Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON].18.09.2018р. звернувся з позовом про відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2017 року було визнано неправомірною бездіяльність начальника управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова Олексія Володимировича щодо виконання ухвали Дарницького районного суду у м. Києві від 19.04.2016 року, по виконавчому провадженню ВП №49029314 від 15.10.2015 року. Вважає, що бездіяльністю начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіально управління юстиції у м. Києві завдано йому моральну шкоду в сумі 134 028 грн.Ця сума обумовлена глибиною душевних страждань, значним погіршенням внаслідок цих страждань стану здоров'я позивача та необхідністю захищати права у судовому порядку. Посилається на позицію Верховного Суду України щодо відшкодування моральної шкоди, завданої діями чи бездіяльністю державної виконавчої служби, викладену в правовому висновку Верховного Суду України: «1. При відшкодуванні моральної шкоди завданої особі незаконними діями чи бездіяльністю працівників виконавчої служби, застосуванню підлягають положення законодавства про моральну шкоду, а саме: ст. 56 Конституції України, ст.ст. 23, 1167, 1173 ЦК України, та ст. 11 Закону України від 24 березня 1998 р. №202/98-ВР «Про державну виконавчу службу» (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 вересня 2013р. у справі №6-48цс13) Вважає, що завдана моральна шкода буде компенсована у разі виплати на його користь грошової компенсації у розмірі 134 028 грн.та просить стягнути з державного бюджету вказану суму за завдання моральної шкоди начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйовим О.В. Представник відповідача Головного територіального управління юстиції у м. Києві, подав відзив в якому позовні вимоги не визнав. Вважає, що позивач не надав ні одного обґрунтованого факту завдання моральної шкоди йому зі сторони Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Виходячи з відсутності належних доказів щодо заподіяння позивачу шкоди за невизначений проміжок часу та не доведення протиправної поведінки вважає, що не зобов'язаний здійснювати її відшкодування. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Представник Державної казначейської служби України відзив не надав. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 20.09.2018р. відкрито провадження. Справа розглядається за правилами позовного (спрощеного) провадження враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що на примусовому виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження ВП № 51107055 про виселення боржника [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2017 р. вимоги [PERSON] було задоволено частково та ухвалено визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Бондаря Валерія Андрійовича та начальника Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. щодо виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.2016 року по виконавчому провадженню ВП № 49029314 від 15.10.2015 року, та зобов'язано начальника відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Бондаря Валерія Андрійовича та начальника Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова Олексія Володимировича здійснити контроль за своєчасністю, правильністю та повнотою виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.2016 р. по виконавчому провадженню ВП № 49029314 від 15.10.2015 року. Ухвала суду набрала законної сили. Відповідно до положень ст. 124 Конституції України ч, 2, 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними чи юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Відповідно до положення ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до положення ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Частиною 2 ст. 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 частини 2 статті передбачає наявність інших випадків, передбачених законом. Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. У п. 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень ст. 56 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», а також з положень ст. ст. 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби. Вказані положення відображені у правовій позиції, висловленій Верховним Судом України від 11.09.2013р. у справі № 6-48цс13. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Протиправність дій державного виконавця встановлена ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2017 року., а тому відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ця обставина доказуванню не підлягає. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Управління державної виконавчої служби , де працює Воробйов О.В. є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції у м. Києві, яке є юридичною особою. З огляду на зазначене вище, суд не бере до уваги заперечення представника Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Суд враховуючи істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, тривалість страждань позивача, його стан здоровя та виходячи з засад розумності і справедливості, враховуючи те, що діями начальника Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В., які визнані судом неправомірними, йому заподіяна моральна шкода, неналежним виконанням своїх службових обовязків, державного виконавця, тому стягненню підлягає моральна шкода в розмірі 1000 гривень. яка підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. Судом також враховано , що звертаючись в червні 2017р. з аналогічним позовом позивачем вказувалось про спричинення моральної шкоди в розмірі 248 832 грн. , належних та допустимих доказів спричинення моральної шкоди в розмірі 134 028грн. не надано. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial