Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON], звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2007 року, однак із червня 2014 між ними припинені фактичні шлюбні стосунки у зв'язку з тим, що у 2014 році відповідач виїхала до м. Москви Російської Федерації разом із сином та народила там доньку. Де наразі перебуває відповідач, позивачу невідомо. На даний час сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Також сторони дійшли висновку, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе через те, що сторони не зійшлися характерами. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення не згоден. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які за домовленістю сторін залишаються проживати разом з відповідачем. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, в позовній заяві просили розглядати справу за їх відсутності, а також зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов на подала, будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило. У зв'язку з відсутністю поштового обігу із смт Донецький Луганської області, де проживає відповідач, і яке перебуває на тимчасово окупованій та відповідно непідконтрольній українській владі території України, виклик відповідача в судове засідання було розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» http://court.gov.ua/ на веб-сторінці Кремінського районного суду Луганської області в розділі «Оголошення про виклик до суду» (а.с. 30-31). Інших відомостей про місцезнаходження відповідача, її адреси як тимчасово переміщеної особи, відомостей про місце роботи суд не має. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позову не подала, а також відсутністю заперечень з боку позивача та його представника проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала. Також, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи, як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23 червня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 80, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що з червня 2014 року між подружжям припинені фактичні шлюбні стосунки у зв'язку з тим, що у 2014 році відповідач виїхала до м. Москви Російської Федерації разом із сином та народила там доньку. Де наразі перебуває відповідач, позивачу невідомо. На даний час між сторонами сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Також сторони дійшли висновку, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе через те, що сторони не зійшлися характерами. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення він не згоден, за домовленістю сторін їх діти залишаються проживати з відповідачем. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач в судове засідання не з'явилася та не подала відзиву, тим самим виявивши небажання вжити заходів для збереження шлюбу з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved