Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернулась до суду з позовом до Державної академії житлово-комунального господарства (далі - відповідач, Держакадемія ЖКГ) в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати в розмірі 10 325,49 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що вона працювала в Держакадемії ЖКГ та 31.08.2012 року була звільнена із займаної посади. Проте, з нею відповідач не розрахувався. Так, наказом Держакадемії ЖКГ від 23.04.2012 року їй було встановлено доплату в розмірі 25% посадового окладу за вчене звання доцента з 17.02.2011 року, проте, доплата їй не була нарахована та виплачена; розмір доплати становить 2 389,75 грн. Також позивачеві було не виплачено заробітну плату за травень 2012 року в розмірі 2 920,00 грн., за червень 2012 року в розмірі 535,00 грн. та заробітну плату за виконану роботу, відповідно до акту приймання-передачі робіт за контрактом у квітні 2012 року в розмірі 4 480,74 грн. Загальна сума заборгованості відповідача становить 10 325,49 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Державної академії житлово-комунального господарства про стягнення заборгованості по В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позовної заяви з викладених у ній підстав та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд, згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в Держакадемії ЖКГ з 12.09.2002 року на посаді старшого викладача кафедри економіки та фінансів за контрактом; з 01.12.2006 року переведена на посаду в.о. доцента кафедри економічної теорії та міжнародної економіки ДВНЗ «Київський університет управління та підприємництва» та звільнена з займаної посади 31.08.2012 року, про що свідчить довідка від 06.02.2014 року (а. с. 3). Як визначено у ст.. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Проте, Держакадемія ЖКГ розрахунок з [PERSON] в день звільнення не провела. Так, згідно довідки Держакадемії ЖКГ, станом на 27.09.2012 року заборгованість відповідача з виплати заробітної плати перед [PERSON] становить 3 455,00 грн., а саме, за травень 2012 року - 2 920,00 грн., за червень 2012 року - 535,00 грн. (а. с. 5). Крім того, наказом від 23.04.2012 року № 30 Держакадемії ЖКГ [PERSON] було встановлено доплату в розмірі 25% посадового окладу за вчене звання доцента з 17.02.2011 року (а. с. 4). Також, згідно акту приймання-передачі робіт за контрактом, позивачем відпрацьовано у квітні 2012 року 99 годин та нараховано заробітну плату в розмірі 4 480,74 грн. (а. с. 6). 11.07.2012 року на адресу Держакадемії ЖКГ надійшла службова записка [PERSON], в якій остання зазначала про невиплату заробітної плати за відпрацьовані години (а. с. 8). 19.10.2012 року [PERSON] звернулась до Держакадемії ЖКГ із заявою про видачу розрахунку по нарахуванню та виплаті заробітної плати (а. с. 9). 13.12.2012 року [PERSON] звернулась до Держакадемії ЖКГ із заявою про виплату заборгованості по заробітній платі, встановленій доплаті в розмірі 25% посадового окладу за вчене звання доцента, перевиконання плану (а. с. 10). 22.10.2014 року [PERSON] звернулась до Держакадемії ЖКГ із заявою про надання довідки щодо нарахування заробітної плати за період з 01.01.2012 року по 05.06.2012 року. Вказані заяви були зареєстровані Держакадемією ЖКГ, проте, остання відповіді на заяви позивача не надала. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість Держакадемії ЖКГ перед нею становить 10 325,49 грн., з яких невиплачена заробітна плата становить 3 455,00 грн., невиплачена доплата в розмірі 25% посадового окладу за вчене звання доцента становить 2 389,75 грн., невиплачена заробітна плата за виконану роботу, згідно акту приймання-передачі робіт за контрактом, становить 4 480,74 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження проведення розрахунку з позивачем відповідач не надав, як не надав і свого конррозрахунку заборгованості. Отже, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з Держакадемії ЖКГ заборгованості по заробітній платі в розмірі 10 325,49 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як визначено у ст.. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги повністю, а позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, з відповідача в дохід Держави підлягають стягненню 243,60 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved