overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

\~ [PERSON] 02.02.2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 19.04.1999 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №03. Неповнолітніх дітей у сторін не має. З лютого 2018 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, просить його розірвати та після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне . У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Можливості примирення з відповідачем не вбачає. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Понесені нею судові витрати по сплаті судового збору не бажає стягувати з\~ відповідача на свою користь. Відповідач [PERSON], будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов.\~За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює \~заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини Згідно свідоцтва про шлюб серії І-МИ №050661, виданого повторно 24.11.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського РУЮ Чернівецької області, 19.04.1999 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Потапова) [PERSON] було зареєстровано виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області шлюб за актовим записом №03. Згідно змісту позовної заяви сторони з лютого 2018 року припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивачки розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивачки у відповідності до положень ст.112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] 02.02.2021 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачкою, який зареєстрований 21 вересня 2013 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2409. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності. Подружні відносини між сторонами суттєво погіршились в умовах карантину та фінансових труднощів. Сторони хоча і проживають в одній квартирі, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Вважає, що за таких обставин збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить формальний характер. Позивач подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Відповідачка подала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила справу розглядати без її участі. Крім того просила змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Згідно ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 2013 року. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.09.2013р. Спільних дітей подружжя немає. Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Спір про поділ майна відсутній. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приймає визнання позову відповідачкою, робить висновок, що збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, позов про його розірвання підлягає до задоволення. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « [PERSON] ». Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] 02. 03. 2016 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 серпня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1035. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначив, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх трьох років вони проживають окремо. Фактично шлюбні відносини припинилися і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явився, проте в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. За приписами статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Громадяни України [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 серпня 2009 року, що підтверджено актовим записом №1035 у Книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції. При реєстрації шлюбу дружина прізвище не змінювала. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що[PERSON] та [PERSON] фактично припинили шлюбні відносини з червня 2012 року та не проживають однією сім'єю, не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя[PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

[PERSON] 02.03.2020р. звернулась з позовом до [PERSON] про визнання втратившим права на користування житлом квартирою [ADDRESS] , мотивуючи в основному тим, що відповідач є її колишнім чоловіком, у 1998 році вибув з будинку, в ньому не проживає, втратив будь-який зв`язок із спірним житлом, однак не скасовує своєї реєстрації в ньому. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, пояснила, що відповідач [PERSON] - її колишній чоловік, понад один рік у спірному житлі, без поважних на те причин, не проживає, до спірного житла не навідується, витрат на його утримання не несе, просить задовольнити позов та визнати відповідача таким, що втратив право на користування спірним житлом. Відповідач в судове засідання не з`явився, 15.07.2020р. подав заяву у якій не заперечує щодо задоволення позову, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с.41). Треті особи [PERSON] і [PERSON] позов підтримали, покликаючись, що відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . не проживає, просять позов задовольнити. Заслухавши позивачку, третіх осіб, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст.\~16\~ЦК\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із пояснень позивачки, із долучених до справи копій: свідоцтва про право власності на квартиру серія СТВ № 249410 від 11.05.2016р., інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 59367224 від 18.05.2016р. і технічного паспорта на квартиру від 14.04.2016р., із копії будинкової книги і довідки Добрянської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 112 від 27.02.2020р. (а.с. 8, 12,13, 15-20, 42) з оглянутих в суді матеріалів справи Городоцького районного суду Львівської обл. № 441/825/19 убачається, що квартира [ADDRESS] . на праві власності належить позивачці [PERSON] , що відповідач [PERSON] зареєстрований, але у квартирі не проживає, жодних витрат по її утриманню і збереженню не несе. Факт не проживання відповідача понад один рік у спірному житлі, має також підтвердження долученими до справи актами Долинянської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. від 16.04., 24.05. і 18.06.2019р. (а.с.9-11), поясненнями третіх осіб [PERSON] і [PERSON] . Обставин,\~ які б свідчили про те, що відповідач [PERSON] покинув спірне житло не з своєї волі, або ж після цього бажав повернутись до такого, не встановлено, а в суді не здобуто. Отже, оскільки відповідач [PERSON] понад один рік без поважних причин у квартирі [ADDRESS] . не проживає, суд вважає, що він втратив право на проживання у спірному житлі, а тому позов слід задовольнити. З огляду на положення ст. ст. 139, 141 ЦПК України, із відповідача в користь позивачки слід стягнути 840 грн. 80 коп. судових витрат (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] 02.04.2014 р. звернулася до суду із позовом, в якому вказала, що вона знаходиться з відповідачем, [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2008 року. Від шлюбу в них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Дочка проживає з позивачем, вона займається її вихованням та утриманням. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їхній сукупності, вважає встановленим наступне. [PERSON] та [PERSON] дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2008 року. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідач з сім'єю не проживає. Так як відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає, позов слід задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] 02.04.2014 року пред'явила позов до Корналовицької сільської ради Самбірського району Львівської області про визначення додаткового строку три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], котра померла [INFO]. У обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що унаслідок смерті її матері відкрилася спадщина, а саме, на земельний та майновий паї, грошовий вклад, що належали їй відповідно до ощадної книжки [NUMBER] і вона звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але у прийнятті заяви їй було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таку заяву до нотаріальної контори не подала вчасно через те, що після смерті матері їй, позивачу, не було відомо про існування заповіту та за життя померла виражала свою волю в користь [PERSON], а також про строк для подання заяви про прийняття спадщини довідалася після його спливу. Згідно ухвали суду від 14.04.2014 року первинного відповідача Корналовицьку сільську раду Самбірського району Львівської області замінено належними відповідачами [PERSON] та [PERSON]. Під час судового розгляду [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали з підстав наведених позивачем. Заслухавши пояснення позивача та відповідачів, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 3). Унаслідок її смерті відкрилась спадщина на середню земельну частку, площею 1,82 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості; майновий пай в розмірі 718, 04 грн. або 0,12% у приватному підприємстві агрофірмі «Корналовицька» та грошовий вклад, що стверджується сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку), свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства та ощадною книжкою [NUMBER] ( а.с. 4, 5, 6). Із заповіту, складеного 31 грудня 2003 року, видно, що [PERSON] ощадну книжку [NUMBER], земельний та майновий паї, заповіла [PERSON] (а. с. 7). Самбірська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропущення строку подання заяви про прийняття спадщини, що вбачається із відмови (а.с. 8). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що згідно ст. 1220 цього Кодексу є день смерті особи. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] пропустила шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, так як не знала про існування заповіту і тому не звернулася вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

[PERSON] 02.05.2018 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду й до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO] Відповідач вихованням дитини не займається, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач здоровий, матеріально забезпечений, працює, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання і розвиток дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] 02.05.2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 31.08.2012 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №16. Позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. З 2017 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння та почуття один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, просить його розірвати. Після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне «Хорошенюк». Крім цього, просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. До початку підготовчого судового засідання позивачкою [PERSON] подано до суду клопотання про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, можливості примирення не вбачає. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не зявився та подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-МИ №080657, виданого 31.08.2012 року виконавчим комітетом Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецькій області, 31.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Хорошенюк) [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №16. Позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №215781 виданого 26.01.2015 року виконавчим комітетом Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області. На даний час сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

[PERSON] 02.05.2019р. звернувся до суду з позовом про визнання права спільної сумісної власності на будинок на [ADDRESS] за ним і [PERSON] , мотивуючи тим, що з 02.03.1973р. були у шлюбі, спільно збудували вищеозначений будинок, але не встигли оформити правовстановлюючі документи на нього. [INFO] . [PERSON] померла. Він звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті дружини, але нотаріус у видачі свідоцтва відмовила, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. В інший спосіб, як звернутись з означеним позовом до суду, він оформити спадщину не може, просив позов задовольнити. В суді позивач та його представник позов підтримали, просять визнати право спільної сумісної власності на будинок на [ADDRESS] . за [PERSON] і [PERSON] . Представник Комарнівської міської ради Городоцького р-ну Львівської обл. в судове засідання не з`явився, 07.08.2019р. міський голова подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представництва (а.с.44). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 07.10.2019р. подала заяви у яких не заперечує щодо задоволення позову, просила про розгляд справи у її відсутності (а.с. 46-47). Заслухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Положеннями ч. 3 ст. 368 ЦК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Із копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.7) убачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02.03.1973р. З копії рішень Комарнівської міської ради Львівської обл. № 60 від 14.05.1974р. і № 23 від 23.02.1993р., із копії технічного паспорта на будинок на [ADDRESS] . видно, що означений будинок зведений [PERSON] та [PERSON] у 1989р. (а.с.8, 11, 13-16). З копії свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.12) видно, що [PERSON] померла [INFO] . Із пояснень позивача, із копії постанови приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Голубець І.Г. від 28.04.2017р. (а.с.17) убачається, що він звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. За наведеного суд приходить до висновку, що будинок на [ADDRESS] . зведений [PERSON] і [PERSON] у шлюбі, а отже є спільною сумісною власністю, а тому позов є підставним та підлягає задоволенню.

Outcome: approved