Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

[INFO] народився позивач [PERSON], згідно з свідоцтвом про народження, актовий запис №457. Батьками дитини є: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.7). [PERSON] навчається в Автотранспортному коледжі ДВНЗ «Криворізький національний університет», на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2015 по 30.06.2019 (а.с.9). Повнолітній син [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Мати позивача - [PERSON] не перебуває на обліку в управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради та допомогу не отримує (а.с.11). Станом на 07.08.2018 в Державному реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація про страховий стаж та нараховану заробітну плату [PERSON] за період з 01.01.2011 по 31.07.2018 (а.с.12). За період з 01.02.2018 по 31.07.2018 [PERSON] нараховано стипендію на загальну суму 6377,50 грн. У липні 2018 року стипендія не нараховувалась (а.с.13). У 4 кварталі 2017 року [PERSON] отримав дохід зі стипендії у розмірі 3821,72 грн., у 1 кварталі 2018 року - 3750,00 грн. (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу. З приводу застосування статті 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №3 від 15.05.2006 у пункті 20 роз'яснив таке: «Обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Одною з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, у більшості випадків навчання здійснюється на платній основі, для чого у повнолітніх дочки, сина відсутні кошти. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров'я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім'ї, яких він (вона) зобов'язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, - розмір пенсії; стан здоров'я - є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досяг віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі, не має змоги працевлаштуватися, фактично перебуває на утриманні своєї матері з якою проживає. Одночасно суд враховує і майновий стан відповідача та його фінансову можливість надавати матеріальну допомогу. Згода відповідача з позовними вимогами та розміром аліментів, які просить стягнути позивач. Суд враховує в кожному конкретному випадку, що при визначенні розміру коштів, що підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом з тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобов'язання. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що при здійсненні відрахувань із заробітної плати відповідача у розмірі 1/4 частки від доходу в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відповідатиме діючому законодавству України, зазначеним у ст.3 ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення. В даному випадку у суду наявні всі підстави для стягнення аліментів саме в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) позивача, який буде достатнім для забезпечення потреб дитини. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved