Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON], 04.12.2014 року, звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 27 серпня 2005 року Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 148. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вони з відповідачем не зійшлись характерами та поглядами на життя. Спільне господарство не ведеться. 3 2012 року проживають окремо. Спору про поділ майна, що є спільною власністю немає. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягав на розлученні. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] повторно (16.12.2014 року о 08-30 годині, 23.12.2014 року о 14.00 годині) не з'явилась, причину своєї неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, у зв'язку з чим, судом визнана неповажною причина неявки відповідача у дані судові засідання. Також відповідач не надала суду будь-яких клопотань про відкладення розгляду цієї справи, заяв про визнання позову або заперечень проти позову. Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю відповідача по наявних у справі матеріалах та доказах. Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 серпня 2005 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис актовий запис № 148 (а.с. 3). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 жовтня 2010 року (а.с.4). Шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved