overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] 30 липня 2015 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 25.11.1983р перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Від цього шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини між ними припинені два роки потому та з того часу вони не живуть однією сімєю, не ведуть спільного господарства. По причині того, що відповідач зловживає спиртними напоями, не працює, у них різні погляди на життя на виховання дітей, вважає, що збереження шлюбу не можливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, її прізвище після розірвання шлюбу залишити «Душкіна». Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, та надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], який про слухання справи повідомлений належним чином в порядку ч.2 ст.76 ЦПК України, в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, з урахуванням міркування позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі, про що винесена відповідна ухвала суду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії IV-НО № 319683, виданого 25.11.1983р відділом ЗАЦС м.Краматорська Донецької області, актовий запис № 1618, вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 1983 року. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити «Душкіна».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] 30 липня 2019р. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову посилалось на те, що відповідач взяв у неї в борг 11 серпня 2016р. 11 000 грн., які зобов`язавсь повернути до 20.09.2016р. та 02 вересня 2016 року знову взяв у неї в борг 3600 грн., які зобов`язавсь повернути до 01.10.2016р., а всього 14 600 грн. які станом на день звернення до суду з позовом - не повернув. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки не повідомив. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від виконання зобов`язань. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 11 серпня 2016р. взяв у борг у [PERSON] 11 000 грн., які зобов`язавсь повернути до 20.09.2016р., а також 02 вересня 2016 року знову взяв у неї в борг 3600 грн., які зобов`язавсь повернути до 01.10.2016р., однак не виконав свої зобов`язання та не повернув кошти за договором позики. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача, даним розписок, написаних власноручно відповідачем 11 серпня 2016р. та 02 вересня 2016 року. Тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 11 000 грн. боргу за договором позики від 11 серпня 2016р. та 3600 грн.. боргу за договором позики від 02 вересня 2016 року, а всього 14 600 грн., а також, відповідно до ст.141 ЦПК України також стягнути 1536,8 грн. судових витрат судового збору, сплачених позивачем при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

[PERSON] 30 липня 2019 року звернувся до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що його дружина [PERSON] померла [INFO] в м. Голубівка /минула назва м. Кіровськ/ Луганської області на тимчасово окупованій території, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця з гіпертонією. Алчевський МВ ДРАЦС відмовив йому у видачі свідоцтва про смерть у зв`язку з видачею документу невстановленої форми на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] . Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, в заяві на ім`я суду просять справу розглянути за їхньою відсутністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є чоловіком громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки села Обухов Копайгородського району Вінницької області, якабула зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-11). Відповідно до медичного свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №169 від 17 червня 2019 року, виданої «Державною установою «Кіровська центральна міська багатопрофільна лікарня» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 12-13), [PERSON] померла [INFO] в м. Кіровськ, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця з гіпертонією. Факт смерті [PERSON] в м. Голубівка підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим «Відділом запису актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції, що знаходиться на тимчасово окупованій території (а.с. 14), а також договором-замовленням про надання ритуальних послуг. Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області відмовив у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми (а.с. 15). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] 30 липня 2019 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 10 січня 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені з 2018 року у зв`язку зі сварками. Дитина залишається проживати з нею. Вважає збереження сім`ї неможливим, тому просить розірвати шлюб, залишивши прізвище « [PERSON] », та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, у заяві на ім`я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, у заяві на ім`я суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов визнає. Тому суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України вирішив справу розглянути за відсутністю сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 цього Кодексу у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає\~за необхідне\~позов [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 10 січня 2013 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4),\~від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Подружні стосунки між сторонами припинені з 2018 року у зв`язку зі сварками. Спору про поділ майна не заявлено. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Клопотань про надання строку для примирення не надійшло, відповідач позов визнав, тому суд вважає, що сім`я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишивши позивачу прізвище « [PERSON] ».\~\~\~ Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] 30 листопада 2005 року звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з заявою про встановлення факту родинних відносин стосовно неповнолітніх дітей - [PERSON] і [PERSON] (онуки заявника) (а.с.2-3). Свої вимоги заявник мотивує тим, що з 2001 року за рішенням міськвиконкому її призначили опікуном над неповнолітніми [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Батько неповнолітніх - [PERSON] помер у 2003 році, мати дітей позбавлена батьківських прав. Після смерті батька неповнолітні мають право на наслідування спадщини, але в нотаріальній конторі вимагають, щоб вона, заявник, в судовому порядку встановила факт родинних відносин між померлим батьком неповнолітніх і їх дідусем [PERSON], який помер в 2003 році. [PERSON] народився 12.02.73 року у м.Прага Чехословакія, але ні яких документів про народження не збереглося, крім записів в свідоцтві про одруження серія І-ЖД №045115 від 16.03.96 р. Заявник [PERSON] (бабуся і опікун неповнолітніх) в судовому засіданні свої вимоги підтвердила і просить їх задовольнити. Представник органу опіки і піклування не заперечує. Опитані в судовому засіданні у якості свідків: [PERSON] (мати [PERSON] і бабуся неповнолітніх, дружина [PERSON]С.) підтвердила факт, що її покійний чоловік - [PERSON] був рідним батьком їх сина [PERSON], документи про народження сина були у нього ([PERSON]Г.) і десь залишились в Росії. Рідний син покійного [PERSON] і рідний брат покійного [PERSON] у якості свідка [PERSON], в судовому засіданні підтвердив факт про те, що [PERSON] був рідним батьком [PERSON]. Статтею 256 ч.І ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підстав викладеного суд вважає, що є доказаним факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] (помер 20.09.2003 р.) і його батьком - [PERSON], [INFO] (помер 28.09.2003 р.)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

[PERSON] 30 листопада 2016 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У звязку з цим справа, за згодою позивача, розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 5-7), які на даний час проживають з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с. 8). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком вищевказаних дітей, то він повинен надавати позивачу допомогу на їх утримання. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи ці норми, суд позов задовольняє в повному обсязі та стягує з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу). У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У звязку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] 30 листопада 2017 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що 30 березня 1997 року помер його брат [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,60 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Перемога» на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області. Заявник зазначає, що звернувся до нотаріальної контори з приводу належного прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його брата, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що відсутні документи, які можуть підтвердити факт родинних відносин між ним та його братом, а тому було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник вказує, що вказані обставини не дають йому можливості належним чином оформити спадщину, у звязку з чим він звернувся до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. В судовому засіданні під час розгляду справи представник заявника заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні під час розгляду справи не заперечила проти заявлених вимог. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо пояснили, що заявника та його брата знають добре та можуть підтвердити той факт, що померлий є братом заявника. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Суд, взявши до уваги пояснення представника заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи(а.с.1-16), прийшов до висновку, що прохання заявника підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин має для заявника значення для вирішення питання належного оформлення спадкового майна, яке залишилося після смерті її матері. Із матеріалів справи та пояснень сторін слідує, що [PERSON], який помер 30 березня 1997 року, дійсно доводиться заявнику рідним братом, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Заявник є спадкоємцем померлого за законом, проте не може прийняти майно у спадщину внаслідок відсутності в повному обсязі документів, що підтверджують родинні відносини між ним та померлим, через що неможливо простежити лінію родинних відносин з [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення того факту, що [PERSON], який помер 30 березня 1997 року, дійсно є братом [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] 30 листопада 2017 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 01 грудня 2010 року помер його батько [PERSON], який мешкав в м. Ананьєві Одеської області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири №5 в м. Ананьєві, вул. Дзержинського, 17, Одеської області, та приміщення гаражу, розташованого біля зазначеного будинку. Він успадкував квартиру батька, а успадкувати гараж не має можливості, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи, через що нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цей гараж, тому він звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивач не зявився, однак, надав на адресу суду письмову заяву (а.с.20), в якій просить розглянути цивільну справу за його позовом у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.36), в якій просить суд розглянути справи без його присутності. З позовною заявою згоден. Представник третьої особи Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність. З позовними вимогами згодна(а.с.34). Суд взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача, представника третьої особи Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, вивчивши та перевіривши документи по справі(а.с.1-33), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, в звязку з неможливістю визнання права власності [PERSON] на вище вказаний гараж в порядку спадкування в позасудовому порядку, суд, дослідивши зібрані у справі докази, вважає за можливе визнати за [PERSON] право приватної власності в порядку спадкування за законом на вище вказаний гараж. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] 30 листопада 2017 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що 07 грудня 1998 року померла [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 6,03 в умовних кадастрових гектарах на території Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Своїм заповітом від 17 листопада 1992 року вона все своє майно заповіла [PERSON], який їй є племінником та чоловіком заявника. 11 лютого 2016 року [PERSON] помер Заявник зазначає, що вона звернулася до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки є розбіжності у зазначенні в заповіті по батькові спадкоємця, тобто, її чоловіка та племінника спадкодавця, оскільки він прийняв спадщину після смерті своєї тітки, а саме вказано її імя «Пантелейович», замість вірного «Пантелійович», та рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою, у звязку з чим вона звернулася до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечила проти задоволення вимог заявника. Суд, взявши до уваги пояснення заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи (а.с.1-19), прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: вище вказаного заповіту, має значення для заявника для оформлення належим чином спадкового майна. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви та встановлення того факту, що зазначений заповіт дійсно складено відносно [PERSON], який помер 11 лютого 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] 30 листопада 2017 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що вона є неповнолітньою особою (17 повних років) та є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Заявник зазначає, що через те, що вона є неповнолітньою та, відповідно процесуально недієздатною, то не може належним чином забезпечити належне виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї дитини, а саме оформити в органах соціального захисту населення відповідну державну допомогу на утримання дитини, стати на облік в лікарні для медичного обслуговування дитини тощо. Заявник вказує, що місце проживання її батьків їй невідоме (батька взагалі не було, а лише мати), проживає разом зі своєю бабусею [PERSON], яка опіку щодо неї не оформляла, тому вона не має можливості отримати відповідну згоду батьків або піклувальників та навіть оформити собі паспорт громадянина України в органах Державної міграційної служби України. На даний час вона перебуває в складних життєвих обставинах, маючи малолітню дитину, та не отримує взагалі ніякого соціального забезпечення та медичного обслуговування, у зв'язку з чим звернулася до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. У судовому засіданні під час розгляду справи представник заявника заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заявлених вимог. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи (а.с.1-6), вважає, що є підстави для задоволення вимог заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved