Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Ковельської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, яке розташоване по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовано тим, що 09.05.1965 року, [PERSON] вступила в шлюб з [PERSON]. На підставі рішення виконкому Ковельської міської ради [PERSON] було виділено земельну ділянку розміром 600 кв.м. по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. В подальшому на цій земельній ділянці [PERSON] за спільні кошти разом з чоловіком [PERSON] було збудовано житловий будинок та господарські споруди. Вказує, що таким чином їй, [PERSON], належить ? частина вищевказаного нерухомого майна. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкривається спадщина на все належне йому майно, заповіт при житті він не складав. Право на спадщину мають діти спадкодавця - [PERSON], [PERSON] та дружина - [PERSON]. Інші спадкоємці передбачені законом відсутні. Вони прийняли спадщину, так як постійно проживали за вказаною адресою з спадкоємцем і проживають там по даний час. Спадщина відкрилась на ? частину нерухомого майна, тому кожен з позивачів має право на 1/6 частини майна, а дружина, [PERSON], крім цього ще й на ? частину майна, як на майно спільної подружньої власності. В Ковельській державній нотаріальній конторі не було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки при житті [PERSON] не оформив право власності на вказане нерухоме майно. В судовому засіданні позивачі заявлені позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з підстав, викладених вище. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами. Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про підставність і обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. [INFO] помер батько позивачів [PERSON], [PERSON] та чоловік [PERSON] - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та господарські споруди по [ADDRESS]. Відповідно до Акту про відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 19.05.1971 року [PERSON] дійсно було виділено в натурі земельну ділянку для будівництва індивідуального жилого будинку площею 600 кв.м. в [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], за вказаною адресою дійсно знаходиться житловий будинок загальною площею 91,8 кв.м. та господарські споруди. З довідки виданої РЖКП № 1 від 10.08.2015 року вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 26.04.1978 року по [INFO] і був виписаний в зв'язку зі смертю. Крім нього за вказаною адресою зареєстровані: дружина [PERSON] з 26.04.1978 року, дочка [PERSON] з 02.10.2002 року та син [PERSON] з 24.11.1989 року і по даний час. За загальним правилом дії законів та інших нормативно - правових актів у часі (ч.1 ст.58 Конституції), норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. Таким чином, до правовідносин, які виникли на момент набуття [PERSON] та [PERSON] права спільної сумісної власності на житловий будинок та господарські споруди по [ADDRESS] слід застосовувати норми Кодексу про шлюб та сім'ю України, ЦК України (1963 року), ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 року. За змістом ст. 16 ЗУ «Про власність» та ч. 1 ст. 22 КпШС України, які були чинними на час виникнення правовідносин, майно нажите подружжям на час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ст. 28 КпШС України в разі поділу майна яка є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, вимоги позивачів про визнання права власності на частини вказаного нерухомого майна підлягають до задоволення.

Outcome: approved