Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі. Свої вимоги обґрунтовують тим, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 10.05.2013 року за відповідачем [PERSON] визнано право власності на 1/3 частину спадкового майна, що залишилось після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], а саме: на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] та визнано за позивачем [PERSON] як колишнім подружжям право власності у спільній сумісній власності на ? частини житлового будинку за вказаною адресою. За рішенням Луцького міськрайонного суду від 30.05.2013 року за позивачами [PERSON], [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], по 1/6 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Отже, спірний житловий будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності. Між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу майна в натурі в добровільному порядку. На підставі наведеного, просять суд поділити в натурі житловий будинок загальною площею 170,5 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], визнавши за ними право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та господарські споруди, що відповідають розміру частки із сторін у спільному майні. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен зокрема, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві. Просили суд позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання 12.05.2016 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову. Просили суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістюміж ними. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом. Судом встановлено, що сторони являються співвласниками будинковолодіння по [ADDRESS], зокрема, на підставі рішень Луцького міськрайонного суду від 10.04.2013 року та 30.05.2013 року визнано право власності на спадкове майно, а саме: за [PERSON] - на 1/6 частину житлового будинку, за [PERSON] - на 1/6 частину житлового будинку та [PERSON] - на 1/6 частину житлового будинку, за [PERSON] - на ? частину житлового будинку, як за колишнім подружжям (а.с. 5-8,9-20). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №7027-7032 від 22.07.2015 року на ідеальну частку кожному із співвласників будинку необхідно виділити: [PERSON], [PERSON], [PERSON] на 1/6 частки - по 32,63 кв. м. вартістю 155394 грн. кожному, [PERSON] на 1/2 частки - 97,9 кв. м. вартістю 466 182 грн. Виходячи з вимог діючих будівельних норм, об'ємно-плангувальних і конструктивних рішень досліджуваних житлових будинків, фактичного користування експертизою запропонований єдиний варіант поділу в натурі будинковолодіння по [ADDRESS] з відхиленням від ідеальних часток: - першому співвласнику на 1/6 частку пропонується виділити житловий будинок (Б-1) площею 25,3 кв.м., до складу якого входить : кухня (1-1) площею 9,8 кв.м., кімната (1-2) площею 15,5 кв.м.; - другому співвласнику на 1/6 частку пропонується виділити частину будинку площею 33,9 кв.м. в житловому будинку (А-1), а саме: кімната (3-1) площею 18,8 кв.м., кімната (3-2) площею 15,1 кв.м.; - третьому співвласнику на 1/6 частку пропонується виділити частину будинку площею 72,3 кв.м. в житловому будинку (А-1), а саме: сходова (1-1) площею 3,1 кв.м., коридор (1-2) площею 4,7 кв.м., підвал (1-3) площею 2,7 кв.м., підвал (1-4) площею 6,2 кв.м., коридор (1-5) площею 12,0 кв.м., кухня (1-6) площею 9,3 кв.м., кімната (1-7) площею 14,0 кв.м., кімната (1-8) площею 20,3 кв.м.; - четвертому співвласнику на 1/2 частку пропонується виділити частину будинку площею 64,3 кв.м. в житловому будинку (А-1), а саме: коридор (2-1) площею 5,7 кв.м., кімната (2-2) площею 11,7 кв.м., кухня (2-3) площею 18,1 кв.м., санвузол (2-4) площею 14,4 кв.м., кімната (2-5) площею 14,4 кв.м. Крім того, четвертому співвласнику пропонується виділити: сарай (б-1), сарай (б-2), погріб (б-3). В спільному користуванні співвласників залишаються: огорожа (1) та вбиральня (В). Згідно із висновком зазначеної судової експертизи: - першому співвласнику для того, щоб привести даний житловий будинок до вимог ДБН необхідно провести добудову до житлового будинку (Б-1), з влаштуванням коридору та санвузла; - другому співвласнику так як провести добудову до частини житлового будинку, яку пропонується виділити другому співвласнику неможливо, тому для влаштування повноцінної квартири експерт пропонує переобладнати кімнату (3-1) площею 18,8 кв.м. в два окремих приміщення коридору та кухні; - третьому співвласнику враховуючи архітектурно-планувальні рішення житлового будинку (А-1), складене фактичне користування та розташування приміщень (1-1), (1-2), (1-3), (1-4), що повязані з приміщеннями (1-5) та (1-6), не надається можливим виділити вищезазначені приміщення іншим співвласникам при переплануванні житлового будинку, без нанесення йому шкоди. Тому, експерт вважає за можливе залишити вищезазначені приміщення за одним співвласником; - четвертому співвласнику для забезпечення вимог державних будівельних норм (згідно п.2.2.4 ДБН Б 2.2-15-2005 «Площа загальної кімнати в інших квартирах не менше 17 кв.м»), необхідно перепланувати: приміщення (2-3) кухня в житлову кімнату, приміщення (2-2) кімнату перепланувати в кухню. На думку експерта, це єдиний варіант поділу в натурі, при якому досліджуваний житловий будинок зазнає найменших руйнувань несучих конструктивних елементів при проведенні переобладнання(а.с. 81-91). Вартість виділених часток співвласників в житловому будинку з господарсько-побутовими спорудами виходячи з дійсної (ринкової) вартості будинковолодіння станом на час проведення експертизи 932 364 грн. становить: -перший співвласник 1/6 частки - 100342 грн.; -другий співвласник 1/6 частки - 144167 грн.; -третій співвласник 1/6 частки - 310 049 грн.; -четвертий співвласник ? частки - 377 806 грн. Третій співвласник повинен сплатити компенсацію за відхилення від ідеальної частки: -першому співвласнику 1/6 частки - 55052 грн.; -другому співвласнику 1/6 частки - 11 227 грн.; -четвертому співвласнику 1/2 частки - 88 376 грн. Із запропонованим експертом варіантом поділу будинковолодіння в натурі, жодна із сторін згідна не була. Позивачі не погоджувалися на такий поділ через значне відхилення від ідеальних часток, відповідач та її представник, погоджуючись на виділення їй частки житлового будинку, якою вона фактично користується, як третьому співвласнику, не погоджувалися на сплату компенсації за відхилення від ідеальної частки в розмірі, визначеному експертом, вважаючи вартість будинковолодіння, яку визначив експерт та вартість виділених часток співвласників, невірною. Позивачі пояснили суду, що погоджуються на запропонований варіант поділу спірного будинковолодіння при умові, що крім приміщень, виділених експертом першому, другому та четвертому співвласнику(їх фактичне користування), суд виділить їм кімнату 1-7 площею 14 кв.м, яка запропонована експертом для виділення третьому співвласнику і якою фактично користується відповідач [PERSON](а.с.97). В зв'язку з цим позивачі надали суду відповідний проект, виконаний проектним відділом ТзОВ «Волиньторгхліб» та технічний висновок ВАТ «Укрмашпромпроект» щодо можливості влаштування дверного отвору у стіні, яка розділяє кімнату 3-2 площею 15,1 кв. м, якою фактично користуються позивачі та кімнату 1-7 площею 14 кв.м, якою користується відповідач [PERSON](а.с.97,198,199). Відповідач та її представник таку можливість заперечили, посилаючись на незадовільний технічний стан стіни, яка була обстежена при наданні висновку тільки зі сторони позивачів, що на думку відповідача та її представника не є достатнім для надання такого висновку. Разом з тим, судом неодноразово було запропоновано сторонам заявити клопотання про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи чи іншої експертизи. Таке клопотання ні позивачами, ні відповідачем заявлено не було. Згідно з роз'ясненнями, даними у п.п.6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що цеможливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їх часток у приватній власності.У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться за наявності дозволу на це виконавчого комітету місцевої ради(ст.152 Житлового Кодексу). Відповідно до ст.152 ЖК України(в редакції Закону від 12.02.2015 року №191-VІІІ) виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. За змістом наведеної правової норми у випадку переобладнання та перепланування жилого будинку, що передбачає втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, необхідно отримання документів, що дають право на виконання таких робіт. Теж саме стосується робіт, які не охоплюються поняттями переобладнання та перепланування. Переобладнання - це влаштування в окремих жилих будинках жилих і нежилих приміщень, влаштування й переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Перепланування - це перенесення й розбирання некапітальних перегородок, перенесення й влаштування дверних прорізів без втручання в несучу частину стіни, міжповерхові перекриття та інші несучі конструкції будинку, влаштування та переустаткування тамбурів. При переобладнанні і переплануванні загальна площа жилого будинку не змінюється. Прибудова - це вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови жилого будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку. Отже поняття прибудови виходить за межі переобладнання і перепланування. Інженерні системи загального користування - це механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири. З висновку судової будівельно-технічної експертизи №7027-7032 від 22.07.2015 року вбачається, що першому співвласнику для того, щоб привести даний житловий будинок до вимог ДБН необхідно провести добудову до житлового будинку (Б-1), з влаштуванням коридору та санвузла та інженерні мережі електропостачання, водопостачання, водовідведення та опалення необхідно переобладнати на автономні мережі для кожного співвласника окремо, що не може проводитися без отримання документів, які дають право на виконання таких робіт. Отже, фактично в даному випадку мова йде не лише про переобладнання та перепланування, а й про реконструкцію жилого будинку шляхом влаштування добудови, тобто його перебудову з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості жилих кімнат, загальної площі тощо, пов'язану зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій та їх елементів. Така реконструкція може бути здійснена лише після отримання забудовником відповідної будівельної документації. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вищедвохповерхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратнихметрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі. Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об'єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника. Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, щозабезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, щозабезпечуєформування державної політики у сфері містобудування. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» технічні умови - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам, зокрема щодо водо-, тепло-, енерго- і газопостачання, каналізації, радіофікації, зовнішньогоосвітлення, відведення зливових вод, телефонізації, телекомунікації, диспетчеризації, пожежної та техногенної безпеки. Фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою. Технічні умови надаються протягом 10 робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви. Технічні умови повинні відповідати законодавству, містити достовірну інформацію та обґрунтовані вимоги до об'єктів будівництва, а також відповідати намірам заявника щодо забудови земельної ділянки. У технічних умовах враховується, що місце приєднання інженерних мереж замовника до магістральних чи інших інженерних мереж розташовується на межі земельної ділянки замовника або за його згодою на території такої земельної ділянки. Склад, зміст, порядок надання технічних умов та порядок визначення вартості послуг з їх надання визначаються відповідними центральними органами виконавчої влади. Технічні умови є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника. Зміни до технічних умов можуть вноситися тільки за згодою замовника. За рішенням замовника може бути передбачено застосування автономних систем інженерного забезпечення в установленому законодавством порядку. Аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок про те, що поділ спірного будинку в натурі (при необхідності здійснення добудови та влаштування автономних інженерних мереж) можливий за умови отримання стороною (сторонами) у справі в установленому порядку будівельного паспорта та технічних умов на влаштування автономних інженерних мереж. Суд не може перебрати на себе повноваження органів, які за законом зобов'язані надати замовн ику вказану будівельну документацію, і прийняти рішення про поділ будинку на основі лише висновку експертизи. На виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України з метою сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи судом було запропоновано позивачам отримати в уповноважених органів і подати суду відповідну документацію та попереджено про наслідки вчинення або не вчинення зазначених процесуальних дій, для чого розгляд справи відкладався двічі( а.с.215,216). Однак, позивачі не скористалися запропонованою можливістю та не надали суду необхідних документів. Як пояснила в судовому засіданні позивач [PERSON] необхідну документацію вона намагалася отримати не відповідно до варіанту поділу спірного будинковолодіння, запропонованого будівельно-технічною експертизою, а з врахуванням того, що позивачам має бути виділена кімната 1-7 площею 14 кв.м, яка запропонована експертом для виділення третьому співвласнику і якою фактично користується відповідач [PERSON] Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити. Дане рішення суду не перешкоджає позивачам після отримання будівельної документації, необхідної для проведення реконструкції спірного будинку та технічних умов на влаштування автономних інженерних мереж загального користування, повторно пред'явити до суду позов про поділ будинку. Що стосується доводів і позивачів, і відповідача про перешкоджання іншою стороною у користуванні будинком, то сторони можуть захистити свої порушені права шляхом пред'явлення позову про усунення таких перешкод на підставі ст.391 ЦК України. На підставі ст.ст. 358, 364, 367 ЦК України, ст. 152 ЖК України, ст. 27, 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,

Outcome: dismissed