Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів, третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, в якому просили із урахуванням збільшених позовних вимог про наступне: - стягнути з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в рівних частках на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 185124,00 грн. та судові витрати; - стягнути з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в рівних частках на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 8357,48 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивачі вказали, що 10 квітня 2012 року [PERSON] домовилась з [PERSON] (померлою 02.09.2012 року) щодо купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка діяла у своїх інтересах, а також від імені та в інтересах своїх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які теж були співвласниками квартири. При цьому вона сплатила [PERSON] раніше погоджену ціну квартири в сумі 71865,00 грн., що еквівалентно 9000,00 доларів США. Таким чином, їй повинні повернути саме 9000,00 доларів США, що станом на 15.05.2015 року згідно офіційного курсу Національного Банку України складає 185124,00 грн. (9000x20,569333=185124,00 грн.). На підтвердження укладення договору купівлі-продажу квартири та на підтвердження отримання грошових коштів за квартиру [PERSON] власноруч було написано розписку. Квартиру вона хотіла придбати для свого сина - [PERSON]. 10.04.2012 року позивачі з [PERSON] нотаріально не посвідчили договір купівлі-продажу, бо на момент укладення договору не було рішення Виконкому Сєвєродонецької міської ради про надання дозволу на продаж квартири, співвласниками якої були малолітні діти, а також були відсутні усі інші документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу (витяг БТІ, узгоджений техпаспорт тощо). Для оформлення відповідних документів [PERSON] у той же самий день, коли написала розписку, тобто 10.04.2012 року, оформила нотаріально посвідчену довіреність на [PERSON], надавши йому усі повноваження для збору та оформлення усіх документів, необхідних для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири, в тому числі з правом продажу зазначеної квартири. Оскільки квартира перебувала у арешті за комунальні борги, [PERSON] погасив борг по виконавчому провадженню в сумі 377,65 грн., при цьому поніс банківські витрати в сумі 5,66 грн., а також було сплачено виконавчий збір у сумі 5,55 грн. та понесені при цьому банківські витрати у сумі 3,00 грн. Крім того [PERSON] частково погасив заборгованість по комунальним платежам у сумі 4700,00 грн. За оформлення паспорту БТІ, отримання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] було сплачено 671,28 грн. Також [PERSON] ніс матеріальні витрати щодо купівлі на ім'я малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] житлового будинку, розташованого за адресою Кремінський р-н, с. Новоастрахань, вул. Карла Маркса, буд. 55. При цьому [PERSON] сплатив за виготовлення технічної документації на земельну ділянку та її оцінку - 1900,00 грн. , а також за оцінку домоволодіння - 700,00 грн. Всього [PERSON] сплатив за відповідачів та їх померлу матір - 8357,48 грн. Однак, [PERSON] 02.09.2012 року померла. Позивачі так і не стали власниками квартири, про купівлю якої домовлялися з [PERSON], однак при цьому [PERSON] сплатила гроші за квартиру, які фактично є авансом за квартиру, а [PERSON] поніс витрати, які фактично мала нести [PERSON] зі своїми дітьми. Спадкоємцями майна померлої залишилися її малолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Пропозиції позивачів до законного представника неповнолітніх [PERSON] щодо повернення грошових коштів не були прийняті останнім. У відповідності до ст.. 1281 ЦК України позивачами було предявлено вимоги до спадкоємців померлої через Першу Сєвєродонецьку державну нотаріальну контору. Законний представник відповідачів надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказав, що 10 квітня 2012 року [PERSON] під впливом тяжкої життєвої обставини, на вкрай невигідних для себе та її неповнолітніх дітей умовах домовилася із [PERSON], за твердженнями останньої, щодо купівлі-продажу квартири та на підтвердження отримання грошових коштів за квартиру [PERSON] було написано розписку, копію якої позивач надала до матеріалів справи, хоча при цьому ніяких коштів [PERSON] фактично не отримувала, до спадщини вони не долучалися, на потреби чи в інтересах дітей витрачені не були. Як вже було встановлено судовим рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 серпня 2013 року по справі № 1227/8058/2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON], який діє як законний представник неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності на квартиру, та підтверджено апеляційним судом Луганської області від 26 вересня 2013 року, в розписці [PERSON] не зазначено, яку саме квартиру і за якою адресою вона продає [PERSON] за 9000 доларів США, а також вказано, що ця розписка не є договором купівлі-продажу квартири, оскільки відповідно ст. ст. 210, 640 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі, підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, на підставі чого суд прийшов до висновку, що такий договір між сторонами не був укладений, а тому не може бути визнаний дійсним. Отже з боку позивача не надано доказів, що 9000 доларів було передано [PERSON] саме в якості авансу за купівлю квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. А відтак в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що видатки, понесені на укладення договору мають відшкодовуватися за рахунок відповідача, також в позовній заяві не зазначено, на яких підставах [PERSON] сплатив комунальну заборгованість за зазначене помешкання та на яких правових підставах зараз вимагає повернення зазначених коштів. Виходячи з цього, вимоги позивача щодо стягнення на його користь 7691,76 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню. На момент смерті, [PERSON] належало лише 1/3 частина помешкання за адресою: [ADDRESS], яка і є єдиним предметом спадщини. Отже [PERSON] та [PERSON] за приписами законодавства можуть задовольнити вимоги позивачів лише у межах 1/3 вартості квартири, розташованої за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр-т. Гвардійський[ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала збільшені позовні вимоги з підстав, які викладені у позові, просила позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивачів підтримав збільшені позовні вимоги з підстав, які викладені у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні законний представник відповідачів збільшені позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. В судовому засіданні представник відповідачів збільшені позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Також пояснив, що розписка [PERSON] є єдиним доказом передачі їй коштів, при цьому у розписці не вказано підставу оплати, не визначено конкретну квартиру. Більш того, позивачем не надано доказів фактичного отримання коштів [PERSON] На момент написання розписки [PERSON] не була законним представником дітей. Рішення Сєвєродонецької міської ради № 1129 від 04.09.2012 року про дозвіл продажу 2/3 часток 2-кімнатної квартири від імені малолітніх є скасованим. В судовому засіданні представник третьої особи присутня не була, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він є другом [PERSON], адже вони разом працюють на приватному підприємстві на Центральному ринку в м. Сєвєродонецьку. [PERSON] збиралася придбати квартиру для свого сина, у звязку із чим 10 квітня 2012 року попрохала його засвідчити передачу грошей в рахунок купівлі квартири. Підписання розписки про передачу грошей відбувалося в підсобному приміщенні магазину, який розташований за адресою: м. Сєвєродонецьк, проспект Хіміків, 27, та який належить [PERSON] Розписку складала та підписувала [PERSON], про що він, [PERSON], дізнався з паспорту, який лежав відкритим на столі біля жінки, яка писала розписку. Під час підписання розписки були також присутні [PERSON] та [PERSON], які також підписали розписку після її складання. [PERSON] після складання розписки отримала від [PERSON] суму в розмірі 9000 доларів США, банкнотами по 100 доларів США. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона працювала комірником в магазині «Окей» [PERSON] В 2012 році [PERSON] почала пошуки квартири для свого сина. Пізніше, до приміщення вказаного магазину, який розташований у будівлі Центрального ринку м. Сєвєродонецька, зайшла жінка та запропонувала [PERSON] придбати квартиру по проспекту Гвардійському, 59, у м. Сєвєродонецьку. 10.04.2012 року до приміщення магазину знову зайшла вищевказана особа, після чого [PERSON] попросила [PERSON] зробити копію паспорта вказаної особи, а потім вказана особа поклала свій паспорт в розгорнутому вигляді біля себе на стіл у приміщенні магазину. З паспорту вбачалося, що особою, яка зайшла до приміщення магазину, є [PERSON]. [PERSON], [PERSON] склала розписку про те, що вона отримує від [PERSON] 9000 доларів США, які [PERSON] відразу після складення розписки були передані [PERSON]. Після складення розписки [PERSON], вона [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON] підписалися на аркуші із розпискою в якості свідків складення розписки. Вона [PERSON], стояла поруч із [PERSON], коли остання отримала вищевказані грошові кошти та перераховувала їх. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона працювала продавцем в магазині «Окей» [PERSON] В 2012 році [PERSON] повідомила їй, що вона знайшла квартиру, яку вона може придбати для свого сина, за адресою: м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 59, на девятому поверсі, та попросила бути присутньою при передачі грошей за квартиру. 10.04.2012 року до приміщення магазину зайшла [PERSON], після чого [PERSON] попросила її, [PERSON], зробити копію паспорта [PERSON]. [PERSON], [PERSON] склала розписку про отримання 9000 доларів США від [PERSON], при цьому під час складання вказаної розписки та подальшої передачі грошей вона, [PERSON], була присутньою та підписалася під текстом розписки. Про те, що розписку складала саме [PERSON], їй відомо зі слів [PERSON] та з оригіналу паспорту [PERSON], копію якого вона зробила в день складення розписки. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він є колишнім чоловіком [PERSON], вони розлучилися у 2011 році. [PERSON] не працювала, до серпня 2012 року брала у борг гроші від нього, [PERSON] Гроші вона так і не віддала. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що [PERSON], [PERSON] є дітьми її покійної племінниці [PERSON]. Вказана особа ([PERSON]) проживала за адресою: [INFO], та до часу своєї смерті перебувала в дуже скрутному матеріальному становищі, у неї не було грошей навіть на придбання продуктів харчування для себе. [PERSON] казала їй, що бажає продати вищевказану квартиру, проте будь-яких грошей вона за квартиру так і не отримала. Про складання [PERSON] будь-яких розписок з приводу отримання грошових коштів у 2012 році їй нічого невідомо. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що померла [PERSON] була її сестрою, а [PERSON] був чоловіком її сестри. Вона, [PERSON], проживала у квартирі за адресою: [ADDRESS], у 2012 році разом із [PERSON], своїм чоловіком та [PERSON]. [PERSON] перебувала в дуже скрутному матеріальному становищі, у неї не було грошей навіть на придбання продуктів харчування для себе. Вона, [PERSON], бачила, які до вищевказаної квартири на огляд приходила [PERSON] у супроводі двох осіб на імя Майя та [PERSON]. Їй також відомо, що [PERSON] бажала придбати цю квартиру, в той час як взамін для [PERSON] було запропоновано придбати житловий будинок та доплатити певну суму грошей, проте будинок їй, [PERSON], не підійшов. Про складання [PERSON] будь-яких розписок з приводу отримання грошових коштів у 2012 році їй нічого невідомо. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що [PERSON] є першим чоловіком її двоюрідної сестри [PERSON]. Вказана особа ([PERSON]) проживала за адресою: [INFO]. Грошей у [PERSON] не було навіть на придбання продуктів харчування для себе, навесні та восени 2012 року [PERSON] продала майже все наявне у неї в квартирі майно з метою отримання грошей. [PERSON] повідомляла їй, що збирається продати вищевказану квартиру та отримати взамін інше житлове приміщення, а також повідомляла, що знайшла покупця квартири. Про складання [PERSON] будь-яких розписок з приводу отримання грошових коштів у 2012 році, звернення [PERSON] до органів опіки та піклування з приводу продажу квартири їй нічого невідомо. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про право власності на житло від 12.03.2008 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськради згідно з розпорядженням (наказом) № 34 від 12.03.2008 року, копією Витягу про державну реєстрацію прав № 35394093, наданого Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» від 05.09.2012 року на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вказана квартира належала [PERSON] та членам її сімї: [PERSON], [PERSON]. З оригіналу розписки від 10.04.2012 року, яка складена російською мовою, вбачається, що [PERSON] продає квартиру [PERSON] та отримує від [PERSON] гроші у розмірі девять тисяч доларів. На листку із розпискою наявні також підписи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 137). Відповідно до копії Протоколу № 31/2 засідання комісії з питань захисту дітей при Сєвєродонецькому міськвиконкомі від 30.08.2012 року, вирішено винести на розгляд виконкому міської ради питання про дозвіл продажу 2/3 часток 2-кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] від імені малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у звязку з одночасною купівлею 3-кімнатного власного будинку за адресою: Кремінський район, с. Новоастрахань, вул. Карла Маркса, буд. 55 на імя дітей. Згідно із копією рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 1129 від 04 вересня 2012 року про дозвіл на продаж 2/3 часток 2-кімнатної квартири від імені малолітніх: [PERSON] та [PERSON], дозволено [PERSON] та [PERSON] продаж 2/3 часток 2-кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], від імені малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та одночасну купівлю 3-кімнатного власного будинку за адресою: Кремінський район, с. Новоастрахань, вул. Карла Маркса, буд. 55, на імя дітей. Згідно із копією рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 1638 від 25.12.2012 року щодо визнання рішення виконкому про дозвіл продажу часток квартири від імені малолітніх [PERSON] та [PERSON] таким, що втратило чинність визнано недійсним рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 1129 від 04 вересня 2012 року про дозвіл [PERSON] та [PERSON] продажу 2/3 часток 2-кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], від імені малолітніх: [PERSON] та [PERSON] З копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 344863, виданого 04.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, вбачається, що [PERSON] померла 02.09.2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 1008. Згідно із копією заяви [PERSON] про предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців на імя Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори від 18.10.2012 року, [PERSON] повідомила спадкоємців померлої [PERSON] про свої вимоги як кредитора. Згідно із копією заяви [PERSON] про предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців на імя Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори від 26.02.2013 року, [PERSON] повідомив спадкоємців померлої [PERSON] про свої вимоги як кредитора. Згідно із копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] реєстраційний № 2-1074 від 27.12.2014 року та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31785449, наданого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 27.12.2014 року, [PERSON] успадкував 1/6 частину квартири, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 59/104, після смерті матері [PERSON], яка померла 02 вересня 2012 року. Згідно із копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] реєстраційний № 2-1075 від 27.12.2014 року та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31785496, наданого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 27.12.2014 року, [PERSON] успадкував 1/6 частину квартири, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 59/104, після смерті матері [PERSON], яка померла 02 вересня 2012 року. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до відповідачів про стягнення суми в розмірі 185124,00грн., суд враховує, що вищенаведеними письмовими доказами та показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується факт складення 10 квітня 2012 року [PERSON], яка була матірю відповідачів, у присутності свідків розписки про отримання від [PERSON] грошей у розмірі девять тисяч доларів США. Показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є узгодженими в частині написання [PERSON] саме вищевказаної розписки, саме у вказаний в розписці день та отримання [PERSON] в цей же день від [PERSON] суми в розмірі 9000 доларів США. При цьому суд враховує, що Цивільний кодекс України не містить заборони щодо проставлення свідками складання розписки та передання грошей своїх підписів під текстом розписки, а також не містить заборони щодо того, щоб рішення суду ґрунтувалося на свідченнях свідків та тексті розписки для підтвердження факту повної передачі безпідставно набутих грошей або речей. В судовому засіданні законним представником відповідачів та представником [PERSON] не було заявлено клопотання про проведення судової експертизи з метою встановлення часу складання розписки, особи, яка складала розписку та часу проставлення підписів свідками складання розписки, хоча судом в судовому засіданні 22.01.2016 року було розяснено право на заявлення клопотання про проведення експертизи, у звязку із чим у суду немає підстав сумніватися в достовірності оригіналу розписки та в правдивості показань свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про скрутний матеріальний стан померлої [PERSON] протягом 2012 року не можуть свідчити про складання або не складання нею розписок про отримання коштів. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 09.08.2013 року по справі № 1227/8058/2012, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 26.09.2013 року, позов [PERSON] до [PERSON], треті особи Комунальне підприємство «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації», Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності на квартиру, залишено без задоволення. При цьому судом було встановлено, що видана позивачу [PERSON] померлою [PERSON] розписка від 10.04.2012 року, на підтвердження отримання грошей за квартиру, не є договором купівлі-продажу квартири і такий договір між вищевказаними особами взагалі не був укладений. З огляду на викладене суд зазначає, що видана позивачу [PERSON] померлою [PERSON] розписка від 10.04.2012 не є договором купівлі-продажу квартири, проте така розписка в сукупності із показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є підтвердженням отримання померлою [PERSON] від [PERSON] суми в розмірі 9000 доларів США. Твердження позивача та її представника про те, що вищевказана розписка була складена померлою [PERSON] в інтересах її дітей, які є відповідачами по справі, не обґрунтовано жодними доказами. Суд повторює, що вищевказана розписка не є договором купівлі-продажу квартири, 2/3 частки якої на момент складання розписки належали відповідачам. Отже, оскільки правова підстава для отримання померлою [PERSON] від [PERSON] суми в розмірі 9000 доларів США так і не настала, тобто сторонами за життя [PERSON] так і не було укладено договору купівлі-продажу квартири, то суд вважає необхідним застосувати до спірних правовідносин наступні норми Закону. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. При визначенні розміру збільшених позовних вимог (а.с. 127) позивач [PERSON] виходила з офіційного курсу долару США станом на 15.05.2015 року, а саме: 9000 доларів США х 20,569333 = 185124 грн. Суд, враховуючи положення ст. 192 Цивільного кодексу України, погоджується із таким розрахунком позивача, проте зазначає, що відповідачі по справі є спадкоємцями померлої [PERSON] Згідно із ч. 1 ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно із звітом про оцінку майна, виконаного 30.01.2015 року ПП «Експертно-аналітичний центр «Рейтинг», ринкова вартість двокімнатної квартири № 104, загальною площею 46,0 м2, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 59 склала 200000,00 грн. Відповідачі по справі успадкували по 1/6 частці вищевказаної квартири кожний, тобто вартість майна, одержаного кожним з відповідачів в якості спадщини, складає 33333 грн. 33 коп. (200000 грн. / 6 часток) Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення на її користь з [PERSON] грошової суми в розмірі 33333 грн. 33 коп. та з [PERSON] грошової суми в розмірі 33333 грн. 33 коп. При цьому суд вважає необхідним розяснити позивачу [PERSON] та її представнику, що спадкоємці відповідають за грошовими зобовязаннями спадкодавця виключно в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у звязку із чим в разі відсутності чи недостатності спадкового майна грошове зобов'язання відповідачів може припинитися неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна. Стосовно позовних вимог [PERSON] до відповідачів про стягнення на його користь суми в розмірі 8357,48 грн., суд зазначає наступне. Згідно із копією довіреності від 10.04.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованою в реєстрі за № 735, [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], уповноважує [PERSON] продати за ціну та на умовах за його розсудом без будь-яких обмежень належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS], для чого йому надаються відповідні повноваження, зокрема право сплачувати необхідні платежі, збори та податки. Згідно із квитанцією № 638 від 04.05.2012 року [PERSON] сплатив на користь КП «ЕРЦС» квартирну плату в сумі 4700 грн. за квартиру [ADDRESS] (а.с. 131). Суд зауважує, що станом на 04.05.2012 року власниками квартири за адресою: [ADDRESS], була не тільки померла [PERSON], а також були її неповнолітні діти, які є відповідачами по цій справі. Кожному з них належало по 1/3 частці квартири. При цьому станом на 10.04.2012 року заборгованість зі сплати квартирної плати за вищевказаною адресою складала 4529,51 грн. (а.с. 131). Вищевказаною довіреністю від 10.04.2012 року не передбачено надання прав представнику на здійснення ним витрат на погашення заборгованості зі сплати комунальних послуг, адже довіреність надана виключно з метою продажу квартири та вчинення всіх необхідних для цього дій, в той час як погашення заборгованості по комунальним платежам не є безумовно необхідною дією для продажу квартири. Суд враховує, що зобов'язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави (глава 83 Цивільного кодексу України) має місце за наявності таких умов: - по-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння; - по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; - по-третє, обов'язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (ст. 11 ЦК). У спірних правовідносинах щодо сплати [PERSON] на користь КП «ЕРЦС» квартирної плати в сумі 4700 грн. в рахунок погашення боргу з квартирної плати у спірній квартирі відбулося наступне: - відповідачі зберегли майно у вигляді грошових коштів, які вони в якості співвласників мали б сплатити за комунальні послуги у належній їм квартирі; - таке збереження майна відбулося за рахунок [PERSON], адже саме він сплатив комунальні послуги; - сплата [PERSON] за комунальні послуги відбулася без наявності підстав для виникнення цивільних прав та обов'язків між сторонами у цій справі. Отже, суму квартирної плати в сумі 4700 грн., сплачену [PERSON], належить стягнути з відповідачів, які були на момент здійснення оплати співвласниками квартири, на користь [PERSON] Згідно із копією договору купівлі-продажу житлового будинку з будівлями і спорудами від 15.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], реєстр за № 972, [PERSON], яка діє як представник [PERSON], передає у власність [PERSON], який діє згідно рішення № 1129 Сєвєродонецької міської ради виконавчого комітету від 04 вересня 2012 року як законний представник малолітніх синів [PERSON] та [PERSON], житловий будинок з будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Новоастрахань, вул. Карла Маркса, 55. Згідно із копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], реєстр за № 973, копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ 005970 № 1188, виданого Новоастраханською сільською радою від 10.11.2003 року, [PERSON], яка діє як представник [PERSON], передає у власність [PERSON], який діє згідно рішення № 1129 Сєвєродонецької міської ради виконавчого комітету від 04 вересня 2012 року як законний представник малолітніх синів [PERSON] та [PERSON], земельну ділянку за кадастровим номером 4421684300:06:001:0101, 4421684300:06:001:0102, площа земельної ділянки 0,2800 га. Земельна ділянка розташована на території Новоастраханської сільської ради Кремінського району Луганської області, вул. Карла Маркса, буд. 55. Згідно із копією розписки, на якій не вказано дату її складання та яка була складена законним представником відповідачів [PERSON], [PERSON] при купівлі будинку, оформлення документів в БТІ, у нотаріуса та в органах земельних ресурсів на його дітей [PERSON] та [PERSON] не ніс жодних матеріальних затрат, всі затрати при купівлі будинку, оформлення документів в БТІ, у нотаріуса та в органах земельних ресурсів оплачував [PERSON]. [PERSON] в судовому засіданні 22.01.2016 року підтвердив, що він дійсно складав вищевказану розписку. Квитанціями до прибуткового касового ордера № 8 дог. № 276 від 11.09.2012 року, № 281 від 13.09.2012 року, № 283 від 14.09.2012 року підтверджується, що [PERSON] сплатив за оцінку домоволодіння по договору № 276 від 07.09.2012 року суму в розмірі 700 грн., за виготовлення технічної документації суму в розмірі 1500 грн., за оцінку земельної ділянки суму в розмірі 400 грн. Факт проведення вищевказаних оцінок та використання їх результатів під час купівлі-продажу відповідного будинку та земельної ділянки підтверджується пунктами 2.3 вищенаведених договорів купівлі-продажу земельної ділянки та купівлі-продажу житлового будинку з будівлями і спорудами. Отже, у спірних правовідносинах щодо сплати [PERSON] за оцінку домоволодіння, за виготовлення технічної документації та за оцінку земельної ділянки суми в загальному розмірі 2600 грн. (700 + 400 + 1500) відбулося наступне: - відповідачі зберегли майно у вигляді грошових коштів, які вони в якості покупців мали б сплатити за оцінку домоволодіння, за виготовлення технічної документації та за оцінку земельної ділянки; - таке збереження майна відбулося за рахунок [PERSON], адже саме він здійснив відповідні платежі; - сплата [PERSON] відбулася без наявності підстав для виникнення цивільних прав та обов'язків між сторонами у цій справі. Отже, суму коштів за оцінку домоволодіння, за виготовлення технічної документації та за оцінку земельної ділянки в загальному розмірі 2600 грн., сплачену [PERSON], належить стягнути з відповідачів. Разом з тим, суд вважає необґрунтованими твердження позивача [PERSON] про те, що він сплатив грошові суми в розмірі 377,65 грн., 5,55 грн., 5,66 грн. та 3,00 грн. в рахунок погашення боргу померлої [PERSON] у виконавчому провадженні ВП № 31648730, адже з квитанцій про сплату вказаних сум неможливо встановити за яким виконавчим провадженням були сплачені вищевказані суми (зворотній бік а.с. 131). Стосовно вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідачів сум, які він сплатив в рахунок здійснення реєстраційних та технічно-інвентаризаційних дій в межах підготовки до купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 134-136), суд зазначає, що сплата позивачем [PERSON] таких сум відбулася без достатньої правової підстави вже після смерті [PERSON], та відповідно, після припинення згідно із п. 6 ч. 1 ст. 248 Цивільного кодексу України представництва за довіреністю, виданою [PERSON] Разом з тим, відповідачі станом на час розгляду цієї справи так і не уклали договору купівлі-продажу спірної квартири, у звязку із чим відповідачі не зберегли майно у вигляді грошових коштів, які вони в якості продавців мали б сплатити за реєстраційні та технічно-інвентаризаційні дії в разі продажу квартири, а отже позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими. Таким чином, позовну вимогу [PERSON] до відповідачів про стягнення на його користь суми в розмірі 8357,48 грн. належить задовольнити частково в розмірі 7300 грн. (4700 грн. за квартирну плату + 2600 грн. за виготовлення технічної документації та за оцінку земельної ділянки), по 3650 грн. з кожного відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд враховує наступне. Понесення позивачем [PERSON] судових витрат підтверджується договором на проведення незалежної оцінки (а.с. 121), актом прийому-передачі роботи по незалежній оцінці (а.с. 122), рахунком № 4 (а.с. 123), згідно із якими вартість робіт по незалежній оцінці, проведених ПП «Експертно-аналітичний центр «Рейтинг» на виконання ухвали суду від 15.01.2015 року, склала 1200,00 грн. Також, позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір за подання позову в сумі 718,65 грн. (а.с. 1) та в сумі 1123,59 грн. (а.с. 126), тобто позивачем [PERSON] понесені судові витрати в загальній сумі 3042,24 грн., в той час як позивач [PERSON] сплатив судовий збір в сумі 229,40 грн. (а.с. 2). Таким чином, із урахуванням того, що задоволено 36% позовних вимог [PERSON] (66666 грн. 66 коп. від 185124 грн. 00 коп. складає 36%), з відповідачів на користь позивача [PERSON] слід стягнути суму судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1095 грн. 20 коп. (36% від 3042,24 грн. складає 1095,20 грн.), тобто по 547 грн. 60 коп. з кожного відповідача, в той час як на користь позивача [PERSON] з відповідачів слід стягнути суму судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 200 грн. 36 коп. (87,34% задоволених позовних вимог [PERSON] від 229,40 грн. складає 200 грн. 36 коп.), тобто по 100 грн. 18 коп. з кожного відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial