Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі - позивач), звернулась до суду із вищевказаним позовом проти [PERSON] (далі - відповідач), з вимогою розірвати їх шлюб, який був зареєстрований 17.10.1999 Липовецьким районним відділом реєстрації актів громадського стану Вінницької області, актовий запис №54. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами, на підтвердження яких подав суду відповідні докази. Як зазначено у позові, від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди на шлюб та сімейне життя, втратилось почуття взаєморозуміння та любові, фактично шлюбних відносин сторони не підтримують і спільне господарство не ведуть. У даний час подружжя проживає окремо, а тому сім`я фактично розпалась. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та подальше спільне життя подружжя неможливе. На підтвердження вказаних обставин позивачем подано суду: копії свідоцтва про шлюб між сторонами; свідоцтва про народження спільних дітей. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 23.09.2020 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Сторони у справі не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. \~ \~ \~ \~Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 17.10.1999, який був зареєстрований Липовецьким районним відділом реєстрації актів громадського стану Вінницької області, актовий запис №54, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвами про їх народження (а.с. 5, 6). Позивач не бажає миритись, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу з відповідачем, а тому вищезазначені обставини послугували підставою для звернення позивача до суду. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, який був зареєстрований 17.10.1999 Липовецьким районним відділом реєстрації актів громадського стану Вінницької області, актовий запис №54, виходить з наступних мотивів та норм права. Як визначено у ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що позивач не має наміру на збереження шлюбу, має стійке волевиявлення до його розірвання, наполягає на розлученні, а також те, що відповідач проти такої вимоги свої заперечення не подав, суд дійшов висновку, що шлюб сторін втратив ознаки сім`ї, тому збереження його буде суперечити інтересам сторін. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд приходить до висновку, що вимога про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, який був зареєстрований 17.10.1999 Липовецьким районним відділом реєстрації актів громадського стану Вінницької області, актовий запис №54, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. В цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами виходить з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: approved