Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі -позивачі) звернулись до Макарівського районного суду з вказаним позовом посилаючись на те, що їм на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,188 га, цільове призначення ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області. згідно державного акту на право приватної власності серії РЗ №368337. У травні 2011 року вони дізнались, що на вказаній земельній ділянці відповідачем було прокладено волокно-оптичну лінію зв'язку «Макарів-Васильків-Обухів». Прокладення вказаної лінії не було погоджено з ними та здійснено взагалі без їх відома. На численні звернення позивачів щодо демонтажу вказаної лінії зв'язку та приведення земельної ділянки у стан, що існував до порушення їх прав , їм було відмовлено з посиланням на значну вартість робіт. Проте, відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватись і розпоряджатись земельними ділянками. В той же час відповідачем було порушено право власності позивачів на належну їм земельну ділянку, площею 0,188 га , оскільки без погоджень було виконано роботи по прокладення кабелю зв'язку по цій ділянці. Відповідно до пунктів Правил охорони ліній електрозв'язку , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.1996 року №135 на трасах підземних кабельних ліній електровізку встановлюються охоронні зони у вигляді смуги землі, яка обмежена паралельними лініями, віддаленими від траси підземних кабелів на відстані 2 метри з кожного боку. У межах охоронних ліній електрозв'язку і навколо випромінюючих споруд електрозв'язку без письмової згоди операторів телекомунікацій, а також без присутності їх представників забороняється виконувати різного виду будівельні, монтажні, вибухові і земляні роботи, а також розрівнювати грунт за допомогою бульдозера, екскаватора, скрепера, грейдера та іншої землерийної техніки; проводити сільськогосподарські роботи на глибині біль як 0,3 метри; саджати дерева, розташовувати польові стани (табори), утримувати худобу, складати матеріали, корми, добрива, розпалювати вогнища , влаштовувати стрільбища. Враховуючи той факт, що ширина їх земельної ділянки всього 10 метрів, то з урахуванням обмежень використання ділянки за цільовим призначенням є неможливим. У зв'язку з викладеним просили суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні позивачами права власності на належну їм земельну ділянку шляхом винесення волокно-0оптичної лінії зв'язку за межі належної їм земельної ділянки. Відповідно до вимог ст. 31 ЦПК України ПАТ «Укртелеком» 15.04.2013 року заявили зустрічний позов, де вказали, що волокно-оптична лінія зв'язку (ВОЛЗ) «Макарів-Обухів-Бишів» прокладена згідно проекту без відхилень від проектної документації. Наявним є дозіл Макарівської РДА на виконання проектно-вишукувальних робіт по будівництву волокно-оптичного ліній в населених пунктах; акт обстеження земельної ділянки, яка рекомендується для прокладки волокно-оптичної лінії зв'язку ; погодження про вилучення земельних ділянок за рахунок угідь землекористувачів та земель комунальної власності. Зазначена ВОЛЗ була належним чином прийнята в експлуатацію. Цією лінією надаються послуги зв'язку державним установам, що в свою чергу може вплинути на якість зв'язку на всій території країни. перенесення лінії зв'язку або забезпечення надання послуг зв'язку в інший спосіб, ніж через використання цієї лінії є неможливим. Так, ст. 10 ЗУ «Про телекомунікації» зазначено, що оператори телекомунікацій, які відповідно до закону внесені до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій, мають право вимагати від власників земельних ділянок або землекористувачів установлення сервітутів до категорії земель, визначених Земельним кодексом України для прокладення під землею телекомунікаційних мереж та/або усунення їх пошкоджень. Розмір плати (тарифи) за встановлення земельного сервітуту для прокладення від землею та/або усунення пошкоджень телекомунікаційних мереж для власників або землекористувачів встановлює Кабінет Міністрів України. У зв'язку з цим просили суд встановити постійний безоплатний земельний сервітут на право розміщення та експлуатації під землею волокно-оптичної лінії зв'язку. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 28.08.2013 року первісний позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] задоволено, а зустрічний позов ПАТ «Укртелеком» залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12.02.2014 року апеляційну скаргу ПАТ «Укртелеком» відхилено, рішення Макарівського районного суду Київської області від 28.08.2013 року залишено без змін. В подальшому ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.04.2014 року касаційну скаргу ПАТ «Укртелеком» задоволено частково, рішення Макарівського районного суду Київської області від 28.08.2013 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12.02.2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В цій же ухвалі ВССУ звертає увагу на те, що суд першої інстанції вирішуючи спір порушив вимоги ст.ст. 212-214 ЦПК України, не звернув та не врахував роз'яснень Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» не перевіривши законності рішення сільської ради, яке не оскаржувалося та є чинним, пославшись лише на листи ПАТ «Укртелеком», не навів належних доказів перенесення ВОЛЗ або забезпечення надання послуг зв'язку в інший спосіб, передбачений вищенаведеними Правилами (Правил охорони ліній електрозв'язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.1996 року №135). В судовому засіданні позивачка [PERSON] первісний позов підтримала, зустрічний позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримав та просив задовольнити, заперечив щодо задоволення зустрічного позову, надав письмові пояснення. Представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги позивачів за первісним позовом не визнав, вимоги за зустрічним позовом підтримав та просив задовльнити Третя особа без самостійних вимог Бишівська сільська рада свого представника у судове засідання не направили, подали лист з проханням слухати справу у їх відсутність. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки загальною площею 0,396 га, що розташована у селі Бишів Макарівського району Київської області, з них 0,208 га - цільове призначення ОЖБ; 0,188 га - ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії РЗ № 368337, виданого 24.12.2003 року ( а.с. 9). 29 вересня 2006 року комісія Макарівської РДА по розгляду питань і пропозицій, пов'язаних з вибором земельних ділянок під будівництво у складі 10 осіб склали акт обстеження земельної ділянки, яка рекомендується для прокладки волокно-оптичної лінії зв'язку «Макарів-Васильків-Обухів» - Бишів довжиною 9.0 км ВАТ «Укртелеком»№ в межах Макарівського району Київської області. ( а.с. 32-33) 10 жовтня 2006 року Бишівська сільська рада народних депутатів Макарівського району Київської області розглянувши матеріали попереднього погодження місця розташування та вибору траси волокно-оптичної лінії зв'язку в межах Бишівської сільської ради Макарівського району не заперечувала вилучення у тимчасове користування на період будівництва ВОЛЗ земельних ділянок за рахунок угідь землекористувачів : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], земель комунальної власності загальною площею 2,0 га. ( а.с. 34) Актом робочої комісії про прийняття в експлутацію закінченого будівництвом об'єкта для пред'явлення державній приймальній комісії від 25 грудня 2006 року було встановлено черговість реконструкції зонової первинної мережі зв'язку Київської області . ( а.с. 43-46). Звертаючись із зустрічним позовом ПАТ «Укртелеком» не надав належних доказів того, що перенесення ВОЛЗ «Макарів-Васильків-Обухів» не можливе в інше місце. Більш того, з копій листів відповідача від 27.04.2012 року та 08.12.2011 року вбачається, що прокладення вказаної лінії зв'язку можливе по земельних ділянках інших землевласників. При цьому, зазначають, що проведення робіт по заглибленню вказаної лінії зв'язку в зоні можливої забудови не можливо, оскільки це потребує додаткових витрат, пов'язаних з виконанням відповідних будівельно - монтажних робіт. Окрім того, доказів неможливості проведення вказаної лінії поза межами земельної ділянки позивачів суду також не надано. В той же час, клопотання сторін по справі про оголошення в справі перерви для укладення мирової угоди в процесі розгляду справи не заявили. Відповідно до письмових пояснень представника відповідачів [PERSON] останній звертає увагу на те, що в матеріалах справи (а. с. 34) наявний документ, датований 10.10.2006р., який, як стверджує відповідач, свідчить про погодження Бишівською сільською радою матеріалів попереднього місця розташування та вибору траси волокно-оптичної лінії зв'язку і не заперечує проти вилучення у тимчасове користування відповідних земельних ділянок на період будівництва ВОЛЗ, проте у вказаному погодженні міститься перелік землекористувачів - фізичних осіб, земельні ділянки яких вилучаються, однак у вказаному переліку відсутні прізвища позивачів у справі. Вважає, що вказане погодження не є рішенням Бишівської сільської ради в розуміннні вимог ЗУ «Про місцеве самоврядування» оскільки приймалось і підписувалось одноособово сільським головою. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Ці три основоположних майнових права складають зміст права власності. Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватись та розпоряджатись земельними ділянками. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з користуванням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до пункту 6 Правил охорони ліній електрозв'язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.1996 року №135 на трасах підземних кабельних ліній електровізку встановлюються охоронні зони у вигляді смуги землі, яка обмежена паралельними лініями, віддаленими від траси підземних кабелів на відстані 2 метри з кожного боку. У межах охоронних ліній електрозв'язку і навколо випромінюючих споруд електрозв'язку без письмової згоди операторів телекомунікацій, а також без присутності їх представників забороняється виконувати різного виду будівельні, монтажні, вибухові і земляні роботи, а також розрівнювати грунт за допомогою бульдозера, екскаватора, скрепера, грейдера та іншої землерийної техніки; проводити сільськогосподарські роботи на глибині біль як 0,3 метри; саджати дерева, розташовувати польові стани (табори), утримувати худобу, складати матеріали, корми, добрива, розпалювати вогнища, влаштовувати стрільбища. Відповідно до ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Відповідно до положень п.22-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний) суд, має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Відповідно до частини 4 ст. 98 ЗК України земельний сервітут здійснюється способом найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. При цьому, суд звертає увагу, що ширина земельної ділянки позивачів за первісним позовом становить до 10 метрів. Встановлення сервітуту шляхом відведення ПАТ «Укртелеком» частини земельної ділянки, шириною 4 метри та довжиною 42 метри, фактично унеможливлює використання даної земельної ділянки її власниками. Крім того, відповідно до ст.ст. 20, 29 Закону України « Про землеустрій» землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі(на місцевості) меж земельних ділянок, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути). Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації , затвердженого замовником. Враховуючи вищевказані вимоги законодавства вирішення питання про встановлення сервітуту не можливе без наявності відповідної технічної документації із землеустрою, в якій власне і має бути відображено інформацію про земельну ділянку або її частину, стосовно якої встановлюється сервітут, а саме мають бути відображені межі такої земельної ділянки (її частини), координати таких меж її площе та місцезнаходження. Відповідач «Укртелеком» на надав відповідної технічної документації із землеустрою посилання на наявність такої технічної документації , а також надану суду акти прийняття в експлуатацію даної лінії, інвентарні картки обліку основних засобів не є належними доказами по справі, оскільки вказані документи на містять інформації щодо предмета доказування по даній справі. Більш того, дана документація взагалі не містить даних про власника земельної ділянки по якій прокладено ВОЛЗ . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що права позивачів по справі, які є співвласниками земельної ділянки площею 0,188 га в селі Бишів Макарівського району Київської області, цільове призначення якої ОПГ з грудня 2003 року порушені діями ПАТ «Укртелеком» незважаючи на наявність необхідних дозволів та погоджень, оскільки відсутні акти обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] у 2006 році (лист Бишівської сільської ради, а.с.15) та будь-яких рішень Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області щодо погодження вилучення земельних ділянок у позивачів за первісним позовом (підтверджується листами Архівного відділу Макарівської РДА від 26.09.2014р. №05-04/623 та від 26.09.2014р. №05-04/624), як наслідок, первісний позов [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задоволенню не підлягає. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів в рівних частках в розмірі 107 грн. 30 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved