Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

[PERSON] в інтересах\~якого діє\~адвокат Целуйко\~Євгенія Валеріївназвернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Партизанської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилася земельна ділянка площею 4,16 га, що розташована на території Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області. Вказує, що 23 квітня 2008 року [PERSON] склала заповіт на випадок своєї смерті в якому зазначено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 116657 виданий Генічеською районною державною адміністрацією 20 червня 2007 року, заповідає [PERSON] , але останнього про це не повідомила. Через деякий час [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до АР Крим та зв`язок з нею був втрачений. Лише в червні 2019 року [PERSON] стало відомо від знайомих, що [PERSON] померла. Зазначає, що для отримання спадщини він не міг у встановлений строк звернутись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, оскільки не знав про смерть [PERSON] та про складений на його ім`я заповіт. У червні 2019 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, однак у нотаріальній конторі йому повідомили про те, що строк для прийняття спадщини ним пропущений. У зв`язку з викладеним, просить визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини та надати додатковий трьох місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у судовому засіданні був відсутній, телефонограмою повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, надав відзив у якому проти задоволення позовних вимог заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 24 травня 2016 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у селі Верхня Кутузовка, м. Алушти, АР Крим. З копії заповіту від 23 квітня 2008 року, посвідченого секретарем виконкому Партизанської селищної ради, слідує, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 116657 виданий Генічеською районною державною адміністрацією 20 червня 2007 року за № 1ААОО1971-010772000033 [PERSON] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 116657 від 20 червня 2007 року, [PERSON] є власником земельної ділянки 4,16 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), яка розташована на землях Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся та змушений звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються, Цивільним кодексом України. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року (справа № 565/1145/17) вказав, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, суд приходить до висновку, що причина, через яку [PERSON] своєчасно, в передбачений шестимісячний термін, не подав заяву про прийняття спадщини, а саме у зв`язку з його необізнаністю про наявність заповіту, є поважною. Викладені у відзиві заперечення відповідача, а саме посилання на те, що позивач знав про смерть та наявність заповіту у жовтні 2018 року, не спростовують факту необізнаності позивача про дані обставини на момент смерті останньої та протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, а лише вказують на дату, коли позивач дізнався про дані факти, а саме жовтень 2018 року, тобто коли шестимісячний строк для подання заяви для прийняття спадщини вже був пропущений. Враховуючи вищевикладене та з огляду на встановлення поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини. Достатнім строком для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, суд вважає три місяці, який слід обчислювати з дня наступного після набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved