Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Квітневої сільської ради Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, в якому вказує, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . За життя, [PERSON] , склала заповіт, посвідчений 29 вересня 2010 року, Хрущ Т.В., секретарем Почуйківської сільської ради за реєстром № 12, за умовами якого, все своє майно, померла заповіла позивачу. Крім позивача, спадкоємцем за законом [PERSON] , що має право на обов`язкову частку у спадщині, є рідна сестра- дочка померлої, [PERSON] , [INFO] , проте, вона, у шестимісячний строк, з дня відкриття спадщини, відмовилась від свого права на обов`язкову частку у спадщині, подавши нотаріусу письмову заяву. Позивач, є спадкоємцем [PERSON] за заповітом та спадщину після її смерті прийняла. Крім того, оформила свої спадкові права на належний померлій житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] . До складу спадкового майна, що залишилось після смерті матері, ввійшла земельна ділянка, загальною площею 0.40 га, що розташована у [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства. Рішенням № 44 виконавчого комітету Почуйківської сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області від 18.11.1993 року, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.40 га. В подальшому, вказану земельну ділянку було розмежовано, відповідно до її цільового призначення, виготовлення технічної документації із землеустрою, а інформацію щодо земельної ділянки внесено до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрових номерів, а саме: земельну ділянку площею 0.25 га під кадастровим номером 1824785500:02:010:0042, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0.1500 га під кадастровим номером 1824785500:02:010:0043, цільове призначення -для ведення особистого селянського господарства, за адресою: село Почуйки, Попільнянського району, Житомирської області, вулиця П`ята Сотня. На момент смерті матері, право власності на вищевказані земельні ділянки залишилось не зареєстрованим. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку позивач звернулася до нотаріуса, проте, отримала відмову, через відсутність реєстрації права власності на неї. Позивач просить визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на земельну ділянку: площею: 0.25 га, кадастровий номер 1824785500:02:010:0042, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0.1500 га, кадастровий номер 1824785500:02:010:0043, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: село Почуйки, Попільнянського району, Житомирської області, вулиця П`ята Сотня, в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду лист в якому просив справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримують. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 травня 2019 року виконавчим комітетом Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 46. Згідно копії довідки виконавчого комітету Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Почуйки, Попільнянського району Житомирської області, яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою: село [ADDRESS] . На момент смерті за вищевказаною адресою зареєстровані та проживають: дочка померлої - [PERSON] , [INFO] , онука померлої - [PERSON] , [INFO] , онуки померлої - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , правну померлої - [PERSON] , [INFO] . Згідно заповіту посвідченого 29 вересня 2010 року секретарем Почуйківської сільської ради Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого в реєстрі за № 12, [PERSON] заповіла житловий будинок з господарськими будівлями, присадибну земельну ділянку, земельну ділянку площею 4,2609 га, що посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ № 047644 від 20.11.2002, заощадження, цінні папери та все те, що їй буде належати за законом і знаходиться в с. Почуйки, Попільнянського району, Житомирської області заповіла своїй дочці [PERSON] . З довідки приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 29 листопада 2019 року та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08 листопада 2019 року, вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] , заведено спадкову справу № 225/2019 та станом на 29 листопада 2019 року спадкоємцем, яка прийняла спадщину після її смерті є [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . 22 вересня 1984 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 23 жовтня 2019 року, 16 січня 1956 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого прізвище дружини змінилось на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 вересня 2019 року виконавчим комітетом Почуйківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 4. До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , ввійшла земельна ділянка, загальною площею 0.40 га, що розташована у [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства. Рішенням № 44 виконавчого комітету Почуйківської сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області від 18.11.1993 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.40 га. Вказана земельна ділянка була розмежована, відповідно до її цільового призначення, виготовлення технічної документації із землеустрою, а інформацію щодо земельної ділянки внесено до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрових номерів, а саме: земельну ділянку площею 0.25 га під кадастровим номером 1824785500:02:010:0042, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0.1500 га під кадастровим номером 1824785500:02:010:0043, цільове призначення -для ведення особистого селянського господарства, за адресою: [ADDRESS] . Наведене підтверджується витягами з Держаного земельного кадастру про земельну ділянку від 02 листопада 2020 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 23 грудня 2019 року, [PERSON] оформила свої спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] . Реєстрація права власності підтверджується витягом з Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 грудня 2019 року. Відповідно до повідомлення № 3-02/14 від 04 січня 2021 року приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 0.40 га, яка розташована у [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що у матеріалах спадкової справи відсутні, та не надано документи, що підтверджують право власності [PERSON] на вищевказану нерухомість. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно частин 1, 2 статті 78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частина 1 статті 81 Земельного Кодексу України визначає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно до статті 131 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Статтею 140 Земельного Кодексу України передбачено підстави припинення права власності на земельну ділянку, серед яких відповідно до п. б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Частиною першою статті 182 Цивільного Кодексу України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з частини1статті 1223ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до частини 1статті 1225 Цивільного Кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Як вбачається з частини 1 статті 1268 Цивільного Кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Як вбачається з статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Таким чином, зібрані у справі докази, їх належна оцінка та враховуючи вимоги ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем, права власності на вищевказану земельну ділянку загальною площею 0/,1148 га в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved