Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач був зобов`язаний повернути борг позивачу, який станом на 05.11.2018 становить 6400 (шість тисяч чотириста) дол. США. На підтвердження вказаного боргу відповідачем надано розписку про наявну заборгованість, яка написана власноручно відповідачем та останнім зазначено, що він обов`язується повернути борг в сумі 6400 дол. США не пізніше грудня 2019 року, однак, у вказаний термін борг ним не було повернуто. Більше того, і станом на момент подання даної позовної заяви зазначена сума боргу [PERSON] не була повернута, через що і звертається позивач з цим позовом. Станом на 22.09.2021 заборгованість відповідача складає 6400 доларів США, що еквівалентно сумі відповідно до курсу Національного банку України у розмірі 170 931 грн. 84 коп. Ухвалою суду від 05.10.2021 прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження, призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав заяву про розгляд справи без його та довірителя участі, а також вказав, що його довіритель позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився жодного разу, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, повторно не з`явився в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення) в порядку ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Зідно оглянутого\~судом оригіналу\~розписки судом\~встановлено,\~що відповідач зобов`язувався повернути борг позивачу в сумі 6400 дол. США не пізніше грудня 2019 року. Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першої статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 629 ЦК України закріплено імперативну норму, згідно з якою договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Як встановлено судом відповідач зобов`язувався повернути кошти згідно розписки в термін до грудня 2019 року, однак грошові кошти не повернув. Про неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо повернення грошових коштів також свідчить наявність оригіналу боргового документа (розписки) саме у [PERSON] , який надав оригінал розписки для долучення до матеріалів справи. Таким чином, оскільки відповідач на час написання розписки зобов`язувався повернути грошові кошти, належні позивачу, та сторони дійшли згоди про те, що такі кошти будуть повернуті відповідачем у певний строк, про що склали відповідну розписку. Знаходження розписки у позивача свідчить про невиконання відповідачем свого обов`язку про повернення боргу, а тому наявні підстави для стягнення боргу. матеріалами справи стверджується, що взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 6400 доларів США (що еквівалентно сумі відповідно по курсу Національного банку України станом на 22.09.2021 становить 170 931 грн 84 коп.). Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 709 грн 30 коп.

Outcome: approved