Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

[PERSON] 18 січня 2017 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що їй на підставі Державного акту про право приватної власності на землю належить земельна ділянка площею 0,1190 га, розташована на території [ADDRESS]. Однак в зазначеному Державному акті її прізвище українською мовою вказано як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». В даний час через допущену помилку заявник не в змозі отримати кадастровий номер на земельну ділянку. Заявник просила суд встановити факт належності їй Державного акту про право приватної власності на землю, виданого 09 червня 2000 року, на земельну ділянку площею 0,1190 га, розташовану на території [ADDRESS]. У своїй заяві від 25 квітня 2017 року заявник просила справу розглядати за її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 16 лютого 2017 року до суду надійшло клопотання з проханням розглядати справу без участі представника Управління. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1190 га, розташована на території [ADDRESS] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 09 червня 2000 року згідно з рішенням виконавчого комітету Таромської селищної ради народних депутатів № 80/2 від 19 травня 2000 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] (а.с. 6). Однак, у вищезазначеному Державному акті була допущена помилка, а саме: прізвище заявника зазначено як «[PERSON]», тоді як правильно було б вказати «[PERSON]», як записано у паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданому 17 квітня 2002 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області та картці фізичної особи - платника податків, виданій 12.11.2008 року ДПІ в Ленінському районі м. Дніпропетровська (а.с. 22). Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявниці для отримання кадастрового номеру на земельну ділянку. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Таким чином, суд, оцінивши зібрані по справі докази з позиції їх належності та допустимості, а також зв'язку у сукупності, приходить до висновку щодо підтвердження обставин належності заявнику Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 09 червня 2000 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved