Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON] 29 квітня 2016 року звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування посилаючись, що [PERSON], який помер 29 червня 1997 року належав житловий будинок з господарськими будівлями в с. Піщане вул. Набережна, 77 Кременчуцького району Полтавської області. Вони являються спадкоємцями його майна за законом, але 04 квітня 2016 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області їм було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просили визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Піщане вул. Набережна, 77 Кременчуцького району Полтавської області, по 1/2 ч. кожному. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, від їх представника адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Судом встановлено, що 29 червня 1997 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 052841 виданим 01 липня 1997 року [PERSON] сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 67. З заявою про прийняття спадщини до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області звернулися [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. 04 квітня 2016 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках кожному в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями. Відповідно до [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 10 листопада 2015 року за № 3545 [PERSON] на підставі запису погосподарської книги за № 246 належить житловий будинок з господарськими будівлями в с. Піщане вул. Набережна, 77 Кременчуцького району Полтавської області та згідно технічного паспорта виданого 29 лютого 2016 року Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» складається з житлового будинку літ. «А», погрібу під частиною будівлі літ. «ап», прибудови літ. «а», убиральні літ. «В», теплиці літ. «Г», ганку літ. «аг», вимощення літ. «І», колонки питної літ. «к», воріт № 1, огорожі № 2, воріт № 3, огорожі № 4, хвіртки № 5, літньої кухні літ. «Б», інвентаризаційна вартість якого 251851 грн. Державна реєстрація зазначеного житлового будинку не була проведена. Виходячи з нормативних актів, зокрема, змісту положень ЦК України 1963 року (глави 12), вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. При таких обставинах суд приходить до висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями в с. Піщане вул. Набережна, 77 Кременчуцького району Полтавської області належав померлому 29 червня 1997 року [PERSON], тому [PERSON], [PERSON] набувають на нього право власності в порядку спадкування. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Outcome: approved