Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися у вересні 2015 року до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку участі у вихованні двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], їх батьком [PERSON],бабусею [PERSON], дідусем [PERSON], а саме два дні тижня (48 год.) за попередньою домовленістю з матірю без її присутності, та один день тижня за попередньою домовленістю з матір'ю в її чи без її присутності. Ухвалою суду від 02.11.2015 року залучено по даній справі особу, яка виступає в інтересах дітей - орган опіки і піклування м.Івано-Франківська. Позивачі 1,2,3 та представник позивача 1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач та її представник позов не визнали з підстав зазначених в письмовому запереченні, в подальшому в судових засіданнях погодилися з наданим висновком ООП, та заперечила щодо одного дня додатково в канікулярний період дитини [PERSON]. Представник особи, яка виступає в інтересах дітей - орган опіки і піклування м.Івано-Франківська надав суду рішення виконкому про затвердження висновку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.06.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, а рішенням Івано-Франківського міського суду від 24.11.2015 року шлюб між ними було розірвано, двох дітей - дочку [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з матір'ю (а.с.13), рішення до матеріалів справи не надано, однак це визнається сторонами. Під час у шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] є сином позивача [PERSON] та [PERSON], а останні є бабусею та дідусем онуків [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі визначили достатній на їх думку час для бачення з доньками та онуками, шляхом встановлення порядку участі у вихованні двох дітей [PERSON] та [PERSON], а саме два дні тижня (48 год.) за попередньою домовленістю з матір'ю без її присутності, та один день тижня за попередньою домовленістю з матір'ю в її чи без її присутності. Підставою звернення до суду було те, що мати не дає бачити дітей (онуків). Суд приходить до висновку, що необґрунтованими є вимоги в частині добового перебування дівчаток на вихованні в позивачів, з врахуванням і віку, і інтересів дітей. Так, рішенням виконкому Івано-Франківської міської ради затверджено висновок ООП, яким рекомендовано встановити батькові [PERSON], бабусі [PERSON], дідусю [PERSON] такий порядок участі у вихованні дітей: [PERSON], [INFO]: щосуботи з 10:00 до 16:00 год. за попередньою згодою з матір'ю дитини; [PERSON], [INFO]: щосуботи з 16:00 до 20:00 год. у присутності матері (а.с.57-62). Визнаючи частково позовні вимоги, відповідач та її представник погодились з висновком ООП, а також не заперечили додатково один день в канікулярний період дівчинки [PERSON] (досягне навчального віку з вересня 2016 року), щодо дівчинки [PERSON] вказали на особливість її віку (1.5 рочки), та зазначили відсутність підстав для залишення позивачам дитини без участі матері, щодо подальшого досягнення нею старшого віку не заперечили, що один день може визначатись судом для батька в канікулярний період. З визначенням щодо участі у вихованні дітей, не погодились позивачі, вважаючи, що такий висновок не є обґрунтованим в часі який надається однаково батькові та бабусі з дідусем, а також визначення тільки одного неповного дня для бачення і спілкування з дітьми. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При повному дослідженні всіх доказів та їх оцінки, суд не вважає, що вірним є визначення участі у вихованні дітей (онуків) однаково для часу такої участі як батькові, так і бабусі з дідусем, оскільки батько має рівні права та обов'язки разом з матір'ю, незалежно від існування шлюбних відносин чи їх відсутність. Тому, приймаючи до уваги висновок ООП в частині позивачів, суд вважає за справедливе доповнити (в межах позовних вимог) батькові - позивачу [PERSON] ще один вихідний день в місяць - неділю (при залишенні для матері інші три неділі), а також враховує суд і те, що рішення суду чинне до повноліття, тому слід розмежувати досягнення певного віку дітьми (до 3-років меншої, до досягнення шкільного віку обох дівчаток) та визначити ще можливість батька на участь у вихованні дітей після досягнення певного віку. Так, справедливим на переконання суду буде те, що в канікулярний період після досягнення шкільного віку, слід визначити батькові ще будь-який один день тижня з 08:00 год. до 20:00 год. , визначеного за попередньою згодою матері (вона визначатиме який самий день тижня). При визначенні такого права позивачів, суд враховує таке. За ст..153,157,159,257 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тому, вимоги позивачів до відповідача про встановлення порядку участі у вихованні двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], їх батьком [PERSON],бабусею [PERSON], дідусем [PERSON], а саме два дні тижня (48 год.) за попередньою домовленістю з матірю без її присутності, та один день тижня за попередньою домовленістю з матір'ю в її чи без її присутності, підлягають до задоволення частково. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141,153,157,159,257 СК України,

Outcome: partial