Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

[PERSON] 28.02.2014 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона з грудня 2009 року по травень 2013 р. перебувала з [PERSON] в фактичних шлюбних відносинах, внаслідок чого [INFO] року народила доньку [PERSON]. Відповідач відмовився добровільно визнати дитину. Просить суд визнати [PERSON] батьком її доньки [PERSON], [INFO], внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки всіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини. У судовому засіданні [PERSON], допитана у відповідності з вимогами ст. 62 ЦПК України, пояснила, що вона у грудні 2009 року познайомилась з відповідачем. Вони зустрічались у її квартирі за адресою: [ADDRESS], перебували у близьких стосунках. [PERSON] розповідав їй, що розлучений та пропонував одружитись. Вони разом відпочивали та відвідували її знайомих [PERSON]. Вона спілкувалась з сином відповідача. До травня 2013 року вони перебували у близьких стосунках з відповідачем. В травні 2013 року вона дізналась, що завагітніла, про що одразу розповіла відповідачу. Після цього відповідач припинив з нею відносини. Коли в липні 2013 року вони зустрілись випадково у лікарні, відповідач запропонував їй зробити аборт, оскільки не бажав, щоб вона народила дитину. В листопаді 2013 року відповідач відвідав її у лікарні, приніс передачу, але вони не помирились. [INFO] року вона народила доньку [PERSON]. Просить суд визнати [PERSON] батьком її доньки [PERSON], [INFO] внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки всіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов, просила суд застосувати наслідки ч. 1 ст. 146 ЦПК України , оскільки відповідач двічі ухилився від проведення призначеної судом експертизи, та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали, оскільки ніяких відносин з [PERSON] у [PERSON] не було. Просили суд відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є братом позивачки. На початку 2010 року йому стало відомо, що його сестра зустрічається з [PERSON], який неодноразово залишався у сестри ночувати. Зі слів [PERSON] йому відомо, що [PERSON] є батьком її дитини. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є кумою [PERSON] Їй відомо, що [PERSON] зустрічався з [PERSON], оскільки вони разом приходили до неї додому. Одного разу - взимку 2010 року [PERSON] та [PERSON] прийшли до її родини в гості, після 22 години та залишились разом у них ночувати. В 2013 році вона дізналась від [PERSON], що вона завагітніла від [PERSON] В листопаді 2013 року вона відвідувала у лікарні позивачку та бачила, як [PERSON] приходив відвідати [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] він знає близько 3 років, стосунки з ним нормальні. Йому відомо, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у близьких стосунках. Взимку 2010 року [PERSON] разом з [PERSON] приходили до нього в гості. Кілька разів [PERSON] телефонував його дружині [PERSON], та розповідав, що він знаходиться у [PERSON] Зі слів [PERSON] йому відомо, що [PERSON] є батьком її дитини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.01.2014 р. [PERSON] народилась [INFO] р. та її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відомості про батька зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] батьком її доньки [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведення мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. На підставі ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 07.07.2014 р. за заявою позивачки по справі призначено судово-медичну (імунологічну) експертизу. Відповідно листа імунологічного відділення КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» від 28.07.2014 р., [PERSON] разом з дитиною відвідала відділення судово-медичної імунології Донецького обласного СМЕ, [PERSON] для проведення експертизи не з,явився. На підставі ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Оцінюючи докази, які було встановлено у судовому засіданні на підставі показань [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об,єктивному та безпосередньому дослідженні вказаних доказів, з урахуванням положень ч. 1 ст. 146 ЦПК України, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає, задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено відомості, зібрані відповідно до ЦПК України, що засвідчують походження дитини [PERSON] - [PERSON] від [PERSON] Суд знаходить неспроможними доводи відповідача [PERSON] про те, що ніяких відносин з [PERSON] у нього не було, оскільки дане ствердження спростовується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], та показаннями [PERSON], яка була допитана у судовому засіданні в якості свідка. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що у суду є всі підстави для визнання [PERSON] батьком дитини [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Щодо позовної вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов,язані утримувати дитину до досягнення повноліття. При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання доньки [PERSON], суд, у відповідності з вимогами ст. 182 Сімейного кодексу, враховує: стан здоров,я, матеріальне становище дитини, яка відповідно довідки від 24.02.2014 року виданої Комунальним підприємством «Служба Єдиного замовника м. Селидове» проживає разом з [PERSON]; матеріальне становище відповідача. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства, дає підстави суду дійти висновку про те, що розмір аліментів, що належить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], повинен складати ? частку всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти повинно бути стягнуто з дня пред'явлення позову, а саме - з 28.02.2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на відповідача.

Outcome: approved