Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] 02.06.2017 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що 30.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу в позивача та відповідача спільних дітей немає. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки між ними немає жодних спільних інтересів, відсутнє взаєморозуміння, починаючи з листопада 2016 року сторони не підтримують подружні відносини та фактично проживають окремо. Спільне господарство сторони не ведуть, вони втратили почуття поваги і любові один до одного, що свідчить про фактичний розпад сімї. Формальне існування шлюбу суперечить інтересам позивача через невизначеність соціального статусу та неможливості влаштувати особисте життя. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. На підставі цього [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON], а також стягнути з відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак надала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача до канцелярії Кілійського районного суду Одеської області надійшла заява, в якій він зазначив, що просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, однак він не згоден з вимогою, про стягнення з нього судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі письмових заяв\~ позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197\~ЦПК України.\~ У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.\~ Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України\~ обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.\~\~ Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 30.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладання шлюбу [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів30.11.2010 року зроблено відповідний актовий запис № 147, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 30.11.2010 року. Згідно довідки № 281 від 21.06.2017 року, виданої Кілійським комунальним підприємством «Жилсервіс», [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], та до складу її сімї входить: чоловік [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України\~ стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При звернені до суду позивачем було сплачено 640 гривень судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією № 17\~ від 30.03.2017 року. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 гривень, понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved