Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

[PERSON] 23 жовтня 2014 року через представника інтересів за довіреністю звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 11255» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому з урахуванням уточнень просила суд стягнути з відповідача [PERSON] «СК «Дніпроінмед» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 50\~000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору; з відповідача [PERSON] «Автотранспортне підприємство 11255» втрату товарної вартості та різницю від суми страхового відшкодування, що підлягає сплаті [PERSON] «СК «Дніпроінмед», в розмірі 17\~955,31 грн., 700,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, 450,00 грн. витрат на проведення додаткового експертного дослідження № 017/15 від 16 лютого 2015 року та судовий збір у сумі 191,05 грн. (а. с. 2-5, 47-50, 64-68). В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві та у судовому засіданні посилалась на те, що 18 квітня 2014 року за участю автотранспортних засобів «Рено Сандеро» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Рута25» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої вказані автомобілі були пошкоджені. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП за судовим рішенням водія автомобіля [NUMBER] застрахована [PERSON] «СК «Дніпроінмед», проте останнім не було виплачено постраждалій стороні відповідне страхове відшкодування у строки передбачені чинним законодавством. Тому позивач у звязку із значним зростанням цін в Україні змушена була замовити проведення додаткового експертного дослідження для визначення розміру матеріального збитку станом на 16 лютого 2015 року, відповідно до якого станом на вказану дату розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Рено Сандеро» д/н [NUMBER] внаслідок ДТП становить 67\~955,31 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням уточнень, викладених на а. с. 64-68, підтримала, наполягала на їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] «Автотранспортне підприємство 11255» у судовому засіданні позовні вимоги щодо свого довірителя не визнала, проти їх задоволення заперечувала, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Представник відповідача [PERSON] «СК «Дніпроінмед» у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Приймав участь у минулих судових засіданнях, призначених по даній цивільній справі, в яких зазначив, що сума відшкодування не може перевищувати ліміту у 50\~000,00 грн. Крім того, надав суду письмові заперечення проти позову (а. с. 54-56), в яких просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не зверталась на адресу страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування встановленого зразка. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: 18 квітня 2014 року за участю автотранспортних засобів «Рено Сандеро» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Рута25» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої вказані автомобілі були пошкоджені (а. с. 10). Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська винуватцем даної події був визнаний [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автотранспортного засобу «Рута25» д/н [NUMBER], власником якого є [PERSON] «Автотранспортне підприємство 11255», застрахована [PERSON] «СК «Дніпроінмед» відповідно до полісу № АС/8929263 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а. с. 91). Ліміт страхування за шкоду, заподіяну майну становить 50\~000,00 грн. Власницею автомобіля «Рено Сандеро» д/н [NUMBER] є [PERSON] (а. с. 12). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 23 квітня 2014 року звернулась на адресу [PERSON] «СК «Дніпроінмед» із повідомленням потерпілою особи про подію з транспортним засобом, а 08 липня 2014 року із заявою на отримання страхового відшкодування внаслідок вищеописаної події (а. с. 6, 7 зворот). Відповідно до висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 040/14 від 07 липня 2014 року вартість збитку завданого власнику автомобіля «Рено Сандеро» д/н [NUMBER], складає 41\~183,68 грн.; без урахування втрати товарної вартості 34\~806,28 грн. (а. с. 14-26). Вартість проведення даного дослідження становить 700,00 грн. (а. с. 26 зворот). Згідно з висновком додаткового експертного дослідження по визначенню матеріального збитку, завданого власнику автомобіля № 017/15 від 16 лютого 2015 року вартість збитку завданого власнику автомобіля «Рено Сандеро» д/н [NUMBER], станом на 16 лютого 2015 складає 67\~955,31 грн.; без урахування втрати товарної вартості 57\~301,00 грн. (а. с. 70-77). Вартість проведення даного дослідження становить 450,00 грн. (а. с. 78 зворот). Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1192 встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ст.. 6 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Згідно з положеннями п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Статтею 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з положеннями ст.. 9 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача [PERSON] «СК «Дніпроінмед», враховуючи висновок експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ №040/14 від 07 липня 2014 року та додаткового експертного дослідження по визначенню матеріального збитку, завданого власнику автомобіля № 017/15 від 16 лютого 2015 року, відповідно до яких розмір шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу в ДТП, станом на 16 лютого 2015 року становить 57 301,00 грн., приймаючи до уваги, що [PERSON] у встановленому законом порядку звернулась на адресу страхової компанії за виплатою страхового відшкодування, яке так і не було їй виплачено ані за результатами висновку від 07 липня 2014 року, ані за результатами додаткового висновку від 16 лютого 2015 року, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача з даного відповідача страхове відшкодування в межах ліміту за шкоду, завдану майну та встановлено відповідним полісом, у розмірі 50\~000,00 грн. Вирішуючи позовні вимоги до відповідача [PERSON] «Автотранспортне підприємство 11255» про стягнення втрати товарної вартості та різниці від суми страхового відшкодування, що підлягає сплаті [PERSON] «СК «Дніпроінмед» (тобто 50\~000,00 грн.), в розмірі 17\~955,31 грн. суд вважає за необхідне відмовити як у необґрунтованих. При цьому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] «Автотранспортне підприємство 11255» як з винуватця дорожньо-транспортної пригоди на користь позивача витрати за проведення досліджень з встановлення розміру заподіяної шкоди у розмірі 700,00 грн. та 450,00 грн. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового з відповідача [PERSON] «СК «Дніпроінмед» 500,00 грн., з відповідача [PERSON] «АТП-11255» - 191,05 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial