Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої діє адвокат Оскоріп Я.М. звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме 5/8 частин житлового будинку загальною площею 146,2 кв.м, житловою площею 79,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування своїх вимог вказує на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на 1/4 частини житлового будинку, загальною площею 146,2 кв.м, житловою площею 79,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок належав до суспільної групи господарств - колгоспного двору, членами якого окрім [PERSON] були ще [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Всі члени набули права спільної сумісної власності, а саме по 1/4 частки спірного домоволодіння. Після померлого [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці першої черги, що прийняли спадщину за законом є мати померлого [PERSON] та батько померлого [PERSON] . До останніх перейшло право на 1/8 частину спадкового житлового будинку кожному. [INFO] помер свекор позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 3/8 частини спірного житлового будинку виходячи із розрахунку 1/4 частина будинку, яка належала [PERSON] як члену колгоспного двору + 1/8 частини цього ж будинку на яку він мав право після смерті свого сина [PERSON] . Після померлого [PERSON] спадкова справа не заводилась, єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який спадщину прийняв, був його син [PERSON] , оскільки на день смерті [PERSON] його шлюб з [PERSON] було розірвано. [INFO] помер [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина на 5/8 частини житлового будинку, виходячи із розрахунку 1/4 частина будинку, яка належала [PERSON] як члену колгоспного двору + 3/8 частини цього ж будинку на яку він мав право після смерті свого батька [PERSON] . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведено спадкову справу за №350/2019 року, після смерті [PERSON] . Спадкоємцями, що прийняли спадщину є дружина [PERSON] та діти померлого [PERSON] та [PERSON] . Факт прийняття спадщини встановлено по спільному проживанню зі спадкодавцем. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. 22 січня 2021 року між зазначеними вище спадкоємцями був укладений договір про поділ спадкового майна, згідно якого дружині померлого - [PERSON] переходить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрація права власності на спірний будинок з надвірними будівлями та спорудами. Оскільки, вона позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] та представник позивача Оскоріп Я.М. в судове засідання не з`явилися, однак представником попередньо подано до суду заяву, в якій останній просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, попередньо подавши до суду заяви, в яких просять розглянути справу в підготовчому провадженні за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника третьої особи. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 09 грудня 2000 року розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] видане 12 вересня 2000 року. У [PERSON] та [PERSON] народилися спільні діти: син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане повторно 05 грудня 2018 року) та син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 05 листопада 1980 року). 25 жовтня 1997 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , після чого остання змінила прізвище на « [PERSON] » (позивач у справі), про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане 25 жовтня 1997 року. У даному шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: син [PERSON] (відповідач у справі), [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 12 серпня 1998 року) та дочка [PERSON] (відповідач у справі), [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 16 жовтня 2000 року). Згідно довідки №159 виданої Миролюбівським старостинським округом 16 березня 2021 року житловий будинок по [ADDRESS] станом на 01 липня 1990 - 15 квітня 1991 років числиться як колгоспний двір, членами якого були: голова двору - [PERSON] , 1953 року народження (померла [INFO] ); чоловік - [PERSON] , 1948 року народження (помер [INFO] ); син - [PERSON] , 1976 року народження (помер [INFO] ), син [PERSON] , 1980 року народження (помер [INFO] ). Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №77 видана Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 21 січня 2019 року по обліку бюро будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] рахується за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 05 листопада 2018 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами будинковолодіння [ADDRESS] складається із: А - житловий будинок, рік спорудження 1987; Цп. - цокольний поверх рік спорудження 1987; сх - сходи; Б - хлів рік спорудження 1989; В - гараж рік спорудження 1989; Г - літня кухня рік спорудження 1989; пдт - підвал рік спорудження 1989; г - прибудова рік спорудження 1989; Д - вбиральня рік спорудження 1989; 1 - ворота; 2 - хвіртка; З - огорожа. Як вбачається із експлікації приміщень будинку під літерою «А» по [ADDRESS] загальна площа житлового будинку - 146,2 кв.м, житлова площа 79,8 кв.м. Як роз`яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні (Постанова Пленуму Верховного суду України «про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року). У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 19 травня 1996 року. Згідно інформації наданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області від 19 вересня 2021 року за №1162/01-21 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №66238244 від 02 вересня 2021 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP 1963 року. В силу вимог cт. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої, черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог cт. 549 Цивільного кодексу Української PCP 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в правління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно статті 548 цього ж Кодексу прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно довідки виданої Миролюбівським старостинським округом 16 березня 2021 року за №160 померлий [PERSON] , який помер [INFO] на час смерті був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] . Разом з померлим на день на час його смерті та 6 місяців після смерті були зареєстровані і проживали: мати - [PERSON] , 1953 року народження (померла [INFO] ), батько - [PERSON] , 1948 року народження (помер [INFO] ), брат - [PERSON] , 1976 року народження (помер [INFO] ), дружина брата - [PERSON] , 1976 року народження. Таким чином враховуючи вимоги діючого на час смерті [PERSON] законодавства його батьки [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, вступивши у володіння та управління майном. Після чого їх частки у спірному домоволодінні становили по 3/8 (1/4 як члена колгоспного двору + 1/8 в порядку спадкування після [PERSON] ) у кожного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане повторно 24 березня 2005 року. Після його смерті за місцем його постійного проживання відкрилась спадщина на все належне йому майно, включаючи 3/8 частки у спірному майні (1/4 як члена колгоспного двору + 1/8 в порядку спадкування після [PERSON] ). Згідно інформації наданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області від 02 вересня 2021 року за №1124/01-21 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №66238233 від 02 вересня 2021 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. На час смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з померлим на день на час його смерті та 6 місяців після смерті за адресою [ADDRESS] були зареєстровані і проживали: дружина - [PERSON] , 1953 року народження (померла [INFO] ), син - [PERSON] , 1976 року народження (помер [INFO] ), невістка - [PERSON] , 1976 року народження, онук [PERSON] , 1998 року народження, онука - [PERSON] , 2002 року народження, що підтверджується довідкою виданою Миролюбівським старостинським округом 16 березня 2021 року за №162. Таким чином враховуючи вимоги діючого на час смерті [PERSON] , який помер [INFO] , законодавства та те, що станом на день його смерть шлюб із [PERSON] було розірвано, про що зазначено вище, спадщину прийняв син [PERSON] шляхом вступу у володіння та управління майном. Після чого їх частки у спірному домоволодінні становили: 3/8 частки у [PERSON] (1/4 як члена колгоспного двору + 1/8 в порядку спадкування після [PERSON] ), 5/8 частки у [PERSON] (1/4 як члена колгоспного двору + 3/8 в порядку спадкування після [PERSON] ). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 05 грудня 2011 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2019 року у справі №607/7798/19 встановлено, що на підставі заповіту посвідченого секретарем виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 25 січня 2011 року та зареєстрованого в реєстрі за №06, [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було і з чого не складалось і на що вона за законом матиме право, на випадок смерті заповіла онуці [PERSON] . Вищевказаним рішенням суду за [PERSON] визнано право власності на 3/8 частини житлового будинку загальною площею 146,2 кв.м., житловою площею 79,8 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2019 року у справі №607/7798/19 за [PERSON] 12 вересня 2019 року зареєстровано право власності на 3/8 частки житлового будинку загальною площею 146,2 кв.м., житловою площею 79,8 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №181463705 від 18 вересня 2019 року. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 12 серпня 2019 року. Після його смерті за місцем його постійного проживання відкрилась спадщина на все належне йому майно, включаючи 5/8 частки спірного домоволодіння. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №66238215 від 02 вересня 2021 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 15 жовтня 2019 року заведено спадкову справу № 350/2019. Правовідносини спадкування після смерті [INFO] [PERSON] регулюються Цивільним кодексом України, що набрав чинності з 01.01.2004 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1267 ЦК України передбачає рівність розмірів часток у спадщині спадкоємців за законом. Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1269 УК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно довідки виданої Миролюбівським старостинським округом 16 березня 2021 року за №163 померлий [PERSON] , який помер [INFO] на час смерті був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] . Разом з померлим на час його смерті та по теперішній час були зареєстровані і проживали: дружина - [PERSON] , 1976 року народження, син - [PERSON] , 1998 року народження, дочка - [PERSON] , 2002 року народження. 18 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . 22 січня 2021 року укладено договір про поділ спадкового майна посвідчений державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайною І.В. за номером в реєстрі 1-12. Згідно умов договору дружині померлого [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] переходить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , сину померлого [PERSON] переходить земельна ділянка для індивідуального садівництва, площею 0,0800 га, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, дочці померлого [PERSON] переходить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0000 га, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. 19 лютого 2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із спільною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно, згідно договору про поділ спадкового майна. 19 лютого 2021 року [PERSON] державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайною І.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №1/95, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . спадщина на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки для індивідуального садівництва, площею 0,0800 га, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер 6125285100:01:001:1098. 19 лютого 2021 року [PERSON] державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайною І.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №1/96, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . спадщина на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0000 га, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер 6125285100:01:003:0002. Оскільки, спадкоємці першої черги за законом: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , дочка - [PERSON] проживали із спадкодавцем на момент смерті, тому спадщину прийняли, протягом встановленого ст. 1270 ЦК строку не заявили про відмову від прийняття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] (власника 5/8 частки) внаслідок прийняття спадщини спадкоємцями першої черги за законом, зокрема дружиною - [PERSON] , сином - [PERSON] , дочкою - [PERSON] , враховуючи укладений між ними договір про поділ спадкового майна від 22 січня 2021 року у володіння [PERSON] перейшло право власності на 5/8 частки житлового будинку загальною площею 146,2 кв.м, житловою площею 79,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . З метою оформлення спадкових прав позивачка звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. 19 лютого 2021 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайною І.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №362/02-31 відповідно до якої під час розгляду документів поданих позивачем [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку загальною площею 146,2 кв.м, житловою площею 79,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] було встановлено, що відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та не проведена державна реєстрація права власності. Як убачається із довідки №1416 від 24 жовтня 2019 року, довідки № 1688 від 29 грудня 2018 року та довідки № 1689 від 29 грудня 2018 року виданих Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в бюро не проведена. Право власності на будинковолодіння у спадкодавця, як члена колгоспного двору виникло до набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004. Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» державна реєстрація права власності на нерухоме майно регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 і втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 за № 157/6445 (з подальшими змінами). Ця позиція повністю відповідає практиці Верховного Суду України. Так, постановою Верховного Суду України від 15.01.2014 у справі № 6-145цс13 сформована єдина правова позиція по даній категорії справ. Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 №121 обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об`єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 року - дня набрання чинності Інструкції. Виходячи із наведеного, чинне на момент спорудження об`єкта нерухомості та виникнення у спадкодавців права власності на спірне будинковолодіння законодавство не пов`язувало виникнення останнього із державною реєстрацією. Відтак, її відсутність не свідчить про відсутність права власності. А правові засади прийнятя в експлуатацію об`єктів, побудованих до 05.08.1992 року, відсутні. При цьому, документом, що засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, господарських будівель та споруд вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, спадкодавцю - [PERSON] , на момент смерті на праві власності належала 5/8 частки житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Відповідно до вимог статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом задоволення позову та визнання за нею права власності на 5/8 частки житлового будинку загальною площею 146,2 кв.м, житловою площею 79,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved