Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON] 04 червня 2015 року звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 30 квітня 1997 року по 26 липня 2004 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають повнолітню дочку [PERSON], народження 20 травня 1997 року, яка на даний час навчається на першому курсі Національного транспортного університету на денній формі навчання. Самостійно утримувати дочку позивач [PERSON] не має змоги. Відповідач [PERSON] має регулярний дохід, так як працює в ПрАТ «Пирятинський сирзавод», проте матеріальної допомоги на утримання своєї дочки не надає. Тому позивач прохає стягти з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений у встановлений законом спосіб. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, ураховуючи думку позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають повнолітню дочку [PERSON], народження 20 травня 1997 року, яка навчається на першому курсі Національного транспортного університету на денній формі навчання (а.с. 3, 7). Згідно договору про навчання № 4702-14 від 13.08.2014 (а.с.21) загальна вартість навчання дитини сторін становить 52000 гривень, щорічна 13000 грн. [PERSON], проживає разом із матірю [PERSON] в м. Пирятині Полтавської області вул. Шевченка, 58, яка самостійно утримувати дитину не має можливості. (а.с. 2, 6). Відповідач [PERSON] має регулярний дохід, так як працює ПрАТ «Пирятинський сир завод», проте матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. У відповідності до вимог ст.ст. 180, 199 Сімейного кодексу України (далі СК) обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Як передбачено ч. 1 ст. 199 СК, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Приписами статті 200 СК установлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на повнолітню дочку [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) до закінчення нею навчання, тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved