Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON].) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON].), в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 05.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 967, свідоцтво серія [NUMBER]; після розірвання шлюбу відновити позивачеві дошлюбне прізвище [PERSON]; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 05.06.2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, проте спільне життя не склалося, сімейні відносини припинені з жовтня 2016 року, спільне господарство майже рік не ведеться, спору про поділ спільного майна подружжя немає, спільних дітей від шлюбу немає. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 05.09.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 18.10.2017 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в порядку ст.. 116 ЦПК України, передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2017 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 05.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб актовий запис № 967, свідоцтво серія [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Позивач бажає розірвати шлюб, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує. Як визначено у ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст.. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, більш того, відповідач в судовому засіданні визнав позов, що не суперечить чинному законодавству та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач в позовній заяві просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON], що є правом позивача, то суд не вбачає правових підстав для відмови в реалізації цього права. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 640,00 грн. у відшкодування судового збору. Враховуючи наведене,

Outcome: approved