Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] 09 вересня 2016 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька [PERSON], померлого 20 грудня 2003 року. 08 грудня 2016 року винесено рішення Кодимським районним судом Одеської області яким задоволено в повному обсязі позовну заяву [PERSON] до Петрівської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право власності на: земельну ділянку площею 3,08 га вартістю 102821,62 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Петрівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №019063, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого 20 грудня 2003 року [PERSON], який був утрачений. 02 березня 2017 року [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кодимського районного суду Одеської області від 08 грудня 2016 року по справі № 503/1631/16-ц за позовом [PERSON] до Петрівської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно, яким було задоволено позов та визнано за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право власності на: земельну ділянку площею 3,08 га вартістю 102821,62 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Петрівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №019063, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого 20 грудня 2003 року [PERSON], який був утрачений. В обґрунтування заяви, [PERSON] вказує, що 20 грудня 2003 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька алишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 3,08 га вартістю 102821,62 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Петрівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №019063, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого. Він є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки інші спадкоємці, які мали право на спадщину відсутні. Він, як спадкоємець за законом, у визначений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно державний акт на право власності на землю. Збереглась лише його ксерокопія. Все вище назване і змусило його звернутися 09 вересня 2016 року до суду за захистом свого права. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 08 грудня 2016 року було задоволено його позов та визнано за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право власності на: земельну ділянку площею 3,08 га вартістю 102821,62 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Петрівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №019063, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого 20 грудня 2003 року [PERSON], який був утрачений. 22 грудня 2016 року він отримав рішення Кодимського районного суду Одеської області по цивільній справі № 503/1631/16-ц. Під час оформлення спадкового майна зясувалось, що державний акт на право приватної власності на землю серія І-ОД №019063 реєстраційний номер №58 від 10 лютого 2004 року виданий на імя [PERSON] не є дійсним, так як [PERSON] помер до видачі державного акту, про що свідчить свідоцтво про смерть серія І-ЖД №363194 від 22 грудня 2003 року. Також стало відомо про те, що [PERSON], який помер 20 грудня 2003 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД-12 №0178301 на території Петрівської сільської ради, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) №0178301 від 20 серпня 1996 року. На момент розгляду справи в суді не було відомо про це. Вищезазначені обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення. На підставі вищезазначеного, просив переглянути рішення від 08 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами та скасувати рішення по цивільній справі №503/1631/16-ц за позовом [PERSON] до Петрівської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно. [PERSON] та представник Петрівської сільської ради в судове засідання не зявились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши заяву [PERSON], матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявника в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами, у тому числі, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Рішення, ухвала суду чи судовий наказ, згідно ч. 1 ст. 363 ЦПК України, переглядаються у звязку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу або видав судовий наказ. Згідно ст. 365 ЦПК України, заява про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі. Відповідно до Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленим обставинами» передбачений главою 4 розділу V ЦПК перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у звязку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення. Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як\~\~за\~\~зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін\~\~та\~\~інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 08 грудня 2016 року, задоволено позовну заяву [PERSON] до Петрівської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно, визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право власності на: земельну ділянку площею 3,08 га вартістю 102821,62 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Петрівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №019063, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого 20 грудня 2003 року [PERSON], який був утрачений. Згідно листа відділу Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області від 09 лютого 2017 року, в якому зазначено те, що згідно ст. 346 ЦК України та Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 22 червня 2009 року №325, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 серпня 2009 року за №735/16751, державний акт на право приватної власності на землю серія І-ОД №019063 реєстраційний номер №58 від 10 лютого 2004 року виданий на імя [PERSON] не є дійсним, так як [PERSON] помер до видачі державного акту, про що свідчить свідоцтво про смерть серія І-ЖД №363194 від 22 грудня 2003 року. А також те, що [PERSON], який помер 20 грудня 2003 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД-12 №0178301 на території Петрівської сільської ради, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) №0178301 від 20 серпня 1996 року. В результаті, дослідження наданих доказів суд приходить до висновку, що на момент розгляду справи та винесення рішення про задоволення позовних вимог ані суду, ані [PERSON] не було відомо про це. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник, є нововиявленими та істотними. При цьому суд звертає увагу і на те, що [PERSON] був власником земельної частки (паю) розміром 4,7 в умовних кадастрових гектари, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0178301, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Петрівської сільської ради. 20 грудня 2003 року [PERSON], помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №363194, видане 22 грудня 2003 року Петрівською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис №19). Як убачається з дослідженого судом в судовому засіданні свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖД №389565, виданого 19 січня 1983 року Кодимським відділом ЗАГС, батьком народженого 13 лютого 1961 року [PERSON] є [PERSON]. Дослідженими в судовому засіданні свідоцтвами про смерть серії І-ЖД №042710 та серії І-ЖД №143460, встановлено, що [PERSON] (дружина спадкодавця) та [PERSON] (син спадкодавця) померли відповідно 21 січня 2006 року і 24 травня 2008 року. Отже, спадкоємцем за законом залишився [PERSON]. Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористався, подавши заяву у визначений законом строк (ч.1 ст1269 ЦК України) до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно - земельну частку (пай) розміром 4,7 в умовних кадастрових гектари, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0178301, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Петрівської сільської ради на імя [PERSON], померлого 20 грудня 2003 року, який був утрачений. На підставі наведеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, в зв'язку з чим відповідно до ч.2 ст.365 ЦПК України скасовує рішення Кодимського районного суду Одеської області від 08 грудня 2016 року та постановляє нове рішення, оскільки правова позиція [PERSON], щодо перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є законною і обґрунтованою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved