Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на його користь 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому в результаті нещасного випадку на виробництві. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах до 11.08.2017 на посаді гірника очисного забою підземним 4 розряду с повним робочим днем в шахті. 13.04.2017 позивач під час виконання своїх трудових обовязків отримав важку множену травму лівої кисті: відкриті уламкові переломи верхньої третини основної фаланги 3 пальця, середньої третини 5 пясної кістки, внутрішньосуглобовий краєвий уламковий перелом основи основної фаланги 4 пальця лівої кисті з вивихом 4 пальця. Розчавлення м'яких тканин лівої кисті, пошкодження загальнопальцевих та міжпальцевих судинно-нервових пучків. Згідно з довідкою МСЕК серії АБ №0046902 від 20.07.2017 позивачу після первинного огляду встановлено третю групу інвалідності та 40% втрати працездатності безстроково, встановлено потребу у додаткових видах допомоги, а саме, медикаментозне лікування. У звязку з втратою частини кінцівки у позивача виникли важкі переживання і психічні зміни, почуття цілості організму, одна тільки думка, що оточуючі зосереджують свою увагу на відсутність його кінцівки, бентежить позивача і не дає спокою. Позивач постійно проходить курс лікування для того, щоб якимось чином підтримати свій стан здоров'я, на теперішній час йому не під силу ніякі навантаження, він постійно відчуває сильний біль. Через погіршення стану здоровя у звязку з отриманою травмою позивач був змушений звільнитися з роботи, проте мав намір працювати і надалі, бо його вік дозволяє ще працювати. Позивач вважає, що саме діями відповідача йому спричинені моральні страждання, пов'язані з отриманою травмою, яка є прямим наслідком небезпечних умов праці на підприємстві відповідача. Позивач та його представник у судове засідання не зявились. Позивач в позовній заяві, представник позивача в заяві просять справу розглянути без їх участі, на позовних вимогах наполягають. Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, свого представника до суду не направив, надав суду відзив на позовну заяву, за змістом якого просить суд стягнути з відповідача суму моральної шкоди в розмірі 12\~000 грн., в іншій частині вимог відмовити, справу розглянути за відсутності представника відповідача. Мотиви незгоди зводяться до того, що позивачем під час виконання своїх професійних обовязків були порушені нормативні акти з охорони праці та Закон України «Про охорону праці», про що зазначено в акті про нещасний випадок на виробництві, а згідно з постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №14 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено. На думку відповідача, позивач не надав обґрунтований розрахунок моральної шкоди, не представив медичні документи, які б підтверджували перенесення позивачем стресових, агресивних і інших негативних проявів стану його здоровя. Відсутність звернень позивача до лікаря-психіатра говорить про те, що психічний стан його здоровя не має відхилень від норми і не потребує психічної корекції лікаря. Відповідач вважає, що буде справедливим стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 300 грн. за кожний відсоток втрати працездатності, тобто всього 12 000 грн. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Покровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про день, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, правом участі в судове засідання не скористалась, свого представника до суду не направила, надала суду пояснення, за змістом яких просить розглянути справу без участі представника та винести рішення на розсуд суду. Вивчивши доводи позову та відзиву на нього, дослідивши надані по справі докази, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд при винесені рішення виходить з наступних підстав та мотивів. Відповідно до трудової книжки АХ №772763 позивач з 01.07.2003 працював на підприємстві відповідача ВАТ «ВК «[PERSON] №1» (на теперішній час - ПАТ «Шахтоуправління «Покровське») спочатку учнем, з 27.07.2016 гірником очисного вибою підземним 4 розряду с повним робочим днем в шахті. Наказом від 11.08.2017 позивач з 31.07.2017 звільнений з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на підставі п.2 ст.40 КЗпП України у звязку з невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я. За змістом Акту №23 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затвердженого директором ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» 13.04.2017, та Акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався 08.04.2017 о 17.20 годині, затвердженого 13.04.2017 директором ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», 08.04.2017 о 12 годині 05 хвилин у 2 зміну помічник начальника дільниці №5 [PERSON] видав наряд ланці гірників очисного вибою у складі: [PERSON] (старший робітник), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на кріплення верхнього сполучення і виїмки верхньої ниші у 10 південній лаві блоку №10. Наряд був виданий під особистий підпис робітників у книзі нарядів дільниці №5 наряд-путівці гірничого майстра дільниці №5 [PERSON] з попереднім проведенням інструктажу з питань охорони праці по професії. Контроль за безпечним виконанням робіт у зміні було покладено на гірничого майстра дільниці №5 [PERSON] та помічника начальника дільниці №5 [PERSON] О 13 годині 10 хвилин робітники дільниці №5 спустилися в шахту і направились до місця виконання змінного завдання - 10 південна лава блоку №10, куди прибули о 14 годині 00 хвилин і приступили до виконання змінного завдання. О 17 годині 00 хвилин після вирубки комбайном JO.Y4LS-20 на верхньому сполученні 10 південної лави блоку №10 [PERSON], [PERSON] і [PERSON] приступили до виконання робіт по заведенню профілю СВП L - 4м, по падінню пласта на секцію МКЮ №199, в цей час [PERSON] знаходився в районі верхнього приводу лавного конвеєра SZK260/852 біля погруддя вибою і підтримував профіль, ліва кисть [PERSON] знаходилася на профілі СВП. В цей момент о 17 годині 20 хвилин з безпосередньої покрівлі пласта, яка представлена породами алевроліту, відшарувався фрагмент породи 0,4х0,3х0,5 м і впав [PERSON] на ліву кисть. Робітники надали потерпілому першу допомогу, гірничий майстер [PERSON], який перебував на штреку в районі вікна лави і контролював кріплення верхнього сполучення, повідомив про нещасний випадок гірничого диспетчера, після чого ГОВ [PERSON] супроводив [PERSON] в підземний медпункт горизонту 815м, де йому була надана перша медична допомога. [PERSON] виїхав на поверхню шахти і був доставлений до травматологічного відділення Мирноградської ЦРЛ. Причиною нещасного випадку є: - невиконання вимог інструкцій з охорони праці: перед початком кріплення сполучення 10 південної лави блоку №10 з 9 південним конвеєрним штреком блоку №10 виконавці робіт не привели своє робоче місце в безпечний стан; - невиконання посадових обов'язків: відсутність належного контролю за безпечним виконанням робіт на даній дільниці з боку ІТП дільниці №5 у 2 зміну. Діагноз згідно з листком непрацездатності або довідкою лікувально-профілактичного закладу: - важка множена травма лівої кисті: відкриті уламкові переломи верхньої третини основної фаланги 3 пальця, середньої третини 5 пясної кістки, внутрішньосуглобовий краєвий уламковий перелом основи основної фаланги 4 пальця лівої кисті з вивихом 4 пальця. Розтрощення м'яких тканин лівої кисті, пошкодження загальнопальцевих та міжпальцевих судинно-нервових пучків (а.с.8-13). Зазначений діагноз підтверджений епікризом історії хвороби №3079/347 від 15.05.2017 (а.с.14). За змістом висновку МСЕК серії АБ №0046902 від 20.07.2017 позивачу за результатами первинного огляду встановлено третя група інвалідності та 40% втрати працездатності безстроково, встановлена потреба у додаткових видах допомоги, а саме медикаментозне лікування (а.с.16). За довідкою до акта огляду МСЕК від 20.07.2017 позивачу протипоказана важка фізична праця, праця у підземних умовах та праця з механізмами, що рухаються, позивач може працювати сторожем, вахтером, слюсарем робота; причина інвалідності трудове каліцтво (а.с.17). Постановами Покровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 23.08.2017 позивачу на підставі висновку МСЕК від 20.07.2017 серії АБ № 0046902 призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 9\~160,96 грн. та щомісячну грошову виплату в розмірі 7608,90 грн. (а.с.38, 39). Розвязуючи спір, суд зазначає, що за приписами ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. За змістом ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, зокрема: - забезпечує усунення причин, що призводять до професійних захворювань; - впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки; - здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці тощо. На підставі наведеного можливо констатувати, що обов'язок належної організації охорони праці на підприємстві та забезпечення контролю за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці покладений законодавцем на роботодавця, який несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Основним видом діяльності відповідача є добування кам'яного вугілля, що є небезпечним та шкідливим. Факт наявності у позивача трудового каліцтва, отриманого на підприємстві відповідача внаслідок нещасного випадку, повязаного з виробництвом, який підтверджується наведеними вище письмовими доказами, свідчить, що дії відповідача не відповідали нормам охорони праці, він не забезпечив функціонування системи управління охороною праці на належному рівні, тобто наявна протиправність дій останнього. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За змістом розяснень Пленуму Верховного Суду України, наведених в п.13 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Факт отримання позивачем трудового каліцтва через нещасний випадок, повязаний з виробництвом, внаслідок чого його професійна працездатність втрачена на 40% безстроково, потреба у медикаментозному лікуванні, встановлення позивачу 3 групи інвалідності безстроково, неможливість продовжити відповідну трудову діяльність та обмеженість у виборі роботи через отриману травму апріорі свідчить про перенесення позивачем моральних страждань, втрати нормального життєвого укладу, притаманного віку позивача, необхідність прикладати додаткових зусиль для організації свого життя, а отже, вказує на спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди. При цьому суд зазначає, що відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-рп/2004 від 27 січня 2004 року за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №3, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Відповідно до наслідків, що наступили, які підтверджуються медичними документами, наявність у позивача 40 % втрати професійної працездатності, встановлення позивачу третьої групи інвалідності безстроково, глибину фізичних та моральних страждань позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає одноразовому стягненню з відповідача, дорівнює 25\~000 грн. Відтак позов підлягає частковому задоволенню. Також суд зазначає, що згідно з пп.164.2.14 п.164.2 ст.164 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю. Отже, стягнута за рішенням суду моральна шкода в зв'язку із ушкодженням здоров'я не є об'єктом оподаткування доходу платника податку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352,40 грн., тобто пропорційно розміру задоволених вимог (50% від 704,80 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial