Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON], від імені якої діє [PERSON], звернулася у суд з позовом до Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, [PERSON], [PERSON], про визнання права на 1/2 частину майна, придбаного під час шлюбу та визнання права власності на спадкове майно. У позові вказувала, що 29.05.2014 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якого входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в смт. Берегомет, по вул. Л. Кобилиці, 13, Вижницького району Чернівецької області, яке вони збудували разом з покійним чоловіком у 1979 році, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, і яке є їх спільною сумісною власності подружжя. Їй відповідно належить інша 1/2 частка у вказаному майні. Спадкоємцями законом першої черги після смерті [PERSON] крім неї є їх діти - [PERSON] та [PERSON], які на спадщину не претендують. Посилалася на те, що вона звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину, де відкрита спадкова справа №60/2014 року, однак постановою нотаріуса за №119/02-31 від 10.03.2015 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що нею не було надано правовстановлюючі документи щодо належності нерухомого майна її померлому чоловікові. Зазначала, що не має можливості надати правовстановлюючі документи, оскільки за життя її чоловік не отримав свідоцтво про право власності та не була проведена державна реєстрації нерухомого майна. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що є часткою у спільній сумісній власності подружжя по вул. Л. Кобилиці, 13 в смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області та визнати за нею право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON], померлому 29.05.2014 року, а саме на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в смт. Берегомет, по вул. Л. Кобилиці, 13, Вижницького району Чернівецької області. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, в адресованій суду заяві представник просила справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати без участі представника селищної ради, проти задоволення позову не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах позов визнали, просили справу розглядати без їх участі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що з 04.06.1976 року [PERSON], [INFO] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія І-МИ №287604 від 04.06.1976 року, виданого Берегометською селищною радою Вижницького району Чернівецької області. Згідно довідки виконавчого комітету Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №3437 від 20.05.2016 року [PERSON] був власником житлового будинку, розташованого в смт. Берегомет, вул. Л. Кобилиці, 13, однак свідоцтво про право власності на нього за життя не отримував. Копією технічного паспорту, виготовленого 23.11.2015 року КП «Вижницьке РБТІ» підтверджується, що житловий будинок, що розташований по вул. Л. Кобилиці, 13 в смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області, побудований у 1979 році, тобто під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі. Сімейний кодекс України набрав чинності 01.01.2004 року. Згідно до розділу VІІ Прикінцеві положення, п.6 Сімейний кодекс України регулює відносини, які виникли починаючи з дня набрання ним чинності. Оскільки житловий будинок збудовано у 1979 році, то при вирішенні питання про його належність до спільного майна подружжя, необхідно керуватися нормами Кодексу про шлюб та сімю України 1969 року. Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.28 Кодексу про шлюб та сім'ю України у разі поділу майна що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними. Ці ж положення закріплені в ст.ст.60, 70 Сімейного кодексу України. Таким чином судом установлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в смт. Берегомет по вул. Л. Кобилиці, 13, Вижницького району Чернівецької області збудовано у 1979 році, тобто під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON], а тому він належав їм на праві спільної сумісної власності і виходячи з принципу рівності часток у майні подружжя, їх частки у спірному майні складали по 1/2, а тому позовна вимога [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частку зазначеного нерухомого майна, як частки у спільній сумісній власності подружжя є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Також судом установлено, що 29.05.2014 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-МИ №133133 від 29.05.2014 року, виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд, який знаходиться в смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області по вул. Л. Кобилиці, 13. Позивач [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, вчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], оскільки на день його смерті була зареєстрована та проживала з ним у спадковому будинку. Крім того [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк, а саме 26.08.2014 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], що підтверджується її копією, яка міститься в матеріалах спадкової справи №60/2014, заведеної 26.08.2014 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу [PERSON] до майна померлого 29.05.2014 року [PERSON] Крім того спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які відмовилися від спадщини після смерті батька, про що 01.09.2014 року, тобто у встановлений законом шестимісячний строк, подали відповідні заяви приватному нотаріусу Вижницького районного нотаріального округу [PERSON], що підтверджується їх копіями, які містяться у матеріалах зазначеної вище спадкової справи. Вказані заяви ними не відкликані. Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться у смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області по вул. Л. Кобилиці, 13 [PERSON] приватним нотаріусом відмовлено у зв'язку з тим, що не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №119/02-31 (с/с 60/2014) від 10.03.2015 року, винесеною приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою належних до нього господарських будівель та споруд, який знаходиться в смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області по вул. Л. Кобилиці, 13 належала [PERSON], позивач, як спадкоємець за законом першої черги прийняла вказану спадщину, а тому її позовна вимога про визнання права власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом також є обґрунтованою та підлягає задоволенню. За встановлених обставин позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного, ст.ст.16, 182, 328, 392, 1216-1218, 1261, 1268-1270, 1273 ЦК України, ст.ст.22, 28 КпШС України 1969 року,

Outcome: approved