Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] (далі Заявник) звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить визнати її мати, [PERSON], недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши її опікуном, оскільки [PERSON] з 1981 року перебуває на обліку у Криворізькому психоневрологічному диспансері з діагнозом: шизофренія параноїдної форми. Із-за своєї хвороби вона не розуміє значення своїх дій та нездатна керувати ними, у зв'язку з чим потребує опіки. У судовому засіданні Заявник підтримала заяву, просила суд визнати [PERSON] - недієздатною, оскільки та тривалий час страждає на психічне захворювання, внаслідок чого не розуміє, що робить, не усвідомлює значення своїх дій та не здатна ними керувати. Просить призначити її опікуном над матір'ю, оскільки це необхідне для поміщення її ([PERSON]) до інтернату психічнохворих. З 2009 року Заявник проживає у Швейцарській конфедерації, має там постійне місце проживання та роботи. Відвідує України чотири рази на рік. Під час розгляду справи представник Заявника [PERSON] наполягав на задоволенні вимог. Представник зацікавленої особи, органу опіки та піклування виконкому Центрально-Міського районної у місті ради, Бадалович Т.П. не заперечувала проти задоволення судом заяви, та вважала за можливе призначити заявника опікуном [PERSON] у разі визнання її судом недієздатною. Заслухавши пояснення заявника, представників заявника та зацікавленої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви - відмовити, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як убачається з Акту огляду МСЕК [PERSON], [INFO], з 2002 року є інвалідом 2 групи з психічного захворювання, шизофренія параноїдної форми, безстроково (а.с.12). Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи №17 від 28.01.2014 року підтверджено встановлений лікувальним закладом діагноз захворювання [PERSON], яка виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу, - шизофренія параноїдної форми з безперервним типом течії (F20.0, згідно МКБ-10), за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Отже, тяжкість психічного захворювання [PERSON], ступінь розпаду особистості з точки зору інтелектуального та вольового моментів психічної діяльності, підтверджує юридичний критерій недієздатності останньої. Однак, правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, у розумінні ч.1 ст.41 ЦК України, полягають у встановленні опіки над недієздатною особою, тобто зміну правового статусу особи, яка визнається недієздатною, та покладення певних обов'язків на опікуна щодо забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Опікун… призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна… (ч.3 ст.63 ЦК України). Опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (ч.1 ст.67 ЦК України). Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як убачається з подання виконкому Центрально-Міської у місті ради, як органу опіки та піклування, опікунська рада вважає за можливе призначити Заявника опікуном [PERSON], у разі визнання її недієздатною, за умови їх спільного проживання за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, під час розгляду справи встановлено, що Заявник [PERSON] на протязі тривалого часу постійно проживає за межами України, на території іноземної держави, має родину, постійно місце роботи, наміру переїхати на постійне місце проживання до України, та проживати спільно з матір'ю не виявила. Частина 2 статті 64 ЦК України визначає коло осіб, які не можуть бути опікунами, зокрема, …поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки. Як встановлено у судовому засіданні необхідність у визнанні [PERSON] - недієздатною, та призначенні Заявника опікуном над [PERSON], полягає не у тому, щоб дбати про підопічну, створювати їй необхідні побутові умови та забезпечити доглядом, а необхідністю влаштувати до інтернату психічно хворих з по життєвим знаходженням там. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на безпідставність вимог Заявника, що має наслідком відмову у задоволенні заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed