Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

[PERSON], (далі-позивач) звернулась до Макарівського районного суду з позовом до Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач), в якому просила визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно, а саме 1/5 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON], після чого відкрилась спадщина, зокрема і на зазначене домоволодіння. Вона є спадкоємцем за заповітом та спадщину прийняла своєчасно. Проте, отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вище вказане нерухоме майно не має змоги, оскільки правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформила. Позивач в судове засідання не прибула, в своїй письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити. Відповідач також надіслав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без участі його представника. Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали спадкової справи № 301/2005 до майна померлої [INFO] [PERSON], заведеної Сьомою київською державною нотаріальною конторою, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла гр. [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 20.11.2004 року Відділом реєстрації смерті м. Києва, актовий запис №19658). Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема і на 1/5 частину житлового будиноку з господарськими спорудами по [ADDRESS]. Згідно рішення виконкому Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області №41 від 25.05.2009 року «Про зміну нумерації будинків, які знаходяться на території сільської ради», було внесено зміни в нумерації житлових будинків, а саме змінено «[ADDRESS]» на «[ADDRESS]» (витяг з рішення міститься в матеріалах справи). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Так, згідно заповіту, посвідченого 18.05.2001 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3с-1548, [PERSON], все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті заповіла [PERSON], якає позивачем у справі. Як вбачається із спадкової справи №301/2005 до майна померлої [PERSON], позивач спадщину після смерті останньої прийняла своєчасно та на частину спадкового майна, а саме ? частину квартири [ADDRESS] отримала в Сьомій київській державній нотаріальній конторі відповідне Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №1у-925. Інші спадкоємці майна померлої [PERSON], які би спадщину прийняли, судом не встановлені, що підтверджується відсутністю відповідних заяв у спадковій справі щодо прийняття спадщини. Проте, державний нотаріус своєю постановою №1842/02-31 від 02.10.2015 року відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частину домоволодіння по [ADDRESS], оскільки правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформила. Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 22.08.1987 р. державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори Лисенко Л.В., [PERSON] прийняла спадщину, що залишилась після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO], її частка у спадковому майні становить 1/5, а спадкове майно в цілому складається з житлового будинку жилою площею 34,5 кв.м., розташований на земельній ділянці колгоспу «Україна» Макарівського району, на якій також розташовані надвірні будівлі: сарай «Б», пристройка до сараю «В», навіс «Г», туалет «Е», огорожа №1-7, тротуар - І. Проте, за життя [PERSON] не зареєструвала у встановлено законом порядку вказане свідоцтва про право на спадщину. Факт того, що власником домоволодіння, яке розташовано в [ADDRESS], дійсно була [PERSON], підтверджується також наступними документами: копія записів з погосподарської книги № 1 Забуянської сільської ради народних депутатів на 1986-1990 рр.; технічний паспорт на будинок та надвірні будівлі, розташовані за адресою: [ADDRESS]; рішення виконавчого комітету Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області від 25 травня 2009 року № 41 про зміну з нумерації будинків, які знаходяться на території сільської ради (з «[ADDRESS]» на «[ADDRESS]»); довідка виконкому Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області від 23.09.2015 р. № 435 про те, що в погосподарській книзі Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області за № 1 від 1995 року зроблено особистий запис № 19 про те, що власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], є [PERSON], 1927 року народження. Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: approved