overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON]., [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пред'явили до [PERSON] позов та просять визнати відповідача, таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Заявлені вимоги позивачі аргументують тим, що їм та відповідачу на підставі рішення виконавчого комітету Малиновської ради депутатів трудящихся міста Одеси був виданий ордер на вищевказану квартиру. Відповідач приблизно з 2000 року в квартирі не проживає, однак з реєстраційного обліку не знявся, що порушує права позивачів, які він просить захистити в судовому порядку. При розгляді справи судом встановлено, що 27 жовтня 1977 року відповідачу на підставі рішення виконкому Малиновської районної Ради депутатів трудящихся міста Одеси [PERSON] виданий ордер № 25 серії МР, на право заняття трьох кімнат в квартирі [ADDRESS]. За ордером до складу сім`ї входили [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки (виписки з будинкової книги про склад сім`ї та прописку) від 04.02.2006 року особовий рахунок за адресою розташування квартири відкритий на [PERSON] За цією ж адресою, до цього часу, перебуває на обліку і відповідач [PERSON], що підтверджено довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 29.08.2013 року. [PERSON] продовжує перебувати на реєстраційному обліку в квартирі, незважаючи на те, що, не несе тягар по її утриманню та не проживає за місцем реєстрації. Не проживання відповідача підтверджується актом від 04.02.2013 року, складеним співмешканцями будинку. Зазначені обставини підтверджують безпідставність перебуванням [PERSON] на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS]. Відповідач самостійно з обліку не знімається та своєю бездіяльністю створює позивачам перешкоди в утриманні житла. Позивачі вимушені нести додаткові витрати із власного бюджету. Суд виходить з положень ст. 71 ЖК УРСР, якими зазначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Під час розгляду справи судом не встановлено поважних причин відсутності [PERSON] у квартирі [ADDRESS] понад 13 років. Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Припинення дії, якою порушується право та можливість суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених ст.16 ЦК України. Отже, виходячи з вище перелічених правових висновків та обставин, встановлених при розгляді справи, вимоги позивачів про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню оскільки є законними, обґрунтованими та доведеними суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] у березні 2015р. звернулись до суду з заявою, в якій просять встановити факт належності їм правовстановлюючого документу, а саме: що їм належить свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], видане 8 лютого 1994 року відділом приватизації Старокостянтинівського заводу пресових вузлів. В обґрунтування заявники посилались на те, що у вказаному свідоцтві невірно вказані їх прізвища «[PERSON]» замість «[PERSON]». Виправити дану помилку не можливо, оскільки відділ приватизації Старокостянтинівського заводу пресових вузлів на даний час ліквідовано, в зв»язку з чим вони позбавлені можливості вільно розпоряджатись своїм майном. Ухвалою суду залучено заявником також співвласника, вказаної квартири - [PERSON] В судовому засіданні заявники [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтримали заяву повністю, просять її задовольнити, з вищенаведених підстав. Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про те, що заяву підтримує, просить справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи звернувсь до суду з заявою про те, що заяву визнає, просить справу розглянути у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявників має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] належить свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], видане 8 лютого 1994 року відділом приватизації Старокостянтинівського заводу пресових вузлів згідно з розпорядженням від 25 січня 1994 року, занесене у реєстрову книгу Старокостянтинівської БТІ за №3925, видане на ім»я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Дані обставини підтверджуються поясненнями заявників, даними свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], даними свідоцтв про народження та паспортів заявників, свідоцтва про одруження, повідомленнями Старокостянтинівського міського голови від 28.02.2015р. та голови правління ПАТ «Старпрес» від 27.01.2015р. про неможливість виправлення помилки у свідоцтві про право власності на квартиру. Тому, на підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] у березні 2015р. звернулись до суду з заявою, в якій просять встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданного відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради 10.04.1998 року. В обґрунтування заявники посилались на те, 10.04.1998 року ними була приватизована кв.№303 по вул. Ессенській,6 в м.Старокостянтинові Хмельницької області, про що було видано свідоцтво про право власності на вище зазначене житло. 11.03.2011 року помер [PERSON] і після його смерті виникла необхідність відчужити дану квартиру, так як вони виїхали на постійне місце проживання до м.Чернігова. Однак перешкодою те, що у свідоцтві про право власності на житло допущено помилку у написанні прізвища, а саме зазначено «Бригинець» замість правильного «Бригінець». При зверненні до нотаріальної контори їм відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу квартири, оскільки нотаріус виявив помилку у написанні прізвища в свідоцтві про право власності на житло, а внести зміни в свідоцтво про право власності на житло в позасудовому порядку немає можливості. Заявники звернулися до суду із заявами, в яких просить заяву задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути у їх відсутності. Представник заінтересованої особи звернувсь до суду з заявою про те, що заяву визнає, просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявників має юридичне значення. Судом встановлено, що 10.04.1998 року завниками була приватизована квартира [ADDRESS], про що було видано свідоцтво про право власності на вище зазначене житло, але у свідоцтві про право власності на житло допущено помилку у написанні їх прізвищ, а саме зазначено «Бригинець» замість правильного «Бригінець». Дані обставини підтверджуються, даними паспорта [PERSON], серії НВ №608546, даними паспорта [PERSON] серії НВ479347, даними паспорта [PERSON] серії Н.В. 017033, даними свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради 10.04.1998 року. Тому, на підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] у травні 2015р. звернулись до суду з заявою, в якій просять встановити факт належності їм правовстановлюючого документу, а саме: що їм належить свідоцтво про право власності на житло квартиру [ADDRESS]юка в м.Старокостянтинові Хмельницької області від 4 грудня 1996 року, занесене у реєстрову книгу Старокостянтинівської БТІ за №3876, видане на ім»я [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В обґрунтування заявники посилались на те, що у вказаному свідоцтві невірно вказані їх прізвища «Пісюк» замість «Писюк». Виправити дану помилку не можливо, що підтверджується відповіддю Старокостянтинівського міського голови від 06.04.2015р., в зв»язку з чим вони позбавлені можливості вільно розпоряджатись своїм майном. В судовому засіданні заявники [PERSON], [PERSON] підтримали заяву повністю, просять її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заявників підтримав заяву повністю, просить її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи звернувсь до суду з заявою про те, що заяву визнає, просить справу розглянути у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявників має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить свідоцтво про право власності на житло квартиру [ADDRESS]юка в м.Старокостянтинові Хмельницької області від 4 грудня 1996 року, занесене у реєстрову книгу Старокостянтинівської БТІ за №3876, видане на ім»я [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Дані обставини підтверджуються поясненнями заявників, даними їх паспортів НВ №689987 від 06.12.2013р., МА 728484 від 05.11.1999р., НВ 695653 від 17.01.2014р., даними свідоцтва про право власності на житло квартиру [ADDRESS]юка в м.Старокостянтинові Хмельницької області від 4 грудня 1996 року, занесене у реєстрову книгу Старокостянтинівської БТІ за №3876, видане на ім»я [PERSON], [PERSON], [PERSON], повідомленням Старокостянтинівського міського голови №01-03-01/КО-259/2015 від 06.04.2015р., поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] Тому, на підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] через свого представника-адвокатаТорути Л.П. звернулись з позовом до суду, за яким просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що відповідач, створює позивачам, як власникам квартири, перешкоди у користуванні. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 19.09.2021 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях є власниками квартири [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.11.2000 року. [INFO] [PERSON] помер, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.2015 року його частку успадкувала мати [PERSON] . [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 30.07.2020 року розірвано. Крім власників, в даній квартири зареєстрований [PERSON] , який з 09 січня 2019 року в ній не проживає, що підтверджується актом від 10.09.2021р. (а.с.9). Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивачів додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, та перешкод у розпорядженні цим майном, тощо. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Тому, суд погоджується із запропонованим позивачами шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідача [PERSON] таим, що втратив право користування спірною квартирою. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

[PERSON] [PERSON] Абдаллах звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, у якій зазначає, що в 2006 році позивач мав стосунки з [PERSON]. 7 серпня 2007 року відповідачка народила хлопчика [PERSON]. Про народження дитини та про вагітність [PERSON] протягом тривалого часу позивач не знав, оскільки стосунки з відповідачкою у них були короткочасні, у шлюбі сторони не перебували. Згодом відповідачка відновила зв'язок зпозивачем та повідомила про те, що у неї є дитина й запевнила його, що батьком дитини є саме він. В 2016 році сторони звернулися із заявою до Відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції для запису позивача батьком [PERSON]. На підставі поданої заяви до актового запису про народження [PERSON] № 3520 від 29 серпня 2007 року були внесені відповідні зміни та батьком дитини записаний позивач. Однак згодом відповідачка повідомила позивачу, що вона помилялася, щодо того, що він є батьком її дитини, і що в дійсності не являється біологічним батьком її сина [PERSON]. У звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Судом встановлено, що в 2006 році позивач мав стосунки з [PERSON]. 7 серпня 2007 року відповідачка народила хлопчика [PERSON]. Про народження дитини та про вагітність [PERSON] протягом тривалого часу позивач не знав, оскільки стосунки з відповідачкою у них були короткочасні, у шлюбі сторони не перебували. В подальшому він надав згоду про внесення відомостей щодо батька дитини, однак, як зясувалось, що позивач не є біологічним батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.2 ст.136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON] в грудні 2014 року заявили позов до своїх батьків [PERSON], [PERSON], за яким просили визначити порядок користування належною сторонам двокімнатною квартирою [ADDRESS], виділивши в користування позивачів кімнату площею 17,3 кв.м. разом з лоджією площею 6,0 кв.м., а відповідачам - житлову кімнату площею 12,3 кв.м., інші приміщення квартири - залишити у спільному користуванні сторін. Позов мотивований тим, що сторони не можуть дійти згоди щодо користування спільним майном. Представник позивачів [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення. Судом встановлено таке. Позивачі в позовній заяві вказують, що квартира [ADDRESS], на праві власності належить сторонам у справі в рівних частках, щодо кожного. Доказів противного матеріали справи не містять. До того ж, в даній квартирі, як це наведено в довідці балансоутримувача будинку від 26.11.2014 року, зареєстровані та проживають позивачі, відповідачі та дочка [PERSON] - [PERSON], [INFO] Спірна квартира, як це вбачається з поповерхового плану, складається з двох житлових кімнат площею 17,3 кв.м. і 12,3 кв.м., та допоміжних приміщень: кухня, ванна, вбиральня, коридор, лоджія. Згідно зі ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.ст. 391, 392 ЦК України власник майна може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Оскільки, сторони не досягли згоди, щодо користування спірним майном, то суд знаходить вимоги позову щодо встановлення порядку користування квартирою обґрунтованими законом. При цьому, суд погоджується, що позивачам має відійти в користування більша кімната, оскільки фактично в ній буде проживати три чоловіка, в тому числі і малолітня дитина. Проте, не зважаючи на те, що вихід на лоджію можливий лише через кімнату, що виділяється позивачам, суд не може виділити це приміщення в їх одноосібне користування, оскільки цим будуть ущемлені інтереси відповідачів. Так, дана лоджія, з огляду на по поверховий план, є єдиним приміщенням квартири, де можна організувати сушку білизни, подихати свіжим повітрям без виходу з квартири, тощо. Тому і відповідачі, як співвласники квартири, мають право користуватись такими благами. Отже, позов може бути задоволено частково. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON] в інтересах недієздатної [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 07 січня 2008 року в с. Верхівці Самбірського району, Львівської області, помер [PERSON] у віці 52 років. Так як за життя [PERSON] заповіту не склав то його майно спадкується за законом спадкоємцями першої черги, якими вони являються, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] на спадщину після смерті спадкодавця не претендують. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно за законом, а саме: на земельні ділянко площею 0,31 га. та 0, 48 га. для ведення особистого селянського господарства. 07 серпня 2012 року в с. Верхівці Самбірського району Львівської області померла їхня бабця [PERSON] у віці 85 років. Так як за життя [PERSON] заповіту не склала то її майно спадкується за законом спадкоємцями першої черги, якими вони являються, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] на спадщину після смерті спадкодавця не претендують. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно за законом, а саме: на земельні ділянко площею 1,31 га. (0,58 га, 0,27 га, 0,48 га) та на земельні ділянки після 0,79 га (0,31 га та 0,48 га) в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] В нотаріуса не можуть оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] в інтересах недієздатної [PERSON] не з'явилися, але подали до суду заяву в якій позов підтримали повністю, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили слухати справу у їх відсутності. Просили позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяву в якій позов визнають повністю не заперечують проти його задоволення, просили слухати справу у їх відсутності. Суд, розглянувши справу в порядку\~ст. 206 ч.4 ЦПК України\~приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі\~\~визнання відповідачем\~\~позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме на 2/3 частини житлової квартири [ADDRESS]. В даний час в держнотконторі не може оформити свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутня реєстрація права власності спадкодавця на 2/3 частки даної квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги повністю, просила позов задовольнити. Представник відповідача Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Суд, розглянувши справу в порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 10 травня 2003 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у Викотівській сільській раді Самбірського району Львівської області. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання вона з чоловіком придбала незакінчений будівництвом житловий будинок у с. Задністря по вул. Поповича, 40-а, Самбірського району Львівської області, згідно договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2003 року. 08 травня 2015 року трагічно загинув її чоловік [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку в с. Задністря по вул. Поповича, 40-а, Самбірського району Львівської області. В даний час в держнотконторі не може оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги повністю, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнала повністю не заперечувала проти його задоволення. Суд, розглянувши справу в порядку\~ст. 174 ч.4 ЦПК України\~приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі\~\~визнання відповідачем\~\~позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Outcome: approved