Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого відділом по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради від 19.11.1998 р. № 334 та свідоцтва на спадщину за заповітом виданого 15.12.2012 року Державним нотаріусом Горбатюкум В.І. № 1707 вони є власниками квартири [ADDRESS]. За життя нашого діда та батька [PERSON], який був співвласником вищезазначеної квартири за спільною згодою 15 лютого 2007 року був зареєстрований у їхній квартирі відповідач по справі [PERSON]. Реєстрація [PERSON] за їхнім місцем проживання була викликана тим, що він шукав роботу та працевлаштувався в м. Луцьку. За життя їхнього діда та батька відповідачу неодноразово пропонувалося знятися із реєстрації на одержувалися запевнення що це буде зроблено. Однак цього не зробив. Відповідачу і після смерті їхнього діда та батька неодноразово пропонувалось знятися із реєстрації в [ADDRESS]. Однак знову ж таки відповідач ігнорує їхні вимоги. З 2009 року, коли відповідач припинив працювати в м. Луцьку, виїхав до міста Нетішин на постійне місце проживання. Він жодного разу не з'являвся в квартирі [ADDRESS] де вони проживали і жодних обов'язків по утриманню житлового приміщення не виконує. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Судові витрати по справі покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляла, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За правилами ст. 72 ЖК України визнан ня особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 19.11.1998 року (а.с. 5). Також судом встановлено, що у вказаній квартирі також зареєстрований [PERSON], який не проживає в даній квартирі з 2009 року (а.с. 8-11). Також судом встановлено, що [PERSON] близько п'яти років не проживає у квартирі [ADDRESS]. Частиною 2 ст. 107 ЖК України передбачено, що в разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. З урахуванням зазначеної норми член сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це, і встановленню в такому випадку підлягають лише обставини й факти, що свідчать про обрання такою особою іншого постійного місця проживання. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 12.04.85 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідач протягом останніх чотирьох років не проживає у квартирі [ADDRESS]. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду були понесені і документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved