Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] 29.10.2013 р. звернулась до Московського райсуду м. Харкова із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], вказавши в обґрунтування наступне. Вона та [PERSON] з 2006 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, від котрого мають дитину сина [PERSON]. У 2009 році шлюб між ними було розірвано. Протягом останніх 3-х років відповідач життям сина не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з ним та приймати участь у його вихованні, матеріальної допомоги не надає і має велику заборгованість по сплаті аліментів. Син проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Тому, з посилкою на приписи Сімейного Кодексу України просить позбавити батька дитини батьківських прав. Відповідач проти позову заперечував, вказавши, що він виконував свої обов*зки як батька, любить та цінує свого сина і від нього ніколи не відмовлявся; надавав добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини, її лікування. Про звернення виконавчого листа про стягнення з нього аліментів він дізнався на початку 2013 р. і одразу став перераховувати гроші поштою; має постійне місце проживання та роботи. Не заперечував, що останній час не спілкується з сином, але, це викликано іншими, ніж зазначені в позові, підставами: з позивачкою склались недружні стосунки; син проживає в селі, тому, є складнощі в побаченнях з дитиною. Крім того, позивачка живе з іншим чоловіком та її позов викликаний не інтересами дитини, а особистими міркуваннями щодо усиновлення сина цім чоловіком. 3-ї особи до суду не з*явились, про день, час розгляду справи повідомлені належним чином; надали письмову заяву в якої просили справу розглянути за їх відсутності і суд розглянув справу за відсутності цих осіб, на підставі наданих документів. Суд, ввислухавши учасників судового розгляду, прокурора, свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини … Як встановлено судом, [PERSON], [PERSON] з 2006 р. по 2009 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, від котрого мають дитину [PERSON], [INFO] На цей час дитина проживає в с. Мануїлівка, Дергачівського району,Харківської області що підтверджується актом та довідкою селищної ради. Позивачка просила позбавити [PERSON] батьківських прав на підставах, зазначених п.2 частині 1 ст.164 СК України. Свідки з боку позивачки [PERSON](батько позивачки), [PERSON](матір позивачки), [PERSON] (чоловік позивачки) пояснили суду, що неповнолітній [PERSON] проживає з ними в с. Мануїлівка, Дергачівського району, Харківської області; його батько протягом останніх 3-х років не цікавиться життям дитини, його розвитком та здоров*ям, не відвідує школу, не приходить на свята, матеріальної допомоги не надає, внаслідок чого, дитина на батька ображена. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Дергачівської районний адміністрації за №01-11/1549 від 29.11.2013р. позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON] визнано доцільним. Але, суд з цим погодитись не може. По перше. Відповідно до частині 6 ст.19 СК України «суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини». «Жоден доказ не має для суду насамперед встановленого значення» (ст.212 ЦПК України) Як встановлено судом в ході судового розгляду, малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір*ю, її батьками та другим чоловіком позивачки за межами Харкова (в с. Мануїлівка). Порядок участі у вихованні дитини (у тому числі: місце, час та інші обставини, за яких повинно відбуватись зустрічі батька з сином) не встановлений ані добровільно, ані рішенням суду та залежить тільки від бажання членів сім*ї позивачки щодо надання батьку такої можливості. [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно; спиртними напоями не зловживає; працює. З січня 2013 р. відповідач офіційно надає матеріальну допомогу, що підтверджується квитанціями поштових переказів. З фотографій, наданих суду вбачається, що батько ставиться до сина з любов*ю; проводив з ним час та приділяв йому увагу. Дані факти підтвердили в суді свідки з боку відповідача: [PERSON], [PERSON] По друге. Підставами для надання висновку щодо доцільності позбавлення батька батьківських прав Дергачівською районною державною адміністрацією Харківської області послугувало ненадання доказів з боку відповідача про його участь у вихованні та утримання сина, про рівень його доходів, наявності умов для проживання сина. Виходячи з приписів ст.164 СК України позбавлення батьківських прав це спосіб захисту прав та інтересів дитини та санкція за протиправну вину поведінку батька/або матері і має на меті позитивний результат у долі дитини, який має настати. Але, яким чином обставини, що викладені у висновку №01-11/1549, суперечать інтересам дитини- не вказано; цим висновком не враховано, що дитина має природну потребу підтримувати основні особисті і прямі контакти з батьком, а позбавлення батьківських прав є крайним заходом; думка дитячого психолога та психологічне ставлення до батька у дитини з цього приводу не з*ясовані. Одночасно, ані матір*ю, ані Службою у справах дітей не булі вичерпані інші заходи, спрямовані на виправлення ситуації, що склалась у зв*язку з виконанням [PERSON] своїх батьківських прав. Наведене дає суду підстави вважати, що висновок Служби у справах дітей Дергачівської районний адміністрації за №01-11/1549 від 29.11.2013р. про позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON] є необґрунтованим та передчасним. Таким чином, доводи відповідача, якій заперечував щодо позбавлення його батьківських прав, заслуговують на увагу. При таких обставинах, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed