Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем померлої в порядку представництва, та спадщину після її смерті прийняла, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Мати позивача [PERSON] та рідна сестра [PERSON] , є спадкоємцем за законом другої черги, померла [INFO] . Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2020 року по справі № 288/1469/20, було встановлено факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] . Будь - які інші спадкоємці [PERSON] , крім позивача, відсутні. До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , ввійшла земельна ділянка загальною площею 4,1351 га, яка розташована на території Турбівської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 1824787400:03:000:0301. Право власності померлої на вищевказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ № 045209, виданого 10 лютого 2003 року Попільнянською РДА, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку позивач звернулась до нотаріуса, проте отримала відмову через реєстрацію права власності на неї після смерті власника, так як державний акт видано 10 лютого 2003 року, а [PERSON] померла [INFO] , в той час як відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки становить 72632,73 гривні. Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 4,1351 га, кадастровий номер: 1824787400:03:000:0301, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, село Турбівка (за межами населеного пункту), в порядку спадкування за законом, після смерті рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Судові витрати покладає на себе. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу слухати без їх участі. Проти задоволення позовної заяви не заперечує. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 червня 1999 року Турбівською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 11 /а.с. 6/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26 червня 1998 року Турбівською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , запис за № 8 /а.с. 7/. Згідно рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2020 року встановлено факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] , що померла [INFO] , до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , доводилась [PERSON] , [INFO] , уродженці села Турбівка, Попільнянського району, Житомирської області, рідною тіткою /а.с. 8-9/. Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданого 17 серпня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про спадкову справу, спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , номер у нотаріуса: 166/2021 /а.с. 10/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 червня 1955 року Турбівською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 10 /а.с. 11/. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 11 серпня 1979 року Залізничним виконкомом міста Києва, [PERSON] 11 серпня 1979 року одружилась з [PERSON] , після реєстрації одруження прізвище дружини « [PERSON] », запис за № 776 /а.с. 11/. Довідкою № 37 від 23 лютого 2021 року виданої Корнинською селищною радою Попільнянського району Житомирської області передбачено, що [PERSON] [INFO] , уродженка села Турбівка, Попільнянського району, Житомирської області, яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , так як фактично вступила у володіння спадковим правом, відповідно до ч. 1 ст. 549 УРСР /а.с. 12/. Як вбачається з довідки № 164 від 07 вересня 2020 року Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , уродженка села Турбівка, Попільнянського району, Житомирської області, постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до своєї смерті [INFO] . Проживала одна /а.с. 13/. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ № 045209, виданого 10 лютого 2003 року, [PERSON] на підставі розпорядження голови Попільнянської РДА від 16.10.2002 року № 330 передається у приватну власність земельна ділянка площею 4,1351 га, земельна ділянка розташована на території Турбівської сільської ради, ділянка [NUMBER] , цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - 4,1351 /а.с. 14/. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 27 жовтня 2020 року Відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, у Державному земельному кадастрі знайдено інформацію про земельну ділянку площею 4,1351 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка розташована за адресою: село Турбівка (за межами населеного пункту), Попільнянського району, Житомирської області, державна реєстрація земельної ділянки відбулась 28.09.2012 року, право власності зареєстроване за Попільнянською РДА, орендар земельної ділянки ПАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об`єднана» /а.с. 15-17/. Як вбачається з Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданого 26 лютого 2021 року Відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4,1351 га, яка розташована за адресою: село Турбівка (за межами населеного пункту) Попільнянського району, Житомирської області, становить 72632 гривні 73 копійки /а.с. 18/. Відповідно до повідомлення № 167/02-14 від 18 серпня 2021 року приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, [PERSON] відмовлено у посвідчені свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 4,1351 га, після смерті [PERSON] , так як до матеріалів спадкової справи заявником надано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ № 045209, де власником земельної ділянки вказано [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті /а.с. 19/. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно частин 1, 2 статті 78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частина 1 статті 81 Земельного Кодексу України визначає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно до статті 131 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Статтею 140 Земельного Кодексу України передбачено підстави припинення права власності на земельну ділянку, серед яких відповідно до п. б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Частиною першою статті 182 Цивільного Кодексу України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності до частини 1 статті 1225 Цивільного Кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Як вбачається з частини 1 статті 1268 Цивільного Кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Як вбачається з статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Таким чином, зібрані у справі докази, їх належна оцінка та враховуючи вимоги ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем, права власності на вищевказану земельну ділянку площею 4,1351 га в порядку спадкування за законом після смерті рідної тітки. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом просила залишити судові витрати за нею, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Outcome: approved