Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі - позивач) звернувшись до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 06 листопада 1999 року виконавчим комітетом Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис № 11, посилаючись на те, що від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з постійними непорозуміннями, спорами та конфліктними ситуаціями, оскільки вони мають різні погляди на життя та сімейні цінності. Така негативна сімейна обстановка призвела до того, що вона втратила почуття до відповідача та не бажає продовжувати з ним сімейно шлюбні стосунки. Їхній шлюб існує лише формально, фактично між ними відсутні стосунки, як між дружиною та чоловіком, тому подальше спільне життя суперечить їхнім інтересам як подружжя та збереження шлюбу неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи (а.с.22). Представник позивача [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила позов задовольнити і розглянути справу без участі позивача та її участі (а.с. 26). Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі (а.с. 27). Зважаючи на те, що сторони по справі звернулися до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення частини четвертої статті 206 ЦПК України, статті 112 СК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача щодо розірвання шлюбу. Згідно положень частини першої статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 копійок.

Outcome: approved