Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], (далі-позивачі) звернулися до Макарівського районного суду з позовом до Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - Лишнянська сільська рада), третя особа без самостійних вимог на предмет спору - управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області, в якому просили визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], що померла [INFO] року, в рівних частинах право власності на земельну ділянку площею 0,646 га, з яких 0,250 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, 0,396 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована [ADDRESS] (державний акт на право власності на землю виданий [PERSON] серії ІУ-КВ № 006542 від 15.04.1998 року). В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що [INFO] року помер їх батько [PERSON], після чого відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме, на земельну ділянку площею 0,646 га, з яких 0,250 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, 0,396 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивачі після смерті батька спадщину не приймали. Спадщину прийняла після батька їх мати - [PERSON] на підставі ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 року, яка проживала разом батьком. [INFO] року мати позивачів [PERSON], померла. За життя мати склала заповіт від 23.10.1997 року, посвідчений секретарем виконкому Лишнянської сільської ради, реєстровий № 20, згідно якого заповіла позивачам все своє майно в рівних долях. Після смерті матері позивачі прийняли спадщину, що підтверджується рішенням Макарівського районного суду від 18.02.2011 року (справа № 2- 606/11). Відповідно до вказаного рішення суду за позивачами визнано право власності на спадкове майно - житловий будинок у [ADDRESS] що належав матері. Позивачі відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті [PERSON], протягом шести місяців після її смерті написавши заяви про прийняття спадщини до Макарівської районної державної нотаріальної контори. На вказаній спадковій земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, власниками якого є позивачі в рівних долях, що підтверджується рішенням Макарівського районного суду від 18.02.2011 року. Нотаріус позивачам відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався, а тому не можливо отримати витяг з Державного земельного кадастру, який є обов'язковим документом для видачі свідоцтва, що підтверджується відповіддю нотаріуса № 2385/02-31 від 25.09.2013 року. Позивачі в судове засідання не прибули, у своїх письмових заявах просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Лишнянська сільська рада надіслала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без участі її представника, проти задоволення позовних вимог не заперечила. Управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області надіслало до суду письмову заяву, в якій просило розглянути справу без участі її представника. Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали спадкових справ №576 за 2005 кір до майна померлого [INFO] року [PERSON], та № 746 за 2008 рік до майна померлої [INFO] року [PERSON], заведених Макарівською районною державною нотаріальною конторою, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року. За життя [PERSON], заповіт не складав. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,646 га, з яких 0,250 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, 0,396 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS], державний акт на право власності на землю виданий [PERSON] серії 1У-КВ № 006542 від 15.04.1998 року. Спадщину після смерті [PERSON], прийняла мати позивачів [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.09.2005 року на право на земельну частку пай та майновий пай у КСП «Нива». На вказану вище земельну ділянку свідоцтво про право на спадщину не видавалося. [INFO] року [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.05.2008 року. За життя [PERSON], склала заповіт від 23.10.1997 року, посвідчений секретарем виконкомуЛишнянської сільської ради, реєстровий № 20, згідно якого заповіла позивачам все своє майно в рівних долях. Заповіт на день смерті заповідача не змінений і не скасований. Після смерті матері позивачі прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до нотаріуса, що додатково підтверджується рішенням Макарівського районного суду від 18.02.2011 року у справі № 2-606/11. Відповідно до вказаного рішення суду за позивачами в рівних частинах визнано право власності на спадкове майно - житловий будинок у [ADDRESS], що належав матері. Інших, спадкоємців після смерті матері, окрім позивачів, немає. Нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався, а тому не можливо отримати витяг з Державного земельного кадастру, який є обов'язковим документом для видачі свідоцтва, що підтверджується відповіддю нотаріуса № 2385/02-31 від 25.09.2013 року. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних цідставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Враховуючи те, що позивачі є спадкоємцями за заповітом майна померлої [PERSON], які спадщину у встановленому законом порядку прийняли, особи, що мають право на обов'язкову частку у спадщині відсутні, до складу спадщини входить земельна ділянка, щодо якої нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що сільська рада визнала позов і визнання позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, то суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved