Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивачі позов підтримали та просили його задовольнити, не заперечували проти заочного вирішення справи. Таких заперечень також не мала представник органу опіки та піклування. У судове засідання відповідачі не зявилися, були повідомлені належним чином, останні надали до суду письмові заперечення на позов, однак заяв щодо участі у судовому засіданні не надали. З огляду на вказане, за відсутністю заперечень позивачів, суд на підставі ст.224 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали аналогічні показання, відповідно до яких зазначили, що з 06.07.2011 року [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] (зараз [PERSON]) К.О., який було розірвано рішенням Краматорського міського суду від 02.04.2013 року. Від шлюбу останні мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка залишилася на вихованні матері. Позивачі (родичі по лінії батька) доводяться дитині [PERSON] [PERSON] - бабою, [PERSON] та [PERSON] - прабабою та прадідом. З моменту припинення сімейних відносин у лютому 2012 року та подальшого розірвання шлюбу відповідачка [PERSON] постійно чинить перешкоди батькові дитини [PERSON] та їм у спілкуванні з онукою та прийнятті участі в її вихованні. [PERSON] був змушений звернутися з позовом до суду та отримав рішення Краматорського міського суду від 23.07.2012 року, яким були визначені способи його участі у вихованні дитини та побаченні з нею. Однак виконувати вказане рішення суду відповідачка [PERSON] відмовляється. У 2014 році остання без згоди батька дитини переїхала з донькою Ніколь до м.Харкова, де через деякий час уклала шлюб з відповідачем [PERSON] На теперішній час [PERSON] з донькою, хоча й зареєстровані у [INFO], фактично проживають у [INFO], у будинку що належить відповідачу [PERSON] Після переїзду відповідачки [PERSON] з дитиною до м.Харкова позивачка [PERSON] мала можливість повноцінно поспілкуватися з онукою лише один раз, коли приїхала на її день народження 09.10.2015 року, подарувала подарунки, придбала необхідний одяг, повела онуку до центру розваг. Позивачі [PERSON] та [PERSON] взагалі позбавлені можливості бачитися з правнучкою, оскільки відповідачка [PERSON] повністю ігнорує необхідність такого спілкування. Позивачка [PERSON] заздалегідь у телефонному режимі погоджувала свій приїзд до м.Харкова та побачення з онукою, однак по приїзду відповідачка [PERSON] під різними приводами відмовляла у зустрічі, побаченні з дитиною, на телефонні дзвінки не відповідала, двері не відчиняла. Наприклад, 09.09.2016 року не надав позивачам такої можливості відповідач [PERSON], який у подвіря не пустив, почав погрожувати фізичною розправою. У звязку з чим вони були змушені викликати поліцію та подати відповідні заяви. 09.10.2016 року позивачка [PERSON] приїхала до м.Харкова, щоб привітати онуку з днем народження, однак відповідач [PERSON] не пустив її до будинку, заявивши, що він та його дружина [PERSON] не бажають бачити її біля Ніколь, їм не потрібні їхні подарунки, увага чи піклування, виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою із застосуванням зброї. З приводу чого [PERSON] була змушена знову викликати поліцію та подати відповідну заяву. Крім того, за захистом порушених прав [PERSON] 06.11.2016 року подала заяву до ССД Червонозаводського району м.Харкова. Однак ці звернення результатів не дали, оскільки відповідачі продовжують чинити перешкоди спілкуванню позивачів з дитиною, приймати участь в її вихованні. Позивачі вважають себе такими, що б могли зробити значний позитивний внесок у розвиток та виховання Ніколь. Так, [PERSON] має вищу освіту за спеціальністю «Товарознавство та комерційна діяльність», працевлаштована, за місцем роботи характеризується як компетентний та висококваліфікований працівник. [PERSON] та [PERSON] мають вищу педагогічну освіту. [PERSON] на протязі тривалого часу працювала майстром в ВПТТКУ №42, зараз на пенсії. [PERSON] працює заступником директора ВПТТКУ №42. Позивачі зазначають, що звертаючись з даним позовом, вони н мають на меті псувати відносини між матірю та донькою, якимсь чином настроювати дитину проти її матері. Навпаки бажають, щоб Ніколь з повагою ставилася до своїх батьків, а також й до інших родичів баби, прабаби та прадіда. Свій позов обґрунтовують положеннями ст.257 СК України. Щодо своїм умов проживання повідомили, що мають добре облаштоване житло, де мається місце для тимчасового перебування онуки, її відпочинку та розвитку. З огляду на вік Ніколь, [INFO], та складні стосунки з матірю [PERSON] бажають проводити час з дитиною без присутності матері. На підставі наведеного позивачі просять суд постановити рішення, яким зобовязати відповідачів [PERSON] не чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні з онукою (правнучкою) [PERSON], [INFO], надавши можливість спілкування з дитиною наступним чином: 1). без присутності [PERSON] та [PERSON] за домашньою адресою баби [PERSON]: м.Краматорськ, вул..Ювілейна, 18-43, з відвідуванням місць дитячих розваг та відпочинку 2 рази на місяць з ранку суботи з ночівлею до вечора неділі, із зобовязанням відповідачки [PERSON] привозити дитину з м.Харкова до м.Краматорська; 2). 1 раз на місяць за фактичним місцем проживання дитини з можливістю відвідування місць дитячих розваг та відпочинку; 3). у дошкільних та шкільних учбових закладах із зобовязанням відповідачки [PERSON] сповістити про місце знаходження вказаних закладів; 4). спільний відпочинок з дитиною з метою її оздоровлення впродовж 1-го тижня літом без присутності [PERSON]; 5). засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування з дитиною; 6). щорічно 3 січня та 10 жовтня за адресою баби [PERSON]: м.Краматорськ, вул.Ювілейна, 18-43 без присутності матері та вітчима [PERSON], а також у інші святкові дні для привітання дитини за попередньою домовленістю з відповідачами. Згідно письмовим запереченням відповідачів [PERSON] від 25.06.2017 року, останні позов визнали частково та зазначили, що [PERSON] та [PERSON] (зараз [PERSON]) К.О. перебували у шлюбі та вели спільне господарство до початку 2012 року. 02.04.2013 року шлюб було розірвано. В даний час [PERSON] має іншу сімю з чоловіком [PERSON], в якій виховується донька від першого шлюбу [PERSON], 09.10.2011 року. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23.07.2012 року батькові дитини [PERSON] був встановлений час для спілкування з дитиною, а саме: у суботу та неділю з 14-00 години до 17-00 години за місцем проживання дитини. Однак останній будь-яких дій для налагодження відносин з донькою не вживав, приїздив лише один раз за фактичним місцем проживання Ніколь (м.Харків, вул.Редіна, 73) у 22-30 годині з метою привітання дитини з днем народження. Оскільки донька вже відпочивала, то в інтересах дитини побачення надано не було. Будь-яких інших навідувань батько у встановлений судом час не вчиняв. З 2014 року [PERSON] з донькою та другим чоловіком проживає у м.Харкові за вищевказаною адресою. Стосунки з позивачами не склалися, оскільки останні звинувачують у незаконному переїзді без згоди батька дитини, не поважають їх нову сімю, не погоджуються на пропозицію бачитися з дитиною 1 раз на місяць у вихідні в присутності матері [PERSON] та бажають привозити дитину до м.Краматорська. Відповідачі вважають, що з огляду на вік дитини, той факт, що це дівчинка, яка потребує особливої гігієни та догляду, майже не знайома з позивачами, вони не можуть відпустити дитину до фактично «чужої родини». На думку відповідачів, цьому заважає також той факт, що позивачі не знають вподобань дитини, перенесених нею хвороб, можливих реакцій організму на певні продукти тощо. Позовні вимоги позивачів вважають лише їх особистими амбіціями та обґрунтовують положеннями ст.155 СК України. Відповідачі зазначають, що Ніколь в їх родині отримує нормальний достойний досвід, виховується в любові та повазі до її особистості, проживаючі у м.Харкові відвідує дитячий садок. Разом з тим відповідачі згодні з позовом частково та просять суд встановити порядок зустрічей позивачів з [PERSON] Ніколь, [INFO] у суботу або неділю з 11-00 години до 17-00 години в присутності матері [PERSON] у м.Харкові, тобто за фактичною адресою дитини. В задоволенні інших позовних вимог відповідачі просять відмовити, враховуючи вік та інтереси дитини. Суд, вислухавши позивачів, дослідивши письмові заперечення відповідачів, надані докази ксерокопії паспортів позивачів, з яких вбачаються дані про їх особи, місце проживання у [INFO] (а.с.5-11), ксерокопію паспорту відповідачки [PERSON], з якої зокрема вбачається факт реєстрації нею другого шлюбу 09.09.2014 року з [PERSON] (а.с.53), копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], матірю якої є відповідачка [PERSON] (раніше [PERSON]О.) (а.с.12), копію свідоцтв про народження, укладення шлюбу та смерть, якими підтверджується родинний звязок між позивачами та неповнолітньою [PERSON], яка доводиться позивачам онукою (правнучкою) (а.с.13-16), копію рішення Краматорського міського суду від 02.04.2013 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], яке набрало законної сили 16.04.2013 року (а.с.17), копію рішення Краматорського міського суду від 23.07.2012 року про зобовязання [PERSON] (зараз [PERSON]) К.О. усунути перешкоди у здійснення права [PERSON] щодо виховання та спілкування з донькою [PERSON] та встановлення певних способів побачень (а.с.18), копії листувань позивачів з ССД Червонозаводського району УСДД ДТСП Харківської міської ради та Червонозаводським відділенням Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області з приводу порушення відповідачами їх права приймати участь у вихованні онуки (правнучки) (а.с.19-31), довідку КП «СЄЗ» та довідку відділу формування та ведення реєстру територіальної громади м.Краматорська, якими підтверджується реєстрація місця проживання відповідачки [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] у м.Краматорську Донецької області по вул.Квітуча, 4-8, (а.с.32, 51), копії документів про освіту (дипломів) позивачки [PERSON] (а.с.33), позитивну характеристику на позивачку [PERSON] з місця роботи (а.с.35), копію нотаріального договору дарування від 12.11.2013 року, згідно якому позивачка [PERSON] є власницею двокімнатної квартири по вул.Ювілейна, 18-43 у м.Краматорську (а.с.36), фототаблицю із зображеннями [PERSON] з онукою [PERSON], у дитячому садку, подарунків від позивачів тощо (а.с.37-45), акти ССД Краматорської міськради від 29.06.2017 року обстеження житлово-побутових умов позивачів, які визнані добрими та такими, що відповідають вимогами для перебування та розвитку дитини, висновок органу опіки та піклування від 30.06.2017 року №01-29/3420, яким рекомендовано певні варіанти способу участі бабки та прабабки і прадіда у спілкуванні та вихованні онуки (правнучки), а саме: шляхом відвідування місць дитячих розваг та відпочинку, відвідування місця проживання бабусі, прадіда та прабабусі, тощо, використовуючи час спілкування для розвитку її особистості, реалізацію її прав на фізичний, духовний, інтелектуальний розвиток 2 раз на квартал в суботу з 10-00 години до неділі 16-00 години за місцем проживання баби, прадіда та прабабусі, 1 раз на місяць у робочій день з 16-00 години до 18-00 години за місцем проживання дитини, 1 тиждень під час літнього оздоровлення за місцем проживання баби, прадіда та прабабусі, погоджуючи з [PERSON] час спілкування з онукою з урахуванням режиму дитини, стану її здоровя, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно ст.258 ч.1 СК України баба і дід мають право на самозахист внуків. Згідно ст.260 СК України якщо мачуха, вітчим проживають однією сімєю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Згідно ст.262 ч.1 СК України сестра, брат, мачуха, відчим мають право на самозахист своїх малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних братів, сестер, пасинка, падчерки. Згідно ст.263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 цього Кодексу. Згідно ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між подружжям [PERSON] (зараз [PERSON]) К.О. та [PERSON] донька останніх [PERSON], [INFO], залишилася на вихованні своєї матері відповідачки [PERSON] Остання з дитиною зареєстровані у [INFO], однак фактично проживають з чоловіком від другого шлюбу [PERSON] у м.Харкові, тобто окремо від позивачів баби [PERSON], прадіда [PERSON], прабабки [PERSON], яки зареєстровані та проживають у [INFO]. Між сторонами по справі мається спір з приводу реалізації бабою, прадідом, прабабою свого права на спілкуватися зі своєю онукою (правнучкою) та участі в її вихованні, оскільки від початку 2012 року відповідачка [PERSON], а пізніше й відповідач [PERSON], обмежують позивачів в цих правах. У судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що позивачі відчувають велике бажання бачитися, спілкуватися та приймати участь у вихованні онуки (правнучки) Ніколь, вживали для цього заходів шляхом побачень, передачі подарунків, однак відповідачі [PERSON] створюють перешкоди в цьому, для подолання яких позивачі зверталися до служби у справах дітей, правоохоронних органів та остаточно з даним позовом до суду. З огляду на доводи позивачів та письмові заперечення відповідачів очевидним є те, що стосунки між сторонами мають певне напруження, що, на думку суду, в більшій мірі викликано створенням [PERSON] сімї у другому шлюбі, у звязку з чим остання не відчуває потреби у тісних контактах з родичами колишнього чоловіка; переїздом до іншого міста, що створило велику територіальну відстань між позивачами та онукою (правнучкою), призвело до певних складнощів для їх спілкування. Суд не може узяти до уваги доводи відповідачів, які посилаються на те, що позивачі не достатньо обізнані з вподобаннями дитини, станом здоровя тощо, та є фактично «чужою родиною», оскільки ще суперечить факту родинного звязку між ними та всіма намаганнями позивачів досягнути реалізації своїх прав відносно онуки (правнучки). Суд враховує малолітній вік Ніколь, за яким остання не досягла 10-річчя, з якого за СК України судом враховуються її пояснення при розгляді певних питань, які регулюються сімейним законодавством, зокрема визначенні місця мешкання дітей, позбавлення осіб батьківських прав тощо. Однак на даний час Ніколь виповнилося пять з половиною років, дитина здорова, розвивається нормально, відомостей про якість обмеження (медичні, фізичні, психологічні, психіатричні) не має, у звязку з чим відсутні перешкоди тому, щоб дитина спілкувалася з позивачами без присутності матері (вітчима). З огляну на вказане, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, усунути бабі [PERSON], прабабі [PERSON], прадіду [PERSON], які мешкають окремо, перешкоди у спілкуванні та вихованні онучки (правнучки) та встановити способи їх участі у житті останньої шляхом: 1) спільного проведення часу (відвідування місць дитячих розваг та відпочинку, відвідування місця проживання бабусі, прадіда та прабабусі) один раз на квартал з 12-00 годин суботи до 16-00 годин неділі за місцем проживання позивачів, Для чого, з метою найбільш комфортного пересування дитини з м.Харкова до м.Краматорська та назад, зведення до мінімуму ризику ДТП, суд вирішив зменшити кількість таких поїздок з двох на місяць, як просили позивачі, до одного разу на квартал, а також зобовязати позивачів використовувати для таких поїздок з дитиною власний автомобіль, замість пересування громадським транспортом. Суд вважає безпідставними вимоги позивачів про те, щоб саме матір [PERSON] привозила до них дитину з м.Харкова. Суд вважає, що саме позивачі виявили бажання та повинні його реалізовувати, тобто приїжджати до м.Харкова за дитиною та повертати її назад у обумовлений вище час. 2) спільного проведення часу за місцем проживання дитини (відвідування місць дитячих розваг та відпочинку) один раз на тиждень в любий з днів з понеділка по пятницю з 16-00 годин до 18-00 годин, При цьому суд враховує перебування дитини у дитячому садку орієнтовно до 16-00 годин, після чого позивачі можуть забрати дитину із садка та гуляти з нею, повернувши додому о 18-00 годині, щоб залишився час для вечері та підготування до сну. Суд вважає необґрунтованими вимоги позивачі щодо надання їм можливості спілкуватися з дитиною у дошкільних та шкільних навчальних закладах, оскільки це може заважати виховному та навчальному процесу, встановленому у вказаних закладах, порушувати встановлений розпорядок дня. 3) щорічного спільного відпочинку та оздоровлення протягом одного тижня із трьох літніх місяців (червень, липень, серпень) за місцем проживання позивачів, на дачі позивачів по вул.Приозерна, 9 у м.Краматорську, на турбазах, санаторіях, будинках відпочинку, приватному секторі на території України, 4) телефонного, поштового, електронного чи іншого звязку, що не передбачає безпосереднього фізичного контакту з дитиною, 5) спільного проведення часу (відвідування місць дитячих розваг та відпочинку) щорічно 03 січня з 10-00 годин до 16-00 годин за місцем проживання дитини з метою новорічного привітання, З огляду на пору року та ризик плохих доріг суд вважає не виваженими вимоги позивачів, щоб у вказаний час вони могли забирати дитини до себе до м.Краматорська, та вважає, що позивачі у власний спосіб можуть приїздити до м.Харкова та проводити вищевказаний час із онукою (правнучкою). 6) спільного проведення часу (відвідування місць дитячих розваг та відпочинку) щорічно 10 жовтня з 16-00 годин до 18-00 годин за місцем проживання дитини з метою привітання із днем народження. З огляду на день народження Ніколь 09 жовтня, право святкування у який позивачі залишають за відповідачами, позивачі, на думку суду, обґрунтовано розраховують на проведення часу із онукою (правнучкою) наступного дня, проїздивши до неї до м.Харкова. Визначені судом способи участі у вихованні дитини можуть бути з часом переглянуті після її дорослішання, за згодою сторін чи за зміною обставин, що мають суттєве значення.

Outcome: partial