Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, яку мотивував тим , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2010р. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], 02.02.2011р.н. Шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться з травня 2017р. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного. Відповідач зовсім не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, і в добровільному порядку надавати відмовляється. Тому, [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до суду і просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], 02.02.2011р.н. у твердій грошовій сумі у розмірі 1500грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено матеріалами справи, про причини неявки до суду не повідомив. У звязку із неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки представник позивача [PERSON] в наданій до суду заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 16.01.2018р. на підставі ст.ст.280, 281 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2010р. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], 02.02.2011р.н. Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з травня 2017р. Позивач не бажає збереження сімї, оскільки подальше сумісне життя неможливе у звязку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного. Подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить її інтересам, спору стосовно розподілу майна та місця проживання дитини не має. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини. Позивач не бажає збереження сімї , оскільки подальше сумісне життя із відповідачем неможливе у звязку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Таким чином, матеріалами справи підтверджено , що сімя фактично розпалася , позивач примиритися не бажає і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує інтересам [PERSON], у звязку із чим позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. З урахуванням віку, стану здоров'я та матеріального забезпечення дитини, матеріального стану відповідача, суд вважає необхідним стягувати з [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1500грн. щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 640грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved