Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] Василівна звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадщину за заповітом , посилаючись на те, що станом на 01.04.1991 рік домогосподарство, в якому проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], Захарова\\ Буз- дівоче прізвище\\ [PERSON], [PERSON] \\ Буз- дівоче прізвище\\ [PERSON] та [PERSON] відносилось до категорії колгоспних дворів. Вищевказане будинковолодіння знаходиться в селі Старі Бросківці по вул. Українській 17, Сторожинецького району, Чернівецької області, до складу якого входить: житловий будинок літ « А-1» вартістю 24719 грн, ганок літ «а» вартістю 98 грн, житловий будинок літ. « Б-1» вартістю 108700 грн, ганок літ. «б» вартістю 137 грн, сарай літ. «В» вартістю 1306 грн, сарай літ. «Г» вартістю 3677 грн, сарай літ «Д» вартістю 1579 грн, ворота з хвірткою № 1 вартістю 513 грн, огорожа № 2 вартістю 3443 грн, криниця № 3 вартістю 2826 грн, а всього на загальну суму 146998 грн. 06.08.1994 [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все майно, яке належало їй на час смерті на праві власності, в тому числі і на 1\\6 частину домоволодіння, яке розташоване в селі, в с. Старі Бросківці вул.Українській, 17, Сторожинецького району, Чернівецької області. [PERSON] своєчасно прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] Відповідачі після смерті [PERSON] на спадщину не претендували. Таким чином [PERSON] одноособово прийняв спадщину, та став володіти 2/6 частками вищевказаного будинковолодіння. 30.08.2003 року [PERSON] склав на ім'я позивача заповіт, яким заповів їй все своє майно. 11.03.2015 року [PERSON] помер. [PERSON] прийняла спадщину після смерті дідуся подавши до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємці першої черги за законом тобто відповідачі на спадщину не претендують, до нотаріальної контори не звертались та не заперечують, щоб позивач одноособово прийняла спадщину після смерті дідуся. Крім того, останні, відповідно до ст.ст. 346, 347 ЦК України, відмовляються від права на 1/6 частину у вищезазначеному домоволодінні, яке розташоване за адресою с. Старі Бросківці вул. Українська-17, Сторожинецького району Чернівецької області на користь позивача. Однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку позивач не може у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене домоволодіння. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті [PERSON], що відповідає 2/6 частки вищевказаного будинковолодіння, та визнати за нею право власності на 4/6 частки майна колишнього колгоспного двору від яких на її користь відмовились відповідачі. [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилася, її представник надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, представили суду заяви, в яких позов визнали повністю, просять розглядати справу без їх участі, та вказали, що від своїх часток у майні колишнього колгоспного двору відмовляються на користь позивача. В судовому засіданні дослідженими доказами судом встановлено, що станом на 15.04.1991 рік домогосподарство, в якому проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], Захарова\\ Буз- дівоче прізвище\\ [PERSON], [PERSON] \\ Буз- дівоче прізвище\\ [PERSON] та [PERSON] відносилось до категорії колгоспних дворів, що підтверджується довідкою сільської ради. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 розяснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частина 2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Отже, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/6 частину домоволодіння. Згідно технічного паспорту будинковолодіння, вищевказане будинковолодіння знаходиться в селі Старі Бросківці по вул. Українській 17, Сторожинецького району, Чернівецькеої області та складається з : житловий будинок літ « А-1» вартістю 24719 грн, ганок літ «а» вартістю 98 грн, житловий будинок літ. « Б-1» вартістю 108700 грн, ганок літ. « б» вартістю 137 грн, сарай літ. «В» вартістю 1306 грн, сарай літ. «Г» вартістю 3677 грн, сарай літ «Д» вартістю 1579 грн, ворота з хвірткою № 1 вартістю 513 грн, огорожа № 2 вартістю 3443 грн, криниця № 3 вартістю 2826 грн, а всього на загальну суму 146998 грн. 06.08.1994 [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все майно, яке належало їй на час смерті на праві власності, в тому числі і на 1\\6 частину домоволодіння, яке розташоване в селі, в с. Старі Бросківці вул.Українській, 17, Сторожинецького району, Чернівецької області. [PERSON] своєчасно прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON], таким чином став володіти 2/6 частками в майні колишнього колгоспного двору. 30.08.2003 року [PERSON] склав на ім'я позивача заповіт, відпоідно до якого все майно, деб воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що буде належати йому на час смерті і на що за законом він матиме право заповів позивачу. Заповіт на даний час не змінено і не скасовано, що підтверджується відповідною відміткою на ньому. 11.03.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Після його смерті відкрилася спадщина на 2/6 частини зазначеного вище будинковолодіння. [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою Сторожинецької державної нотаріальної контори. Спадкоємці першої черги за законом тобто відповідачі на спадщину не претендують, до нотаріальної контори не звертались та не заперечують, щоб позивач одноособово прийняла спадщину після смерті дідуся. Крім того, останні, відповідно до ст.ст. 346, 347 ЦК України, відмовляються від права на 1/6 частину у вищезазначеному домоволодінні, яке розташоване за адресою с. Старі Бросківці вул. Українська, 17, Сторожинецького району Чернівецької області на користь позивача, що підтверджується їхніми заявами власноруч підписаними. Ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На [PERSON], був складений 30.08.2003 заповіт, який не змінювався та не скасовувався. З цих підстав суд вважає, що позивач набула право на 2/6 частини домоволодіння майна колишнього колгоспного двору після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, також набула права власності на 4/6 частки вищевказаного домоволодіння від яких на її користь відмовились відповідачі, як члени колишнього колгоспного двору. З наведених вище підстав та враховуючи ту обставину, що відповідачі позов визнали на спадщину не претендують, суд дійшов висновку,\~\~що позов підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~

Outcome: approved