Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], Курінської сільської ради з вимогою про визнання права власності житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с.Курінь, Бахмацького району Чернігівської області по вул. Південна,14. Позов обґрунтували тим, що 29.10.2001 року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, в обсяг спадкового майна входить 1/6 частина вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, який відноситься до суспільної групи „колгоспний двір. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на все майно, крім автомобіля «Москвич-412» після смерті батька, а позивач [PERSON] спадкоємцем першої черги після померлого чоловіка [PERSON], яка має обов»язкову частку у спадщині, оскільки на момент смерті спадкодавця була непрацездатною за віком, які прийняли спадщину відповідно до чинного законодавства. Враховуючи те, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадкове майно. Крім того позивачі просять визнати за ними право власності на частку у майні, як за членами колишнього колгоспного двору. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявилися, надіслали заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача Курінської сільської ради в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного\~ засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши усі докази по справі, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд\~ приходить до слідуючого висновку. Згідно із свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 120250 [PERSON] помер 29.10.2001 року у віці 68 років. Відповідно до довідки виконавчого комітету Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області №74 від 01.02.2017 року станом на 15 квітня 1991 року спірне будинковолодіння відносилось до суспільної групи дворів колгоспного типу. В ньому були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON], який помер 29.10.2001 року, дружина [PERSON], син [PERSON], невістка [PERSON], внук [PERSON], внука [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, який посвідчений Курінською сільською радою від 10.04.2001 року №159, яким заповів все своє майно сину [PERSON], за винятком автомобіля «Москвич-412». Згідно технічного паспорту на будинок №14 по вул. Південна в с.Курінь Бахмацького району, Чернігівської області, виготовленим 25.02.2016 року дане будинковолодіння збудоване у 1962-1990 роках на відведеній в законному порядку земельній ділянці, його інвентаризаційна вартість становить 220842 гривень. Відповідно до інформаційної довідки Бахмацької державної нотаріальної контори від 06.04.2017 року №846/01-16 спадкова справа до майна померлого 29.10.2001 року [PERSON] відкрита 15.02.2016 року за заявою\~ про прийняття спадщини [PERSON], та [PERSON] У справі є заповіт посвідчений Курінською сільською радою від 10.04.2001 року. На все майно на ім»я [PERSON] за винятком автомобіля «Москвич-412».Свідоцтво на право на спадщину не видавалось. Позивачі не можуть оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки у покійних спадкодавців відсутні правовстановлюючі документи на належну їм нерухомість, що підтверджується листом Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 27.02.2017 року №403. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.\~ Згідно з положеннями статті 120 ЦК УРСР (1963 року), що був чинним на час виникнення спірних відносин, колгоспний двір є сімейно-трудовим об'єднанням осіб, які використовують на праві спільної власності майно двору для ведення підсобного господарства та сімейних потреб. Сім'я селянина-колгоспника складає основу колгоспного двору, а належність до неї - одна з умов членства в колгоспному дворі. Виходячи із змісту пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі відповідними змінами) необхідно врахувати те, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. При цьому розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які мають по 1/6 частці з майна колишнього двору. [PERSON]О.(післяшлюбне прізвище Василенко) вибула з колгоспного двору 12.11.2003 року , що підтверджуєтьс довідкою Курінської сільської ради від 01.02.2017 року №74, на протязі трьох років не заявила про витребування частки з майна колгоспного двору, а тому 1/6 її частка стала належати в рівних частках, а саме по 1/24 кожному члену колгоспного двору. На підставі статей 1216; 1217; 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року\~видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Отже, виходячи з наведеного, оскільки свідоцтво про право власності на спірне будинковолодіння не було виготовлено за життя спадкодавцем тобто головою колгоспного двору, позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності. Суд враховує положення\~ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в\~ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції\~чи іншого Закону. \~Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність судового захисту прав позивачів шляхом задоволення позову в повному обсязі, визначивши за позивачем [PERSON] 1/3 частину житлового будинку розташованого за адресою вул. Південна,14 с.Курінь, Бахмацького району, Чернігівської області, як за спадкоємцем за заповітом та як членом колгоспного двору, за позивачем [PERSON] - 1/4 частину вказаного будинковолодіння як спадкоємецем за законом після смерті чоловіка (обов»язкова частка) та як членом колгоспного двору, позивачем [PERSON] - 5/24 частин як за членом колгоспного двору, позивачем [PERSON] - 5/24 частин як за членом колгоспного двору.

Outcome: approved