Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] , 19.09.2019 звернулася в суд з позовом до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання недійсним Державного акту серії І - ЛВ №085829 на право приватної власності на землю, виданий 15.01.2002 Городоцькою районною державною адміністрацією Львівської області про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки площею 1, 7735 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області та визнання за нею права на земельну частку (пай) площею 1, 77 умовних кадастрових гектари, що належало [PERSON] згідно Сертифікату серії ЛВ №146564 виданого 22.05.1997 та зареєстрованого за №4038, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи тим, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1.7735 га, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №085829, на ім`я померлої [INFO] [PERSON] , виданий Городоцькою райдержадміністрацією 15.01.2002, тобто після смерті спадкодавця. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 24.09.2019 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. [PERSON] у суді вимоги підтримала покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснила, що тітці [PERSON] , при житті, належало право на земельну частку (пай) площею 1, 77 умовних кадастрових гектари, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області згідно Сертифікату серії ЛВ №146564 від 22.05.1997, що після смерті [INFO] останньої, спадщину прийняв батько [PERSON] (рідний брат тітки), а після його смерті [INFO] - дружина [PERSON] (мати позивачки), просить позов задовольнити. Представник Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області Юрчак Ю. у листі № 1182 від 06.11.2019 просив про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо вимог [PERSON] , не висловив (а.с. 39). Начальник юридичного відділу Городоцької районної державної адміністрації Львівської області Несімко М. у листі від 04.11.2019 просив про розгляд справи за відсутності представника райдержадміністрації, позов [PERSON] , визнав (а.с. 41). Представник Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив (а.с. 36, 37). Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. ст. 4, 12, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За положеннями ст. 530 ЦК України в редакції 1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Із пояснень позивачки в суді, із матеріалів справи видно, що [PERSON] , була одинокою, до дня смерті [INFO] значилась зареєстрованою та проживала разом з братом [PERSON] , 1912р.н. та його дружиною [PERSON] , 1919р.н. (батьками позивачки), на [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно витягу з книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай) Завидовицької сільської ради, [PERSON] , при житті, належало право на земельну частку (пай) площею 1, 77 умовних кадастрових гектари, що на території Завидовицької сільської ради Гороцького району Львівської області, згідно Сертифікату серії ЛВ №146564 від 22.05.1997, що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №4038 (а.с. 11). [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Із пояснень [PERSON] в суді, із копій витягів з погосподарських книг за 1996-2000, із довідки Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області №611 від 17.07.2019 убачається, що після смерті [INFO] [PERSON] , спадщину прийняв в порядку спадкування за законом брат [PERSON] , з яким вона постійно проживала на [ADDRESS] , в т.ч. і на час відкриття спадщини (а.с. 15, 17-18). Як убачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , інших матеріалів справи, [PERSON] , 1912р.н. та [PERSON] , 1919р.н. перебували у зареєстрованому шлюбі, позивачка [PERSON] , 1948р.н. значиться їх дочкою (а.с. 9, 17-22). [PERSON] помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно довідки Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області №610 від 17.07.2019, на час відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] разом з ним постійно проживала на [ADDRESS] дружина [PERSON] , а отже, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка (а.с. 14). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). За положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.06.2017 убачається, що після смерті [INFO] [PERSON] , позивачка успадкувала земельну ділянку площею 1, 1343 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 43). Разом з цим, 16.07.2019, державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Шараварою В.В., позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1.7735 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №085829, на ім`я померлої [INFO] [PERSON] , виданий Городоцькою райдержадміністрацією 15.01.2002, тобто після смерті спадкодавця (а.с. 10). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Із матеріалів справи і зокрема копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , Державного акту серії [NUMBER] убачається, що 15.01.2002 головою Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , видано Державний акт серії І-ЛВ №085829 на право приватної власності на землю площею 1.7735 га призначену для ведення товарного сількогосподарського виробництва, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області, на підставі розпорядження №9 від 11.01.2002, тобто через чотири роки, два місяці після смерті спадкодавця (а.с. 6, 12). Державний акт серії І-ЛВ №085829 від 15.01.2002 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1094 (а.с. 12 зворот). Відповідно до глави 16 Цивільного Кодексу України правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно. Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 Постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 Цивільного Кодексу України, статті 15 Цивільного процесуального Кодексу України (2004 року), статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце в разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішенням чи угодам. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення. Отже, ураховуючи, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №085829 на ім`я [PERSON] від 15.01.2002, виданий через чотири роки два місяці після її смерті, а отже в порушення вимог закону, суд визнає такий Державний акт недійсним. Із матеріалів справи убачається, що на ім`я [PERSON] , 22.05.1997 видано Сертифікат серії ЛВ № [NUMBER] на право приватної власності на землю (середню земельну частку), що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №4038 (а.с. 11). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З огляду на вищенаведене, а також ураховуючи фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені під час розгляду справи докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] , при житті, набула право на середню земельну частку (пай) площею 1.77 умовних кадастрових гектари, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області, згідно Сертифікату серії ЛВ №146564, а отже, таке право є об`єктом прав та обов`язків, що входить до складу спадщини, що після смерті останньої, спадщину прийняв [PERSON] , а після його смерті - дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , що позивачка є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] , інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно за законом чи за заповітом немає, відтак є підстави для визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЛВ №146564, в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved