Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

[PERSON] вернулася до суду з позовом про визнання права власності житловий будинок в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилався на наступні обставини, [INFO] помела матір позивача [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] залишила заповіт, яким заповідала вищевказаний житловий будинок позивачці. [PERSON] будучи донькою померлої та відповідно спадкоємцем за законом першої черги, спадщину фактично прийняла, проте. оформити належним своє право на будинок в позасудовому порядку можливості не має, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Представник позивача адвокат Поночовка Т.Б. в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача: Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] надав до суду заяву якою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] .(а.с. 06) На випадок своєї смерті [PERSON] 20 листопада 2014 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кремидівської сільської ради Жековою В.Б.. Згідно вказаного заповіту [PERSON] заповідала позивачу [PERSON] належний їй житловий будинок з усіма господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,18 га для будівництва та обслуговування будинку.(а.с.7) Згідно довідки Кремидівської сільської ради Лиманського району Одеської області за нині померлою [PERSON] значиться один житловий будинок [ADDRESS] який побудовано в 1960 році, розташований на земельній ділянці розміром 0,2377 га.(а.с.10) Позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження.(а.с.18) Згідно до технічного паспорту виготовленого станом на 04 червня 2014 року житловий будинок [ADDRESS] має загальну площу 35,0 кв.м..(а.с.11-16) Виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради\~Міністрів УРСР\~від 11березня\~1985року\~№105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Враховуючи викладене [PERSON] набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346\~ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.ст.1216, 1218ЦК\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved