Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON], в особі представника заявника - [PERSON], звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання, а саме: її, [PERSON], [INFO], зі спадкодавцем, її батьком, [PERSON], [INFO], який помер [INFO], в період часу з 1978 року до дня його смерті, [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини після смерті батька заявника. Заявник, [PERSON], та представник заявника, [PERSON], діюча на підставі довіреності від 20.04.2018 року (а.с.15), в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Заінтересована особа, Шатрищенська сільська рада Ямпільського району Сумської області, в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.28). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. В судовому засіданні було встановлено, що наприкінці 1977 року мати заявника, [PERSON], познайомилась з [PERSON], жили разом. [INFO] від спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилась донька, [PERSON], проте в актовому записі про її народження не було вписано батьком [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з: Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого [PERSON] 20.11.1999 року, земельна ділянка розташована на території Шатрищенської сільської ради Ямпільського району Сумської області, призначення: для ведення товарного сільсьгосподарського виробництва. Спадкоємцем на вказане спадкове майно є донька померлого [PERSON] - [PERSON]. Коли [PERSON] звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини за законом після смерті померлого батька, їй було роз'яснено, що нею не пред'явлені докази про постійне проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, а тому нотаріальна контора відмовила у оформленні спадщини (а.с.14). Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до п.п. 2, 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Також в судовому засіданні було встановлено, що [INFO] в с. Шатрище, Ямпільського району, Сумської області помер [PERSON], на день смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з: земельної частки паю згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; виконкомом Шатрищенської сільської ради від імені померлого заповіт не посвідчувався; спадкодавець проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (довідка-характеристика, видана виконкомом Шатрищенської сільської ради Ямпільського району, Сумської області №02-42/451 від 20.04.2018 року, (а.с.9)). Згідно довідки, виданої виконкомом Шатрищенської сільської ради Ямпільського району, Сумської області №02-42/761 від 04.09.2018 року, (а.с.11) встановлено, що [PERSON] проживала разом з батьком, спадкодавцем, з її народження до смерті батька, [PERSON], [INFO]. Вели спільне домашнє господарство, піклувалася про нього, поховала батька. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6) встановлено, що [PERSON] помер [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть 29.06.2000 року зроблено запис №10. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], її батьками є: [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво заповнено російською мовою). Крім того, згідно наданих в судовому засіданні пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], попереджених про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду, з яких кожен окремо, підтвердили факт того, що дійсно [PERSON] проживала спільно з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; вели спільне господарство. [PERSON] здійснювала догляд за батьком, понесла всі витрати, пов'язані з його похованням. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки дійсно [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю на час відкриття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved