overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] 17 січня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 16 червня 2004 року. Шлюбні відносини припинили в 2012 році із-за відсутності взаєморозуміння та довіри один до одного. Вважає, що за таких обставин їх сім'я існувати не може, тому просила суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов визнає, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 червня 2004 року в Максимівській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 2, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З серпня 2012 року не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння та довіри один до одного, тривалий час проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до думки, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] 17 січня 2017 року пред'явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 грудня 2011 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та з 01.01.2015 року шлюбні відносини між ними припинені спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, проживають вони окремо, дитина проживає з відповідачем, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї неможливе, суперечить їхнім інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач до [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 16 грудня 2011 року, від якого мають одну малолітню дитину (арк. справи 12, 13). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З 01.01.2015 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] 17 травня 2016 року звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 28 серпня 2010 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вони з лютого 2016 року припинили шлюбні відносини з причини неможливості знайти спільних стосунків. Спору про поділ майна немає, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Вважає збереження сім'ї неможливим, тому просить розірвати шлюб, залишити їй прізвище чоловіка та стягнути на її користь судовий збір. Позивач у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, телефонограмою на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутністю, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 28 серпня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3), від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З лютого 2016 року припинили шлюбні відносини з причини неможливості знайти спільну мову. Спору про поділ майна немає, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишивши позивачу прізвище чоловіка. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., який відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України повинен бути стягнутий з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] 17 травня 2016 року звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 28 серпня 2010 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. З відповідачем вони проживають окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, інших аліментних зобов'язань немає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 700 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, телефонограмою на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутністю, на стягнення з нього аліментів згоден. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 цього Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Відповідно до свідоцтва про народження (а. с. 4), відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджено довідкою про склад сім'ї (а. с. 2). Суд погоджується з розміром аліментів, запропонованим позивачкою, що не суперечить вимогам закону, інтересам сторін та дитини. Оскільки позивачка звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

[PERSON] 17 травня 2017 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 04 березня 1995 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. З 1997 року вони припинили шлюбні відносини у звязку з різністю характерів. Спору про поділ майна немає. Вважає збереження сімї неможливим,\~ тому просить розірвати шлюб. \~Позивач\~\~у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов підтримує. \~Відповідач\~ у судове засідання не з'явилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов \~[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 04 березня 1995 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5),\~від якого неповнолітніх дітей не мають. З 1997 року подружжя припинило шлюбні відносини у звязку з різністю характерів, на примирення не згодні. Спору про поділ майна немає. Тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] 17 травня 2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 8 лютого 2002 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини і обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей, а основною причиною стало те, що чоловік регулярно зловживав алкогольними напоями. Не зважаючи на те, що вони продовжують проживати в одному будинку, однак пять років тому назад повністю припинили подружні відносини. Крім цього, відповідач ніде не працює, не має жодних доходів і діти знаходяться виключно на її утриманні. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився без повідомлення причин і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтв про укладення шлюбу та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 8 лютого 2002 року, від якого мають четверо неповнолітніх дітей (а. с. 6, 9, 10, 11). Із показань позивача, допитаної як свідка, вбачається, що хоча сторони і проживають в одному будинку, однак припинили подружні відносини навесні 2012 року та спільного господарства не ведуть унаслідок негативної поведінки відповідача. За наданий судом для примирення строк сторони не примирилися. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] 17 травня 2018 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 26.02.2011 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені з січня 2018 року, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачкою не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився без повідомлення причин неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, тому суд прийшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 26.02.2011 р. Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 63 (а.с.6). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

[PERSON] 17 травня 2018 року звернулась до суду із вказаною заявою, у якій зазначала, що вона за договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Березанської державної нотаріальної контори 16 січня 1997 року, зареєстрованим в реєстрі за №30, придбала у [PERSON] цілий кам'яний житловий будинок з прилеглими надвірними спорудами та будівлями за адресою: [ADDRESS] у с.[ADDRESS] Березанського району Миколаївської області, проте у вказаному договорі по батькові заявника зазначено як «[PERSON]» замість «[PERSON]», тому заявник не може здійснити державну реєстрацію права власності на будинок. Оскільки виправлення допущеної помилки є неможливим через передачу справи до Державного нотаріального архіву, тому заявниця просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - договору купівлі-продажу житлового будинку з прилеглими надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS]. 25 травня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку окремого провадження з викликом учасників справи на 24 липня 2018 року. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник заявника до суду не з'явилась, про місце, дату і час судового засідання повідомлялася належним чином. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, надав суду заяву про згоду з заявленими вимогами та розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Обставини, викладені у заяві, підтверджуються доданими до заяви документами: паспортом та довідкою про ідентифікаційний номер заявниці, у яких по батькові зазначено як «[PERSON]» (а.с.5-6), договором купівлі-продажу житлового будинку з прилеглими надвірними спорудами та будівлями за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] (а.с.11), рішеннями Матіясівської сільської ради Березанського району Миколаївської області про впорядкування нумерації будинків, у тому числі належного [PERSON] будинку, та перейменування вулиць с.[ADDRESS] (а.с.8-10), технічним паспортом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], виготовленим на ім'я [PERSON] (а.с.13-17), довідкою Матіясівської сільської ради Березанського району Миколаївської області про реєстрацію місця проживання заявника за адресою: [ADDRESS] (а.с.21), копією свідоцтва про шлюб заявниці, у якому її по батькові зазначено як «[PERSON]» (а.с.22), поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт належності заявниці правовстановлюючого документа на вказаний будинок. Оскільки виправлення помилки у документі, що посвідчує право, неможливе з об'єктивних причин через зміни в законодавстві (а.с.18-20), і встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, так як створює підстави для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, заява [PERSON] підлягає задоволенню судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] 17 травня 2018 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Луганську, причина смерті ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення прямої кишки. Антрацитівський МРВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть у звязку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не зявилася, в заяві на імя суду просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить справу розглянути за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є дружиною громадянина України [PERSON], [INFO], який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-6). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №139 від [INFO], виданих «Державною установою «Луганська міська поліклініка №12» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 7-8), [PERSON] помер [INFO] вдома в м. Луганськ, причина смерті ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення прямої кишки. Факт смерті [PERSON] також підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим «Артемівським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ЛНР» (а.с. 9), яке видане на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Антрацитівський МРВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції відмовив заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу з території непідконтрольній українській владі (а.с. 10). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] 17 травня 2021 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов збереженням та перебуванням у шлюбі суперечить її інтересам, сім`я розпалася, проживають окремо, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, спору відносно майна немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22 серпня 2009 року між сторонами Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 174. В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені з березня 2019 року, спору про поділ майна немає, діти проживатимуть з позивачем. Відповідач позов визнав, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved