Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON], [INFO], ідентифікаційний № [NUMBER], звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 49 в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області. В позові покликається на те, що [PERSON], [INFO], який помер 25 лютого 1938 р., був батьком матері позивача [PERSON], [INFO], яка померла 25 лютого 1938 р., та батьком дядька позивача [PERSON], [INFO], який помер 19 квітня 1967 р. Останній перебував у фактичних шлюбних відносинах (без реєстрації) з [PERSON], в них 04 липня 1952 року народився син [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 49 в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області. Позивач, як спадкоємець за законом, в листопаді 2014 р. звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як право власності на вказане майно не зареєстровано, що стверджено випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ. Позивач виготовив технічний паспорт, отримав висновок про вартість спадкового майна, фактично вступив в управління спадковим майном, доглядає могили своїх рідних. Відповідно до ст. 31 ЦПК України позивач збільшив позовні вимоги, просить також встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], [INFO], який помер 23 вересня 2014 року, як двоюрідними братами, родичами побічної лінії споріднення четвертого ступеня спорідненості. При цьому зазначив, що їх ступінь споріднення походить від діда [PERSON], який мав шість дітей: [PERSON], матір позивача, [PERSON], батька спадкодавця [PERSON], а також [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Про те, що батько [PERSON] - [PERSON], проживав в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] свідчить виписка з погосподарської книги Стрільченської сільської ради. Від спільного проживання в них народилась дочка [PERSON], яка померла в 1951 році, а 04.07.1952 р. в них народився син [PERSON], який помер 23.09.2014 р. Позивач покликається на ст. 1265 ЦК України, за якою у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Оскільки спадкоємці першої-четвертої черги [PERSON] відсутні, а позивач є спадкоємцем пятої черги, тому просить задовольнити його позовні вимоги. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові. Просить позов задовольнити. Суду пояснив, що батьками його матері були [PERSON] та [PERSON], в яких було шестеро дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Відповідачі є його двоюрідною сестрою і братом, так як його мама - [PERSON], [INFO], та мама відповідачки [PERSON] Дудлів (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO]; та мама відповідача [PERSON] [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], - були рідними сестрами. У хаті, що знаходиться в с. Стрільче по вул. Шевченка, 49, яку будував дід, де проживала дідова сімя, залишився проживати його син [PERSON], [INFO], рідний брат матері позивача. Разом з дядьком жила у фактичних шлюбних відносинах дружина, з якою дядько не був розписаний [PERSON], та їх син [PERSON]. Дядько [PERSON] помер в 1967 році. Після смерті батьків [PERSON] проживав сам, йому позивач завжди допомагав, привозив речі. [PERSON] Іванович зловживав алкогольними напоями, помер 23.09.2014р. Після його смерті позивач організовував його поховання. Також позивач доглядає могили діда, баби, дядька. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], він звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса до закінчення шестимісячного строку з часу його смерті. Родичі ближчого ступеня споріднення померлого [PERSON] відсутні, інші родичі пятої черги за законом не вчиняли ніяких дій, що свідчать про прийняття спадщини, тому позивач просить задовольнити позов. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнали, ствердили, що вони не вчиняли ніяких дій, які б свідчили про прийняття ними спадщини після смерті двоюрідного брата [PERSON]. Суду відповідачка [PERSON] пояснила, що її мати [PERSON], [INFO], в шлюбі прізвище Дудлів, була дочкою [PERSON] та [PERSON], в яких всього було шестеро дітей, в тому числі мама позивача [PERSON], мама відповідача [PERSON] - [PERSON], тато померлого [PERSON] [PERSON]. Баба [PERSON] померла скоро, тому її мама старалась допомогти своїм молодшим братам і сестрам. Мамин молодший брат [PERSON] жив з жінкою [PERSON], яка прийшла жити до нього, жили в с. Стрільче по вул. Шевченка. В них була дочка [PERSON], яка померла маленькою і син [PERSON]. Матері позивача [PERSON] робили весілля в дідовій хаті. Потім, коли трагічно загинув [PERSON], мама позивача робила йому похорон, ховала з своєї хати в с. Стрільче, вона поклала на цвинтарі хрест на його могилі, доглядала за його могилою, а тепер догляд продовжує здійснювати позивач. Син [PERSON] - [PERSON], який помер в вересні 2014 р., був її двоюрідним братом, так само, як і позивач. Відповідач [PERSON] пояснив, що він, позивач, відповідачка [PERSON] та померлий [PERSON] є двоюрідними. Його батьком був [PERSON], [INFO], а матірю [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], яка померла в 1999 році. Він памятає, як в с. Стрільче вони ходили в гості на свято «Івана» до маминого брата [PERSON]. Суд, вислухавши сторони, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до розяснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно копії свідоцтва про народження позивача [PERSON], який народився 01.02.1950 р., його батьком є [PERSON], матірю - [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії ІІ-НМ № 264599, виданого 16.01.1979 р., дівоче прізвище матері заявника [PERSON], народилась 04.04.1925 року, її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). 20 травня 1948 р. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], одружились, їм присвоєне прізвище [PERSON], про що свідчить копія Свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 804233, виданого 16.01.1979 (а.с. 7). [PERSON] померла 17.01.2004 р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії І-НМ № 160938, виданого виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району 17.01.2004 (а.с. 8). З копії відповіді Стрільченської сільської ради № 7 від 13.01.2015 р. на запит адвоката встановлено, що згідно погосподарської книги Стрільченської сільської ради № 6 на 1967,1968,1969 р. в господарстві с. Стрільче вул. Шевченка, 49, проживали [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], до 19.04.1967 р. (моменту смерті) проживав один (а.с. 14). Відповідно до копії Запису акта про народження № 28, [PERSON] народився 04.07.1952 р., його батько записаний тільки по імені «Іван», а мати - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Із списку парохії с. Стрільче (ст.109) встановлено, що в подружжя [PERSON], сина [PERSON], 25/2.1884 р.н., який помер 25/2.1938 та його дружини [PERSON], дочки [PERSON], 7/9.1889 р.н., яка померла 20/8.1932 р. було шість дітей: [PERSON], 20/8.1910 року народження; [PERSON], 23/4.1913 року народження; [PERSON], 12/2.1920 року народження; Настя, 25/12.1921 року народження; Анна, 4/4.1925 року народження; [PERSON], 3/12.1927 року народження (а.с. 11-13). На а.с. 9 міститься копія Свідоцтва про смерть серії І-НМ № 195043, виданого 23.09.2014 р. про смерть [PERSON], який помер 23.09.2014 р. у віці 62 роки в с. Стрільче. Надані позивачем фото надмогильних памятників (а.с. 15-21) суд не приймає до уваги, оскільки з них неможливо визначити, де вони встановлені, і вони не стверджують факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] Свідки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], жителі с. Стрільче ствердили, що вони памятають [PERSON], який жив в с. Стрільче, його мамою була [PERSON], а батьком - [PERSON], який походив з великої родини. Його рідними сестрами були: мати позивача [PERSON] - [PERSON], мати відповідачки [PERSON] [PERSON], мати відповідача [PERSON] [PERSON]. Коли [PERSON] задушився, похорон йому робила [PERSON]. В даний час всі рідні брати і сестри [PERSON] померли. Свідок [PERSON] суду показав, що позивач [PERSON]. Б.В. є його сватом, який є двоюрідним братом померлому [PERSON], тому що сватова мама [PERSON] була рідною сестрою батька [PERSON] - [PERSON]. Зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між позивачем [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який помер 23 вересня 2014 року, як двоюрідними братами. Внаслідок смерті [PERSON] 23 вересня 2014 року відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 цього кодексу - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. В четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України - у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. До п'ятої черги спадкоємців за законом належать родичі спадкодавця 4 ступіня споріднення: пряма лінія споріднення - прапрабаба, прапрадід; побічна лінія споріднення - двоюрідні баба, дід (рідні сестра, брат баби, діда); двоюрідні сестра, брат (дочка, син рідних сестри, брата батьків); двоюрідні внучка, внук (дочка, син рідних племінниці, племінника). Оскільки від позивача [PERSON] до спільного родоначальника, діда [PERSON], нараховується два народження його, та його матері [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], і від діда до другого брата (померлого [PERSON]) також нараховується два народження - батька спадкодавця [PERSON] та самого спадкодавця [PERSON], тому вони є двоюрідними братами у четвертому ступені спорідненості. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що на час смерті спадкодавець [PERSON] проживав один, спадкоємці першої-четвертої черги відсутні. Позивач [PERSON], як двоюрідний брат, родич побічної лінії споріднення четвертого ступеня спорідненості, - є спадкоємцем п'ятої черги спадкоємців за законом спадкодавця [PERSON]. До складу спадщини входить житловий будинок, розташований в с. Стрільче по вул. Шевченка, 49. Позивач [PERSON] на час смерті спадкодавця [PERSON] проживав в м. Івано-Франківськ. Про те, що у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини свідчить копія [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.11.2014 (а.с. 35). Наведене свідчить про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 52169, виданою 09.02.2015 р. обласним комунальним підприємтвом «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Шевченка, 49 в с. Стрільче Городенківського району станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано (а.с. 22). З технічного паспорта на садибний житловий будинок № 49 по вул. Шевченка в с. Стрільче, складеного 16.02.2015 р., встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі збудовані з 1904 р. до 1941 р. (а.с. 23-25). Згідно звіту про оцінку майна від 09.02.2015 р. ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою с. Стрільче по вул. Шевченка, 49, становить 34242 грн. (а.с. 29-30). Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ч.3 ст. 1296 ЦК визначає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], то є підстави для визнання за позивачем, як спадкоємцем пятої черги за законом спадкодавця [PERSON], права власності на згаданий житловий будинок. За ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON]І, права власності на будинковолодіння судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316,317,325,328,1216,1222,1223,1261-1265,1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved