Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

[PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ), посилаючись на те, що між сторонами зареєстрований шлюб 06 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 365. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сім`ї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Сім`я розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе, відповідач в добровільному порядку не надає кошти для утримання неповнолітнього сина. Просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини від усього виду доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця. В судовому засіданні позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила їх задоволити, заперечила можливість примирення сторін. Позовну вимогу про стягнення аліментів підтримала та надала додаткові пояснення посилаючись на те, що [PERSON] має ряд захворювань, які потребують постійного та періодичного медичного спостереження та лікування. Відповідач в судовому зсіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю, позовні вимоги про стягнення аліментів визнав в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усього виду доходів та пояснив, що він не уникав від батьківських обов`язків, приймає участь у вихованні та оздоровленні дитини. Також зазначив, що він є батьком [PERSON] , а на іншу дитину позивач отримує державну допомогу. Також додав, що він має на утриманні матір похилого віку, яка потребує стороннього догляду. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Встановлено, що між сторонами 06 жовтня 2011 року зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 365. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, оскільки сім`я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони шлюбні стосунки не підтримують та поновлювати їх наміру не мають, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина підлягають до часткового задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, кожен з яких не обмежений у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітньої дитини, також суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває мати, яка має інвалідність. Що стосуться доводів позивачки про те, що неповнолітній син сторін має ряд захворювань, які потребують постійного та періодичного медичного спостереження та лікування, позивач вправі звертатись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, викликаним особливим обставинами. Відповідно до ч. 2 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги. У зв`язку з визнанням відповідачем позову про розірвання шлюбу на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 384,20 грн., що становить 50 відсотків сплаченого позивачкою судового збору при заявленні вимоги про розірвання шлюбу, решта сплаченого позивачкою судового збору в сумі 384,20 грн. підлягає поверненню позивачу згідно ч. 2 ст. 142 ЦПК україни. При подачі позову щодо вимоги про стягнення аліментів позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору в розмірі 768,40 грн. відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України необхідно покласти на відповідача в дохід держави.

Outcome: partial