Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

[PERSON] 26 травня 2017 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення посилаючись, що 15 січня 1972 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який було розірвано 10 жовтня 1982 року, але вони продовжували проживати однією сімєю, вели спільне господарство. 04 червня 2002 року відповідно до договору купівлі-продажу придбали у спільну часткову власність житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Центральній, 177 в с. Садки Кременчуцького району Полтавської області, в якому і зареєструвалися. 18 липня 2016 року [PERSON] помер. Вона звернулася до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але 03 березня 2017 року їй було відмовлено в звязку з не поданням нею документів, що підтверджують її родинні стосунки або інші відносини зі спадкодавцем [PERSON] Просила встановити факт її проживання однією сімєю з [PERSON] як чоловіка та жінки без шлюбу не менш як пять років до часу відкриття спадщини в період з 22 червня 2002 року по 18 липня 2016 року включно. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] заяву підтримали та просили задовольнити, про підстави та обставини якої пояснили так як це викладено в заяві. Заінтересована особа Камянопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечували. Суд, заслухавши пояснення заявника та її уповноваженого представника, свідків, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Судом встановлено, що 18 липня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КЕ № 329169, виданим 19 липня 2016 року Виконавчим комітетом Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 76. Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11 травня 2017 року за № 00018027095 заявник [PERSON] та [PERSON] 15 січня 1972 року уклали шлюб, який був розірваний 10 жовтня 1982 року, що підтверджується свідоцтвом І-КЕ № 097315 про розірвання шлюбу виданим повторно 15 лютого 2017 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, але продовжили проживати однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. 04 червня 2002 року [PERSON] та [PERSON] придбали в рівних частках житловий будинок з господарськими будівлями в с. Садки вул. Щорса, 177 Кременчуцького району Полтавської області відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3084. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони є сусідами [PERSON] та [PERSON], які з 2002 року і по день смерті [PERSON] проживали однією сімєю, купили будинок, вели спільне господарство. Відповідно до довідки Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15 травня 2017 року за № 2803 [PERSON], [INFO] на підставі запису в погосподарській книзі, був зареєстрований та проживав в [INFO] з колишньою дружиною [PERSON], [INFO], з 2002 року по день його смерті 18 липня 2016 року. 03 березня 2017 року заявник [PERSON] звернулася до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено в звязку з не наданням документів, що підтверджують родинні стосунки та інші відносини з спадкодавцем. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] та спадкодавець [PERSON] проживали однією сімєю з червня 2002 року до часу відкриття спадщини, тобто до 18 липня 2016 року. Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи те, що встановлення факту проживання з спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, для отримання спадщини, і цей факт ніким не оспорюється і не спростовується, суд заяву задовольняє.

Outcome: approved