Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON]\~в інтересах\~якої діє\~адвокат [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 11.07.2009 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду, Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за № 262. За час шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя між ними не склалось, протягом останнього року між нею та відповідачем не втихають суперечки, вони не змогли проживати, як одна сім» я та виконувати сімейні обовязки. Спілкування між ними переросло у суцільне приниження один одного та погрози. За цим усім спостерігала їхня донька, яка постійно переживала та болісно сприймала такі стосунки між батьками. Останнім часом відповідач життєві та майнові рішення приймав без її участі на власний розсуд не враховуючи її думки взагалі. Згодом відповідач покинув сімю і переїхав на постійне місце проживання на іншу адресу. За таких обставин, позивачка просить шлюб, який був укладений 11.07.2009 року між нею та [PERSON] розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак на адресу суду надала заяву відповідно до якої вона позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутні. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не зявився, однак на адресу суду надав заяву відповідно до якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглянути у його відсутні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва серії І-ФМ № 055283 від 11.07.2009 року про шлюб, 11.07.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду, Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №262. За час шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 158774. Приписами ст.110\~СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Стаття 51\~Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, сімейне життя між ними не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, проживають окремо, тобто даний шлюб існує тільки формально. Спорів щодо поділу спільного майна, визначення місця проживання малолітньої дитини сторонами не заявлялося. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. У відповідності до вимог ч.1 ст.141\~ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved