Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач), у якій прохає суд усунути йому перешкоди у користуванні та володінні 40\\100 частинами квартири [ADDRESS] шляхом його вселення та зобов`язання відповідача не чинити йому перешкоди у користуванні квартирою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому належить 40/100 часток у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №269173554 від 05.08.2021 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за ним, [PERSON] (40/100) та за відповідачем, [PERSON] (60/100) па підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] И1 05.12.1995 ХМЦПДЖФ. 04.08.2021, приблизно о 18 год. 00 хв. позивач прийшов до квартири [ADDRESS] . однак до квартири потрапити не зміг, оскільки [PERSON] , без погодження з іншим співвласником, змінив замки на вхідних дверях. Почувши що хтось намагається відкрити двері, відповідач відчинив двері та почав лаятись нецензурною лайкою в бік позивача наголошуючи на тому, щодо квартири його не впустить. Для фіксації протиправних дій відповідача, позивач викликав поліцію за телефоном «102», приблизно, о 19 год. 50 хв. прибули співробітники поліції, які зафіксували факт протиправної дій відповідача (заява зареєстрована в ЖЄО №23943 від 04.08.2021). Також, 06.08.2021 [PERSON] було подану заяву до Харківського районного управління поліції №1 Київського відділу поліції у Харківській області щодо притягнення відповідача до відповідальності за самоправство, яке полягає у вчиненні перешкод у користуванні та володінні квартирою [ADDRESS] . Позивач вказує, що це вже не перший раз, коли відповідач чинить перешкоди у користуванні вищезгаданою квартирою, так, зокрема,12.06.2020 позивач вже намагався потрапити до даної квартири (діючи тоді ще по довіреності від імені власника), але так само відповідач до квартири його не впустив та також, без погодження зі співвласником, змінив замки на дверях (даний факт підтверджується довідкою ЖГЮ 1 8000 від 12.06.2020 виданої Київським ВГІ ГУМИ в Харківській області). Разом з цим, позивач зазначає, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21.08.1995 року по справі №2-2418/9 про зміну умов договору найму житлового приміщення, [PERSON] виділено у користування ізольовану житлову кімнату, житловою площею 11.7 м.кв., а іншому- відповідачу [PERSON] виділено у користування ізольовану житлову кімнату житловою площею 16,7 м.кв. та зобов`язано Київський райвиконком м. Харкова укласти з кожним з них окремі договори найму. На вказані житлові приміщення цієї квартири було відкрито окремі особові рахунки на сплату комунальних послуг. Відповідно до вказаного порядку користування, 10.01.2007ця квартира була приватизована [PERSON] (40/100 частки) і [PERSON] (60/100 частки) та виготовлено окремі технічні паспорти. З огляду на зазначене, позивач вважає, що [PERSON] достеменно відомо, що з 1995 року встановлено конкретний порядок користування вищезгаданою квартирою, а його дії щодо перешкоджання йому, [PERSON] у здійсненні його права вільного користування та розпорядження належним майном, є протиправними, що зумовило звернутися до суду за захистом його житлових прав. Позивач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про час,\~день та\~місце судового\~засідання повідомлений\~у встановленому\~законом порядку,\~29.11.2021\~ подав\~заяву про\~розгляд справи\~ за\~його \~відсутності,\~прохає позов\~задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно частині 2 статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх системному взаємозв`язку, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 40/100 часток у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] . Зазначений факт підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 30.07.2021, посвідчене приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алтуніною Т.П., спадкова справа №24\\2020, зареєстровано в реєстрі за №642; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний помер витягу:260038496 від 03.08.2021, (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна:207403526.3101). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №269173554 від 05.08.2021, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (40/100) та за [PERSON] (60/100) на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] . 05.12.1995 ХМЦПДЖФ. Відповідно до даних, які містяться у довідці про зареєстрованих у житловому приміщенні (про склад сім`ї) від 06.08.2021 № 93Ь9Ьа55-9с18е-4с149-а5се-сІЗґ8841 80а90, в квартирі [ADDRESS] зареєстрована одна особа: [PERSON] , [INFO] . Згідно даних, які містяться у технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] , квартира є двокімнатна, загальною площею 51.3 кв.м. житловою 28.4 кв.м. та складається з наступних приміщень: 1 - коридор площею 6.9 кв.м., 2 - житлова кімната площею 1 1.7 кв.м.. З - житлова кімната площею 1 6.7 кв.м. 4.5.6 - вбудована шафи 0.7:06:06 кв.м., 7 - кухня площею 8.3 кв.м.. вбиральні площею 1.2 кв.м. 8 - ванна кімната площею 2.8 кв.м.,\~9\~вбиральня площею\~1.2\~кв.м. а також квартира обладнана балконом площею 3.6 кв. м. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово зверталася до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області з приводу конфліктної ситуації, яка виникали між ним та відповідачем через неможливість йому користуватися 40/100 частини квартири, яка залишилася йому в спадщину після смерті матері, зокрема у зв`язку заміною замків на вхідних дверях квартири. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~статтею 321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316,\~317,\~319,\~321 Цивільного кодексу України). За змістом частини 1\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Права власника жилого будинку, квартири визначені\~статтею 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом даної норми закону звернення до суду з позовом застосовується для захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, коли право власності може бути порушено без безпосереднього вилучення майна у власника. Положення\~статті 391 ЦК України\~підлягають застосуванню у випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору. Аналіз даних норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Це відповідає також позиції, висловленій\~\~Верховним Судом України в постанові від 27 травня 2015 року у справі № 6-92цс15 та постанові Верховного Суду від\~\~12 вересня 2018 року в справі № 727/11132/14-ц. В пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до\~ статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно частини 1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частиною 2 статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1 статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на зазначене, те, що відповідачем не спростовано обставини, зазначені в позовній заяві, зокрема вчинення ним перешкод позиву у користуванні 40/100 частини спірної квартири, які належать йому на праві власності, суд приходить до висновку про необхідність поновлення прав [PERSON] шляхом його вселення у вказане житлове приміщення та зобов`язання відповідача не чинити перешкоди позивачу у здійсненні права користування житлом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved