Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

[PERSON] 14 січня 2021 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2021 року заяву було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження. Заявник у своїй заяві посилалася на те, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області № 175/657/16-ц від 25 листопада 2016 року за [PERSON] в порядку спадкування за законом визнано право власності на ј частину житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року залишено без змін. Також постановою Верховного Суду від 20 червня 2018 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року залишено без змін. 11 листопада 2020 року заявник в особі представника [PERSON] звернулася до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із заявою про вчинення реєстраційних дій, а саме реєстрації права власності на ј частину зазначеного будинку. Рішенням державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 55177827 від 17 листопада 2020 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, оскільки заяву про реєстрацію права власності подано на ј частину житлового будинку [ADDRESS] , а у судовому рішенні визначено ј будинку [ADDRESS] , що унеможливлюють вчинення реєстраційних дій. Просила суд встановити факт, що адреса, зазначена в рішенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області: « [ADDRESS] » є ідентичною адресі: « [ADDRESS] ». Представник заявника у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Заінтересована особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання свого представника не направила, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд не повідомила. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області № 175/657/16-ц від 25 листопада 2016 року (а.с. 4-6), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року (а.с. 7-9), за [PERSON] в порядку спадкування за законом визнано право власності на ј частину будинку [ADDRESS] . Постановою Верховного Суду від 10 червня 2018 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року залишено без змін (а.с. 10-15). Рішенням державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 55177827 від 17 листопада 2020 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на ј частину житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до довідки № 877 від 03 грудня 2020 року, виданої виконкомом Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, вул. Восточна та вул. Східна - це назви однієї і тієї ж вулиці у перекладі з російської на українську (а.с. 17). Пуктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до чинного ЦПК України юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. У своїй заяві [PERSON] просить встановити факт ідентичності назви адреси, зазначеної у рішенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2016 року. Факт ідентичності, чи тотожності, розбіжності у написанні адреси у судових рішеннях не підлягає встановленню у судовому порядку. Разом з тим, підставою для відмови у вчиненні реєстраційної дії державним реєстратором зазначено, що заяву про державну реєстрацію подано на будинок [ADDRESS] , а у судовому рішенні зазначена адреса: [ADDRESS] , тобто, заявникові відмовлено через невідповідність адреси, зазначеної у її заяві, адресі, вказаній у рішенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, а не через розбіжність написання назви вулиці чи її переклад з російської на українську мову. Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 205/3565/19 від 30 квітня 2020 року у задоволенні заяви про встановлення факту ідентичності адрес: [ADDRESS] , адресі: [ADDRESS] , зазначеній в рішенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області № 175/657/16-ц від 25 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року, відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/89338991). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є необґрунтованими, безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed