Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє представник - адвокат Візінський В.В., звернулася в суд з позовом до Топорівської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 26.06.1988 року головою колгоспного двору по [ADDRESS] був прадід позивачки [PERSON], який помер [INFO] року. На час смерті [PERSON] був чинним ЦК УРСР 1963р. За життя [PERSON] заповіту не вчиняв. Спадкоємцем першої черги за законом є його дочка [PERSON], яка на момент смерті батька проживала разом з ним у вказаному житловому будинку. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] та стала власником вищезгаданого житлового будинку. [INFO] року [PERSON] померла. За життя [PERSON] заповіту не вчиняла, спадкоємцями п'ятої черги за законом є родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Проживаючи на момент смерті разом із бабусею онука [PERSON] фактично прийняла спадщину. Звернувшись до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області з заявою про прийняття спадщини, позивачка отримала постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. Технічним паспортом на житловий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON] знаходиться по [ADDRESS] Згідно звіту про оцінку ринкова вартість житлового будинку по [ADDRESS] становить 70342 грн. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Пояснив, що померла [PERSON] після смерті батька [PERSON] прийняла спадщину, в нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай. Житловий будинок [PERSON] фактично успадкувала, але юридично в нотаріальній конторі не оформила документи. На даний час позивачка бажає оформити право на спадщину на житловий будинок після смерті своєї бабусі [PERSON], однак перешкодою в цьому є відсутність правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок. Топорівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, одночасно зазначила, що не заперечує у розгляді справи за позовом [PERSON] до Топорівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Копією Свідоцтва на право власності на жилий будинок від 26.06.1988 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 110 від 8 червня 1988 р., посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] - дійсно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року у віці 93 років в с. Топорівці, актовий запис № 16 від [INFO] р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] р. виконкомом Топорівської сільської Ради народних депутатів. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Довідкою виконавчого комітету Топорівської сільської ради № 1061 від 01.11.2017 року, доводиться, що згідно погосподарської книги №3 за 1986-1990 роки особовий рахунок [NUMBER], на час смерті [PERSON],[INFO], який помер [INFO] року, в господарстві разом з ним були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою № 1060 від 01.11.2017р., виданою виконавчим комітетом Топорівської сільської ради стверджується, що згідно погосподарської книги № 3-4 за 1991-1995 роки, особовий рахунок [NUMBER], станом на 15.04.1991 року в житловому господарстві, яке відносилось до колгоспного двору, в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] [PERSON] померла [INFO] року у віці 96 років в с. Топорівці, актовий запис № 4 від 08.02.1997 р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] р. Топорівською с/Радою. Копією спадкової справи № 333/2007 р., наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С., стверджено, що [PERSON] 03.04.2007р. подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON]. Копією свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 754 (спадкова справа № 333), виданого 03.04.2007 року державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М., стверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] - право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] Отже, [PERSON], дочка спадкодавця, прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року у віці 85 років в с. Топорівці, актовий запис № 25 від 11.10.2013 р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 11 жовтня 2013 р. Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). В четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України - у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. До п'ятої черги спадкоємців за законом належать родичі спадкодавця 4- 6 ступеня споріднення. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], виданого 7 серпня 1959р. сільським ЗАГС с. Топорівці Городенківського району встановлено, що її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 18.11.1978 року Торговицькою сільською радою свідчить, що при одруженні з [PERSON], прізвище дружини [PERSON] змінено з [PERSON] на [PERSON]. Отже, [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON], її спадкоємцем за законом першої черги. На час смерті [PERSON] ([INFO].), яка проживала та була зареєстрованою [ADDRESS], разом з нею проживали та були зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою № 1059, виданою виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 01.11.2017 року. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], виданого 10 жовтня 1992 р. виконкомом Топорівської сільської Ради Городенківського району, актовий запис № 24 від 10.10.1992 р., встановлено, що її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 14 жовтня 2011 року Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10 від 14.10.2011р., свідчить, що при одруженні з [PERSON], прізвище дружини [PERSON], [INFO], змінено з [PERSON] на [PERSON]. Отже, [PERSON] є онукою спадкодавця [PERSON], родичем другого ступеня споріднення, її спадкоємцем за законом п'ятої черги. Оскільки на час смерті бабусі - [PERSON] позивачка проживала разом з нею, вона прийняла спадщину. Копією спадкової справи № 114/2017 р., наданою суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшаном Р.Р. стверджено, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті бабусі [PERSON], [INFO] року [PERSON], що діє від імені [PERSON] на підставі довіреності, подала до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу заяву про прийняття [PERSON] спадщини за законом. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49777693, виданим [INFO] року приватним нотаріусом Яшаном Р.Р. стверджено, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON], номер у Спадковому реєстрі 61517786, номер у нотаріуса 114/2017. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS]. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. від 17.11.2017 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] у зв'язку із тим, що [PERSON] не надано правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності її померлої бабки [PERSON] на вказаний житловий будинок, що позбавляє нотаріуса можливості видати свідоцтво про право на спадщину. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок збудований в 1928 р., інші господарські будівлі збудовані в 1928, 1950, 1991 роках. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 45,8 кв.м.) № 13112017_00199 ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] на дату оцінки - 13.11.2017 року, - становить 70 342 грн. За домогосподарством по [ADDRESS] закріплена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, що доводиться довідкою № 1062, виданою 01.11.2017р. виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на будинок, спадкоємець за законом [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved