Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом в якому просить: визнати за [PERSON] , [INFO] , іпн [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , право на майнові права засновника фермерського господарства «Мрія» (ЄДРПОУ 20279346, що знаходиться за адресою: 51121, Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Ковпаківка, вул. Центральна, 29). В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який за життя був головою ФГ «Мрія». Для оформлення спадкових справ звернулася до нотаріуса, проте 19.04.2019 року винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Вказано, що не подано доказів про право власності на спадкове майно (майн фермерського господарства як цілісного майнового комплексу). З метою реалізація прав на спадкування за законом, продовження діяльності вказаного підприємства просить визнати за нею майнові права засновника фермерського господарства, оскільки інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини на її користь. Позивач в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі в судове засідання не прибули, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали повністю. Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнають. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі, який уклали 28.08.1987 року. За життя [PERSON] був засновником, керівником, головою селянського (фермерського) господарства «Мрія», яку було зареєстровано 14.11.1991 року. Вказане підтверджується статутом та свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи. Згідно статуту вказаного СФГ «Мрія» членами господарства є близькі родичі голови [PERSON] , [PERSON] . Постановою від 19.04.2019 року приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник В.В. відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Вказане рішення мотивоване тим, що відповідно до ст. 23 ЗУ «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Правовстановлюючим документом є документ, що підтверджує право власності на майно фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини). Спадкоємицею не було надано жодного документа, що підтверджує право власності на майно фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини). Згідно інформації, які міститься в спадковій справі № 153/2018 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] встановлено, що 02.11.2018 року із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] . 02.11.2018 року до нотаріуса із заявою про відмові від спадщини на користь [PERSON] звернувся син [PERSON] . 28.01.2019 року до приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник В.В. надійшла заява [PERSON] про відмові від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] на користь іншого спадкоємця дружини померлого [PERSON] , вказана заява засвідчена приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Занько Е.П. Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки. Відповідно до ч.ч. 3,5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів можуть\~бути: визнання права. Відповідно до роз`яснень які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. СФГ «Мрія» як юридична особа не припинилося в зв`язку зі смертю спадкодавця (його засновника), а відтак за наявності інших спадкоємців, які успадкують права засновника, господарська діяльність господарства може бути продовжена. Частиною 1 статті 177 ЦК України передбачено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Отже, СФГ «Мрія» є об`єктом цивільних прав та предметом цивільного обороту, вказане господарство є власністю засновника та входить до складу спадкового майна, право на яке мають спадкоємці після смерті [PERSON] Дане підприємство є унітарним, його єдиним власником є померлий [PERSON] , і хоча відомості про цілісний майновий комплекс підприємства відсутні, проте, саме підприємство, як предмет цивільного обороту, є об`єктом спадкування. Згідно ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну, сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Разом з тим, ч.1ст.23 Закону України «Про фермерське господарство»\~щодо спадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) містить загальну відсилочну норму, а саме: успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Так, згідно норм\~статті 1216 Цивільного кодексу\~(далі за текстом\~ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, успадковуватись можуть лише права та обов`язки фізичної особи, а не юридичної, якою є фермерське господарство. Відповідно до положеньст.1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті В той же час ст.1219\~ЦК України містить перелік прав та обов`язків, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами. Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що майнові права засновника фермерського господарства у відповідності до ст.\~1218\~ЦК входять до складу спадщини, Згідно п. 4 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» діяльність такого господарства припиняється у разі, якщо не залишилося жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Суд приходить до переконання, що до позивача, як спадкоємиця за законом, яка висловила бажання продовжити діяльність фермерського господарства, (враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження бажання інших спадкоємців продовжити діяльність господарства), повинні перейти права саме засновника зазначеного господарства. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Позивачем не надано відповідних доказів нотаріусу, про що зазначено в рішенні нотаріуса. Водночас вказана обставини не може бути перешкодою в реалізації права особи на отримання спадщини. Згідно з положенням ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що визнання позову відповідачами не порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, позовні вимоги підлягають задоволенню На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved