Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] в січні 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовна заява мотивована тим, що 29.07.2013 року за договором дарування [PERSON] набула у власність 47/100 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7126905 від 29.07.2013 року. Власником другої частини даного житлового будинку є [PERSON] Приблизно в 2001 році за згодою бувшого власника житлового будинку - матері [PERSON] [PERSON], у будинку був зареєстрований [PERSON] В 2007 році [PERSON] сумісно із своїми батьками виїхав з житлового будинку і по даний час не проживає за адресою: [ADDRESS], особистих речей у будинку не зберігає. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 15.12.2016 року департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради [PERSON], [INFO] рахується зареєстрованим за вищевказаною адресою. Реєстрація [PERSON] у будинку створює перешкоди у реалізації [PERSON] права власності на нерухоме майно, а також призводить до сплати надмірних витрат за комунальні послуги. З підстав, зазначених вище, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Представник Департаменту адміністравних послуг в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Представник [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся судом у встановленому законом порядку, про причину своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2007 року. Дослідивши матеріали цивільної справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.07.2013 року за договором дарування [PERSON] набула у власність 47/100 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7126905 від 29.07.2013 року. Власником другої частини даного житлового будинку є [PERSON] Приблизно в 2001 році за згодою бувшого власника житлового будинку - матері [PERSON] [PERSON], у будинку був зареєстрований [PERSON] В 2007 році [PERSON] сумісно із своїми батьками виїхав з житлового будинку і по даний час не проживає за адресою: [ADDRESS], особистих речей у будинку не зберігає. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 15.12.2016 року департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради [PERSON], [INFO] рахується зареєстрованим за вищевказаною адресою. Відповідно до довідки від 01.12.2016 року № 1821 на підставі свідчень сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не зареєстрований і не проживає. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є приміщення у відповідному населеному пункті, де фізична особа проживає постійно, переважно чи тимчасово. За місцем проживання проводиться реєстрація громадян, що є підставою для припущення про проживання особи в зазначеному будинку, квартирі. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. На переконання суду до виниклих між сторонами правовідносин слід застосовувати за аналогією закону положення ч. 2 ст. 405 ЦК України, оскільки [PERSON] не є членом сім'ї [PERSON] Відповідно до ст.ст. 319, 383, 405 ЦК України право користування житлом мають власники цього житла, члени сім'ї власника, інші особи на підставі договору з власником житла. Реєстрація відповідача в належному позивачу на праві власності житлі може призвести до обмеження прав власника у здійсненні свого права на розпорядження майном, можливих додаткових нарахувань за комунальну послуги, залежно від кількості зареєстрованих осіб, неможливості отримати субсидію. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути будь-які, перелічені у ч. 2 ст. 16 ЦК України, а також суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відповідача у будинку за адресою: [ADDRESS] понад один рік, а також те, що останній не оплачує комунальні послуги, які нараховуються на нього, як на особу, який зареєстрований в даній квартирі, не несе інших витрат по утриманню квартири, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним вище жилим приміщенням, підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved