Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа - Служба у справах дітей Золотоніської РДА, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином. В обґрунтування позову зазначалося, що сторони 03 грудня 2015 року зареєстрували шлюб, який 24 жовтня 2018 року розірвано на підставі рішення суду. Після реєстрації шлюбу позивач і відповідач проживали у м. Черкаси. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який з 2018 року залишився проживати разом з відповідачем у будинку її батьків в смт Чорнобай Черкаської області, де вони проживають і на даний час. Крім того, відповідно до рішення суду з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, та дружини до досягнення дитиною трьох років. При цьому заборгованість по аліментах станом на травень 2021 року у позивача відсутня. З травня 2019 року позивач проходить військову службу за контрактом. Під час ротації він перебував в зоні проведення бойових дій. У вільний від військової служби час позивач приїжджає до своїх батьків, які проживають по сусідству з відповідачем, щоб зустрітися зі своїм сином, однак через складні відносини з відповідачем такої можливості не має. В лютому 2020 року позивач звернувся до органу опіки і піклування Чорнобаївської РДА з проханням вирішити питання щодо усунення перешкод у спілкуванні з сином та визначення часу зустрічей з ним. Так, Чорнобаївською РДА прийнято відповідне розпорядження, яким визначено спосіб спілкування позивача з сином, а саме щосуботи кожного місяця з 10 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин неділі без присутності матері, у свята та інші вихідні дні за попередньою домовленістю між батьками, однак відповідач вказане розпорядження не виконує. Сторони в добровільному порядку не досягли між собою домовленостей щодо можливості спілкування позивача з дитиною, а тому останній посилаючись на приписи законодавства просив суд зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з сином; визначити спосіб участі у спілкуванні з сином і його вихованні, а саме забирати сина щосуботи кожного місяця з 10 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин неділі без присутності матері, у свята та інші вихідні дні за попередньою домовленістю між батьками. Водночас, у зв`язку з перебування позивача в зоні проведення бойових дій, останній просив розгляд справи проводити без його участі. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні. Відповідач подала\~до суду\~відзив на\~позовну заяву,\~відповідно до\~якого стверджувала\~про невідповідність\~особистого підпису\~позивача у\~позовній заяві\~тому,\~який зазначений\~у копії\~його паспорта,\~про недоліки\~у довідці\~з місця\~проходження військової\~служби позивача,\~зокрема звертала\~увагу на\~дату її\~видачі та\~відсутності зазначення\~у ній\~установи для\~її пред`явлення,\~відсутність довідки\~третьої особи\~щодо визначення\~способів участі\~у вихованні\~та спілкуванні\~позивача з\~його сином.\~Крім того,\~відповідач вважає,\~що позивач\~не міг\~самостійно звернутися\~до суду\~з вказаним\~позовом,\~оскільки перебуває\~на військовій\~службі.\~Водночас відповідач\~вказує,\~що під\~час засідання\~членів комісії\~Чорнобаївської РДА,\~яка розглядала\~заяву позивача\~щодо визначення\~способу його\~участі у\~вихованні та\~спілкування з\~сином,\~ані позивач,\~ані відповідач\~не були\~присутні.\~При цьому\~будь-яких\~повідомлень про\~запрошення на\~засідання комісії\~у письмовій\~формі їй\~не надходило.\~Разом з\~тим прийняте Чорнобаївською РДА рішення позивачем не оскаржувалося, та на думку відповідача воно є протиправним, оскільки прийняте в порушення вимог ст. 159 СК України. Так, відповідач жодних перешкод щодо виконання вказаного рішення позивачу не чинить, а навпаки готова віддавати сина навіть в інший, аніж у визначений рішенням час, однак сам позивач не проявляє ніякого інтересу до дитини як батько, про що можуть посвідчити свідки. До того ж позивач на виконання вказаного рішення сам не приїжджає до сина, що також можуть посвідчити свідки. Прохальна частина позовної заяви позивача щодо його участі у вихованні і спілкуванні з сином є ідентичною з прийнятим раніше розпорядженням, яке позивач не виконує, та на думку відповідача, не хоче ані бачити, ані знати свого сина. В свою чергу відповідач звертає увагу на недоліки позовної заяви, зокрема щодо помилковості залучення в якості третьої особи Чорнобаївської селищної ради, оскільки остання не приймала будь-яких рішень щодо встановлення способів участі позивача у спілкуванні і вихованні сина, відсутності ідентифікаційного коду третьої особи, не зазначення в позовній заяві, чи вживалися заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, що є підставою для залишення позовної заяви без руху. За таких обставин, посилаючись на приписи законодавства відповідач просила прийняти вказаний відзив до розгляду та врахувати його під час прийняття рішення, викликати та допитати в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у задоволенні позову відмовити повністю, стягнути з позивача понесені нею судові витрати. Позивачем подана відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що наведені у відзиві факти щодо належного виконання відповідачем рішення Чорнобаївської РДА не відповідають дійсності. Так, у вільний від військової служби час позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням побачитись з сином, на що остання завжди проти. Крім того, відповідач вчиняє інші перешкоди у спілкуванні батька із сином, а саме не випускає його гуляти, не відводить до дитячого садочка коли позивач вдома, подарунки синові крім дороговартісних викидаються. Водночас щодо залучення до участі у справі у якості третьої особи Чорнобаївської селищної ради позивач пояснює це відсутністю на даний час такого органу державної влади як Чорнобаївська РДА, у зв`язку з ліквідацією Чорнобаївського району. При цьому рішення, зокрема і щодо встановлення способів спілкування і виховання батьків з дітьми на даний час приймає саме Чорнобаївська селищна рада. Щодо відсутності ідентифікаційного коду юридичної особи, позивач вказує, що він йому невідомий, а відносно інших недоліків вважає, що рішення про залишення позовної заяви без руху належить до компетенції лише суду. На підставі викладеного посилаючись на норми законодавства позивач просить позов задовольнити повністю. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 04 серпня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача за довіреністю [PERSON] (а.с. 67-68) про заміну третьої особи, згідно з яким остання просила замінити орган опіки і піклування Чорнобаївської селищної ради на службу у справах дітей Золотоніської РДА (а.с. 75-76). 05 серпня 2021 року Чорнобаївський районний суду Черкаської області виніс ухвалу, якою продовжив розгляд вказаної цивільної справи та замінив третю особу з органу опіки і піклування Чорнобаївської селищної ради на службу у справах дітей Золотоніської РДА (далі третя особа). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 серпня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою від 8 вересня 2021 року (а.с.131). Зі слів представника позивача, останній перебуває на бойових чергуваннях з охорони складів боєприпасів, а тому розгляд справи просив проводити без його участі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові, а також у відповіді на відзив. Відповідач проти задоволення позову заперечила, просила відмовити повністю. Вказала, що перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною вона не чинить, позивач сам не бажає спілкуватися з сином. Третя особа у судове засідання свого представника не направила, 17 серпня 2021 року до суду надійшла заява, відповідно до якої третя особа просила розгляд справи призначений на 26 серпня 2021 року розглядати без участі свого представника, під час прийняття рішення покладалася на розсуд суду (а.с. 108). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є братом позивача. Стверджував, що позивач добре ставиться до свого сина. Відповідач перешкоджає у спілкуванні позивача з його сином, а саме не дає дитини батькові, переховує його коли позивач приїздить додому, не випускає гуляти, не водить до дитячого садочка. Крім того, відповідач не дозволяє гуляти своєму сину з його дітьми, а також перешкоджає бачитися з ним, хоча він є його дядьком. Він є сусідом відповідача, живе навпроти. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є невісткою позивача та на даний час має із відповідачем неприязні відносини. Відповідач не дає бачитися позивачу зі своїм сином, створюючи перешкоди вже не один рік. У позивача ставлення до дитини добре, останній купував іграшки сину. Син позивача [PERSON] зараз перестав вітатися. Раніше їхні діти гуляли разом, а тепер ні. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є співмешканцем відповідача. Стверджував, що позивачу ніхто перешкод не чинить, однак він сам уваги сину не приділяє, не вітається з ним, дитина залякана, оскільки [PERSON] може пам`ятати насильство зі сторони позивача, оскільки останній є агресивним. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою відповідача, перешкоди позивачу не створюються, дитина гуляє вільно з усіма дітьми, ніхто його не зачиняє. Позивач з сином не вітається, останній раз бачила його влітку. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є матір`ю відповідача. Позивачу перешкод ніяких не чиниться у спілкуванні з сином. Був такий випадок, що коли позивач перебував у стані наркотичного сп`яніння, він закидав яблуками відповідача і свого сина, внаслідок чого викликалися працівники поліції. Позивач перебуває у АТО, а тому дома буває рідко. Однак будучи дома позивач на дитину не звертає ніякої увагу. Одного разу ледве не збив свого сина, коли той ішов у дитячий садок. Позичав нехтував своїми батьківськими обов`язками, був безвідповідальним, належно не виховував та не доглядав за дитиною. Коли позивач брав дитину, то після повернення від нього син розповідав, що «дядьки курять бутилку», а дитині було 2 роки. Крім того, позивач ледве не збив людину машиною, син був у машині. Люди говорили, що як можна дати дитину позивачу, через його невідповідальність. Позивач спочатку аліменти не платив. До того ж позивач без поваги ставився до своїх батьків, зокрема брав батька за горло. [PERSON] не сприймає позивача як батька. Із старшого сина відповідача позивач раніше знущався. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження від 07 травня 2016 року серії [NUMBER] (а.с. 13). Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2018 року у справі № 712/11407/18 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 8). Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04 березня 2019 року у справі № 709/2586/18 з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 грудня 2018 року, і до досягнення ним повноліття, а також стягнуто з позивача аліменти на утримання відповідача, починаючи з 20 грудня 2018 року, і до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, а саме до [INFO] (а.с. 9-10). Позивач є військовослужбовцем та перебуває на службі у військовій частині [NUMBER] з 03 травня 2019 року, що підтверджується копією довідки від 01 жовтня 2020 року № 548 (а.с. 11). Крім того, позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копіями довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення від 30 березня 2020 року № 351, а також посвідчення від 19 листопада 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно з копії звіту про здійснення відрахування та виплати військової частини [NUMBER] від 01 червня 2021 року № 858 з позивача за період з 01 січня по 31 квітня 2021 року утримано коштів за виконавчим листом на сплату аліментів у розмірі 13816,73 гривень. Заборгованість станом на 01 травня 2021 року у позивача відсутня (а.с. 14). 18 лютого 2020 року Чорнобаївська РДА прийняла розпорядження № 53 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] (позивача) з малолітнім [PERSON] », відповідно до якого встановлено батькові [PERSON] (позивачу) спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] , [INFO] , щосуботи кожного місяця з 10 години до 14 години неділі без присутності матері, у свята та інші вихідні дні за попередньою домовленістю між батьками (а.с.12). Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач чинить перешкоди та не виконує вказане розпорядження, не даючи позивачу можливості бачитися з сином. Так, позивачем надано акт від 31 липня 2021 року за підписами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до якого відповідач цього дня у порушення вимог розпорядження Чорнобаївської РДА № 53 від 18 лютого 2020 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] (позивача) з малолітнім [PERSON] » не надала йому можливості побачитися та поспілкуватися із сином [PERSON] , а саме вхід до подвір`я був зачинений, на відгуки ніхто не реагував (а.с. 96). При цьому відповідачем надано копії актів від 04, 11, 18, 25 квітня, 02, 09, 16, 24, 31 травня, 07, 14, 21, 28 червня, 05, 12, 18, 19 липня 2021 року за підписами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (відповідача), згідно з якими позивач не виконав розпорядження Чорнобаївської РДА № 53 від 18 лютого 2020 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] (позивача) з малолітнім [PERSON] » та не приїхав у визначені години до свого сина (а.с. 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54). Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною 6 цієї статті Кодексу передбачено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно з висновком Золотоніської РДА Черкаської області від 17 серпня 2021 року №489/01-01-40, який прийнятий зокрема з урахуванням розпорядження Чорнобаївської РДА №53 від 18 лютого 2020 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити позивачу спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] , [INFO] , щосуботи кожного місяця з 10 години до 14 години неділі без присутності матері, у свята та інші вихідні дні за попередньою домовленістю між батьками (а.с. 112-113). З приписів ст. 141 СК України вбачається, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України). Відповідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 3 ст. 9 Конвенції визнано право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 7 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Як вбачається з матеріалів справи позивач є військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом. Останній залучається та бере безпосередню участь в операції об`єднаних сил (а.с. 64), користується та має право на щорічну відпустку (а.с. 65). Водночас позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією його паспорта (а.с. 4-5), однак проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , у складі сім`ї: батька [PERSON] , матері [PERSON] , що підтверджується довідкою-характеристикою від 20 серпня 2021 року № 1716, виданою виконавчим комітетом Чорнобаївської селищної ради (а.с. 116). При цьому компрометуючих матеріалів селищна рада на позивача не має. Крім того, позивач має позитивну службову характеристику за місцем проходження військової служби, зокрема останній за час проходження служби у військовій частині [NUMBER] на посаді командира 2 зенітного ракетного взводу, 2 зенітної ракетної батареї, зенітного ракетно-артилерійського дивізіону зарекомендував себе з позитивної сторони. Коректний та витриманий по відношенню до старших та начальників, зберігає службову таємницю, субординацію, гідно відстоює свою точку зору. З підлеглими уважний, турботливий. Розумну ініціативу підтримує (а.с. 117). До того ж позивач станом на 20 вересня 2021 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, що підтверджується копією довідки серії ІІА № 2405992 (а.с. 136). Разом з тим позивач за медичною допомогою до лікарів психіатра та нарколога не звертався, пройшов обов`язкові попередні, періодичні та профілактичні психіатричні огляди що підтверджується копіями відповідних довідок та сертифікатів (а.с. 137-142). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Таким чином, враховуючи приписи ст. 159 СК України, висновок наданий органом опіки та піклування, який носить рекомендаційний характер, у сукупності з іншими доказами у справі, а також враховуючи інтереси та потреби малолітнього [PERSON] , який в силу свого віку та особливостей розвитку дитини в такому віці, не може бути залишений на тривалий час без нагляду та присутності матері, а тому, для поступового налагодження спілкування та формування емоційної прихильності сина до батька, суд вважає, що встановлення позивачу способу участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, який передбачає присутність матері, в першу чергу, буде найкращим забезпеченням інтересів дитини та проявом турботи батьків, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення частково. В свою чергу позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач чинить йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Суд критично оцінює покази свідків [PERSON] та [PERSON] в тій частині, що позивач застосовував насильство та вживає наркотичні засоби, оскільки дані покази не підтверджені жодними доказами по справі, окрім цього дані свідки є заінтересованими особами по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, оскільки він є учасником бойових дій. З огляду на часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) гривень.

Outcome: partial