overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] \~27\~травня 2019\~року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Голубівка Луганської області, причина смерті хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця з гіпертонією. Кадіївський МВ ДРАЦС відмовив у видачі свідоцтва про смерть чоловіка у зв`язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не з`явилася, в заяві на ім`я суду просить справу розглянути за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, в заяві на ім`я суду просить справу розглянути за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до\~\~ч.\~1\~ст.\~317\~цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є дружиною громадянина України [PERSON] , який народився [INFO] в м. Кіровськ Луганської області, який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-8). Відповідно до довідки про причину смерті №114 від 04 квітня 2019 року, виданої «Державною установою «Кіровська центральна міська багатопрофільна лікарня» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 9), [PERSON] помер [INFO] , причина смерті хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця з гіпертонією. Факт смерті [PERSON] в м. Голубівка підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим «Відділом запису актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ЛНР» (а.с. 10), яке видане на тимчасово непідконтрольній українській владі території, фотокарткою з місця поховання. Кадіївський [PERSON] ДРАЦС Головного територіального управління юстиції відмовив заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі документу невстановленого зразка на території, непідконтрольній українській владі (а.с. 11). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно\~ приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] 27 червня 2017 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 13 липня 2013 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №36. Від шлюбу є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім'ї не можливе. Позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 13 липня 2013 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №36. Від шлюбу є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення та збереження сім'ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін Серії [NUMBER] від 13.07.2013р., даними свідоцтва про народження дитини - Серія [NUMBER] від 09.01.2014р. та визнаються сторонами. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] 27 червня 2018 року подала до суду заяву про визнання недієздатним її сина [PERSON], [INFO]. У обгрунутування своєї заяви посилалася на те, що вона здійснює догляд за своїм сином [PERSON], який є інвалідом з дитинства першої групи, він не пристосований до самостійної праці, не може вчиняти жодних правочинів, навіть дрібних побутових, а в останні роки стан його здоровя значно погіршився, через що він не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, у результаті чого потребує постійного нагляду та турботи і тому над ним необхідно встановити опіку, призначивши йому опікуна. Під час розгляду справи по суті заявник [PERSON] та її представник у підтримання заяви посилалися на викладені у ній обставини. Вислухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування у підтримання подання, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Із акта обстеження матеріально-побутових умов проживання, витягу з протоколу № 22-3 засідання Львівської обласної медико-педагогічної комісії та довідки до акта огляду МСЕК відомо, що [PERSON] є сином [PERSON] та членом її сімї і проживає разом із заявником, а також він є інвалідом першої групи з дитинства (а. с. 7, 8, 10). Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Із висновку судово-психіатричної експертизи вбачається, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними та потребує опіки (а. с. 28-29). Статтею 300 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Із подання відомо, що орган опіки та піклування виконавчий комітет Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області вніс до суду подання про призначення [PERSON] опікуном її сина [PERSON] (а. с. 16-17). Призначення [PERSON] опікуном не суперечить інтересам [PERSON], так як вони перебувають у родинних відносинах і [PERSON] має можливість виконувати обовязки опікуна, оскільки має повну цивільну дієздатність та згідна на призначення її опікуном [PERSON] Обставин, які б виключали можливість призначення [PERSON] опікуном її сина [PERSON], не встановлено. Згідно частин 6 та 7 статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за пятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] 27 червня 2018 року предявила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 9 вересня 1989 року. \~ \~ \~ \~У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжність в характерах та ігнорування її як особистості, а також відсутність спільних інтересів і, як виявилося, відсутність почуттів спричиняли постійні сварки та непорозуміння, що згодом привело до розірвання стосунків. Спосіб життя, який веде відповідач для неї не є прийнятним, оскільки він постійно зловживав алкоголем, після чого вчиняв безпідставні скандали і тому вони шлюбні відносини не підтримують близько 20 років. Під час розгляду справи по суті позивач [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзив не подав, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 9 вересня 1989 року (а. с.3). Із заяв по суті та показань позивача [PERSON], допитаної як свідка вбачається, що неповнолітніх дітей у сторін немає, у лютому 2013 року вони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 СК України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] 28.01.2014р. звернулася до суду із позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя мають дочку, [PERSON], [INFO]. Батьком дитини записано [PERSON], відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Дочка проживає з позивачем, вона займається її вихованням та утриманням. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилася,надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їхній сукупності, вважає встановленим наступне. [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Батьком [PERSON], [INFO] записано відповідача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та не оспорюється сторонами. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідач з сім'єю не проживає. Так як відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає, позов слід задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] 28.01.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває в шлюбі з 15.09.1996 року, зареєстрованому Романківецькою сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №19. Шлюб для обох перший. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям сторони проживали до жовтня 2013 року. Сім`я розпалася по тій причині, що вони не знайшли взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, а також втратили почуття поваги та кохання одне до одного. Миритися не бажає, так як кожен з них проживає окремо, вони не піклуються і не утримують один одного, не вирішують спільно сімейні проблеми, тобто їхній шлюб має формальний характер і тільки створює перешкоди в особистому житті, подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, справу просить розглядати без її присутності. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.09.1996 року Романківецькою сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №19. Шлюб для обох перший. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони з жовтня 2013 року припинили спільне проживання, не вбачають можливості примирення та збереження сім'ї. За таких обставин та у відповідності до положень ст.112 СК України, суд приймає визнання відповідачкою позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] 28.01.2014 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що сумісне подружнє життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, у зв'язку з чим сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання надав заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути у свою відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе постановити рішення у справі про задоволення позову. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2006 року, від шлюбу мають доньку- [PERSON], [INFO]. Позивач в заяві категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що примирення неможливе, оскільки сімейно-шлюбні відносини фактично припинені, відновлювати їх вона не має наміру. Відповідач позов визнав, заперечень суду не надав. При таких обставинах суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] 28.01.2014 року звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що сумісне подружнє життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, у зв'язку з чим сторони тривалий час як фактично припинили сімейно-шлюбні відносини та спільне проживання. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття вказуючи, що відповідач, який є батьком дитини, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, в судове засідання не з'явився, будь-яких заяв не надав. Згідно ухвали суду від 20.02.2014 року суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2011 року, від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в заяві вказує, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що примирення неможливе, оскільки сімейно-шлюбні відносини та спільне проживання фактично припинені, відновлювати їх вона не має наміру. Відповідач заперечень проти позову не надав. При таких обставинах суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Крім того, враховуючи відсутність доказів, вказуючих на можливість стягнення аліментів в твердій грошовій сумі згідно ст.184 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, який є батьком дитини, аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, починаючи з дня подачі позову - 28.01.2014 року і до повноліття дитини, але не менш передбаченого законом розміру. Стягнення аліментів суд вважає необхідним допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати стосовно вимоги про стягнення аліментів підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Понесені позивачем судові витрати (судовий збір щодо позову про розірвання шлюбу у розмірі 243,60 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] 28.01.2014 р. подала до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що між нею та відповідачем шлюб був зареєстрований 05.03.2011 року, [INFO] року народилася донька - [PERSON], яка перебуває на повному її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Відповідач здоровий, матеріально досить забезпечений, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання і розвиток дитини, тому вона просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] 28.01.2015 р. звернувся до Московського суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Представник позивача в суді підтримав позовні вимоги та вказав в обґрунтування наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають дитину [PERSON], 2003 р.н. Під час шлюбу подружжям придбана квартира [ADDRESS]. [INFO] р. [PERSON] померла; після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. Спадкоємцями у рівних частках є позивач (чоловік), неповнолітній [PERSON] (син померлої) та батьки (відповідачі по справі). Позивач своєчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини, але, отримати свідоцтво про право на спадщину на своє ім.*я та ім.*я сина не зміг, оскільки, у нього відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. Тому, просить суд визнати право власності в порядку спадкування за позивачем та його сином по ? частини на зазначену квартиру, за кожним. Відповідачі позовні вимоги визнали та вказали, що позивач та неповнолітній [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON], тому, мають право на ? частину спадкового майна (квартири). Представник 3 особи в суді проти позову не заперечував та просив справу розглянути у відповідності зі законодавством України. Вислухавши сторони, вивчивши надані письмові докази, суд приходить до наступного. 03.08.2001 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб; від шлюбу мають сина [PERSON], 2003 р.н., що підтверджується свідоцтвами про одруження та про народження дитини. 23.05.2006 р. на ім.*я [PERSON] придбана двокімнатна квартира [ADDRESS], що впливає з договору купівлі- продажу та витягу з Державного реєстру прав власності, які містяться в матеріалах справи. [INFO] р. [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді: квартири [ADDRESS] та автомобіля «TOYOTA AURIS», номер державній реєстрації [NUMBER]. Спадкоємцями першої черги, на підставі положень ст. 1261 ЦК України є дитина померлої, її чоловік та батьки (тобто, сторони по справі). Всі спадкоємці у встановлений термін звернулись до нотаріусу у встановленому порядку зі заявами про прийняття спадщини. Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса ХМНО, на спадкове майно булі видані свідоцтва про право на спадщину: [PERSON], [PERSON] на ? (кожному) квартири [ADDRESS] та на ? частини автомобіля (кожному), [PERSON],[PERSON] - на ? частину автомобіля (кожному). Отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно позивач та його неповнолітній син не змогли у зв*язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру. З урахуванням викладеного, суд має правові підставі для задоволення позову та визнання за [PERSON], [PERSON] права власності на ? частину спадкового майна (квартири) в порядку спадкування за законом за кожним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] 28.01.2015 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду й до досягнення дитиною 18 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 25.12.2010 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач не працює, має нерегулярний мінливий дохід, тому позивач просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved