Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] 27 жовтня 2015 року звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 05 квітня 2014 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON], народження 18 квітня 2014 року, яка проживає з нею та знаходить на її утриманні. Із осені 2014 року сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний надавати таку допомогу. Крім того, відповідач не надає допомоги їй на період догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку. Тому просить стягти аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн щомісячно та на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000 грн щомісячно. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дочки та на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі по 1000 гривень. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений у встановлений законом спосіб. Суд уважає, що особисті пояснення відповідача в судовому засіданні необовязкові, справа може бути розглянута в його відсутність. Згоди на заочний розгляд позивач не надав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Із 05 квітня 2014 року сторони перебувають у шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON], народження 18 квітня 2014 року, що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження дитини (а.с. 7, 8). Малолітня [PERSON], проживає разом зі своєю матірю [PERSON] на [ADDRESS], яка самостійно утримувати дочку не має можливості (а.с. 9). Із осені 2014 року сторони проживають окремо, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний надавати таку допомогу. У відповідності до вимог ст.ст. 180, 199 Сімейного кодексу України (далі СК) обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Як передбачено приписами ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК установлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ст. 184 СК, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Проте, на думку суду, позивач не надав доказів, які б підтверджували вказані обставини, а тому суд не знаходить підстав для стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Приписами ст. 84 СК установлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, із якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини сторін [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, та на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 500 грн. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial