Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] 13 лютого 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування посилаючись, що 01 липня 1999 року померла його мати [PERSON] Ілінічна, якій належав житловий будинок з господарськими будівлями в с. Потоки вул. Гагаріна, 6 Кременчуцького району Полтавської області. Він являється спадкоємцем її майна за законом, але 24 січня 2017 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Потоки вул. Гагаріна, 6 Кременчуцького району Полтавської області, який складається з житлового будинку літ. А,А1,а1,а2,а3, літньої кухні літ. Б, гараж-сараю з погрібом літ. В,Вп, сараю літ. Д,д, вбиральні літ. Г, колодязя літ. к, водогону літ. к1, замощення літ. І, зливної ями літ. ІІ, огорожі № 1,2. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позов визнали. Третя особа Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Судом встановлено, що 01 липня 1999 року померла [PERSON] Ілінічна, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 116376 виданим 01 липня 1999 року [PERSON] сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 38. Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області звернувся [PERSON], який є спадкоємцем за законом. Спадкова справа зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 408597. 24 січня 2017 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями, порушивши його законні права і інтереси, які необхідно поновити. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з довідки [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 05 грудня 2016 року за № 26-05/75 згідно з записом погосподарської книги за № 0391 [PERSON] Ілінічні належав житловий будинок з господарськими будівлями в с. Потоки вул. Гагаріна, 6 Кременчуцького району Полтавської області, 1961 року забудови. Згідно технічного паспорта виданого 22 листопада 2016 року ФОП [PERSON] зазначений житловий будинок складається з житлового будинку літ. «А», житлової прибудови літ. «А1», погрібу літ. Вп», прибудови літ. «а1», веранди літ. «а2», прибудови літ. «а3», літньої кухні літ. «Б», гараж-сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», сараю літ. «д», сараю літ. «Д», замощення літ. «І», зливної ями літ. «ІІ», колодязя літ. «к», водогону літ. «к1», огорожі № 1, огорожі № 2, інвентаризаційна вартість якого становить 240 717 грн. Державна реєстрація зазначеного житлового будинку не була проведена, як зазначено в довідці Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» від 27 грудня 2016 року за № 61/5072. Виходячи з нормативних актів, зокрема, змісту положень ЦК України 1963 року (глави 12), вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. При таких обставинах суд приходить до висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями в с. Потоки вул. Гагаріна, 6 Кременчуцького району Полтавської області належав померлій 01 липня 1999 року [PERSON] Ілінічні, тому [PERSON] набуває на нього право власності в порядку спадкування. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «[PERSON] проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Outcome: approved