Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] 10.06.2019 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] . Свої вимоги мотивував тим, що він є одноособовим власником квартири [ADDRESS] . Йому стало відомо, що у належній йому квартирі зареєстровані, хоча і не проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як не є членами сім`ї попереднього власника квартири. Позивачу невідоме їх місцезнаходження, у квартирі відсутні їх особисті речі. На сьогоднішній час реєстрація в помешканні сторонніх осіб перешкоджає позивачу користуватися власним майном, позбавляє можливості відчужити своє майно, чим порушуються його права як власника квартири. В порядку усунення перешкод у здійснені ним, як власником, права користування та розпорядження своїм майном просить позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням за вказаною адресою. В добровільному порядку вирішити спір немає можливості. З метою захисту своїх майновий прав змушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити повністю з підстав, у ньому зазначених. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не прибули повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за місцем реєстрації. Про причини неявки відповідачі не повідомили, у встановлений строк не подали відзив на позов. Оскільки відповідачі не повідомили про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подали відзив на позов та представник позивача в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 6) позивач [PERSON] з 04.12.2018 року є одноособовим власником квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва від 04.12.2018 року, виданого приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області Плюйком В.П. (а.с. 8). Згідно даних картотеки відділу ведення реєстру територіальної громади Новоград-Волинської міської ради відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). У березні-квітні 2019 року позивач направляв лист відповідачам про усунення перешкод у користуванні майном та з вимогою виселитись і знятись з реєстрації, однак відповідачі не отримали вимогу за місцем реєстрації (а.с. 11-14). Також згідно акту обстеження від 21.05.2019 року, складеним депутатом Новоград-Волинської міської ради Махновецьким О.П. зі слів сусідів [PERSON] та [PERSON] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] , та в помешканні відсутні їх речі домашнього вжитку (а.с. 9). При вирішенні спору суд керується наступними нормами права. Стаття 317 ЦК України вказує, що право власності являє собою право користування, володіння та розпорядження майном. Також відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 387 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а захист права власності забезпечується державою. Забезпечуючи гарант захисту права власності, законодавець надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно зі ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, розпоряджатися житлом на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відмову відповідачів у добровільному порядку знятися з реєстрації суд вважає порушенням права власника - [PERSON] - щодо вільного розпорядження своєю власністю. Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою і задовольняє позов повністю. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати пропорційно задоволених вимог підлягають стягненню з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача.

Outcome: approved