Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач) про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, в якому вказала, що з 18.08.2007 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому у них народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано 22.07.2019 року. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Проте, між ними не досягнуто згоди щодо утримання дітей. Позивач просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошові сумі у розмірі 6000,00 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до повноліття дітей. Ухвалою суду від 10.09.2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копія ухвали суду від 10.09.2020 року та копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялися на адресу реєстрацію: [ADDRESS] , поштове відправлення № 0800105073069 повернулося до суду 02.10.2020 р. з відміткою не вручення «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та з урахуванням вимог п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, вважається належним повідомленням особи про час та місце розгляду справи. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з наведеним суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як встановлено рішенням Макарівського районного суду Київської області від 22.07.2019 року, сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2007 року, який вказаним рішенням був розірваний (а.с. 9). В період шлюбу, у сторін по справі, народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 7) та донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 8), які проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 03.07.2020 року (а.с. 10). Як вказала позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити, з відповідачем у справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду був розірваний. В період шлюбу народилося двоє дітей, які на даний час є неповнолітніми, проживають з нею та перебувають на її утриманні. Окрім того, між ними не досягнуто згоди щодо утримання спільних дітей. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати дітей до досягнення ними повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, проте в даній справі такі особи відсутні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved