Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] 19.11.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить визнати [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], а відповідач не проживає в зазначеній квартирі вже більше десяти років. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини викладені в заяві та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належними чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України, заочне рішення. Суд, розглядаючи справу в рамках заявлених вимог, на підставі представлених доказів, вислухавши пояснення представника позивача, допитаних свідків, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вказана квартира належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 20 червня 2008 року Тетерською О.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий № 2577, в реєстровій книзі № д 2005-156( а.с. 8) Відповідно до довідки за Формою 3, в квартирі зареєстровані наступні особи: [PERSON] - донька власника квартири та її колишній чоловік - [PERSON].( а.с. 12) 19 жовтня 2012 року шлюб між донькою позивача [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 19 жовтня 2012 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 10). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що відповідач у даній квартирі не проживає та в квартирі відсутні його особисті речі. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] своїми діями чинить позивачу перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання квартирою [ADDRESS], а тому позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів затвердженого Наказом МВС України 22.11.2012 року за №1077 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року за № 2109/22421, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником, інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації на підставах, визначених в абзацах вісім та дев'ять пункту 3.1 цього розділу, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи закладу/установи або за заявою власника/наймача житла або їх законних представників. На підставі викладеного,

Outcome: approved