Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що вона згідно договору міни квартир № 4125 від 13 серпня 1999 року є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є сином позивача, якому вона надала згоду на реєстрацію місця проживання в своїй квартирі. Відповідач хоч і зареєстрований в квартирі позивача, але фактично в квартирі не проживає з 2005 року. З 2005 року відповідач працює та проживає разом зі своєю сім`єю найімовірніше на території Російської Федерації, оскільки має дозвіл на постійне проживання в Російській Федерації. Відповідач виїхав з квартири добровільно, забравши всі свої особисті речі, ніхто не чинив йому перешкод у користуванні квартирою. Знятись з реєстрації в належній позивачу квартирі відповідач відмовляється. На теперішній час виникла необхідність продати квартиру, що в повній мірі позивач зробити не може, тому звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду відповідач не повідомив. Відзиву на позов надано не було. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до договору міни квартир від 13.08.1999 року та технічного паспорта на квартиру, копії яких знаходяться в матеріалах справи, позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 9, 10-11). З довідки про склад сім`ї від 10.07.2020 року № 515, виданої КП «Житлогосп», [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , і має склад сім`ї: син [PERSON] (а.с. 12). З акту-розпорядження від 10.07.2020 року № 255, складеного комісією в складі майстра дільниці [PERSON] , паспортиста [PERSON] , в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що при обстеженні було встановлено, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , не проживає з 2005 року, на момент перевірки 10 липня 2020 року [PERSON] в квартирі був відсутній, його особистих речей немає (а.с. 13). Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012 р. встановлено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, є підставою для подальшого зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою. Беручи до уваги викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Позивач просила судові витрати не розподіляти, тому суд залишає їх по фактично понесеним.

Outcome: approved