Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] 11 листопада 2016 року звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету ЛМР за участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ПАТ «Львівський Локомотиворемонтний завод», в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №1121 від 20.08.2010 року «Про оформлення ордеру на житлове приміщення черговику ВАТ «Львівський Локомотиворемонтний завод» в частині вирішення питання права на житло [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та зняття з пільгових першо- та позачергових списків і залишення в двокімнатній квартирі трьох окремих родин; зобов`язання ВК ЛМР поновити членів багатодітної родини пільгового черговика у пільгових чергах на житло за №134 з 1984 року у списку для першочергового надання житла; за №30 з 1993 року Львівської міської ради; № 22284 з 12.08.2005 року та №1725 у списку для позачергового надання житла. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 серпня 2010 року Виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №1121 «Про оформлення ордеру на житлове приміщення черговику ВАТ «Львівський Локомотиворемонтний завод». Вважає вказане рішення таким, що не відповідає вимогам закону та прийняте з грубим порушенням, а тому таке підлягає визнанню незаконним, оскільки оскаржуваним рішенням члени багатодітної родини [PERSON] безпідставно, не маючи ніякого нормативного обґрунтування, та незаконно вилучені з пільгових черг, без надання відповідного житла. Просив позов задоволити та скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №1121 від 20.08.2010 року. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2017 року у задоволенні позову [PERSON] до Виконавчого комітету ЛМР відмовлено за безпідставністю. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.08.2017 року, рішення Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2017 року залишено без змін. Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.09.2019 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 21.08.2017 року скасовано та справу передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2019 року визначено головуючого суддю Зубачик Н.Б. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2019 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив такий задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, пояснивши, що приймаючи рішення №1121 від 20.08.2010 року «Про оформлення ордеру на житлове приміщення черговику ВАТ «Львівський Локомотиворемонтний завод», Виконавчий комітет Львівської міської ради діяв законно, в межах наданих йому повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, крім того, рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 19.10.2018 року №1122 «Про надання квартир черговикам міської ради» надано квартиру та оформлено ордер [PERSON] черговику Львівської міської ради у складі сім`ї сестри [PERSON] з 12.08.2005 року №20854, у списку для позачергового надання житла (особа з інвалідністю внаслідок війни 3 групи (АТО) з 30.04.2015 року №1882 на квартиру [ADDRESS] , на одну особу. Просить у задоволенні позову відмовити. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи ПАТ «Львівський Локомотиворемонтний завод» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. На підставі положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що 20.08.2010 року Виконавчим комітетом ЛМР прийнято рішення №1121 «Про оформлення ордера на жиле приміщення черговику відкритого акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод». У відповідності до прийнятого рішення Виконавчий комітет ЛМР вирішив: затвердити спільне рішення адміністрації і профкому відкритого акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» про надання квартири та оформити ордер Гедзу [PERSON] - електромонтеру енергоцеху відкритого акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод», черговику за місцем праці з 1984 року № 134, у списку для першочергового надання житла з 1992 року № 30, черговику Львівської міської ради з 12.08.2005 року № 22284 та у списку для позачергового надання житла № 1725 (сім`ї, що виховують 5 і більше неповнолітніх дітей) на квартиру [ADDRESS] , на сім`ю з 7-и осіб (він, дружина [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] ). Проживає і зареєстрований з 1992 року у квартирі [ADDRESS] загального [ADDRESS] , де всього зареєстровано 11 осіб. Залишаються проживати дві доньки, син, онука. За згодою членів сім`ї ордер оформити на ім`я дружини [PERSON] . Квартира передана відкритому акціонерному товариству «Львівський локомотиворемонтний завод» відповідно до акта департаменту житлового господарства та інфраструктури від 11.12.2008 року № 14 і надається як висококваліфікованому спеціалісту за згодою конференції трудового колективу відкритого акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» від 31.03.2009 року відповідно до п.39 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР». З квартирного обліку за місцем праці сім`ю [PERSON] з 11-осіб зняти. Залишити на квартирному обліку у Львівській міській раді доньку [PERSON] , доньку [PERSON] , сина [PERSON] , онуку [PERSON] (а.с.11). 02 квітня 2014 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова, позов Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» задоволено та виселено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із квартири [ADDRESS] (а.с.20-21). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 року, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02.04.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 03.07.2014 року залишено без змін (а.с.22-23). Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11.05.2016 року у задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» про укладення договору житлового найму відмовлено (а.с.17). Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.07.2016 року, апеляційну скаргу представника [PERSON] адвоката Гавріш-Каракаптан Г.О. відхилено, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 травня 2016 року залишено без змін (а.с.18-19). В судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом ЛМР прийнято рішення №1122 «Про надання квартир черговикам міської ради». У відповідності до прийнятого рішення Виконавчий комітет ЛМР вирішив: надати квартири та оформити ордери відповідно до пункту 2.3 додатка 1 до рішення виконавчого комітету від 10.08.2018 року №899 «Про затвердження плану-прогнозу розподілу виконавчим комітетом житла у будинку [ADDRESS] у 2018 році та надання квартири»: [PERSON] черговику Львівської міської ради у складі сім`ї сестри [PERSON] з 12.08.2005 року №20854, у списку для позачергового надання житла (особа з інвалідністю внаслідок війни 3 групи (АТО) з 30.04.2015 року №1882 на квартиру [ADDRESS] , на одну особу. Проживає та зареєстрований з 1992 року як брат основного квартиронаймача у квартирі [ADDRESS] яка [ADDRESS] двох [ADDRESS] 23,9 кв.м), кухні та [ADDRESS] , де всього проживають та зареєстровані 5 осіб. Залишаються проживати 4 особи, які перебувають на квартирному обліку. Зняти [PERSON] (одного) з квартирного обліку та виключити з пільгового списку. У відповідності до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до вимог частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У ст.19 Конституції України закріплено положення, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Згідно вимог встановлених ч.1 ст.9 Житлового кодексу Української РСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Згідно пункту 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою профспілок від 11 грудня 1984 року № 470, на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Зазначені вимоги не поширюються на внутрішньо переміщених осіб, визначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил. Виконавчі комітети обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік. При визначенні потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які прожили і мають реєстрацію місця проживання у відповідному населеному пункті не менше встановленого строку (крім подружжя, неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків, а також осіб, зазначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил). Відповідно до ст.43 ЖК Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Згідно з положеннями частини першої статті 46 ЖК УРСР поза чергою жиле приміщення надається інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам І групи з числа учасників бойових дій на території інших держав одного протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків. Поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством (частина друга статті 46 ЖК УРСР). Нормами статті 40 ЖК УРСР встановлено, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, зокрема у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. Відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою профспілок від 11 грудня 1984 року № 470, громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік; 6) скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; 7) отримання грошової компенсації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. №719. Громадяни виключаються із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, якщо вони були необгрунтовано включені до цих списків або втратили вказане право. Зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку). При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку). Суд зазначає, що позивачем не надано належних доказів щодо порушення його права, оскільки рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 19.10.2018 року №1122 «Про надання квартир черговикам міської ради» [PERSON] .Ф. черговику Львівської міської ради у складі сім`ї сестри [PERSON] надано житло та оформлено ордер на квартиру [ADDRESS] . Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 04.09.2019 року зазначено, що предметом позову є оскарження рішення виконкому Львівської міської ради в частині вирішення питання права на житло [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та зобов`язання поновити у пільгових чергах на житло, а не питання правомірності видачі ордеру, тому покликання представника позивача на те, що ордер на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] / [ADDRESS] не видано, судом залишається без уваги. Щодо вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №1121 «Про оформлення ордеру на житлове приміщення черговику відкритого акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» від 20.08.2010 року та зобов`язання Виконавчого комітету Львівської міської ради про поновлення членів багатодітної родини пільгового черговика [PERSON] : [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки такі з позовом до суду не зверталися. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що у позові необхідно відмовити. Судові витрати не стягуються у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі наведеного та

Outcome: dismissed