overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

[PERSON] 05 серпня 2019 року звернувсь в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03.06.2015р. вони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №100. Від проживання у шлюбі є неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Позивач звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 03.06.2015р. сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №100. Від проживання у шлюбі є неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін Серії [NUMBER] від 23.07.2019р. (повторно), даними свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER] від 23.07.2019р. (повторно) та визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

[PERSON] 05 січня 2016 року звернулася до суду в інтересах недієздатної [PERSON] із заявою, в обґрунтування якої посилається не те, що [PERSON], яка померла 14 травня 2001 року, при житті склала заповіт на імя її чоловіка [PERSON] До смерті [PERSON] вона з дітьми та чоловіком проживали разом в будинку тітки за адресою: Кремінський район, с. Кудряшівка, вул. Південна, 9, та доглядали за нею. Після смерті [PERSON] вони поховали її та ще приблизно пів року [PERSON] проживав у вказаному будинку, що свідчить про фактичне прийняття ним спадщини, але до нотаріуса не звертався у звязку з наявністю заповіту на його імя та відсутністю інших спадкоємців. [PERSON] 05 липня 2014 року помер, від сільради вона дізналася, що чоловік не оформив на себе спадщину, тому просить встановити факт спільного проживання її чоловіка та [PERSON] на час смерті останньої. У судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до наданої ним заяви від 17 грудня 2015 року та довіреності заперечень проти заяви немає. Вислухавши заявника, свідків, розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 18-19) [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON], який помер 05 липня 2014 року (а. с. 16). Донька є інвалідом дитинства ІІ групи, рішенням Рубіжанського міского суду від 09 вересня 2014 року її опікуном призначено [PERSON] (а. с. 22). Згідно заповіту від 08 травня 2001 року за №53 (а.с. 14), [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], а 14 травня 2001 року вона померла (а. с. 13). З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що вони були сусідами померлої [PERSON] До смерті останньої на протязі тривалого часу в будинку в с. Кудряшівка по вул. Південна, 9 мешкав її племінник [PERSON] зі своєю сімєю, які доглядали за нею, потім займались похованням. Після смерті тітки [PERSON] ще деякий час мешкав в її будинку. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на день її смерті також підтверджено відповіддю голови Кудряшівської сільської ради [PERSON] на запит суду (а.с. 31). Згідно наданих державним нотаріусом відомостей (а. с. 29), після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась. Таким чином суд вважає встановленим факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на день смерті останньої.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] 05 січня 2018 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов припиненням відносин з відповідачкою на грунті постійних непорозумінь та наявністю стосунків з іншою жінкою. Позивач в судове засідання не зявився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала і просила позов задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 червня 1991 року між сторонами Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 124383, актовий запис № 1071 (а.с. 4). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідачка позов визнала повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] 05 січня 2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов відсутністю взаєморозуміння між нею та чоловіком, розходженням поглядів на сімейні відносини, в зв'язку з чим спільне сімейне життя в них не складається та суперечить її інтересам. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 червня 1998 року між сторонами відділом реєстрації актів громадянського стану Роменського міськвиконкому зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], актовий запис № 147 (а.с. 3). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, можливості зберегти сім'ю немає. Відповідач позов визнав повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачка відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України просить залишити прізвище «[PERSON]». У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією банку (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

[PERSON] 05 січня 2021 року звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У позовній заяві [PERSON] вказала, що вона із відповідачем із 29 квітня 2006 року перебувають у шлюбі, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] , та знаходиться на її повному утримані та виховані. Відповідач на користь позивача не здійснює достатніх виплат для забезпечення належного рівня утримання спільної неповнолітньої дитини. Відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини відповідно до її потреб. На звернення позивачки в усній формі, щодо отримання грошових коштів на утримання дитини відповідач позитивно не реагує. Позивачка з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітньої дитини просить у судовому порядку призначити щомісячну виплату відповідачем 3 000 грн аліментів. У відзиві на позов від 21 січня 2021 року [PERSON] позовні вимоги визнав частково - просив призначити щомісячну виплату аліментів у сумі 1 197 грн 50 коп. Свою позицію обґрунтував тим, що розмір вказаних аліментів відповідає вимогам статті 184 Сімейного кодексу України (далі - СК України): 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У частині стягнення решти суми заперечив, оскільки позивач не надала жодних письмових доказів на підтвердження у відповідача доходу, який би дозволив виплачувати аліменти на утримання дитини. В умовах запровадження карантинних заходів та території країни, позивач позбавлений можливості отримувати дохід за професією (будівельник, майстер внутрішніх оздоблювальних робіт). Інформація, на яку посилається позивач, є лише припущеннями та міркуваннями. Зазначив, що проживає у місті Білгород-Дністровський, а тому є безпідставним посилання [PERSON] на середню заробітну плату у галузі будівництва по місту Одеса. Доводи щодо наявності у відповідача прав власності на об`єкт нерухомості - чотирикімнатну квартиру ( [ADDRESS] ) останній не заперечує, однак вказує, що у зазначеній квартирі проживає позивачка та малолітній син подружжя, родичі (батьки) позивачки. Вказане свідчить, що жодного доходу від володіння вказаним майном відповідач не отримує. Також зазначив, що незважаючи на непорозуміння з позивачем, відповідач приймає активну участь у вихованні спільної дитини, не ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У відповіді на відзив від 29 січня 2021 року [PERSON] вказала, що карантинні обмеження не стосуються будівельних робіт на території країни, а отже не можуть вважатись підставами для зменшення розміру аліментів. Надана довідка податкового органу про відсутність доходу свідчить лише про відсутність офіційних доходів. Вказала, що відповідач виконує оплачувану роботу без офіційного працевлаштування; статус безробітного не підтвердив.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] 05 травня 2015 року звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], 09 березня 2013 року, у розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що вони є батьками [PERSON] та [PERSON], які перебувають на утриманні позивачки, відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає. В судове засідання позивачка не зявилась, надіслала заяву до суду, в якій просила справу слухати за її відсутності та зменшила позовні вимоги, просила стягнути аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позов про стягнення аліментів визнав у повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

[PERSON] 05 травня 2016 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 20.04.2007 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивачка подала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 20.04.2007 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 79 (а.с.6). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] 05 травня 2016 року звернулась до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 06 листопада 1993 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого не мають неповнолітніх дітей. З 26 листопада 1993 року вони припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сім'ї стало те, що після закінчення навчання відповідач поїхав до держави Малі і з того часу ми з ним не бачились. Вважаю подальше збереження сім'ї неможливим. Я не маю змоги розірвати шлюб через відділ ДРАЦС, оскільки відповідач поїхав з країни. Спору про поділ майна немає. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві на ім'я суду просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, через оголошення у пресі, тому суд вважає за необхідне справу розглянути за його відсутності заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 06 листопада 1993 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (арк. с. 5). З 26 листопада 1993 року вони припинили шлюбні відносини, з причини від'їзду відповідача з країни, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та відповідно до ст.112 СК України шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] 05 травня 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 22 листопада 2014 року зареєстрували шлюб, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року шлюбно-сімейні відносини припинили, проживають окремо, відповідач проживає з іншим чоловіком, з яким має намір створити сімю. Вважає, що сімя їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, тому просив шлюб розірвати, визначити місце проживання дитини з ним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з позивачем не заперечувала та просила залишити їй шлюбне прізвище «Майська». Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 листопада 2014 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1291, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, проживають окремо, відповідач має іншу сімю і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, визначити місце проживання дитини з позивачем та залишити відповідачу шлюбне прізвище «Майська».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] 05 травня 2017 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У звязку з цим справа, за згодою позивача, розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] [INFO] (а.с. 5), який на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 6). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком вищевказаної дитини, то він повинен надавати позивачу допомогу на її утримання. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи ці норми, суд позов задовольняє в повному обсязі та стягує з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У звязку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] 05 травня 2017 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10 вересня 2011 р. між ними було укладено шлюб, зареєстрований Самчиківською сільською радою Старокостянтинівського району у Хмельницькій області, актовий запис №77. Від проживання у шлюбі мають двох неповнолітніх дітей Артема, [INFO] та Вероніку [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав, не заперечувала протии заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявивсь повторно, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 10 вересня 2011 р. сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчиму комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району у Хмельницькій області, актовий запис №77. Від проживання у шлюбі сторони мають двох неповнолітніх дітей сина Артема, [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін серії І-БВ №094308 від 10.09.2011 р., даними свідоцтва про народження дітей. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved