Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] 13 листопада 2017 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, який мотивовано тим, що відповідач є батьком їх дитини [PERSON], [INFO]. У шлюбі із відповідачем вони разом офіційно не перебували, а після народження дитини, відповідач спочатку добровільно матеріально допомагав утримувати дитину, але згоди така допомога припинилася. Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 19 червня 2009 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даний розмір не є необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини. дитині вже 15 років і витрати на його утримання значно зросли, а відповідач ухиляється від сплати визначеної суми аліментів і станом на 30 вересня 2017 року заборгованість по сплаті аліментів становила 48414,75 грн. На момент звернення до суду із позовом про стягнення аліментів відповідач офіційно працював, однак на даний час працює неофіційно. Сама вона перебуває у декретній відпустці. Відповідач інших утриманців не має, він працездатний, його стан здоров'я дозволяє йому працювати, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 888,50 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити, уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 930 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги позивачки визнав повністю та безумовно. Додатково зазначив, що він в даний час не працює, здійснює догляд за хворою матір'ю, однак офіційно такий догляд не оформлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Відповідно до копій свідоцтва про народження та свідоцтва про встановлення батьківства сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5) Відповідно до копії виконавчого листа, виданого 23 червня 2009 року(а.с. 8) з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 червня 2009 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно із довідкою квартального комітету «Велика Жмеринка» №10761 від 02 листопада 2017 року (а.с. 9) до складу сім'ї позивачки входять син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. З довідки Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби №10/16112 від 27.10.2017 року (а.с. 10) вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON], мешканки [ADDRESS], від [PERSON] станом на 30 вересня 2009 року складає 48414,75 гривень. За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 26 жовтня 2017 року (а.с. 3) [PERSON] за період з 01 січня 2017 оку по 30 червня 2017 року інформації про її доходи в ЦБД ДРФО немає. Оцінюючи вище перераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. А тому в суду немає підстав для їх відхилення. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Суд констатує, що відповідачем були порушені права неповнолітньої дитини на її належне утримання батьками до досягнення нею повноліття, за відсутності добровільного належного утримання при зміні матеріального стану отримувача аліментів, що стало підставою звернення позивачки до суду з цим позовом, і як наслідок, визнання відповідачем позову; тобто, відсутності у відповідача об'єктивних підстав для заперечення проти збільшення розміру аліментів, що є підставою для задоволення позову відповідно до норм статті 206 ЦПК України, оскільки таке визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною першою статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 цього ж Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (стаття 191 СК України). Відповідно до статті 192 ССК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною другою статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved