Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

[PERSON] 4 березня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, посилаючись на те, що 21.02.2015 року позичила відповідачу 2000 доларів США, на строк до 25.12.2015 року. Однак у встановлений строк [PERSON] суму позики не повернув, а тому [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь борг в сумі 53621,53 гривень, як еквівалент 2000 доларів США за курсом НБУ станом на 03.03.2016 року. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, та посилаючись на те, що [PERSON] частково, - в сумі 200 доларів США, погасив борг за договором позики від 21.02.2015 року, просив суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] 48258 гривень, як еквівалент 1800 доларів США за курсом встановленим НБУ станом на 03.03.2016 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 48258 гривень, визнав повністю, при цьому не заперечував проти застосування до спірних правовідносин курсу НБУ зазначеного позивачем. Пояснив, що на час вирішення справи повернув [PERSON] 200 доларів США, а залишок планує повернути після отримання коштів від продажу нерухомого майна. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому прийняте судом. Суд вислухавши пояснення відповідача та представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно розписки [PERSON] від 21.02.2015 року він взяв в борг у [PERSON] 2000 доларів США, які зобов'язується повернути до 25.12.2015 року. Оригінали розписки [PERSON] від 21.02.2015 року наданий суду представником позивача. Відповідач оглянувши вказану розписку від 21.02.2015 року підтвердив, що вона написана ним власноручно та добровільно. Крім того представник позивача надав суду інформацію щодо офіційного курсу гривні до долару США встановленого Національним банком України, який станом на 03.03.2016 року на 23.12.2015 року, згідно становив 26,81 гривні за 1 долар США. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом ст.ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У розглядуваній справі борговий документ (розписка від 21.02.2015 року) до розгляду справи в суді знаходилась у позивача. За таких обставин оцінивши докази надані позивачем та прийнявши визнання відповідачем пред'явленого позову, суд приходить до висновку, що 21.02.2015 року між [PERSON], як позикодавцем, та [PERSON], як позичальником, був укладений договір позики, умови якого відповідачем не виконані, сума позики до теперішнього часу повернута лише частково, а тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 48258 гривень, що погоджена сторонами, як еквівалент 1800 доларів США підлягають повному задоволенню. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення відповідач суду не надав. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України cудові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,2 гривень понесені [PERSON] при зверненні до суду та підтверджені квитанцією (а.с. 1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. В той же час судові витрати у вигляді судового збору в сумі 275,6 гривень (а.с. 24а) сплачені [PERSON] за подання заяви від 12.04.2016 року про забезпечення доказів, не підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача, оскільки у забезпеченні доказів відмовлено. На підставі ст.ст. 526-527, 545, 1046-1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10-11, 60-61, 88, 174, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: approved