Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] 29.12.2015 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом і просила розірвати шлюб, зареєстрований виконкомом Підлубівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області 26.10.2012 року за актовим записом №8 між нею та відповідачем в справі [PERSON], від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу за їхньою попередньою домовленістю залишається проживати разом із позивачем. Підставами розірвання шлюбу вказала неможливість їх спільного проживання через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого між ними постійно виникають конфлікти та суперечки, які фактично зруйнували взаємопочуття поваги та любові. Зазначила, що з січня 2015 року відповідач проживає окремо та не підтримує сімейні стосунки, а тому вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам та інтересам їхньої дитини. Зауважила, що за таких обставин їх з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, у зв'язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення, оскільки продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає. Повідомила, що спору щодо виховання дитини та стосовно поділу спільного сумісного майна подружжя між ними немає. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились. Позивач [PERSON] попередньо подала до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутність, у якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, одночасно вказавши, що наразі вона не вагітна та дитини віком до одного року не має. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за останнім відомим місцем реєстрації та проживання згідно адресної довідки (а.с.12), вдруге не з'явився в судове засідання, причин своєї повторної неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову до суду не представив. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6) вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Спору про майно та стосовно порядку проживання неповнолітньої дитини між сторонами не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо тривалого фактичного припинення сторонами подружніх стосунків внаслідок конфліктних взаємовідносин з відповідачем та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача, відповідачем не заперечені та не спростовані ні в який спосіб. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може грунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача, підлягають стягненню на її користь з відповідача сплачені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved