overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON], [INFO], уродженець смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, помер [INFO] у віці 64 років в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO] серії [NUMBER] Заявник [PERSON] народився [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.10.1980. Згідно зі свідоцтвом про народження заявника, батьком заявника є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. 07.11.2017 державним нотаріусом шостої Запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Новомиколаївської державної нотаріальної контори Запорізької області, було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON]. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] та [PERSON] з 1979 року проживали однією сім'єю, вели спільне господарство по день смерті [PERSON] Під час спільного проживання у них народився син - [PERSON], якого [PERSON] за життя визнавав своїм. Допитана у судовому засіданні в якості свідка мати заявника - [PERSON] підтвердила, що вона проживала однією сім'єю з [PERSON] та вела з ним спільне господарство до дня його смерті, а також зазначила, що заявник є їхнім спільним сином. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно з ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Частиною другою статті 53 КпШС України визначено, що в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. За правилом ч. 3 ст. 53 КпШС України, при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Виходячи з наведеного, оскільки дослідженими судом доказами підтверджується факт батьківства [PERSON] стосовно [PERSON], суд визнає вимоги заявника обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON], [INFO], уродженець с. Соснівка, Конотопського району, Сумської області, мешканець [ADDRESS], звернувся з заявою і вимоги мотивує тим, що йому на підставі рішення виконкому Сумської міської ради народних депутатів від 19.08.1993 року № 533 належить земельна ділянка [NUMBER], площею 0,065 га, яка розташована на території Сумської міської ради в садівничому кооперативі «Енергія», на час розгляду СМГО СГ «Енергія». На підтвердження цього йому виданий державний акт серії СМ 01237, зареєстрований в Книзі записів актів на право власності на землю за №977 від 19.05.1994 року. Втім у акті його ім'я зазначено з помилкою «[PERSON]». Тому заявник просить встановити факт належності йому вказаного державного акту, що необхідно для реалізації прав власника. Учасники розгляду повідомлялися про час і місце судового розгляду, втім не з'явилися. Заявник подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Виконавчого комітету Сумської міської ради подав заяву про розгляд справи за його відсутності, з вимогами погодився. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на ім'я громадянина України [PERSON], мешканця м.Суми, виданий державний акт на право приватної власності на землю, бланк Серії СМ 01237. У акті зазначено, що на підставі рішення виконкому Сумської міської ради народних депутатів від 19.08.1993 року № 533 [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка [NUMBER], площею 0,065 га, яка розташована на території Сумської міської ради в кооперативі «Енергія». Акт зареєстровано в Книзі записів актів на право власності на землю за №977 від 19.05.1994 року./а.с.6/ Відповідно до Державного земельного кадастру ділянка [NUMBER] площею 0,0650 га, яка знаходиться на території СМГО СГ «Енергія», на підставі державного акту від 19.05.1994 СМ 001237 зареєстрована за [PERSON], мешканцем [ADDRESS] ./а.с.7-8/ [PERSON] є членом СМГО СГ «Енергія», його ділянка [NUMBER] площею 0,065 га, про що видана відповідна довідка №2 від 10.02.2014 року./а.с.10/ Заявник [PERSON] є громадянином України, та проживає у [ADDRESS], про що має паспорт громадянина України з відповідною відміткою про зареєстроване місце проживання./а.с.5/ Встановлене та зміст викладених документів вказують на те, що державний акт на землю дійсно виданий заявнику, але його ім'я зазначене з помилкою. На підставі викладеного і відповідно до ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт належності правовстановлюючого документа, що необхідно заявнику для здійснення прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

[PERSON], [INFO], уродженка села Томина Балка, Білозерського району Херсонської області, що проживає в смт. Асканія - Нова, Чаплинського району Херсонської області звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності їй трудової книжки, виданої 30.07.1976 року професійно- технічним училищем Міністерства торгівлі, управління торгівлі Херсонської області, оскільки її прізвище у документі помилково зазначено «Клипанчук». Заявник просить суд встановити факт належності їй трудової книжки, виданої 30.07.1976 року професійно- технічним училищем Міністерства торгівлі, управління торгівлі Херсонської області, в якій її прізвище помилково зазначено «Клипанчук». Представник Управління пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області [PERSON] вимоги заявителя [PERSON] визнала, заявляючи, що надані суду документи дійсно належать заявнику, оскільки встановлена у документах невідповідність базується на орфографічних помилках. Заслухавши заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги [PERSON] про встановлення факту належності їй наданої до суду у справі трудової книжки належить задовольнити у звязку з дійсною належністю їх заявнику через збігання місця народження заявника в інших документах та в таких, відповідно до яких вона звернулась до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON], [INFO], у травні 2017 року звернулася до суду із заявою про надання їй права на шлюб із [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що [INFO] в них народилася спільна дитина - [PERSON], а тому вона бажає створити з ним сім'ю та укладення шлюбу з ним відповідає її інтересам. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву та пояснила, що розуміє всю відповідальність щодо укладення шлюбу, просила надати їй право на шлюб із [PERSON], оскільки вони вже мають спільну дитину, проживають разом, ведуть спільне господарство та бажають створити повноцінну сім'ю. [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] її неповнолітня донька. Вона не заперечує проти шлюбу [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] його неповнолітня донька. Він не заперечує проти шлюбу [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] у судовому засіданні просив дозволити [PERSON] одружитися з ним, оскільки він бажає створити із [PERSON] повноцінну сім'ю та є батьком [PERSON]. Представник Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з`явився, заперечень проти заяви [PERSON] не надав. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] року та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Придніпровським районним у місті Черкаси відділом управління юстиції у Черкаській області [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а. с. 4). Згідно паспорту [PERSON], він народився [INFO] року (а. с. 5). Відповідно до ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Суд вважає, що шлюб із [PERSON] відповідає інтересам [PERSON], яка має від нього дитину, - [PERSON] та бажає створити повноцінну сім'ю. На підставі ст.ст. 21-23 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10-11, 209, 212, 214-215, 217, 218, 234-235 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , яка діє в інтересах своєї недієздатної сестри [PERSON] , [INFO] , 26.03.2021 року, звернулася в Шишацький районний суд Полтавської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме, Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого [PERSON] 17.03.1976 року Шишацьким відділом ЗАГС Полтавської області, в заяві вказала, що вона, як законний представник [PERSON] , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника недієздатній сестрі - [PERSON] , але їй було відмовлено в цьому у зв`язку з розбіжностями у прізвищі, що значиться в паспорті та свідоцтві про народження, у зв`язку з цим заявник [PERSON] у своїй заяві просила суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа - Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого Шишацьким відділом ЗАГС Полтавської області 17.03.1976 року. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, звернувся до суду з клопотанням про розгляд заяви без її участі, свої вимоги підтримує. Представник зацікавленої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області Демчик О.В. в судове засідання не з`явилася, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без її участі за наявними в матеріалах справи доказами. Представник зацікавленої особи - Шишацького РВ ДРАЦС Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) в судове засідання не з`явився, від в.о. начальника відділу Каюн О.В. до суду надійшло клопотання про розгляд заяви [PERSON] без участі представника відділу, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши фактичні обставини справи наявними в ній письмовими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви [PERSON] виходячи з наступного. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місце і часом народження особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання ( ст. 316 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволення заяви. На підставі вище викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів, на термін навчання, мотивуючи його тим, що вона проживала із відповідачем однією сім'єю. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання у позивачки з відповідачем не склалися стосунки та вони перестали проживати разом. Позивачка проживає окремо від відповідача із донькою. Їхня донька залишилася у позивачки на її вихованні та утриманні. Відповідач утриманням дитини займався до виповнення їй повноріччя, тобто до [INFO] року, виплачуючи аліменти на її утримання. Та на даний час донька навчається у професійному ліцеї Великововосілківського району, Донецької області, із 01.09.2014 року та буде проходити навчання до 25.01.2017 року, але не є дитиною пільгової категорії та знаходиться не на повному державному забезпеченні. Таким чином, позивачці, в подальшому, утримання доньки без допомоги відповідача буде складно. Добровільно матеріальну допомогу на утримання спільної дитини, на час її навчання, відповідач надавати у подальшому, до кінця навчання, не бажає, хоча зобов'язаний надавати. Відповідач може надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання спільної доньки до закінчення нею учбового закладу, оскільки не хворіє, може працювати, та працює. Його доходи за останні півріччя складають 9151,13 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та про те, що свої позовні вимоги він підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що з позовними вимогами позивачки він згоден в повному обсязі. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, на термін навчання. Згідно копії свідотства про народження (а.с. 4), за № 007117, серії І НО, батьком позивача являється відповідач - [PERSON], 14.03.1967 року, який проживає за адресою: [INFO]. [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, пенсіонером, не працюючим та має на утриманні одну неповнолітню дитину. Свій позов, [PERSON] мотивує тим, що йому виповнилося 18 років та в теперішній час він навчається в Маріупольському державному університеті, згідно довідки № 1468 від 03.10.2014 року (а.с. 7), на першому курсі, а термін закінчення навчального закладу збігає у 2018 році, тому він потребує матеріальної допомоги на період навчання. Просить стягнути з відповідача аліменти до липня 2018 року. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що свої позовні вимоги він підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що з позовними вимогами позивача він згоден в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Батьки позивача були в шлюбі до 2001 року. Після розірвання шлюбу відповідач виплачував аліменти на утримання позивача, [PERSON], до повноліття. В теперішній час [PERSON] навчається у Маріупольському державному університеті, державної форми навчання, на першому курсі заочного відділення, на контрактній основі навчання, термін навчання до липня 2018 р. Відповідач - [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, пенсіонером, не працюючим та має на утриманні одну неповнолітню дитину, однак до суду не надані документальні докази. Відповідно до ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітньою дочкою, сином. Таким чином при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина відповідача, суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, батька та матері, та вважає необхідним стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача до часу закінчення навчання - липня 2018 р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] 06.02.2014 року звернулися в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2014 року позов [PERSON], [PERSON] до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно було задоволено. Суд вирішив: визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. При ухваленні вищевказаного рішення суду, в резолютивній його частині не зазначено розмір часток, які слід визнати за позивачами. Представник позивача подала суду заяву про ухвалення додаткового рішення суду, згідно з якою просить визнати за позивачами право власності на спадкове майно в рівних частках, а саме: по ? частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не з'явились, однак це не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній цивільній справі. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 29 квітня 2014 року позов [PERSON], [PERSON] до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно було задоволено. Суд вирішив: визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивачі просили визнати за ними право власності на спадкове майно в рівних частках, а саме: по ? частці за кожним, однак при ухваленні вищевказаного рішення суду, при задоволенні позову, судом не вирішено питання про розмір часток належного спадкового майна позивачам, в резолютивній частині рішення суду не зазначено розмір часток успадкованого позивачами майна. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід визнати за позивачами [PERSON] та [PERSON] право власності на спадкове майно в рівних частках, а саме: по ? частці за кожним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON] 08.06.2016 року подали до суду спільну заяву про розірвання шлюбу, в обґрунтування вказавши, що через певний час спільного проживання після реєстрації шлюбу їхнє сімейне життя не склалося. Основною причиною для подання спільної заяви про розірвання шлюбу, є тривала відсутність між ними сімейних стосунків, а також відсутність бажання їх відновити. Зокрема, близько 1 року проживають окремо один від одного. В їхніх стосунках зникло почуття прихильності та любові один до одного, взаємоповаги та взаєморозуміння, що є передумовою для подружніх відносин. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Рішення про припинення шлюбу, є спільним рішенням. У судове засідання заявники не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.02.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-СГ № 157818 /а.с.13/. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження /а.с.5а,6/. Спір стосовно майна між подружжям відсутній. Сторони спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують.. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права, а також права їхніх дітей, суд вважає за можливе заяву подружжя про розірвання шлюбу задовольнити. Оскільки, [PERSON] заявлено клопотання про залишення їй прізвища обраного при реєстрації шлюбу, суд вважає за необхідне, після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Нетлюх».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON][PERSON] 10.05.2016 року звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини. В заяві вказала, що 13.06.2014 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 116. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Позивач позовну заяву підтримала в судовому засіданні . Відповідач в судове засідання повторно не зявився, суд про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу без його участі на підставі доказів , що містяться в справі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що 13.06.2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 116. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], який проживає з матірю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Виходячи з принципу розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/ 4 доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 10.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/ 6 частини з усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: partial