Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON], (далі Позивач, [PERSON]Г.) звернувся до суду із позовом до Київської обласної філії ПАТ «Укртелеком» (далі Відповідач, ПАТ «Укртелеком»), в якому просить про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог Позивач вказав, що з 29 вересня 1999 року працював електромонтером шостого розряду лінійно-кабельних споруд дільниці технічної експлуатації лінійних споруд ВАТ «Укртелеком». З того час у впродовж усіх років обслуговував села Копилів, Мотижин, Северинівка. Зауважень до його роботи не було. Це було основним місцем його роботи. На дану роботу він був прийнятий безстроково із записом у трудовій книжці. У жовтні 2014 року за словами [PERSON] керівництво попросило його написати заяву про переведення на посаду електромонтера лінійних споруд електрозвязку 6-го розряду дільниці станційних, лінійних споруд та розвитку №3 смт. Макарів Районного центру телекомунікацій №222 м. Вишневе філії Київської обласної філії ПАТ «Укртелеком». Позивачу пояснили дане переведення зміною назви організації. Посадові обовязки та заробітна плата на вказаній посаді ні чим не відрізнялась від тих, що останній мав до цих пір. [PERSON], вказує, що його просили вказати: прошу мене перевести на період проходження служби в збройних силах [PERSON], та повідомили, що на час відсутності на роботі [PERSON] він буде виконувати його обовязки. Підписуючи заяву про переведення на посаду Позивач вважав, що це переведення буде тимчасовим на час відсутності [PERSON], проте після повернення [PERSON] Позивача звільнили на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України у звязку з закінченням строку трудового договору. Вважає таке звільнення незаконним та таким, що порушує його права у звязку з чим й звернувся до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, подала письмові заперечення. Дослідивши наявні матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне. [PERSON], з 29 вересня 1999 року працював електромонтером шостого розряду лінійно-кабельних споруд дільниці технічної експлуатації лінійних споруд ВАТ «Укртелеком». З метою створення ефективної системи управління товариства та підвищення продуктивності праці 31.10.2014 року ПАТ «Укртелеком» було видано наказ № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників» ПАТ «Укртелеком» в якому зазначено «скоротити чисельність та штат працівників ПАТ «Укртелеком» і у зв'язку з цим з 10.11.2014 року внести зміни до штатного розпису ПАТ «Укртелеком» (в частині філій ПАТ «Укртелеком»), затвердженого наказом ПАТ «Укртелеком» від 10.01.2014 року № 6 «Про затвердження штатного розпису ПАТ «Укртелеком» станом на 01.01.2014 року, а саме вивести структурні підрозділи та посади згідно з додатками із штатного розпису: Львівської філії (додаток № 1),Київської обласної філії (додаток № 11), в тому числі і структурний підрозділ Львівської філії та посаду на якій працював Позивач (витяг з додатку до наказу № 583 міститься у матеріалах справи). У судовому засіданні було встановлено, що Позивач звернувся з проханням до начальника СЛД № 3 смт [PERSON] Головченка, про можливість залишити його на роботі в звязку з тяжким матеріальним становищем. На той час електромонтер лінійних споруд електрозвязку та проводового мовлення 6-го розряду [PERSON] проходив службу в лавах збройних сил України, як мобілізований, тому Позивачу було запропоновано на умовах строкового трудового договору зайняти посаду електромонтера лінійних споруд електрозв'язку 6 розряду станційно-лінійної дільниці № 3 (смт [PERSON]) Районного центру телекомунікацій № 222 (м. Вишневе ) на період з 03Л1.20М року на час військової служби за призовом під час мобілізації [PERSON] 31.10.2014 року Позивач подав заяву про переведення його на посаду електромонтера лінійних споруд електрозвязку 6 розряду станційно-лінійної дільниці № 3 (смт [PERSON]) Районного центру телекомунікацій № 222 (м. Вишневе) з посадовим окладом згідно штатного розпису на час військової служби за призовом під час мобілізації [PERSON] ( тобто на строковий трудовий договір до фактичного виходу на роботу [PERSON]В.). Статтею 32 КЗпП України передбачено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство в установу, організацію або в іншу місцевість... допускається тільки за згодою працівника. Згідно ст. 21 КЗпП України «Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін». У трудовому договорі поєднується воля працівника, яка виражена у формі письмової заяви, та воля роботодавця, яка знаходить свій вираз у формі наказу про зарахування працівника на роботу. Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути укладеним на невизначений строк, на визначений строк, який встановлюється за погодженням сторін (в даному випадку до закінчення проходження служби [PERSON] в Збройних силах України). Крім того, Пленум Верховного суду України у своїй постанові від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначив, що договір вважається укладеним, якщо видано наказ про призначення та фактично допущено працівника до роботи (копія витягу з наказу № 1073-к від 31.10.2014 року, що додається, де чітко зазначено, що [PERSON], згідно його заяви, переводиться з 03.11.2014 року на посаду електромонтера лінійних споруд електрозвязку 6 розряду станційно - лінійної дільниці № 3 (м. Макарів) на час військової служби за призовом під час мобілізації [PERSON]В.) Позивач був ознайомлений з наказом під підпис. Згідно, ч. 2 ст. 36 КЗпП України передбачано строковий трудовий договір може бути укладено лише у разі, якщо трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк … Також, у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6.11.1992 року 9 із змінами і доповненнями) зазначено, що при укладанні трудового договору на певний строк цей строк встановлюється угодою сторін і може визначатися не тільки конкретним періодом, але також і настанням певної події. 11.03.2015 до групи адміністрування персоналу Київської обласної філії ПАТ «Укртелеком» надійшла заява [PERSON] про те, шо він бажає приступити до роботи 12.03.2015 року після демобілізації з лав Збройних Сил України. 11.03.2015наказом Київської обласної філії ПАТ «Укртелеком» № 169-к [PERSON] був звільнений з роботи у зв'язку з виходом на роботу основного працівника (закінчення строку трудового договору) відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України. З огляду на вищевказані обставини, суд вважає, що доводи Позивача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а отже в задоволенні вимог позивача має бути відмовлено. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed