overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] 16.03.2016 року звернулась в суд з позовом до [PERSON], Приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири № 3 по Майдану Соборному,4 м.Житомира, який був укладений 07.06.2006 року між [PERSON] та [PERSON], оскільки вказаний договір був укладений в наслідок помилки, що до природи правочину, прав та обовязків сторін. Також позивачка просила зобовязати Приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу [PERSON] повернути свідоцтво про право власності на спірну квартиру. Також позивачка подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю та просила розглядати справу у її відсутності. Відповідачка також подала до суду заяву в якій позов визнав повністю із викладених у позові підстав та просила розглядати справу у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. За змістом зазначеної норми дарувальник добровільно позбавляє себе права власності на майно, не маючи на меті отримання жодних вигод майнового або не майнового характеру з боку обдарованого, а останній у свою чергу набуває права власності на майно за відсутності з його боку обов'язку надання таких вимог. Судом встановлено, що 07.06.2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування квартири № 3 по Майдану Соборному,4 м.Житомира. Укладаючи 07.06.2006 року договір дарування вказаної квартири, [PERSON] обумовила із [PERSON], що остання буде доглядати її довічно, буде надавати матеріальну допомогу, допомагати по господарству. Вказані обставини визнаються відповідачем. Згідно ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст.229 ЦК України, угода укладена в наслідок помилки, що має істотне значення, може бути визнана недійсною за позовом сторони, яка діяла під впливом помилки. Згідно ст.236 ЦК України, угода (правочин) визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладання. Враховуючи викладене договір дарування від 07.06.2006 року квартири № 3 по Майдану Соборному,4 м. Житомира, укладений між [PERSON] та [PERSON] має бути визнаний недійсним з 07.06.2006 року. Відповідно до ст.216 у разі визнання правочину недійсним кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Вимоги ж позивача в частині зобовязання Приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу [PERSON] повернути їй свідоцтво про право власності на спірну квартиру задоволенню не підлягають, оскільки нотаріусом у виконання даного рішення суду ще не вчинялись дії, щодо відмови у наданні позивачу вказаних документів. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON].16.04.2014р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його втратившим право на житло та зняття з реєстрації. Представник позивача в суді позовні вимоги підтримав, вказавши в обґрунтування наступне. Двокімнатна квартира [ADDRESS] рішенням Московського виконкому м.Харкова 26.10.2010 р. була закріплена за сім*єю [PERSON] з трьох осіб: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; особовій рахунок відкрито на ім'я позивачки. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Московського райсуду м. Харкова 09.09.2010 р. Відповідач навесні (в травні) 2013 р. залишив спірну квартиру, з вказаного часу там не проживає, житлом не цікавиться, комунальні платежі не сплачує. Перешкод в користуванні квартирою йому не чинили та житло відповідач залишив добровільно. Оскільки, [PERSON] відсутній в квартири понад 6 місяців, просять визнати його втратившим право користування квартирою та зняти з реєстрації. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час, місце слухання справи повідомлений належним чином, заяву про неможливість явки до суду не надав і суд розглянув справу у його відсутності, на підставі наданих доказів, заочно. 3 особа просив суд розглянути справу за їх відсутністю, про день та час слухання справи повідомлений і суд розглянув справу за їх відсутністю. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Квартира [ADDRESS] рішенням Московського виконкому м. Харкова від 26.10.2010 р. №172/23 закріплена за сім*єю [PERSON] з трьох осіб: [PERSON]-наймач, [PERSON]-чоловік, [PERSON]-дочка. Зазначені особи зареєстровані в цієї квартирі. Особовій рахунок відкрито на ім'я [PERSON] Дані обставини підтверджуються копією рішення виконкому, довідкою про склад сім*ї, наданою дільницею №34 КП «Жилкомсервс». Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується рішенням Московського райсуду м. Харкова від 09.09.2010 р. Як пояснили свідки [PERSON], [PERSON], які особисто знають як позивачку та і відповідача, неодноразово протягом останніх років відвідували спірну квартиру, після розірвання шлюбу [PERSON] залишив квартиру в травні 2013 р., з вказаного часу квартирою не цікавиться, зі своєю дочкою не спілкується; в даної квартирі не проживає. Сварок між колишнім подружжям з приводу користування житлом вони не чули; замки на вхідної двері не мінялись до цього часу. Комунальні та інші послуги по утриманню житла оплачує позивачка, що впливає з копій квитанцій. Як вбачається з розрахунку Московського ВДВС ХМУЮ від 11.03.2014р. [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] не сплачує з 24.09.2010 р. та має заборгованість. За правилом ст. 71 ЖК України право користування житловим приміщенням за особою зберігається протягом 6 місяців. У разі поважності причин відсутності вказаний строк може бути продовжено судом за заявою відсутньої особи. Зі заявами про наявність перешкод у користуванні житлом відповідач не звертався та про наявність таких обставин суду не вказано. Тому, суд має правові підстави для задоволення позову і визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] 16. 04. 2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 29 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Степанецької сільської ради Канівського району між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. 08.04.2014 року цей шлюб було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду. Крім того, зазначила, що відповідач офіційно не працює, як безробітний в центрі зайнятості не перебуває. Однак, працює таксистом та отримує мінливий, нерегулярний дохід. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні зменшила суму аліментів до 450 грн. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 29.10.2011 року позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 08.04.2014 року їх шлюб було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно пояснень позивачки відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, хоча має на це змогу. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] 16.04.2021р. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.09.2015р. вони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №1. Від проживання у шлюбі неповнолітніх дітей не мають та не підтримують подружні відносини, однак відповідач відмовляється розірвати шлюб у позасудовому порядку. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 19.09.2015р. сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №1. Від проживання у шлюбі не мають неповнолітніх дітей. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 19.09.2015р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

[PERSON] 16.05.2014р. звернулась до суду з дійсним позовом, вказуючи, що з 07.08.2010р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої записаний відповідач, та яка мешкає разом із нею і знаходиться на її утриманні. Свої вимоги мотивує тим, що в дійсний час вони з відповідачем разом не мешкають, вона не працює, так як має дитину віком до 3-х років знаходиться у відпустці за її доглядом. Вважає, що відповідач має можливість платити аліменти і на її утримання, оскільки аліментних зобов'язань перед іншими особами, крім них, він не має. Просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісяця, до досягнення донькою [PERSON], трирічного віку, а саме до [INFO] Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги цілком, просила їх задовольнити та надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON], який про слухання справи повідомлений належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача і постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Вивчивши та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2010р. (а.с.10). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої батьком записаний відповідач (а.с.11). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.84 ч.2 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного і з урахуванням становища відповідача, який працює на посаді заступника генерального директора по технічній експлуатації і будівництва в ПАТ «Г/к «Ялта-Інтуріст» (а.с.13), має постійних дохід, фізично здоровий , не має аліментних зобов'язань перед іншими особами, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення малолітньою донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку, а саме до [INFO], або до зміни матеріального чи сімейного становища сторін. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] 16.05.2014 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що з 28 квітня 2001 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 7 квітня 2014 року шлюб між ними був розірваний за рішенням суду. Проживали вони у двокімнатній квартирі [ADDRESS] загальною площею 49.80 кв.м., житловою 29.90 кв.м.,яка належить на праві приватної спільної часткової власності по 1/3 частині кожному члену сім»ї. На даний момент вона з донькою проживає у іншому місці, а відповідач користується всією квартирою . На теперішній час вона та донька мають намір повернутися проживати в квартиру та займати кімнату розміром 17,30 кв.м., а відповідачу пропонується займати кімнату розміром 12.60 кв.м., приміщення кухні, ванни,коридору, прибиральні, лоджії позивачка просить залишити в загальному користуванні. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.9).Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO].(а.с.11). Рішенням суду шлюб 07.04.2014 року було розірвано (а.с.10). [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної приватної часткової власності по 1/3 частині квартири, яка розташована у [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом №172 від 31 серпня 2007 року (а.с.12). Квартира розташована на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку загальною площею 49.8 кв.м. та складається з двох ізольованих кімнат розміром 29.90 кв.м., одна кімната розміром 17.30 кв.м. друга розміром 12.60 кв.м., кухня розміром 8.70 кв.м., вбиральня розміром 1 кв.м., ванна кімната розміром 2.60 кв.м., коридор розміром 5,70 кв.м., лоджия розміром 1.90 кв.м. ( а.с.14-15). Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінивши докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] 16.05.2016р. звернулася до суду з\~\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 24.02.2012р. вона\~зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку -\~\~[PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинені у сторін з 30 вересня 2015 року, через те, що у них відсутнє взаємне розуміння. В судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена\~\~належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутністю наполягала на задоволенні позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 24 лютого 2012\~\~року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 36. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з 30 вересня 2015 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог\~\~частини 8\~статті 235 Цивільного процесуального кодексу України\~позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу -\~\~«Терещенко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

[PERSON] 16.05.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 03.09.2005 року відділом РАГС по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції зареєстровано їх шлюб, актовий запис №484. Вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з чоловіком не склалося, тому що не зійшлися характерами. Просила шлюб розірвати, оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що у чоловіка інша жінка, тому просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав, просив шлюб розірвати, так як бажає створити сімю з іншою жінкою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 03.09.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Бердяську Бердянського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №484, що підтверджено свідоцтвом про шлюб. (а.с.4) Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження. Син проживає разом з позивачем та відповідачем. (а.с.5) Стаття 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя сімейні стосунки не підтримують, на примирення не згодні. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

[PERSON] 16.06.2015 року звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на наступні обставини. 19 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем по справі, актовий запис №63. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що причиною розпаду сім'ї стали постійні непорозуміння між нею та чоловіком по різним причинам, у тому числі у зв'язку з різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Крім того, відповідач постійно вчиняє сварки та принижує її у присутності сторонніх осіб, при цьому не приймає матеріальної участі у житті сім'ї. Позивачка вважає, що у них різні погляди на життя та склади характеру, що призводить до постійних конфліктів, вона зрозуміла, що такий сімейний союз не принесе щастя нікому, а навпаки лише травмуватиме обох та негативно позначатиметься на вихованні дитини. Вона вважає, що шлюб відновити неможливо, а тому просить розірвати його у судовому порядку. Позивачка у судове засідання надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, у випадку повторної неявки відповідача, просила ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання тричі не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи (а.с.13,14,21), заяви до суду про причину неявки не надіслав. Суд вважає можливим, зі згоди позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб (а.с.5) вбачається, що 19 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №63. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку із чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved