Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] в обґрунтування заявленого позову, враховуючи зміни до підстав позову, внесених за заявою представника позивача [PERSON] від 05 грудня 2019 року, вказував, що 26 квітня 2019 року та повторно 26 вересня 2019 року комісією з розгляду актів про порушення, проведення донарахування об`ємів не облікованого природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем було розглянуто акт про порушення № 000067 від 08 квітня 2019 року, виявлене в роботі газового лічильника в будинку позивача за адресою: [ADDRESS] . Вказане рішення комісії, оформлене у виді протоколу, позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, через відсутність порушення вимог Кодексу газорозподільних систем як з його, [PERSON] , боку, так і через порушення процедури проведення комісією розгляду акту про порушення. Позивач зазначає, що відповідно до акту експертизи. В той же час, працівники Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «ХАРКІВГАЗ» (далі за текстом АТ «ХАРКІВГАЗ») при проведенні контрольного зняття показань лічильника газу могли виявити порушення, але за останні 13 років жодного разу вони не перевіряли, які саме пломби були встановлені на лічильнику, та чи були наявні порушення роботи лічильника. Відповідачем 12 квітня 2019 року було проведено експертизу лічильника газу. Але таку експертизу проведено комісією, склад якої був сформований з порушенням вимог Кодексу ГРС, що робить їх висновки недійсними. Разом з тим, як зазначив представник позивача, у разі підтвердження за результатами проведеної експертизи наявності порушення, то про таке порушення складається відповідний акт. Однак такий акт не був складений та не був переданий для розгляду відповідної комісії. В той же час акт про порушення від 08 квітня 2019 року, який був розглянутий комісією, стосувався порушення, за яке нормами Кодексу ГРС не передбачена відповідальність. До того ж, як зазначив позивач, склад комісії з розгляду актів про порушення на час проведення засідання був сформований з порушенням вимог Кодексу ГРС. Відповідно до висновку експертного - трассологічного дослідження № 9238 від 12 червня 2019 року встановлено, що слідів дії сторонніх предметів на відліковому пристрої досліджуваного лічильника не виявлено. Позивач не погоджується з діями та рішеннями відповідача, вважає всі дії відповідача, пов`язані із складанням актів про порушення та демонтажем лічильника, незаконними. Незаконними вважає і рішення комісії відповідача про нарахування санкцій, які названі «визначеним об`ємом спожитого газу» або «необлікованим об`ємом природного газу», оскільки воно прийняте за відсутності законних підстав. Представник відповідача АТ «ХАРКІВГАЗ» Тузко Н.Г. подала відзив від 02 грудня 2019 року та відзив від 10 грудня 2019 року, заперечення в яких висловила свою правову позицію, щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, які зводяться до наступного. Так, одним з видів порушень споживача, визначених у Кодексі ГРС, є несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу). Якщо цей факт буде підтверджений результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ, то усі витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням ЗВТ та витрати, пов`язані з проведенням експертизи чи повірки, повинен компенсувати споживач. Працівниками АТ «Харківгаз» 08 квітня 2019 року в присутності споживача [PERSON] проводився огляд вузла обліку Gallus G -4, зав. № 01046922 та виявлено порушення, передбачене пп.5 п.7 гл. 9 розд. Х Кодексу ГРС унеможливлення виявлення дефекту лічильника шляхом зовнішнього огляду та складено акт про виявлені порушення № 000067. Також складено акт, щодо направлення ЗВТ та /або пломб на експертизу. Споживача запрошено для проведення експертизи, заперечень від [PERSON] не надходило. За участю представника ДП «Укрметттестандарт» 12 квітня 2020 року проведено експертизу лічильника та надано акт № 289, про те, що: заводські пломби та повір очного тавра цілі; відлікові колеса, трибити та вісь трибитів не пошкоджені; пошкодження всередині корпусу відлікового механізму відсутні, лічильник газу зупиняється під впливом магнітного поля. Несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника Gallus G -4, зав. № 01046922 не виявлено. ДП «Укрметттестандарт» 15 квітня 2020 року надано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Gallus G -4, зав. № 01046922. Підставою для визнання лічильника непридатним стало те, що похибка лічильника перевищує максимально допустимі межі. Акт про порушення № 000067 від 08 квітня 2019 року розглянуто 26 квітня 2019 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення та прийнято рішення: Акт про порушення № 000067 від 08.04.2019 залишити без задоволення та як несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу не виявлено. По особовому рахунку споживача нарахування фактично спожитого об`єму природного газу згідно з показами лічильника газу Gallus G -4, зав. № 01046922, які зафіксовані в акті про демонтаж та склали 47234, 92 м. куб. за цінами постачальника природного газу. Відповідно до письмового звернення споживача [PERSON] від 15.04.2019 р., лічильник газу Gallus G -4, зав. № 01046922 помістити до поліетиленового пакету, опломбувати пломбами ПАТ «Харківгаз», скласти відповідний акт і повернути споживачу, для проведення експертизи в Харківському науково - дослідному інституті судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса. Побутовий споживач [PERSON]. повинен завчасно письмово повідомити про дату, час, місце проведення експертизи, для участі представника ПАТ «Харківгаз» при знятті пломб. За результатами проведеної комісії було складено протокол № 2995, з яким було ознайомлено споживача [PERSON] та заперечень від останнього не надійшло. Акт про порушення № 000067 від 08 квітня 2019 року повторно розглянуто 26 вересня 2019 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення та прийнято рішення про залишення протокольного рішення від 26 квітня 2019 року без змін. Також було розглянуто документи, надані споживачем. За результатами проведеної комісії складено протокол № 2995/3, з яким ознайомлено споживача, [PERSON] зазначив, що не згоден. Представник відповідача зазначає, що дії відповідача є правомірними та жодних порушень з боку ПАТ «Харківгаз» допущено не було. З відзиву на заяву про зміну предмету позову вбачається, що представник відповідача просить закрити провадження по справі, оскільки позивачем обрано не належний спосіб захисту. В своїх запереченнях представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] у зв`язку з відсутністю правових підстав для його задоволення, дії відповідача вважала правомірними. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , який є начальником лабораторії та безпосередньо приймав участь у проведенні експертизи лічильника, пояснив, що дійсно не було виявлено втручання в роботу газового лічильника, але встановлено, що лічильник рахує в сторону позивача, тобто не донараховує об`єм газу. В судовому засіданні допитано експерта [PERSON] , яка надала пояснення, щодо виконаного нею трассологічного дослідження та була попереджена про кримінальну відповідальність за надання неправдивих висновків. Експерт [PERSON] пояснила, що нею встановлено відсутність втручання в роботу газового лічильника, а встановлення причин збою роботи лічильника не входить до її компетенції, таким чином виходить за межі дослідження. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно зі ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Згідно статті 2 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Позивачем в якості способу захисту порушеного права обрано відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини 2статті 16 Цивільного кодексу України) шляхом скасування незаконного рішення комісії відповідача. Так, дійсно, такий спосіб захисту права як скасування рішення суб`єкта господарських відносин безпосередньо не передбачений ані законом, ані договором. При цьому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824 (Кодекс газорозподільних систем) передбачено можливість судового оскарження об`єму та/або вартості необлікованого (донарахованого) природного газу (зокрема п. 12 гл. 5 розділу XI), що по суті і означає оскарження рішень комісії відповідача. Більше того, Кодексом газорозподільних систем передбачено, що у разі неподання позовної заяви про оскарження нарахувань об`ємів та вартості природного газу, нарахована вартість вважається простроченою заборгованістю, а при наявності простроченої заборгованості об`єкт споживача не може бути підключений до системи газопостачання. Отже обраний позивачем спосіб захисту не суперечить закону. Крім того, у постанові від 12.06.2013 у справі №6-32цс13 Верховний Суд України наголосив, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а будь-які обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушені цивільні права чи цивільні інтереси підлягають судовому захисту і у спосіб, прямо не передбачений законом, зокрема статтею 16 Цивільного кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Як встановлено матеріалами справи, між позивачем та відповідачем укладений публічний договір розподілу природного газу шляхом сплати позивачем рахунків відповідача та споживання ним природного газу. Будинок позивача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в 1988 підключений до мережі газопостачання та 24 березня 2005 року обладнаний газовим лічильником Gallus G -4, зав. № 01046922, що підтверджується актом прийняття до експлуатації робіт по встановленню вузла обліку газу (т.1 а.с. 205-207). 08 квітня 2019 року у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] працівниками АТ «ХАРКІВГАЗ» в присутності [PERSON] демонтовано для проведення експертизи побутовий лічильник Gallus G -4, зав. № 01046922. За участю представника ДП «Укрметттестандарт» 12 квітня 2020 року проведено експертизу лічильника та надано акт № 289, про те, що: заводські пломби та повірочного тавра цілі; відлікові колеса, трибити та вісь трибитів не пошкоджені; пошкодження всередині корпусу відлікового механізму відсутні, лічильник газу зупиняється під впливом магнітного поля. Несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника Gallus G -4, зав. № 01046922 не виявлено. ДП «Укрметттестандарт» 15 квітня 2020 року надано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Gallus G -4, зав. № 01046922. Підставою для визнання лічильника непридатним стало те, що похибка лічильника перевищує максимально допустимі межі. Акт про порушення № 000067 від 08 квітня 2019 року розглянуто 26 квітня 2019 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення та прийнято рішення: Акт про порушення № 000067 від 08.04.2019 залишити без задоволення та як несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу не виявлено. По особовому рахунку споживача нарахування фактично спожитого об`єму природного газу згідно з показами лічильника газу Gallus G -4, зав. № 01046922, які зафіксовані в акті про демонтаж та склали 47234, 92 м. куб. за цінами постачальника природного газу. Відповідно до письмового звернення споживача [PERSON] від 15.04.2019 р., лічильник газу Gallus G -4, зав. № 01046922 помістити до поліетиленового пакету, опломбувати пломбами ПАТ «Харківгаз», скласти відповідний акт і повернути споживачу, для проведення експертизи в Харківському науково - дослідному інституті судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса. Побутовий споживач [PERSON]. повинен завчасно письмово повідомити про дату, час, місце проведення експертизи, для участі представника ПАТ «Харківгаз» при знятті пломб. За результатами проведеної комісії було складено протокол № 2995 з яким було ознайомлено споживача [PERSON] та заперечень від останнього не надійшло. Акт про порушення № 000067 від 08 квітня 2019 року повторно розглянуто 26 вересня 2019 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення та прийнято рішення про залишення протокольного рішення від 26 квітня 2019 року без змін. Також було розглянуто документи, надані споживачем. За результатами проведеної комісії складено протокол № 2995/3, з яким ознайомлено споживача, який зазначив, що не згоден. Акт № 000067 від 08.04.2019 р., не є документом, який встановлює факт порушення з боку споживача, а лише підтверджує наявність у відповідача сумнівів в правильній роботі газового лічильника позивача, а також відсутність будь-якого його зовнішнього дефекту і неможливість виявити будь-який дефект лічильника шляхом його огляду працівниками відповідача станом на час перевірки лічильника у домоволодіння позивача. Таким чином, достеменно підтвердженим є факт того, що до прибуття працівників відповідача 08 квітня 2019 у домоволодіння позивача із перевіркою роботи газового лічильника наявний факт належної і правильної роботи газового лічильника позивача. Факти того, що він належним чином виконував інші договірні зобов`язання, пов`язані з використанням природного газу в побуті та покладені на нього законом та/або договором, сплачував належним чином кошти за поставлений та розподілений йому для побутових цілей природний газ ніким не оспорюються, а тому і доведенню з огляду на положення частини 1 статті 82 ЦПК України не підлягають. Суд зауважує, що висловлювання сумнів у правильній роботі лічильника позивача, про що йдеться в акті від 08 квітня 2019 року, як підстави для складання актів про порушення, а також демонтажу лічильника, не передбачене законодавством, оскільки акт про порушення може фіксувати лише факти, які мають ознаки порушень. В даному випадку в якості порушення було визначено сумнів у правильній роботі лічильника, встановленого за адресою: [ADDRESS] . За результатами експертиз лічильника газу втручання в газовий лічильник не виявлено. Підтверджено цілісність заводської пломби та повірчого тавра. Відліковий механізм, в тому числі, відлікові колеса, триби та вісь трибів не пошкоджені, пошкодження всередині корпусу відлікового механізму відсутні. До акту експертизи комісією додано довідку ДП Укрметтестстандарт № 39-1-3/11469 від 15 квітня 2019 року «Про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки», зі змісту якого вбачається, що лічильник позивача визнано непридатним з підстав «похибка лічильника перевищує максимально допустимі значення». Отже, зі змісту складеного відповідачем акту експертизи лічильника газу від 12.04.2019 не випливає факту втручання в газовий лічильник з боку позивача. Зі змісту довідки ДП Укрметтестстандарт № 39-1-3/11469 від 15 квітня 2019 року «Про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки», зі змісту якого вбачається, що лічильник позивача визнано непридатним з підстав «похибка лічильника перевищує максимально допустимі значення» вбачається, що факту втручання в газовий лічильник з боку позивача В Кодексі газорозподільних систем (далі за текстом Кодекс ГРС), затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, який набрав чинності 04 грудня 2015 року, термін «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» визначений як втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (п. 4 гл. 1 розділу І Кодексу). Проаналізувавши зміст вказаних положень, слід дійти висновку про те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту впливу дії спрямованого постійного магнітного поля на лічильник газу, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Відповідно до п. 1 гл. 9 розділу Х Кодексу ГРС суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). В той же час, згідно з п. 7 гл. 9 розділу Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). При виявленні ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється. Експертна комісія АТ «ХАРКІВГАЗ», до складу якої включено юриста та представника ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», встановила, що втручання в газовий лічильник не виявлено. Підтверджено цілісність заводської пломби та повірчого тавра. Відліковий механізм, в тому числі, відлікові колеса, триби та вісь трибів не пошкоджені, пошкодження всередині корпусу відлікового механізму відсутні. До акту експертизи комісією додано довідку ДП Укрметтрестстандарт № 39-1-3/11469 від 15 квітня 2019 року «Про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки», зі змісту якого вбачається, що лічильник позивача визнано непридатним з підстав «похибка лічильника перевищує максимально допустимі значення». Відповідно до висновку експертного - трассологічного дослідження № 9238 від 12 червня 2019 року, проведеного в Харківському науково- дослідницькому інституті судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса судовим експертом Рябухіною В.О., встановлено, що слідів дії сторонніх предметів на відліковому пристрої досліджуваного лічильника не виявлено. Згідно з п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, до якого віднесені лічильники газу. Вказаних порушень відповідачем з боку позивача не зафіксовано. Згідно з п. 8, 9, 11 гл. 5 розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. До складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Як вбачається з матеріалів справи, 26 квітня 2019 року відбулось засідання комісії АТ «ХАРКІВГАЗ» з розгляду акту про порушення № 000067 від 08.04.2019. яке оформлено у виді протоколу. Комісія прийняла наступне рішення: залишити акт про порушення № 000067 від 08.04.2019 року без задоволення та як несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу не виявлено; по особовому рахунку споживача нарахування фактично спожитого об`єму природного газу згідно з показами лічильника газу Gallus G -4, зав. № 01046922, які зафіксовані в акті про демонтаж та склали 47234, 92 м. куб. за цінами постачальника природного газу; відповідно до письмового звернення споживача [PERSON] від 15.04.2019 р., лічильник газу Gallus G -4, зав. № 01046922 помістити до поліетиленового пакету, опломбувати пломбами ПАТ «Харківгаз», скласти відповідний акт і повернути споживачу, для проведення експертизи в Харківському науково - дослідному інституті судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса; побутовий споживач [PERSON]. повинен завчасно письмово повідомити про дату, час, місце проведення експертизи, для участі представника ПАТ «Харківгаз» при знятті пломб. За результатами проведеної комісії було складено протокол № 2995 з яким було ознайомлено споживача [PERSON] та заперечень від останнього не надійшло. Акт про порушення № 000067 від 08 квітня 2019 року повторно розглянуто 26 вересня 2019 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення та прийнято рішення про залишення протокольного рішення від 26 квітня 2019 року без змін. Також було розглянуто документи, надані споживачем. За результатами проведеної комісії складено протокол № 2995/3, з яким ознайомлено споживача, який зазначив, що не згоден. Однак, як зазначалося вище, за результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або скасування акту про порушення. При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Проте, комісією прийнято рішення про залишення акту про порушення без задоволення, але таке рішення, відповідно до Кодексу ГРС, не передбачено. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі вищевикладеного, суд визнає незаконним та скасовує рішення комісії, оформлене протоколами від 26 квітня та 26 вересня 2019 року засідання комісії з розгляду актів про порушення. Суд наголошує, що відповідачем не звернуто уваги на норми Кодексу газорозподільних систем, згідно Розділу 1 якого визначено поняття несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, яким є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Зі змісту акту 000067 від 08.04.2019 відповідно, експертизи лічильника газу, довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, не випливає встановлення факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу та зазначення виду втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, не зазначено яким способом здійснювалося несанкціоноване втручання: шляхом підробки, пошкодження лічильника чи пошкодження на ньому пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), а також не встановлено, що внаслідок таких дій позивача витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується чи обліковується частково, чи з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Суд також зауважує, що позивачем зазначено, а відповідачем не спростовувалось, що газовий лічильник позивача до проведення його експертизи 12.04..2019, з моменту його встановлення відповідачем 2005 в домоволодінні позивача, повірці не піддавався, що суперечить зобов`язанням відповідача відповідно до пунктів 1, 2, 3 Глави 8 «Порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню)» Кодексу газорозподільних систем та зобов`язує відповідача визначати об`єм спожитого споживачем газу за фактичними даними лічильника, за яким пропущений термін повірки, а не за донарахуваннями, начебто, за несанкціоноване втручання. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки (ЗВТ)- засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності. Отже, ЗВТ - це технічний засіб, який застосовується під час вимірювань фізичних величин і має нормовані метрологічні характеристики. У ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання. Главою 8 «Порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню)» Розділу Х Кодексу газорозподільних систем передбачено, що: 1. Періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ. 2. Для належної організації періодичної повірки лічильників газу по об`єктах побутових споживачів Оператор ГРМ повинен: 1) мати в наявності персоніфікований перелік всіх лічильників газу побутових споживачів, що знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ; 2) забезпечити належний моніторинг термінів спливу міжповірочного інтервалу для складання графіка проведення періодичної повірки лічильників; 3) забезпечити періодичну повірку лічильника протягом міжповірочного інтервалу. Згідно пункту 3 Глави 8 «Порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню)» Розділу Х Кодексу газорозподільних систем визначено, що у разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини Оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки. Суд погоджується із позицією позивача щодо неправомірного нарахування відповідачем позивачу вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, як такої, що нарахована з причини несанкціонового втручання в роботу ЗВТ, при тому, що відповідач з моменту встановлення газового лічильника позивачу не виконував свого обов`язку з повірки лічильника газу. Вказана бездіяльність відповідача, що є підставою визначення об`єму спожитого позивачем газу за фактичними даними лічильника газу за весь час пропуску терміну повірки, а донарахування об`єму природного газу, здійснене відповідачем протоколом необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості не тільки є незаконним, безпідставним, і таким, що порушує ст. 58 Конституції України, але і свідомо непропорційним, нерозумним, несправедливим, і по суті є свідченням грубого та системного зловживання монопольним правом з боку відповідача. Із акту про виявлені порушення № 000067 від 08.04.2019, спірних протоколів № 2995, 2995/3 від 26.04 та 26.09.2019 року, довідки № 39-1-3/11469 від 15 квітня 2019 «Про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки», не вбачається, яким шляхом здійснено втручання позивача в роботу його ЗВТ,; з них не випливає відсутність обліку (облікування частково чи з порушенням законодавства) природного газу лічильником позивача або викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача та непридатністю лічильника, а також відсутні відомості про дату останньої повірки лічильника позивача. Отже в даному випадку відсутній факт порушення договірного зобов`язання з боку споживача, який може бути єдиною підставою для договірної відповідальності. З огляду на це відповідач не мав законних підстав для: 1) висновку про наявність порушення з боку позивача, демонтажу лічильника та про задоволення акту про порушення; 2) застосування не передбачених ані законом, ані договором штрафних санкцій. Жодної з наведених умов, виходячи з системного аналізу обставин справи, станом на 08.04. 2019 не існувало: 1) споживачем не здійснювалось несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, встановленого в його домоволодінні, 2) відповідачем не встановлено у визначеному законом порядку факту і виду втручаня позивачем в роботу газового лічильника. Тобто, будь-яких законних підстав для демонтажу лічильника та донарахування об`єму природного газу і його вартості споживачу станом на час перевірки роботи газового лічильника позивача, тобто на 08.04.2019 та на час донарахування об`єму природного газу і його вартості, тобто на 26ю04 та 26.09.2019 не існувало. Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язкам суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Таким чином, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку надав належні і неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, у суду наявні підстави для задоволення позовних вимог, та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження, не спростовані стороною відповідача, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову за його доведеністю. Відповідач не надавав суду доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, а тому суд дійшов висновку про необхідність захисту права позивача шляхом визнання незаконним рішення комісії.. Щодо вимоги позивача [PERSON] про стягнення з АТ «ХАРКІВГАЗ» моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., то суд в цій частині позову відмовляє в його задоволенні. Моральна шкода у відповідності до ст. 23 ЦК України, полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів. Згідно зі ст. 1167 ЦПК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї стати. Однак, ані в позові, ані в інших процесуальних заявах по суті справи позивачем чи його представником не наведені обставини, якими обґрунтовується спричинення діями чи бездіяльністю певних посадових осіб відповідача моральної шкоди, проявів душевних страждань позивача чи іншого порушення його особистих прав. До того ж позивачем не надано жодного доказу на підтвердження завданої йому моральної шкоди та визначення її розміру. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд, дотримуючись принципу пропорційності, одночасно стягує з відповідача на користь позивача понесені процесуальні витрати по сплаті проведеного трассологічного дослідження.

Outcome: partial