Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

[PERSON] 06.05.2019 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами розірвання шлюбу між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрованого 21.03.2009 року Вінницьким відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області за актовим записом №477. У позовній заяві [PERSON] викладена наступна позиція. З відповідачем у справі [PERSON] він перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Із липня 2018 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, з того часу вони не ведуть спільного господарства. Вважає неможливим збереження шлюбу, оскільки між їх подружжям повністю втрачено почуття любові та поваги, тому надання строку на примирення та збереження шлюбу суперечитиме моральним засадам суспільства. Зазначив, що майновий спір між ними відсутній та дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем (а.с.2). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 13.05.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання по даній справі. Сторони за їх належним викликом в підготовче засідання не з`явились, подавши до суду кожен попередньо заяви щодо розгляду справи у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.32). Відповідач [PERSON] у власній письмовій заяві позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала повністю; додатково зазначила, що наразі вона не є вагітною та не має дитини віком до одного року (а.с.20). Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи по суті. За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.4). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5) вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконкому Северинівської сільської ради від 10.05.2019 року №130 (а.с.13) відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Відповідно до положень ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно чи про місце проживання дитини між сторонами за змістом заявлених позовних вимог не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам сторін, відповідачем визнані безумовно. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб; передбачених законом обставин, за яких неможливе пред`явлення позову про розірвання шлюбу, наразі не встановлено, тому позов підлягає задоволенню. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого ним при поданні позову, що становить 352,40 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 352,40 грн, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved