Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернувся із позовом до Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області, [PERSON], [PERSON], Відділу Держземагентсва у Макарівському районі Київської області про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання рішень селищної ради, договору дарування та державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними. В обґрунтування позову позивач вказав, що йому відповідно до державного акту серії ЯИ за № 3998007 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1501 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована [ADDRESS]. Зазначена земельна ділянка позивачеві була передана у власність на підставі рішення Макарівської селищної ради № 492 від 24.07.2008 року. На даній земельній ділянці знаходиться належний позивачеві житловий будинок з надвірними будівлями, який було придбано ним відповідно до договору купівлі-продажу від 05.03.1980 року, посвідченого державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори, реєстровий № 379. В процесі виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, ТОВ Науково-виробнича фірма «Універсал-Агро» було складено кадастровий план належної позивачеві земельної ділянки з описом меж та її координатами, а також присвоєно кадастровий № 3222755102:00:012:0010. В подальшому, у зв'язку зі спором щодо належності земельної ділянки з [PERSON], 09.03.2010 року ТОВ Науково-виробнича фірма «Універсал-Агро» було здійснено винос меж земельної ділянки [PERSON], в натурі. В результаті було встановлено, що координати земельної ділянки, які зазначені в технічній документації та в каталозі бази даних управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області не відповідають координатам земельної ділянки в натурі (на місцевості), та наклалися на земельну ділянку [PERSON], а відповідно, на земельну ділянку [PERSON], наклалася земельна ділянка [PERSON], що розташована [ADDRESS]. Земельна ділянка [PERSON], яка належить йому на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯИ за № 270321 площею 0,0212 га для ведення особистого селянського господарства та серії ЯИ за № 270322 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, право на які останній набув на підставі договору дарування від 14.05.2005 року, реєстровий номер 3665. Крім того, за заявою позивача землевпорядною організацією ПП «СОЛГЕР» 18.07.2012 року було проведено обмір земельної ділянки за даними, виданого на ім'я позивача державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ за № 398007 по існуючим межам, за адресою в [ADDRESS], за результатами якого землевпорядною організацією було складено обмінний файл, кадастровий план земельної ділянки та викопіювання із картографічних матеріалів. В подальшому на підставі наявних матеріалів, Відділом Держземагенства у Макарівському районі Київської області (на той час Управління Держкомзему) було встановлено, що відповідно до даних автоматизованої бази даних управління, земельна ділянка, яка перебуває у власності позивача згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 398007 та координати місця фактичного розташування земельної ділянки на якій розташований належний позивачеві житловий будинок різняться між собою. А відповідно до каталогу координат фактичного місця розташування належної позивачу земельної ділянки, вона має взаємне перекриття з земельними ділянками [PERSON], площами 0,25 га для ОЖБ та 0,02067 га ОСГ, які розташовані в адміністративних межах Макарівської селищної ради, тобто [ADDRESS], за місцем розташування належного позивачеві на праві власності житлового будинку. Враховуючи викладене, позивач вважає незаконними рішення сільської ради щодо передачі у власність [PERSON], земельних ділянок, відповідно і державні акти на право власності на ці земельні ділянки. Як наслідок позивач просить визнати недійсним договір дарування [PERSON],вказаних земельних ділянок та видані на підставі нього державні акти на право власності на них на ім'я останнього. У судовому засіданні представники позивача вимоги за позовом підтримали, просили їх задовольнити із вказаних у позовній заяві підстав. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, просив у їх задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування своїх заперечень проти позову вказав, що правовстановлюючі документи на земельні ділянки відповідачів виготовлені у повній відповідності до закону. Жодних накладок земельних ділянок відповідачів на земельну ділянку позивача не існує. Згідно письмових заяв Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області, Управління Держземагентсва у Макарівському районі Київської області, останні просили розглядати справу без участі їх представників. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Макарівської селищної ради від 06.03.2007 року № 191-11-У позивачеві було надано дозвіл на виготовлення технічної документації для передачі земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,15 га [ADDRESS] Рішення Макарівської селищної ради 27 сесії 5 скликання за № 492 від 24.07.2008 року [PERSON], затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку та передано безоплатно йому у власність земельну ділянку площею 0,1501 га [ADDRESS] На підставі вказаного рішення [PERSON], отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №3998007, земельна ділянка площею 0,1501 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована [ADDRESS]. Також позивачу на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], який було придбано позивачем відповідно до договору купівлі-продажу від 05.03.1980 року, посвідченого державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори, реєстровий № 379, що підтверджується дублікатом договору, що має силу договору від 15.11.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Київського обласного державного нотаріального архіву, реєстровий №411. Судом також встановлено, що відповідачу по справі [PERSON], на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 0,271 га, з яких - площею 0,0210 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,250 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, з присвоєними кадастровими номерами: 3222755102:0:012:0014 та 322755102:00:012:0015 відповідно, [ADDRESS], право на які було набуте на підставі договору дарування від 14.05.2005 року за реєстровим номером 3665, укладеного між відповідачами [PERSON], (якій в свою чергу земельна ділянка належала на праві приватної власності згідно державного акту старого зразку серії Р3 за №297012) та [PERSON] За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №0890 від 01.07.2014 року встановлено: - межі земельної ділянки [PERSON], площею 0,1501 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована [ADDRESS], державний акт серії ЯИ за № 3998007 на місцевості відповідають межам цієї ділянки, зазначеним у правовстановлюючому документі, та накладаються на земельну ділянку [PERSON]; - межі земельної ділянки [PERSON], площею 0,0212 га для ведення особистого селянського господарства, яка йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 270322 та площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, яка йому належить на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ за № 270321, на місцевості відповідають межам цієї ділянки, зазначеним у правовстановлюючих документах; - накладання вказаних вище земельних ділянок між собою, що належать [PERSON], та [PERSON], відсутні; - житловий будинок що належить [PERSON], розташований на земельній ділянці [PERSON], площею 0,25 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 270322. Вирішуючи вимоги за позовом, суд керується наступним. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ч. 2 вказаної статті. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до положень частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Як передбачено ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Так, звертаючись до суду, позивач вказав, що на його земельну ділянку накладається земельна ділянка відповідача, у зв'язку із чим порушені його права. Судом встановлено, що межі земельних ділянок і позивача і відповідача у правовстановлюючих документах відповідають межам цих ділянок на місцевості і не мають взаємного перетинання, а тому суд приходить до висновку про відсутність порушених прав позивача з боку відповідачів, що є підставою для відмови позивачеві у задоволенні вимог про визнання недійсним рішення сільської ради, державних актів та договору дарування земельних ділянок. Вимоги позивача про витребування із незаконного володіння відповідача житлового будинку [ADDRESS] та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, на якій він розташований задоволенню не підлягають, оскільки позивач не довів суду про наявність у нього у власності будинку саме [ADDRESS], та відповідно про незаконність володіння цим будинком відповідачем. Що ж до усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, на якій розташований будинок, то такі вимоги вправі заявляти власник земельної ділянки, яким позивач в даному випадку не являється. Судом не приймаються до уваги довідка ТОВ «Універсал-Агро» від 09.03.2010 року, лист Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області від 28.08.2012 року згідно яких координати земельної ділянки позивача, які зазначені в технічній документації та в каталозі бази даних управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області не відповідають координатам земельної ділянки в натурі (на місцевості), оскільки дані докази суперечать висновкам судової будівельно-технічної експертизи. Посилання позивача на те, що його житловий будинок знаходиться на земельній ділянці відповідача судом до уваги не приймається, оскільки підставою позову позивач вказував на порушення при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо передачі у власність відповідачів земельних ділянок, а не перехід права власності на земельну ділянку при переході права власності на будинок. Більше того, згідно дублікату договору купівлі-продажу позивачу на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], а не [ADDRESS] Суд не застосовує у даному випадку позовну давність, про яку заявив представник відповідача, оскільки у даному випадку суд не встановив порушеного права позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у разі відмови у позові стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed