Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно на праві приватної власності їй належить квартира за адресою: Донецька область м. Мирноград м-н «Восточний», 1/17. У зазначеній квартирі, крім неї зареєстровані також відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідачі зареєстрований у спірній квартирі, але за місцем реєстрації не зявляються та не проживають, їх особистих речей у квартирі немає. Позивач несе всі обовязки по сплаті комунальних послуг з урахуванням зареєстрованих у квартирі осіб. Місце мешкання відповідачів позивачу невідоме. Оскільки, через реєстрацію відповідачів у належній їй квартирі, позивач несе зайві витрати по сплаті комунальних послуг, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 17 будинку № 1 на м-ні «Восточний» в м.Мирноград Донецької області. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Її представник в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, третя особа про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку передбаченому чинним цивільним процесуальним законодавством, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідачі до судового засідання не зявились по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Враховуючи позицію представника позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи заочно, те, що відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але до судового засідання не зявилися та відзиву не надали, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 10.09.2018 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 11.00 год. 02.10.2018 року, відповідачам запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. 02.10.2018 року на підставі ухвали судді підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду на 09.00 год. 01.11.2018 року з викликом свідків. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01 листопада 2011 року, позивачу [PERSON] належить квартира, розташована за адресою: Донецька область м.Мирноград «Восточний», 1/17. В даній квартирі також зареєстровані відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 10, 11). 04 вересня 2018 року, представником комітету самоорганізації населення м.Мирнограда [PERSON], в присутності голови ОСМД [PERSON], за участі сусідів [PERSON], [PERSON] складений акт, згідно з якими [PERSON], [INFO] не мешкає за адресою: Донецька область м.Мирноград м-н «Восточний», 1/17 з 2012 року, [PERSON], [INFO] з 1998 року та [PERSON], [INFO] з 1999 року (а.с. 7, 8, 9). Вказані обставини та факт непроживання відповідачів у спірній квартирі без поважної причини, був підтверджений в судовому засіданні поясненнями свідків. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач це її сусідка. Також вона знала відповідачів, вони не мешкають з позивачем: [PERSON] та [PERSON] вже більше 20 років, [PERSON] більше 10 років. Останній раз їх бачила приблизно 7 років тому, відповідачі приїжджали у гості до позивача приблизно на тиждень. Лейла та Анастасія мешкають десь у Греції, а [PERSON] у Росії. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач це її сусідка. Мансур це син, [PERSON] це донька, [PERSON] це онука позивача, вони не мешкають з позивачем: [PERSON] та [PERSON] більше 20 років, [PERSON] більше 10 років. Лейла та Анастасія мешкають десь у Греції, а [PERSON] на півночі в Росії. Лейлу бачила у цьому році, приїжджала у гості, [PERSON] не бачила декілька років, [PERSON] не бачила років 20. V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 150 Житлового кодексу України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімї та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При зясуванні причин відсутності відповідачів у спірній квартирі, понад встановлені законодавством строки, судом не виявлені поважні причини за яких відповідачі не користувалися житлом та були відсутніми, як встановлено у судовому засіданні, більше ніж 10 років, даних про укладення угод між позивачем та відповідачами щодо порядку користування зазначеною квартирою, суду не надано і у судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає можливим визнати відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою № 17 будинку № 1 м-ну «Восточний» в місті Мирноград Донецької області. На підставі ст.ст. 386, 405 ЦК України, 150 ЖК України,

Outcome: approved