Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON], [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], зменшивши у судовому засіданні позовні вимоги, просять стягнути на користь [PERSON] з ПАТ «СК «Країна» суму страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень, з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 122342,09 гривень, а також стягну з [PERSON] на користь [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000 гривень. При цьому позивачі посилаються на те, що31 серпня 2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON]Причиною вищезазначеної ДТП є порушення з боку [PERSON] п.10.1, 10.3 «Правил дорожнього руху України». Між [PERSON]і ПАТ «СК «Країна» 04 серпня2014 року був укладений договір про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак ПАТ «СК «Країна» та [PERSON] у добровільному порядку відмовляються сплатити спричинену шкоду, а тому позивачі вимушені звернутись до суду з даним позовом. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримала та просить задовольнити їх у повному обсязі. Представник [PERSON]- [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що [PERSON] не є винною у скоєнні ДТП. Представник відповідача ПАТ «СК «Країна» - [PERSON] також просив у задоволені позову відмовити, зазначивши, що власник автомобілю - [PERSON], не забезпечив можливість проведення огляду пошкодженого автомобілю призначеним страховиком експертом та в звязку з цим унеможлив встановлення страховиком факту дорожньо-транспортної пригоди, причини і обставин її настання та розмір заподіяної шкоди. Вислухавши сторони, свідка [PERSON], експерта [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 31 серпня 2014 року, о 18 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], на 440 км +900 м а/д Київ-Одеса, під час перестроювання з крайньої лівої смуги в середню смугу руху, не надала перевагу в русі автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого допустила з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила вимоги п.10.1, 10.3 «Правил дорожнього руху України». Під час вищезазначеної ДТП в а/м «Мерседес-Бенц» S500L, р/н [NUMBER] разом з батьками - [PERSON] і [PERSON] знаходилася неповнолітня дитина пяти років - [PERSON] Згідно постанови Київського районного суду м.Одеси від 06.10.2014 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено штраф у розмірі 425 гривень. Постановою апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2016 року у задоволені заяви [PERSON] про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови Київського райсуду м.Одеси відмовлено. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що пошкодження автомобілю «Мерседес-Бенц» S500L, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) є наслідком дій відповідача [PERSON], вина якої встановлена. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача[PERSON] - [PERSON] про те, що [PERSON] не є винною у скоєнні ДТП, яке трапилось 31 серпня 2014 року, оскільки вони спростовуються матеріалами справи: постановою Київського районного суду м.Одесивід 06 жовтня 2014 року, постановою апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2016 року, при постановленні якої судом встановлено, що [PERSON] була присутня під час судового розгляду та винесенні постанови за адміністративним правопорушенням, в суді першої інстанції [PERSON] повністю визнала свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, та в день внесення постанови сплатила накладений на неї штраф та стягнутий судовий збір, що свідчить про відсутність у неї наміру на оскарження вищевказаної постанови. Критично оцінює суд обставини, на які посилається в своїх запереченнях представник ПАТ «СК «Країна». Так, згідно витребуваної судом страхової справи, вбачається, що 01.09.2014 року до ПАТ «СК «Країна» звернулась [PERSON], на підставі полісу ОСЦПВ №АІ/7339467 з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (вх/н 3598), що сталась 31.08.2014 року. 03.09.2014 року до ПАТ «СК «Країна» звернувся [PERSON] з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи (вх/н 3648), в якому [PERSON] повідомив про місце знаходження пошкодженого ТЗ: Автомобільний [PERSON], м.Одеса, Ленінградське шосе, 27а. Повідомлення було прийнято начальником відділу врегулювання Одеської філії ПАТ «СК «Країна» [PERSON] У своїх поясненнях представник ПАТ «СК «Країна» зазначає, що [PERSON] було відмовлено у здійсненні страхового відшкодування у звязку із неможливістю представником страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання, розмір заподіяної шкоди. Про відмову у виплаті позивачу страхового відшкодування ПАТ «СК «Країна» повідомила [PERSON] листом за вих.№7434 від 31.10.2014р., однак доказів про отримання [PERSON] даної відмови представник страхової компанії до матеріалів справи не надав. В обґрунтування відмови у виплаті страхового відшкодування та, відповідно, заперечень на позовну заяву, представник ПАТ «СК «Країна» надав [PERSON] огляду транспортного засобу від 03 вересня 2014 року (вх./н №8619 від 15.10.2014р.), складений судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON] Згідно вказаного [PERSON] експерт [PERSON] 03.09.2014 року о 15-00 проводив огляд автомобілю [NUMBER], за адресою: м.Одеса, Ленінградське шосе, 27а. При огляді був присутнім представник ПАТ «СК «Країна» [PERSON] У [PERSON] огляду експерт зазначає, що доступ до пошкодженого автомобілю ускладнений, ідентифікувати даний транспортний засіб згідно реєстраційним документам не є можливим. Враховуючи вказаний письмовий доказ, представник ПАТ «СК «Країна» посилається на порушення позивачем вимог п.33.3 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та просить у задоволенні вимог до ПАТ «СК «Країна» відмовити. Однак, суд не може прийняти вказаний доказ, як належний, та як з пояснень [PERSON] та представника позивачів, наданими у судовому засіданні встановлено, що про проведення огляду пошкодженого автомобілю 03.09.2014 року експертом [PERSON], страховик ні [PERSON], ні [PERSON] не повідомляв, будь-яких письмових підтверджень про повідомлення про проведення огляду автомобілю [NUMBER], з боку ПАТ «СК «Країна» не надано. Крім того, допитаний у якості свідка начальник відділу врегулювання Одеської філії ПАТ «СК «Країна» [PERSON] повідомив, що на огляд автомобілю [NUMBER], на адресу: м.Одеса, Ленінградське шосе, 27а, 03 вересня 2014 року він не виїздив, та пояснити, чому в [PERSON] зазначено його прізвище не зміг. Експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 03 вересня 2014 року він зайшов на територію Автомобільний [PERSON], що знаходиться за адресою: м.Одеса, Ленінградське шосе, 27а, з чорного входу, знайшов автомобіль [NUMBER], однак в звязку з відсутністю власника автомобіля, не зміг провести його огляд. Також пояснив, що [PERSON] в [PERSON] огляду він зазначив автоматично, а чому даний [PERSON] огляду, складений експертом 03.09.2014 року зареєстрований в ПАТ «СК «Країна» лише 15.10.2014 року, пояснити не зміг. Відповідно до листа від 13 лютого 2015 року директора філії Автомобільний [PERSON], в період з 15.00 до 18.00 годин 03 вересня 2014 року до адміністрації філії «Автомобільний [PERSON]» ПАТ «Одеса-Авто» то ТОВ «Автомобільний [PERSON]» судовий експерт [PERSON] та представник ПАТ «СК «Країна» [PERSON] з запитом про огляд автомобіля [NUMBER] не звертались. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у справі належних та допустимих доказів, якими б підтверджувались вищезазначені доводи представника ПАТ «СК «Країна». Згідно п.22.1. ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, з врахуванням полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСЦПВ №АІ/7339467, страхова виплата у розмірі 50000 гривень має бути стягнена на користь позивача [PERSON] з відповідача ПАТ «СК «Країна». Визначаючи загальний розмір матеріального відшкодування, суд виходить із наступного. Згідно ч.1 ст.1192 ЦК України, зурахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. До матеріалів справи позивачами був наданий звіт №09-010 експертного товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобілю «Мерседес», розробленим 06.09.2014 року ФОП [PERSON], згідно якого позивачу завдана матеріальна шкода у розмірі 165260,93 гривень, що складається з вартості відновлювального ремонту - 84927,19 гривень та величини втрати товарної вартості автомобіля - 80333,74 гривень, за умови виконання ремонтних робіт на СТО ТОВ «Автомобільний [PERSON]». Вартість проведення експертного дослідження згідно рахунку та квитанції складає 900 гривень. З пояснень [PERSON] вбачається, що про проведення експертизи 04.09.2014 року вона дізналася шляхом отримання телеграми, та особисто повідомила страховика. В звязку з непогодженням зі звітом №09-010 за клопотанням представника [PERSON] - [PERSON], ухвалою Київського райсуду від 22.09.2015 року була призначена по справі судова автотоварознавча експертиза та згідно висновку даної експертизи №6092 складеного 08.02.2016 року експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України було встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 31.08.2014 року, станом на вересень 2014 року визначається рівною 84288,54 гривень; величина втрати товарної вартості автомобіля визначається рівною 81096,55 гривень; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю МERCEDES-BENZ S500L, реєстраційний номер [NUMBER], визначається рівною 165385,09 гривень. Визначаючи розмір матеріального збитку, заподіяного [PERSON], суд бере до уваги положенняп.п.4, 9 Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», згідно яких майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Оскільки на момент розгляду справи пошкоджений автомобіль було відремонтовано, при визначенні суми відновлювального ремонту суд враховує реальну вартість ремонтних робіт, що підтверджена оригіналами бухгалтерських документів: рахунками Філії «Автомобільний [PERSON]» ПАТ «Одеса-Авто», квитанціями про сплату та [PERSON] виконаних робіт, укладеним між Філією «Автомобільний [PERSON]» ПАТ «Одеса-Авто» та [PERSON] на загальну суму 90345,54 гривень. При таких обставинах загальна сума матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] становить 122342,09 гривень, що складається з величини втрати товарної вартості автомобіля у сумі 81096,55 гривень, відповідно до Висновку №6092 судової автотоварознавчої експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, вартості відновлювального ремонту автомобіля у сумі 90345,54 гривень, відповідно до бухгалтерських документів, 900 гривень, відповідно до квитанції про сплату позивачем вартості проведення експертного дослідження, без урахування страхового відшкодування в розмірі 50000 гривень, які стягуються з ПАТ «СК «Країна». Щодо позовних вимог про стягнення на користь [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] моральної шкоди у розмірі 10000 гривень, судвраховуючи характер та обсяг заподіяних позивачам моральних та фізичних страждань, а також ступеня вини відповідача [PERSON], вважає, за можливим задовольнити позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди частково, у розмірі 5000 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial