Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] 18 липня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. Позивач у своєму позові посилається на те, що 20 вересня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Однак із-за емоційного напруження та постійного знущання з боку відповідача з початку травня 2014 року вони припинили сумісне проживання. На даний час вона знаходиться в декретній відпустці, в зв'язку з чим не працює та потребує матеріальної допомоги. Відповідач офіційно працевлаштованим ніде не зареєстрований, однак має великий але не стабільний дохід, інших аліментів нікому не платить, в зв'язку з цим вона звертається з даною позовною заявою до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надсилав. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2013 року, який було зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 640 (а.с. 6). Спільне сімейне життя не склалося і рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 30-31). Сторони подружні стосунки не підтримують, сумісно господарство не ведуть, живуть окремо. На теперішній час позивач [PERSON] вагітна та знаходиться в декретній відпустці, що підтверджується листком непрацездатності серії АГН № 413646 від 15 липня 2014 року (а.с. 17), в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного відповідно до положень ч. 1 ст. 75 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 80 СК України). Як встановлено судом відповідач офіційно не працевлаштований, отримує нестабільний дохід, в зв'язку з чим визначити та призначати стягнення з нього аліментів в частині від доходу не надається можливим. Надавати допомогу спроможний. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та, виходячи з обґрунтованості, реальності, необхідності, помірності, розумності належної до сплати суми аліментів, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її у розмірі 500 грн. щомісячно на час вагітності останньої. За таких обставин суд вважає доведеними обставини позову в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 79 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання останньої з дня подання позову, тобто з 18 липня 2014 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. - п.п. « 1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial