Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

[PERSON] (далі -\~позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на його користь заборгованість за порушення виконання зобовязання, забезпеченого договором про наміри та завдаток від 04 березня 2018 року, в розмірі 35000 грн., додаткову суму в розмірі завдатку, що становить 35000 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 04.03.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір про наміри та завдаток, відповідно до умов якого відповідач зобовязалась до 01.08.2018 укласти договір міни квартир, розташованих за адресами: м.Покровськ, м-н Лазурний, 44/43, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, та м.Покровськ, м-н Южний, 4/40, що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. 04.04.2018 позивачем були передані відповідачу грошові кошти в сумі 35000 грн., про що відповідач надала відповідну розписку. Передача коштів відбулася в присутності [PERSON], з якою у позивача був укладений договір про надання послуг. Однак, відповідач не виконала свої зобовязання за договором про наміри та завдаток, після спливу строку, зазначеного в договорі, до нотаріуса для укладення договору міни не зявилась. 20.07.2018 в порядку досудового врегулювання спору позивачем було направлено відповідачу листа про повернення суми сплаченого завдатку в розмірі, зазначеному в п.6 Договору, а саме 70\~000 грн., на що відповіді він не отримав. Позивач вважає, що відповідачем до 01.07.2018 не виконано зобовязання з укладення договору міни, чим порушені умови договору про наміри та завдаток, а тому є підстави для стягнення суми завдатку в подвійному розмірі. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, навівши доводи, аналогічні викладеним в позові. Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористалась, надала заяви, за змістом яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, справу розглянути без її участі (а.с.38, 50). В обґрунтування своєї позиції надала письмові пояснення (а.с.41-42), за якими мотиви незгоди зводяться до такого. Умовами договору про наміри та завдаток, укладеного 04.03.2018, передбачено, що [PERSON] та [PERSON] до 01.07.2018 укладають договір міни квартирами, при цьому позивач зобовязався здійснити доплату в розмірі 80\~000 грн. Позивач передав відповідачу 35\~000 грн. та залишок грошових коштів зобовязався передати відповідачу в момент укладення договору міни. Таким чином, на думку відповідача, згідно договору про наміри та завдаток обовязок по сплаті грошових коштів є саме у позивача, а не у відповідача. Відповідач за договором про наміри та завдаток не має жодних обовязків щодо передання, сплати грошових коштів відповідачу. Відповідач посилається на ст.570 ЦК України, згідно якої завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було б виникнути на підставі договору міни житловими квартирами. Відповідач зазначає, що оскільки договір міни, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами в справі укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі 35\~000 грн. не є завдатком. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, навівши доводи, викладені в письмових поясненнях відповідача та зауваживши, що у позивача був такий самий обовязок звернутися до нотаріуса та надати відповідні правовстановлюючі документи для укладання договору міни, але свій обовязок позивач не виконав, доказів звернення до нотаріуса та повідомлення про дату та час укладання договору міни не надав. Ухвалою суду від 12.09.2018 за клопотанням позивача в судове засідання викликано свідка [PERSON] (а.с.32). На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 04.03.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про наміри та завдаток (а.с.7), відповідно до умов якого сторони зобовязуються в строк до 01.07.2018 і на умовах, викладених у договорі, укласти в майбутньому договір міни (основний договір) на належне сторонам нерухоме майно квартири, які розташовані за адресою: 1) м.Покровськ, м-н Лазурний, 44/43, що належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності; 2) м.Покровськ, м-н Южний, 4/40, що належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу. Пунктом 4 вказаного договору визначено, що сума доплати за квартиру, розташовану за адресою: м.Покровськ, м-н Лазурний, 44/43, узгоджена сторонами, складає 80000 грн., які [PERSON] зобовязується передати [PERSON] в момент підписання основного договору міни за виключенням суми завдатку. Відповідно до пункту 5 вказаного договору сторони домовились про те, що в забезпечення договірних відносин, викладених та взятих на себе сторонами в даному договорі одна сторона [PERSON] передає іншій стороні [PERSON] грошову суму в розмірі 35\~000 грн. Вказаним пунктом договору визначено, що дана сума коштів є забезпеченням договору і виконує роль завдатку, а також враховується при остаточних розрахунках при укладенні основного договору міни. За пунктом 6 договору сторони добровільно приймають на себе зобовязання і повідомлені про те, що у випадку невиконання умов, вказаних в даному Договорі, в строк не пізніше 01.07.2018, з вини [PERSON], зокрема, що приведе до невиконання умов п.1 даного Договору, останній зобовязується повернути вказану вище суму коштів в подвійному обсязі, а саме, 70\~000 грн., [PERSON]. Крім випадків, які виникли по незалежним від [PERSON] обставинам. В противному випадку завдаток повертається як аванс. Пунктом 7 договору передбачено, що у випадку невиконання зобовязань даного Договору в строк не пізніше 01.07.2018, що приведе до невиконання умов п.1 даного Договору, з вини [PERSON], сума коштів прийнята від нього в забезпечення умов Договору завдаток, згідно статті 571 ЦК України, останньому не повертається і залишається у [PERSON]. Крім випадків, які виникли по незалежним від [PERSON] обставинам. В противному випадку завдаток повертається як аванс. Розпискою від 04.04.2018 підтверджується, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 35\~000 грн. в рахунок обміну трикімнатної квартири (завдаток з доплати міни квартири), розташованої за адресою: м.Покровськ, м-н Лазурний, 44/43; розписка написана власноруч відповідачем, факт отримання грошових коштів в розмірі 35\~000 грн. від позивача не заперечується ані відповідачем, ані її представником (а.с.8). 20.07.2018 позивачем на адресу відповідача засобами поштового звязку направлений лист, за змістом якого позивач, у звязку з невиконанням умов, зазначених в договорі від 04.03.2018, просить повернути йому суму в розмірі 70\~000 грн., що становить подвійний розмір завдатку; вказаний лист отриманий відповідачем 21.07.2018 (а.с.9-12). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що вона є директором агентства нерухомості, через яке сторони по справі укладали договір про намір та завдаток від 04.03.2018; свідок зазначила, що договір міни, який мав бути укладений сторонами 01.07.2018, укладений не був у звязку з тим, що приватизація квартири, яку мала намір обміняти відповідач, не відбулась. Зі слів свідка, позивачу було відомо, що мала відбутись приватизація квартири на імя [PERSON], тільки після цього міг бути укладений договір міни. Гроші від позивача в розмірі 35\~000 грн. були отримані відповідачем саме для погашення заборгованості з комунальних послуг та оплати приватизації. Також свідок підтвердила, що в червні 2018 року відбулась зустріч позивача, відповідача та працівника агентства нерухомості, де позивачу повідомили, що приватизація квартири за адресою: м.Покровськ, м-н Лазурний, 44/43 ще не проведена та коли буде проведена - невідомо. Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. За приписами ст.716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання. За змістом ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Приписами ст.570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, і одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов'язання. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору. Оскільки договір міни квартирами укладений між сторонами не був, а отже, умови, визначені ст.570 ЦК України не дотримані, суд доходить висновку, що сума в розмірі 35\~000 грн., передана позивачем відповідачу, фактично є авансом. Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постановах від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12. Враховуючи, що сума авансу в розмірі 35\~000 грн. станом на дату розгляду справи відповідачем не повернута позивачеві, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в означеному розмірі підлягають задоволенню. Аргументи представника відповідача про те, що позивач також не звернувся до нотаріуса для оформлення основного договору договору міни у визначений строк та відповідних правовстановлюючих документів не надав, є неспроможними, оскільки сума грошових коштів, що за своєю правовою природою є авансом, підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення основного договору. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача додаткової суми в розмірі завдатку, що становить 35\~000 грн., задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що укладення основного договору не відбулось з вини відповідача. Свідок підтвердив, позивач не заперечував, що основний договір не був укладений через те, що приватизація квартири відповідача станом на 01.07.2018 не відбулась з причин, незалежних від відповідача. Також позивач підтвердив в судовому засіданні, що йому було відомо про відсутність факту приватизації квартири відповідачем станом на дату укладення договору про наміри та завдаток від 04.03.2018 та про необхідність її проведення задля укладення основного договору. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial