законом порядку зареєстровано у КП «ДМБТІ» у реєстровій книзі № 19 НФ за реєстровим № 1039-88 (а.с. 9). Відповідно до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек і Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна на приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № б/н від 10 червня 2003 року Другою дніпропетровською державною нотконторою 12 квітня 2007 року було накладено арешт. Власником майна зазначено ТОВ «Аді-ЛТД» (а.с. 11). Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська листом № 01-27/334/2019 від 18 червня 2019 року зазначив про відсутність зареєстрованої цивільної справи про накладення арешту на майно ТОВ «Аді-ЛТД», а саме: нежитлову будівлю літ. А-1 магазин, загальною площею 126,2 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , за період з 1998 року по 2003 рік (а.с. 18). Відповідно до даних Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області, відомості про обтяження за № 4795674 від 12 квітня 2007 року на підставі постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № б/н від 10 червня 2003 року реєстратором Другою дніпровською державною нотконторою на зберігання до архіву не передавалися (а.с. 15). Постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № б/н від 10 червня 2003 року, на підставі якої було накладено арешт на спірне майно, в архіві Другої дніпровської державної нотконтори відсутня (а.с. 14). Згідно з відомостями КП «ДМБТІ» станом на 31 грудня 2012 року право власності на нежитлову будівлю літ. А-1 магазин, загальною площею 126,2 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 03 жовтня 2000 року, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотконторою і зареєстрованого у реєстрі за № 3-6032, та додаткової угоди від 04 жовтня 2000 року до зазначеного договору купівлі-продажу, посвідченої Шостою дніпропетровською державною нотконторою і зареєстрованою у реєстрі за № 3-6036, зареєстровано за [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з положеннями ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 318\~ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з приписами ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином, оскільки позивач є власником спірного нежитлового приміщення магазину, загальною площею 126,2 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , право власності на яке зареєстровано у встановленому законом порядку в КП «ДМБТІ», проте позбавлений можливості здійснювати право власності на власний розсуд, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а порушення прав позивача підлягає усуненню шляхом скасування арешту майна від 12 квітня 2007 року запис № 4795674, що належить [PERSON] , а саме: нежитлового приміщення магазину, загальною площею 126,2 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , шляхом виключення запису про обтяження, накладеного на підставі постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № б/н від 10 червня 2003 року. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом був сплачений судовий збір у загальному розмірі 1\~536 гривень 80 коп. (а.с. 1, 2), який підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved