Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), в особі представника, адвоката Богданчук О.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), в якому вказав, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,0497 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 902283). Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON] , .за життя не оформила та не зареєструвала право власності у встановленому законом порядку та [INFO] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вказану вище земельну ділянку та земельну ділянку площею 2,1040 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала покійній на підставі Державного акту серії ЯД № 902284. Позивач, як і відповідач, є синами покійної [PERSON] , тобто спадкоємцями першої черги спадкування, спадщину після смерті матері прийняв. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 11.02.2019 року №370/2726/18 за відповідачем визнано право власності на 1/2 частину вказаних вище земельних ділянок в порядку спадкування після смерті матері. Позивач в свою чергу право на спадщину після смерті матері не реалізував, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1297 ЦК України просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] , право власності на 1/2 частину: - земельної ділянки площею 2.1040 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Небелицької сільської ради, кадастровий номер 3222785500:03:002:0072, (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №902284); - земельної ділянки площею 2,0497 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Небелицької сільської ради, кадастровий номер 3222785500:03:002:0071 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №902283), успадковану померлою після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 25.01.2021 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.02.2021 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. У підготовче судове засідання позивач та його представник не прибули, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач в установлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав повністю, та просив слухати справу у його відсутності. Третя особа не скористалася правом подання письмових пояснень до позову, у судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 11.02.2019 року №370/2726/18 визнано за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] , право власності на 1/2 частину: - земельної ділянки площею 2.1040 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Небелицької сільської ради, кадастровий номер 3222785500:03:002:0072, (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №902284); - земельної ділянки площею 2,0497 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Небелицької сільської ради, кадастровий номер 3222785500:03:002:0071 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №902283), успадковану померлою після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Рішення набрало законної сили 14.03.2019 року (а.с. 18-22). Вказаним рішенням встановлено, що [INFO] померла мати позивача та відповідача - [PERSON] , після чого відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 2,1040 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Небелицької сільської ради, кадастровий номер 3222785500:03:002:0072, (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №902284), та земельну ділянку площею 2,0497 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Небелицької сільської ради, кадастровий номер 3222785500:03:002:0071 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №902283), успадковану померлою після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги майна померлої [PERSON] , спадщину у встановленому порядку прийняли. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві через відсутність доказів спільного проживання із спадкодавцем (реєстрації разом із спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирішуючи спір між сторонами, суд керується наступним. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом майна померлої [INFO] [PERSON] , нарівні з відповідачем, спадщину прийняв, до складу спадщини увійшли земельні ділянки, щодо яких нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину. За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved