Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) 15 березня 2017 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу. Позивач вимоги обґрунтовує тим, що 29 червня 2002 року між нею та Відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначила, що з Відповідачем не проживає спільною сім`єю з 2010 року, оскільки спільне сімейне життя не склалося, зникло почуття любові, сформувалися різні погляди на сімейне життя та обов'язки, що слугувало приводом для сварок. Вважає, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам Позивача та малолітньої дитини. Просила суд ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем 29 червня 2002 року. Позивач у судове засідання не з'явилася. Подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони Позивача. Позов з підстав, зазначених у позовній заяві, підтримала повністю. Позовні вимоги просила суд задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності, як і заперечень на позов, до суду не подавав. Суд вбачає за можливе розглядати справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши у справі заочне рішення. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 29 червня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 29 червня 2002 року зроблено актовий запис № 1137. Після одруження дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 4). Судом встановлено, що сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 07 серпня 2003 року, запис № 1057 (а.с. 5). Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, почуття любові між ними відсутнє, тому суд приходить до висновку, що причини, які спонукали сторони до розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя та збереження сім`ї не можливе. За змістом статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При зверненні зі вказаним позовом до суду, Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу іменуватися шлюбним прізвищем. З урахування викладеного, на підставі статей 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статей 10, 11, 13, 60, 88, 209, 212-215, 226-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: dismissed