Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] 22.06.2018 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача щомісячно, починаючи\~ з дня подання позову та до досягнення дітьми повноліття. 22.06.2018 року позивач надала до канцелярії суду уточнюючу позовну заяву, відповідно до якої просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дітей. З позовної та уточнюючої заяви вбачається, що 10.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу в сторін є спільні неповнолітнідіти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 11.09.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. На теперішній час діти проживає разом з матірю [PERSON] та знаходяться на їх утриманні. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків стосовно своїх доньок, а також не надає матеріальної допомоги, необхідної для їх забезпечення. Ухвалою судді від 28 вересня 2018 року відкрито спрощене провадження у справі, про що повідомлені сторони. Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд\~ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224\~ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.\~ Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України\~ обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.\~\~ Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 10.10.2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 107, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 084484 від 10.10.2008 року. 13.10.2008 року в народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 219, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 145578, виданим 07.11.2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. 12.12.2010 року в народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 285, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 252238, виданим 24.12.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 11.09.2015 року, справа №502/1351/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 14 лютого 2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 275544 від 14.02.2017 року. Відповідно до \~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України № 2037-VIII\~«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2\~ст.\~182\~СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 184 СК України\~- якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі викладеного суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. В ст. 79 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищезазначене суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO], судовий збір\~ в розмірі 704,80 гривень в дохід держави.

Outcome: approved