Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради, про виділення частки з майна в самостійний обєкт нерухомого майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, визнання права власності. У своєму позові позивачі [PERSON], [PERSON] зазначили, що вони, як подружжя є співвласниками обєкту нерухомого майна за адресою: вулиця Лісопильна, будинок № 66, в м. Камянському Дніпропетровської області, а саме їм належить 18/100 частин домоволодіння. Власниками іншої частини є [PERSON], якій належить 51/100 частини та [PERSON], якому належить 31/100 частини вказаного житлового будинку. Домоволодіння за адресою: вулиця Лісопильна, будинок № 66, в м. Камянському Дніпропетровської області розташоване на раніше відведеної земельної ділянки площею 0,0780 га. з присвоєнням кадастрового номеру. Позивачі фактично користуються будинком Л-2, який обладнаний електрикою та газопроводом, каналізацією та мають намір скористатися цим правом та виділити у натурі свою частку зі спільного часткового майна, що фактично призведе до припинення права спільної часткової власності між ними та відповідачами. Згідно з технічним висновком по результатам обстеження будівельних конструкцій та визначення можливості розподілу на два обєкти нерухомого майна домоволодіння, розташованого за адресою: вулиця Лісопильна, будинок № 66, в м. Камянському Дніпропетровської області, виданим Державним проектним інститутом «Дніпродзержинськгражданпроект» від 10.10.2017 року, фахівці якого вважають можливим автономну експлуатацію кожної майнової частки житлового будинку та придатну для подальшої безпечної експлуатації в автономному режимі з присвоєнням окремої адреси кожній майновій частині. Тому просить суд виділити в самостійний обєкт нерухомого майна 18/100 частин житлового будинку (домоволодіння) розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Камянське, вулиця Лісопильна, будинок № 66, до складу якого входить Л-2 житловий будинок, загальною площею 103,4 кв.м., 1 коридор, площею 9,8 кв.м., 2 кімната, площею 15,9 кв.м., 3 санвузол, площею 5,6 кв.м., 4 кімната, площею 9,4 кв.м., 5 кухня, площею 8,4 кв.м., 6 коридор, площею 10,1 кв.м., 7 кімната, площею 17,1 кв.м., 8 санвузол, площею 8,9 кв.м., 9 кімната, площею 8,3 кв.м., 10 кімната, площею 10,3 кв.м., ганок, балкон, козирок, що належить [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] Михайловичем право власності на ? частку на окремий самостійний обєкт нерухомого майна - Л-2 житловий будинок, загальною площею 103,4 кв.м., житловою площею 60,6 кв.м., що складається з: 1 коридор, площею 9,8 кв.м., 2 кімната, площею 15,9 кв.м., 3 санвузол, площею 5,6 кв.м., 4 кімната, площею 9,4 кв.м., 5 кухня, площею 8,4 кв.м., 6 коридор, площею 10,1 кв.м., 7 кімната, площею 17,1 кв.м., 8 санвузол, площею 8,9 кв.м., 9 кімната, площею 8,3 кв.м., 10 кімната, площею 10,3 кв.м., ганок, балкон, козирок, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Камянське, вулиця Лісопильна, будинок № 66 з подальшим присвоєнням окремої адреси; визнати за [PERSON] право власності на ? частку на окремий самостійний обєкт нерухомого майна - Л-2 житловий будинок, загальною площею 103,4 кв.м., житловою площею 60,6 кв.м., що складається з: 1 коридор, площею 9,8 кв.м., 2 кімната, площею 15,9 кв.м., 3 санвузол, площею 5,6 кв.м., 4 кімната, площею 9,4 кв.м., 5 кухня, площею 8,4 кв.м., 6 коридор, площею 10,1 кв.м., 7 кімната, площею 17,1 кв.м., 8 санвузол, площею 8,9 кв.м., 9 кімната, площею 8,3 кв.м., 10 кімната, площею 10,3 кв.м., ганок, балкон, козирок, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Камянське, вулиця Лісопильна, будинок № 66 з подальшим присвоєнням окремої адреси. У судове засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявились, надали до суду листи, у яких просять суд розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, а відповідачі визнають вимоги позивачів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради у судове засідання не зявився, також надав суду лист, у якому просить розглянути справу у відсутність їх представника. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає вимоги позивачів підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], як подружжя, є співвласниками обєкту нерухомого майна за адресою: вулиця Лісопильна, будинок № 66, в м. Камянському Дніпропетровської області, а саме їм належить 18/100 частин вказаного домоволодіння, на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 07 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу [PERSON]А (а.с. 10, 11-12). Власником іншої частини обєкту нерухомого майна за адресою: вулиця Лісопильна, будинок № 66, в м. Камянському Дніпропетровської області є [PERSON], якій належить 51/100 частини, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу [PERSON] Власником іншої частини обєкту нерухомого майна за адресою: вулиця Лісопильна, будинок № 66, в м. Камянському Дніпропетровської області є [PERSON], якому належить 31/100 частини вказаного житлового будинку, відповідно до договору купівлі-продажу частки будинку від 13 червня 2017 року посвідченого приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу [PERSON] Домоволодіння за адресою: вулиця Лісопильна, будинок № 66, в м. Камянському Дніпропетровської області розташоване на раніше відведеної земельної ділянки площею 0,0780 га. з присвоєнням кадастрового номеру. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, на земельній ділянці за адресою: вулиця Лісопильна, будинок № 66, в м. Камянському Дніпропетровської області, розташовані: А-1 житловий будинок, загальною площею 121,0 кв.м., А1-1 житлова прибудова, площею 32,6 кв.м., а-1 прибудова, площею 8,6 кв.м. ганок, площею 3,1 кв.м., а1-1 прибудова, площею 25,4 кв.м., ганок, площею 1,2 кв.м., козирок; Л-2 житловий будинок, загальною площею 103, 4 кв.м., що складається з: 1 коридор, площею 9,8 кв.м., 2 кімната, площею 15,9 кв.м., 3 санвузол, площею 5,6 кв.м., 4 кімната, площею 9,4 кв.м., 5 кухня, площею 8,4 кв.м., 6 коридор, площею 10,1 кв.м., 7 кімната, площею 17,1 кв.м., 8 санвузол, площею 8,9 кв.м., 9 кімната, площею 8,3 кв.м., 10 кімната, площею 10,3 кв.м., ганок, балкон, козирок; З-1 гараж, площею 15,9 кв.м., Д-1 вбиральня, И-1 погріб, площею 4,6 кв.м., К-1 погріб, площею 2,1 кв.м., н-1 огорожа, № 2 хвіртка, № 3 водопровід, № 4 хвіртка, № 5 огорожа, № 6 хвіртка, № 7 огорожа, № 8 ворота, № 9 огорожа, № 10 водопровідний колодязь, І тротуар, ІІ тротуар. В судовому засіданні встановлено, що позивачі фактично користуються будинком Л-2, який обладнаний електрикою та газопроводом, каналізацією та мають намір скористатися цим правом та виділити у натурі свою частку зі спільного часткового майна, що фактично призведе до припинення права спільної часткової власності між ними та відповідачами. У своєму позові, позивачі посилаються на те, що між сторонами вже фактично виконаний розподіл майна, відповідно до якого на цей час вони користуються та вважають себе власниками житлового будинку Л-2, загальною площею 103,4кв.м., що складається з: 1 коридор, площею 9,8 кв.м., 2 кімната, площею 15,9 кв.м., 3 санвузол, площею 5,6 кв.м., 4 кімната, площею 9,4 кв.м., 5 кухня, площею 8,4 кв.м., 6 коридор, площею 10,1 кв.м., 7 кімната, площею 17,1 кв.м., 8 санвузол, площею 8,9 кв.м., 9 кімната, площею 8,3 кв.м., 10 кімната, площею 10,3 кв.м., ганок, балкон, козирок. Відповідно до вимог ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Так, як встановлено в судовому засіданні між співвласниками нежитлової будівлі, що знаходиться по проспекту Свободи будинок № 47 в місті Камянському Дніпропетровської області склався певний порядок користування своїми частками та відповідно до вимог 364 ЦК України мають право на виділ у натурі їх частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права ти інтересу. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з технічним висновком по результатам обстеження будівельних конструкцій та визначення можливості розподілу на два обєкти нерухомого майна домоволодіння, розташованого за адресою: вулиця Лісопильна, будинок № 66, в м. Камянському Дніпропетровської області, виданим Державним проектним інститутом «Дніпродзержинськгражданпроект» від 10.10.2017 року, фахівці якого вважають можливим автономну експлуатацію кожної майнової частки житлового будинку та придатну для подальшої безпечної експлуатації в автономному режимі з присвоєнням окремої адреси кожній майновій частині. Окрім цього, згідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та

Outcome: approved