Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] 11.03.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою з 22.08.1999 р. по 28.05.2009 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO] Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.09.2007 р. з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2007 р. і до повноліття дитини. На час ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів він працював електрозварювальником на Жмеринському заводі «Експрес», де працює і даний час. 04.08.2009 р. він вдруге одружився із [PERSON] і від цього шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Крім того, разом із ним та його дружиною проживають і перебувають на його утриманні діти дружини від першого шлюбу - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Його дружина [PERSON] в даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і вся сім'я перебуває на його утриманні. Коштів від його заробітної плати не вистачає для утримання його теперішньої сім'ї, його дохід є основним джерелом засобів до існування. Оскільки з часу ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів склад його сім'ї суттєво змінився, збільшилась кількість осіб, які перебувають на його утриманні, матеріальний стан суттєво погіршився і його сім'я перебуває у важкому матеріальному становищі. З огляду на викладене просить зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь відповідачки на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/2 частини його доходів щомісячно до 1/5 частини його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка за первісним позовом [PERSON] 08.05.2015 року звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, який мотивований тим, що в період шлюбу із позивачем-відповідачем [PERSON] у них [INFO] народився син, [PERSON], який постійно проживає із позивачкою та є інвалідом дитинства, інвалідом підгрупи «А» з діагнозом спінальна м»язова атрофія другого типу. Дитина потребує лікування в реабілітаційних закладах, фізичної реабілітації, постійного медикаментозного лікування, спеціальних засобів для догляду (крісла стільці із санітарним оснащенням), протезних виробів: ортопедичні вироби, ортопедичне взуття, засоби пересування, крісла, що тягне за собою великих розтрат. Крім того дитина потребує лікування у відновній терапії 2 рази на рік в дитячому неврологічному відділенні для проведення медичної реабілітації, санаторно-курортного лікування 2 рази на рік в Липовці, Трускавці, постійний лікувальний масаж, постійну лікувальну фізкультуру в реабілітаційному закладі, індивідуальну форму навчання. Крім того позивачка несе та буде нести в майбутньому витрати 1500 грн. щомісячно на харчування з врахуванням дієти, на щорічні аналізи та обстеження 2000 грн., на лікувальний масаж та фізкультуру близько 500 грн. на місяць, на санаторно-курортне лікування 650 грн. на рік, на медикаментозне лікування приблизно 900 грн. на місяць, на індивідуальну форму навчання, яка є обов»язковою при хворобі дитини - 50 грн. на місяць. Вважає, що батько має брати участь у вказаних додаткових витратах на дитину. Вона не працює, так як дитина потребує постійного догляду, сама доглядає інваліда, аліментів, які сплачує відповідач не вистачає на утримання сина, а додаткові витрати лише зростають, вона змушена звернутись із позовом про захист свого порушеного права. Крім того на її утриманні також знаходиться дочка [PERSON], [INFO] Просить стягувати із відповідача [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] додаткові витрати у сумі 2000 грн. щомісячно, стягнути судові витрати за посвідчення довіреності, а також судовий збір. Вимоги за позовами об»єднано в одне провадження ухвалою від 08.05.2015 року (а.с.60) В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] позов підтримав із підстав, що в ньому викладені, додатково та на запитання пояснив, що з часу винесення рішення Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області від 19.09.2007 року змінилось його сімейне та матеріальне становище, зокрема, він одружився та у нього у другому шлюбі народилось ще двоє дітей. Дружина на даний час не працює, оскільки доглядає молодшу дитину, крім того він утримує ще двох неповнолітніх дітей дружини від першого шлюбу. При винесенні рішення у 2007 році судом було враховано інвалідність дитини, тому він погодився на стягнення аліментів у розмірі 1/2 частки його доходів. Місце роботи його з часу винесення рішення не змінилось, однак заробітна плата росла у незначному розмірі. Погіршилось його здоров»я, він із складнощами проходить щорічну медичну комісію, погіршився слух. Додаткових доходів він не має, як приватний підприємець не зареєстрований. Має житло, невелике господарство, присадибну ділянку, плоди з якого вживає сім»єю, продаж не здійснює. Він не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, надавати будь-яку іншу допомогу, у вихідні дні він працює на присадибній ділянці, скільки втрачає на догляд сина інваліда [PERSON] йому не відомо. Всі вказані ним в позові обставини ставлять його у скрутне матеріальне становище, а тому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються із нього на користь відповідачки на утримання сина із 1/2 частки доходу до 1/5. Вважає, що стан здоров»я дитини, на яку стягуються аліменти на даний час покращився, просив позов задовольнити. Проти задоволення позову [PERSON] про стягнення з нього додаткових витрат заперечив, позов не визнав, оскільки вважає, що розмір витрат, які просить стягнути [PERSON] не доведений, а також із власного матеріального становища. Просив у будь-якому випадку не стягувати судові витрати із [PERSON], віднести їх за його рахунок. Представник позивача-відповідача адвокат [PERSON] позов [PERSON] підтримав, вважає, що в останнього виникло право на зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки у нього змінилось сімейне становище, а саме він одружився та у нього народилось двоє дітей. Оскільки фінансовий стан не покращився, то виходячи із кількості наявних на його утриманні осіб, матеріальне становище [PERSON] погіршилось. Крім того при визначенні розміру аліментів у 2007 році із позивача стягувались аліменти у максимально можливому розмірі, однак надалі сплачувати їх він не взмозі. У відповідача є інші діти, які мають такі самі права, як і дитина від першого шлюбу. При визначенні частки, яка підлягає стягненню, він виходив із кількості всіх утриманців позивача [PERSON], оскільки його дружина [PERSON] отримує лише 400 грн. аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, та цих коштів недостатньо. Щодо задоволення зустрічного позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини заперечив, оскільки вважає, що [PERSON] не довела розміру додаткових витрат, які вона просить стягнути жодним належним доказом. Відповідачка-позивачка [PERSON] позов про зменшення аліментів не визнала, просила в його задоволенні відмовити. Додатково та на запитання суду пояснила, що аліментів у сумі 1000 грн., які вона отримує від [PERSON] їй і так не вистачає на утримання дитини. У них із позивачем-відповідачем погані відносини, він покинув її із дитиною інвалідом, створив іншу сім»ю, жодним чином, окрім аліментів не допомагає. Відвідує сина рідко, матеріально більше ніяк не допомагає, уваги не приділяє. У них виникають сварки при зустрічах, тому вирішити будь-яке питання мирним шляхом неможливо. Отримавши позов про зменшення аліментів та в разі його задоволення син [PERSON] буде у дуже скрутному матеріальному становищі. Окрім аліментів вона отримує допомогу на дитину інваліда у сумі 1600 грн. щомісячно, несе та буде нести витрати, які вказані в позові, знятись з реєстрації у будинку, де вона проживає [PERSON] не бажає, оформити субсидію вона не може. Аліменти за рішенням суду вона отримує регулярно, іноді бувають затримки. Дитина є інвалідом із 2006 року та що два роки вона проходить обстеження. При визначенні розміру аліментів у 2007 році судом було враховано інвалідність дитини при визначенні розміру аліментів в 1/2 частці доходу. Щодо витрат на дитину, то хлопчик потребує білкового харчування: м»яса та риби, потребує постійної реабілітації. Розмір вказаних у позові витрат довести письмовими доказами вона не може, оскільки квитанцій не збирала, однак надала список ліків, які потребує дитина та їх вартість. Через догляд дитини вона позбавлена можливості працювати, заробляти. Крім того у неї на утриманні є ще дочка, якій виповниться чотири роки. Батько дочки [PERSON] аліментів не сплачує, перебуває у розшуку, на її утримання вона жодних допомог від держави не отримує. Просила власний позов задовольнити. Представник відповідачки-позивачки [PERSON] позов [PERSON] не визнав, позов [PERSON] підтримав, підтримав надані заперечення (а.с. 40-41), відповідно до яких вважає, що у [PERSON] не виникло право на зменшення аліментів, він є молодою працездатною особою, не позбавлений права додатково заробляти та утримувати всіх своїх дітей. Неповнолітній [PERSON] є інвалідом, яких в Україні лише 120, з боку держави недостатньо забезпечений та неналежно забезпечений і батьком. Додаткові витрати на утримання дитини - це саме витрати на лікування дитини та її утримання як інваліда та складають половину суми, яку несе та буде нести [PERSON] його утримання. Вказані кошти потрібні для виживання дитини та їх відсутність ставить під загрозу саме її виживання. Суд, заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали цивільної справи № 2-2306/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] стягнення аліментів на утримання дитини, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 12, 5-6) та їх шлюб розірвано 28 травня 2009 року (а.с.51) Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.09.2007 р. у справі №2-2306/2007 з позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх його видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2007 р. і до досягнення сином повноліття, про що 01.10.2007 р. видано виконавчий лист у справі № 2-2306/2007, згідно якого з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частини всіх його видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 15, 16) 04.08.2009 р. позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с. 8, 9), від якого мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 10, 11) Крім дружини [PERSON] та їх спільних дітей [PERSON], [PERSON], до складу сім'ї позивача входять діти дружини від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Дружина позивача не працює, вся сім'я знаходиться на утриманні [PERSON] (а.с. 17, 56) Згідно довідки відділу ДВС Жмеринського МРУЮ дружина позивача [PERSON] отримує аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] за виконавчим листом виданим Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області від 24.03.2006 р. Розмір аліментів, які отримала [PERSON] за період з липня 2014 р. по грудень 2014 р. склав 400,00 грн. на місяць. (а.с. 19) З довідки про дохід позивача № 5 від 21.01.2015 р. виданої ТОВ «Жмеринське підприємство «Експрес» вбачається, що позивач працює електрозварювальником його дохід за період з січня 2014 р. по грудень 2014 р. становив 30857,58 грн. (без загальообов'язкових відрахувань). Всього за вказаний період позивачем отримано 12803,44 грн., сплачено аліментів на суму 12776,09 грн. (а.с. 18) Із довідки №15 від 19.05.2015 року вбачається, що розмір його доходу за період з листопада 2014 р. по квітень 2015р. становив 15394,10 грн. (без загальообов'язкових відрахувань). Всього за вказаний період позивачем отримано 6411,64 грн., сплачено аліментів на суму 6311,69 грн. (а.с. 65) Оглядом цивільної справи 2-2306/2007 встановлено, що на час винесення рішення Жмеринським міськрайонним судом від 19.09.2007 року відповідачем позовні вимоги про стягнення із нього аліментів у розмірі 1/2 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно визнано повністю. В позовній заяві вказано, що син є інвалідом дитинства і додаткові витрати у зв»язку із цією обставиною слід врахувати при визначенні розміру аліментів. Вказані обставини повністю визнані відповідачем при винесенні рішення, що також і підтверджено сторонами у судовому засіданні. З часу винесення вказаного рішення обставини, що мають значення для розгляду справи істотно змінились. Позивач має іншу сім'ю, та не проживає з відповідачкою однією сім'єю, аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як визначено рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.09.2007 року сплачує регулярно, але надалі не має можливості сплачувати через зміну свого сімейного та матеріального стану. Неповнолітній [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства, інвалідом підгрупи «А» з діагнозом спінальна м»язова атрофія другого типу до 04.11.2022 року (а.с.52), який має право на отримання соціальної допомоги на дітей-інваліда до 16 років (а.с.53) та таку допомогу [PERSON] отримує, що визнано нею у судовому засіданні. Згідно форми індивідуальної програми реабілітації на 2013-2015 роки дитини-інваліда [PERSON], [INFO] потребує відновної терапії 2 р/рік, санаторно-курортного лікування 2р/рік, консультування у психолога-педагога, індивідуальної форми навчання, лікувального масажу та фізкультури, засобів пересування, засобів для догляду (крісла стільці із санітарним оснащенням), протезних виробів: ортопедичні вироби, ортопедичне взуття, що має на меті низький реабілітаційний потенціал (а.с.54-56) [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO](а.с.57), яка проживає із [PERSON] та [PERSON] - інвалідом дитинства в [ADDRESS], [PERSON] з 2009 року за вказаною адресою не проживає (а.с.58, 59) [PERSON] потребує симптоматичного лікування протягом 1-2 місяців, лікувального масажу та фізкультури постійно (а.с.57-73) Окрім сплати аліментів, додаткових витрат на утримання дитини, що пов»язані їз її хворобою [PERSON] не несе. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну динину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, а в силу ст. 184 ч.1 СК України розмір аліментів може бути визначений в твердій грошовій сумі за заявою платника або одержувача аліментів за умови наявності у платника аліментів нерегулярного, мінливого доходу, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні питання про розмір аліментів, враховуючи, що відповідач вдруге одружився, та в новій сім'ї у нього народилося двоє дітей, працюючий, працездатний, має добрий стан здоров»я, його скрутне матеріальне становище, задовільне матеріальне становище дитини, поганий стан здоров'я дитини, інші обставини справи, суд дійшов висновку про зменшення розміру стягуваних аліментів на користь відповідачки в інтересах дитини в частці від доходу позивача, враховуючи вимоги ст.ст. 181, 182, 192 СК України та виходячи з обставин справи та задоволення позову [PERSON] частково. Таким чином, з позивача [PERSON] слід стягнути кошти (аліменти) на користь відповідачки на утримання дітей , в розмірі 1/4 частки від доходу позивача [PERSON], але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як такий розмір аліментів відповідає вимогам закону, на розсуд суду буде достатнім та відповідає потребам дитини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.23 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Також позивачка заявила зустрічний позов у якому просить стягувати з відповідача 2000 грн. додаткових витрат на дитину щомісячно, що пов»язано із хворобою дитини. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При вирішенні вказаного питання суд виходить із того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Тобто аліменти та додаткові витрати на дитину є різним видом коштів за своєю правовою природою. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Істотними обставинами у справі, що розглядається, суд визнає скрутне матеріальне становище [PERSON], наявність у нього інших неповнолітніх дітей, дружини, що не працює. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину суд визнає медичні документи, які свідчать про періодичність понесення додаткових витрат, висновки ЛКК, форму реабілітації дитини інваліда, довідку медичного закладу, що надані відповідачкою-позивачкою, які в достатній мірі підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба та інвалідність), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо), які на думку суду мають бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає сплаті у вигляді щомісячних періодичних платежів, здійснюваних постійно. Також суд приймає до уваги розрахунок додаткових витрат на дитину, що здійснений [PERSON] у позовній заяві, оскільки їх необхідність достатньо обґрунтована. Таким чином суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на дитину у сумі 1000 грн. щомісячно, оскільки позивач-відповідач [PERSON] не зможе сплачувати додаткові витрати у більшому розмірі. При цьому суд враховує розмір доходів сторін, про які вони вказали, наявність інших утриманців, розмір зменшених аліментів, та всі встановлені обставини справи, що мають значення. Суд не бере до уваги посилання відповідача-позивача [PERSON] в зустрічній позовній заяві на норму ст. 88 СК України як на підставу позову, оскільки вона до спірних правовідносин не застосовується. Відповідно до ст. 88 ЦПК України,п. 9) ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», ст. 39 ЦПК України [PERSON] звільнена від оплати судового збору, а тому оплачений нею судовий збір підлягає поверненню як помилково сплачений (а.с.48) судові витрати [PERSON] (а.с.1 ) підлягають віднесенню за його рахунок, а стягнення витрат за посвідчення нотаріальної довіреності на представництво інтересів [PERSON] в суді задоволенню не підлягають, оскільки документально не доведені. На підставі викладеного,

Outcome: partial