Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого на підставі довіреності 38АА 1967177 від 13 вересня 2016 року діє [PERSON], звернувся до суду з позовом до Петропавлівської селищної ради про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з будинку [ADDRESS] та земельної ділянки (паю) [NUMBER], що розташована у Луганській області, Станично-Луганський район, Петропавлівська (раніше - Петрівська) селищна рада, кадастровий номер: [NUMBER]. У вересні 2017 року представник позивача звернувся до Шостої державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріальної контори №3236/02-31 від 01 вересня 2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначені об'єкти нерухомості, у позивача наявні лише їх копії, оригінали після смерті матері знайти не вдалося. На день своєї смерті [PERSON] проживала одна та за життя заповіт не складала. Інших спадкоємців немає. У зв'язку з вищенаведеним, позивач просив суд визнати за ним право власності на будинок номер [ADDRESS] та визнати право власності на земельну ділянку (пай) [NUMBER], що розташована у Луганській області, Станично-Луганський район, Петропавлівська селищна рада, кадастровий номер: [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили суд розглядати справу без їх участі. Представник відповідача - Петропавлівської селищної ради Станично-Луганського району про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, представник до суду не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи без участі представника. Заперечення до позову відсутні. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Так, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження [NUMBER], виданого повторно 03 грудня 2008 року виконавчим комітетом Георгіївської селищною ради Лутугинського району, матір'ю позивача [PERSON] є [PERSON] Із довідки КП «Станично-Луганське РБТІ» вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.1971 посвідченого держнатконторою р. №756, будинок [ADDRESS], належить [PERSON]. Зі звіту про оцінку майна від 02 жовтня 2017 року вбачається, що ринкова вартість спірного житлового будинку становить 30 663 гривні. З ксерокопії державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 688 від 17 лютого 2005 року, на земельну ділянку площею 6,7742 га, розташовану на території Петрівської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області, вбачається, що власником земельної ділянки є [PERSON]. Зі звіту про оцінку майна від 28 вересня 2017 року вбачається, що ринкова вартість спірної земельної ділянки становить 67 991 гривню. Постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року № 1377-VIII селище міського типу Петрівка Станично-Луганського району Луганської області перейменовано на селище міського типу Петропавлівка. Згідно довідки Петропавлівської селищної ради №1741 від 04 серпня 2016 року рішенням ради вулиця Кірова в смт. Петропавлівка перейменована на вулицю Миру, нумерація будинків не змінювалась. З Свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 29 липня 2016 року Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, вбачається, що [INFO] мати позивача померла. На день своєї смерті [PERSON] проживала одна, що підтверджується довідкою Петрівської селищної ради №1740 від 04 серпня 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Із повідомлення Шостої харківської державної нотаріальної контори від 09 листопада 2017 року №4258/01-16 вбачається, що 11 листопада 2014 року до нотконтори було подано заяву [PERSON], справжність підпису якого було засвідчено 30 жовтня 2014 року [PERSON], тимчасово виконуючою обов'язки нотаріуса Усть-Ілімського нотаріального округу Іркутської області Мазуркевич І.Й., зареєстровано в реєстрі за № 5-5929, про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON]. Більше із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після зазначеного спадкодавця до нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори). Із Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 вересня 2017 року № 3236/02-31 вбачається, що у вересні 2017 року представник позивача звернувся до Шостої державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою вказаної нотаріальної контори №3236/02-31 від 01 вересня 2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Порядок отримання правовстановлюючих документів взамін втрачених або зіпсованих врегульовано ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ № 1141 від 26 жовтня 2011 року, відповідно до якої у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє свідоцтво, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. Проте, особа, яка має право на таке звернення (власник майна) помер, в зв'язку з чим втратив свою правоздатність. Тому, виходячи з наведених обставин, позивач позбавлений можливості скористатися процедурою повторного отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, що передбачена ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі наказу Міністерства юстиції № 1844/5 від 14 грудня 2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна», зареєстрованого в Мінюсті 18 грудня 2012 року за № 2102/22414, органи, що видавали свідоцтва на право власності на нерухоме майно втратили повноваження щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів, що мають силу оригіналу. Таким чином, позивач як спадкоємець, не може повторно отримати правовстановлюючий документ, або його дублікат, що має силу оригіналу, з метою надання його нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, так, як відсутній правовий механізм для його отримання, що, в свою чергу обмежує права позивача, як спадкоємця, щодо набуття права власності на спадкове майно у визначеному чинним законодавством порядку шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved