Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

[PERSON] , 28.05.2021 року звернулася до суду із заявою у якій просить встановити факт належності їй Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ № 14425 від 21.06.2000 року, площею 0, 0506 Га, що розташована на території Старосільської сільської ради, та факт належності їй реєстраційного посвідчення № 64 від 26.07.1994 року, зареєстроване у реєстровій книзі № 5 за номером 1547, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначає, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка, що розташована на території к.с.т. «Нива» Старосільської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області площею 0,0506 га, кадастровий номер 4623687100:08:000:0084, із цільовим призначенням - для колективного садівництва. Підставою для реєстрації права власності є Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 14425 від 21.06.2000 року. При видачі даного державного акту була допущена помилка у написанні по-батькові, а саме замість [PERSON] було написано [PERSON] . Факт того, що вказана земельна ділянка належить саме заявнику [PERSON] підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а також тим фактом, що у самому державному акті вказана адреса реєстрації заявника, а саме: [ADDRESS] . Крім цього, їй на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира набута [PERSON] на підставі договору міни від 13.07.1994 року. На підставі даного договору Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації було видане реєстраційне посвідчення № 64 від 26.07.1994 року, зареєстроване у реєстровій книзі № 5 за номером 1547. Як у самому договорі міни, так і в реєстраційному посвідченні також допущена аналогічна помилка у написанні по-батькові заявника. Хоча в будинковій книзі зроблений правильний запис про власника, а саме [PERSON] . Крім цього, підтвердженням даного факту є і те, що згідно договору міни право власності на квартиру набувала як заявник так і [PERSON] , якій також записаний у будинковій книзі. Зазначає, що такі розбіжності стали відомі під час підготовки документів для відчуження даного майна. Відтак, просить суд задовольнити заяву та встановити юридичний факт. Заявник та Заінтересована особа у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак представник заявника [PERSON] адвокат Гулін Ю. О., 31.08.2021 року подав до суду письмове клопотання, у якому підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності сторони заявника, що суд, з огляду на положення ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є підставною і підлягає до задоволення. Зі змісту ст. 4 ЦПК України\~вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. п. 1, 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5\~визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6\~ст. 273 ЦПК України від 1963 року\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у п. 12\~постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Залізничним РВ УМВС України в Львівській області заявник зазначена як - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-16). З державного акту на право власності на землю серії ЛВ № 14425, який було видано 21.06.2000 року на підставі рішення Старосільської сільської Ради народних депутатів № 26 від 10.04.1997 року вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0506 га для садівництва і городництва, адреса проживання останньої зазначена: [ADDRESS] (а.с. 5). Зазначене також стверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4615927352021 (а.с. 6). Також, судом встановлено, що на підставі Договору міни від 13.07.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Ленишин У. М., який зареєстрований у реєстрі за № 1-3639, [PERSON] та [PERSON] міняють належну їм квартиру [ADDRESS] на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] , також зазначено, що вказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] , виданого 19.04.1994 року Львівською міською адміністрацією, зареєстрованої у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 7002 (а.с. 9). Згідно Реєстраційного посвідчення Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації № 64 від 26.07.1994 року вбачається, що квартира у [ADDRESS] у цілому зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] на підставі Договору міни від 13.07.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Ленишин У. М., який зареєстрований у реєстрі за № 1-3639 (а.с. 10). Наведене підтверджує доводи заявника, що у вказаних правовстановлюючих документах були допущені помилки при написанні її по батькові. Також суд вважає, що враховуючи правову природу державного акта на право власності на земельну ділянку, який є правовстановлюючим документом, встановлення заявленого факту необхідне [PERSON] для здійснення повною мірою правомочностей власника. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином аналіз наведених доказів дає підстави для висновку про те, що заявник [PERSON] та [PERSON] , яка значиться у державному акті на право власності на землю серії ЛВ № 14425, а також у реєстраційному посвідченні Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації № 64 від 26.07.1994 року є однією і тією ж особою, а при оформлення таких документів допущено помилки, які неможливо виправити у позасудовому порядку. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що факт належності [PERSON] зазначених документів є доведеним, тому є достатньо підстав\~ для задоволення заяви, оскільки встановлення даного факту породжує для заявника певні правові наслідки.

Outcome: approved