Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] 19 березня 2014 року звернувся в суд з даним позовом до [PERSON] про вселення його в квартиру [ADDRESS] та зобов»язання відповідача не чинити перешкод в користуванні даним жилим приміщенням та проживанні в ньому. Позивач зазначив, що 15 липня 2005 року з відповідачем зареєстрований шлюб, у них народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO]. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 грудня 2006 року йому з відповідачем і сином [PERSON] належить в рівних частках квартира за вказаною адресою. В груді 2013 року шлюбно- сімейні відносини з відповідачем були припинені через погіршення відносин, і він вимушений був покинути квартиру, щоб запобігати скандалам. Після цього відповідач поміняла замки на дверях, чим перешкоджає йому в проживанні в квартирі, бо ключів у нього немає. 1 березня 2014 року під час його відвідування квартири відповідач не впустила війти в приміщення, там знаходились сторонні чоловіки, з якими виникла конфліктна ситуація. Порушуються його право власника на користування жилим приміщенням, просить захистити. В судове засідання позивач не прибув, направив письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на позовних вимогах. Представник позивача [PERSON] підтримала позові вимоги [PERSON] і просить захистити право власності довірителя щодо користування жилим приміщенням і проживання в ньому та вселити в спірну квартиру. Відповідач [PERSON] позов визнала і пояснила, що їх шлюб з позивачем розірваний по суду 30 березня 2014 року. Зазначила, що він сам пішов із квартири, бо проживає в купленому за час шлюбу будинку, замків вона не міняла, але не заперечує проти проживання позивача в їх сумісній квартирі. Представник органу опіки та піклування виконкому Білозерської міської ради, залученого судом до участі в справі в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], співвласника спірної квартири, участі в розгляді справи не приймав. До суду надійшла заява від органу про розгляд справи без представника. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. З обставин справи встановлено, що у відповідності до свідоцтва про право власності на житло, видане 25 грудня 2006 року органом з приватизації, сторонам по справі і їх сину [PERSON] на праві спільної власності і рівних частках належить квартира, що знаходиться в [ADDRESS]. Право власності зареєстроване Добропільським БТІ 23 березня 2007 року згідно наданого витягу про реєстрацію. Як видно із технічного паспорта на дану квартиру, виготовленого Добропільським БТІ, вона складається із 4-х жилих кімнат і допоміжних приміщень. З відмітки в паспорті на ім.»я позивача [NUMBER], виданого 27 червня 1995 року Білозерським МВМ Добропільського МРВ ГУМВСУ в Донецькій області, про місце проживання видно, що [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі з 3 серпня 2005 року. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно позовній вимозі позивача, йому як власнику житла відповідач перешкоджає ним користуватися і проживати, в підтвердження чого надав довідку від 5 березня 2014 року, видану ПП «Новодонецька РЕК» на підставі депутатського акту щодо вимушеного проживання за іншою адресою без реєстрації у матері в [ADDRESS]. Позов [PERSON] обґрунтований, законний, його порушене право щодо користування об»єктом власності підлягає захисту . На підставі ст. 391 ЦК України,

Outcome: approved