Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), звернулась до суду із позовом до Комунального підприємства «Колонщина-Сервіс» Колонщинської сільської ради (далі - КП «Колонщина-Сервіс», відповідач), в якому вказала, що їй на праві приватної власності належить майно транспортний засіб марки «КАМАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , модель 55102, рік випуску 2004, колір: оранжевий, шасі (кузов, рама, каляска) № [NUMBER] самоскид, Тип ТЗ вантажний, Об`єм двигуна: 10850 куб.см., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] видано МРЕВ - 6 , м. Київ, ДАІ ТУ УМВС України, 14.092004 року, далі по тексту - транспортний засіб «Камаз». Приблизно в літку 2017 року для потреб обслуговування благоустрою територій Колонщинської сільської ради, позивач надала для використання КП «Колонщина-Сервіс» транспортний засіб «Камаз» на умовах усного договору з умовою повернення майна за першою ж вимогою, а у разі неможливості повернути це майно відшкодувати його вартість. Тривалий час майно перебувало у відповідача до 12.11.2017 року, коли з території КП «Колонщина-Сервіс» транспортний засіб «Камаз» був викрадений. Зазначена інформація підтверджується змістом із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №1201710210001043 від 12.11.2017 року, протоколами допиту свідків [PERSON] , [PERSON] 19.11.2020 року позивач вручила відповідачу вимогу про відшкодування збитків у строк до 20.11.2020 року у розмірі 436591,22 грн., що становить вартість майна. Станом на день звернення до суду відповідач вимогу не виконав. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 436591,22 грн., вартості майна. Ухвалою суду від 27.11.2020 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію вищевказаної ухвали суду та позовну заяву з додатками відповідач отримав 23.12.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0800105161464. 12.01.2021 року (згідно відмітки відділення зв`язку), тобто поза межами встановленого судом строку, КП «Колонщина-Сервіс» подало відзив на позов та клопотання про закриття провадження. Як встановлено судом, у порушення вимог ч. 2 ст. 178 ЦПК України відзив на позов КП «Колонщина-Сервіс» не підписаний керівником підприємства. Крім того, у порушення ч. 4 ст. 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього доказів не надсилалась позивачу. Враховуючи, що відзив на позов поданий з порушенням встановленого судом строку, учасник справи не порушував питання щодо поновлення пропущеного строку для вчинення процесуальної дії, відзив на позов та клопотання про закриття провадження не підписані керівником відповідача, їх суд залишає без розгляду. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, наступне. [PERSON] , на праві приватної власності належить транспортний засіб марки «КАМАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , модель 55102, рік випуску 2004, колір: оранжевий, шасі (кузов, рама, каляска) № [NUMBER] самоскид, Тип ТЗ вантажний, Об`єм двигуна: 10850 куб.см., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] видано МРЕВ - 6 , м. Київ, ДАІ ТУ УМВС України, 14.092004 року (а.с. 21). Як вказала позивач, а відповідач не спростував, вказаний транспортний засіб позивачем на підставі усної домовленості був переданий відповідачу, який ним тривалий час використовувався у господарській діяльності. 12.11.2017 року вказаний вище транспортний засіб був викрадений невідомими особами з території КП «Колонщина-Сервіс» за адресою: с. Колонщина, вул. Слобідська, №1, Макарівського району Київської області, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №1201710210001043 від 12.11.2017 року (а.с. 37), протоколами допиту свідків [PERSON] , [PERSON] (а.с. 38-44). 19.11.2020 року позивач вручила відповідачу вимогу про відшкодування збитків у строк до 20.11.2020 року у розмірі 436591,22 грн., що становить вартість майна (а.с. 22). Станом на день звернення до суду відповідач вимогу не виконав. Вказані обставини відповідач також не спростував. Згідно звіту про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу від 12.11.2012 року, вартість транспортного засобу «КАМАЗ 55102», реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама, каляска) № [NUMBER] становить 356781,00 грн. (а.с. 23-45). Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені ст. 203 ЦК України, серед яких правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Правочини, які належить вчиняти у письмовій формі передбачені ст. 208 ЦК України. До таких правочинів належать зокрема і правочини між фізичною та юридичною особою, крім тих правочинів, що можуть вчинятися усно, тобто, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення; та інших правочинів, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, у випадках, встановлених законом, підлягає нотаріальному посвідченню. За змістом правовідносин, між сторонами виникли відносини найму (оренди). Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Особливості укладення та виконання договору найму (оренди) транспортного засобу передбачені § 5 «Найм (оренда) транспортного засобу» Глави 58 «Найм (оренда)» ЦК України. Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Як встановлено судом та про що вказувала позивач, між сторонами було укладено усний договір найму транспортного засобу, відповідно зазначених вище вимог закону щодо обов`язкової його письмової форми та нотаріального посвідчення сторонами договору дотримано не було. Як передбачено ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Так законом, а саме ст. 220 ЦК України, встановлені правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, відповідно до якої, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний (нікчемний) правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Враховуючи викладене, оскільки сторонами не було дотримано вимог закону щодо нотаріального посвідчення договору оренди транспортного засобу, такий договір, в силу закону є нікчемним та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно частини третьої вказаної статті положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного за недійсним правочином; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Як передбачено ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Як було встановлено судом, відповідач, отримавши майно за нікчемним договором, набув його без достатньої правової підстави, а тому в силу положень ст. 1213 ЦК України зобов`язаний його повернути позивачеві. Разом із тим, судом встановлено, що відповідач, внаслідок неналежного зберігання майна втратив його, та позбавлений можливості його повернути позивачеві внатурі, а тому на підставі ч. 2 ст. 1213 ЦК України зобов`язаний сплатити його вартість, яка, як встановлено судом, становить 436635,00 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати у разі задоволення позові відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 4366,35 грн., сплаченого судового збору (а.с. 15). Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved