Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] 12 лютого 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2009 року, вона та відповідач є батьками двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO]. У матеріальному забезпеченні дітей на теперішній час відповідач участь не приймає. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 1/4 частині усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, задовольнивши позов. У своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, ухваливши заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2009 року, який було зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 5). Від сумісного життя мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3), та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сторони подружні стосунки не підтримують, сумісно господарство не ведуть, живуть окремо. На теперішній час позивач [PERSON] проживає разом зі своїми дітьми, займається їх вихованням та утриманням (а.с. 6). Відповідач на утримання дітей матеріальну допомогу на теперішній час не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Діти сторін [PERSON] та [PERSON] малолітні, свого постійного доходу не мають, знаходяться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1/4 частині всіх видів заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON] та [PERSON]. За таких обставин суд вважає доведеними обставини позову, а тому можливим їх задоволення. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей з дня подання позову, тобто з 12 лютого 2014 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 гривень 60 коп - п.п. « 1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved