Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Новомосковської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON], в якому просять визначити їм додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування заявленого позову, позивачі посилаються на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.11.2003 року виданого соціально-комунальним управлінням «Трубник». 09.07.2014 року звернувшись до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропущенням строку для подачі заяви на прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Причиною поважності пропуску позивачами даного строку вони зазначають юридичну необізнаність, постійне знаходження на роботі, а також те, що фактично вступили в управління спадковим майном, а тому прийняли спадкове майно. За таких обставин позивачі вимушені звернутися до суду для захисту своїх невизнаних прав. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Третя особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. У зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано свідоцтво про право власності на житло від 17.11.2003 року, видане соціально-комунальним управлінням «Трубник», згідно якого [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.13). Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2007339 від 17.11.2003 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності, де частки кожного складають по ? частині (а.с.14). Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не склала, а тому спадкування в даному випадку здійснюється за законом. Судом встановлено, що на виконання вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] з заявами про прийняття спадщини (а.с.15, 16). Суду надано постанову № 65/02-31 від 09.07.2014 року приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної контори, згідно з якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] у зв'язку з пропущенням строку для подачі заяви на прийняття спадщини (а.с.15). Суду надано також постанову № 66/02-31 від 09.07.2014 року приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної контори, згідно якої відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] у зв'язку з пропущенням строку для подачі заяви на прийняття спадщини (а.с.16). Крім того, із спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що на день її смерті залишилося спадкове майно, житловий будинок з надвірними побудовами та земельною ділянкою при ньому, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], яке спадкують [PERSON] та [PERSON] подавши до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] заяви про прийняття спадщини (а.с.22-23). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як дає роз'яснення Постанова Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.24, при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справах обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, судом не знайшло свого підтвердження порушення прав позивачів, адже ними не надано суду жодних доказів, які б свідчили про їх звернення до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини на ? частини квартири [ADDRESS], і послідуючої нотаріальної відмови у вчиненні нотаріальної дії. Також, в якості причини поважності пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачі посилаються на юридичну необізнаність, що судом не може бути визнано поважною причиною, що пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, так як судом не знайшло підтвердження факту порушення суб'єктивних прав позивачів, а отже й необхідності судового захисту цих прав. Також, в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України позивачі не довели поважності пропуску ними строку для прийняття спадщини. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed