Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

[PERSON] 30 листопада 2017 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 18 вересня 1993 року вона вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №22 від 18 вересня 1993 року. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує, що рішення про розірвання шлюбу вона прийняла у зв'язку з тим, що більше трьох не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство, однак проживають в одній квартирі. В неї з відповідачем різні погляди на життя та сімейні стосунки. Взаємовідносини між ними загострились, через що в них виникають сварки. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому при вказаних обставинах вона прийняла рішення про його розірвання. Вказане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву(а.с.7), відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення які надійшли на адресу суду(а.с.21,24), причину неявки не повідомила, заяв не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №22 від 18 вересня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від вказаного шлюбу дітей не мають. Приймаючи до уваги, що збереження сімї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, всі спроби по збереженню шлюбу виявились безрезультатними, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати. Судові витрати суд вважає за необхідне стягнути з відповідача відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved