Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] 20.04.2018 року звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до Тиманівської сільської ради Шосткинського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка постановою цього суду від 23.04.2018 року передана до Голованівського районного суду Кіровоградської області за підсудністю до відкриття провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її син [PERSON], якому на день смерті належала земельна ділянка площею 2,72 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Позивач зазначила, що її син заповіт та спадковий договір не складав, вона є єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті сина, який не перебував у шлюбі та не мав дітей. До дня своєї смерті [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] а вона проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] в цьому ж населеному пункті. До своєї смерті [PERSON] потребував особливої уваги, оскільки дуже тяжко хворів та помер у віці 32 роки з причини: захворювання на бактеріальний менінгоенцефаліт. Позивач зазначає, що хвороба сина розвивалась стрімко і всі сили були направлені на лікування, однак незважаючи на інтенсивне лікування, син все ж таки помер. Після смерті сина позивач здійснювала його поховання та справила всі поминальні обряди. У встановлений законом строк позивач не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як не знала, що у померлого є земельна ділянка, про наявність вказаного спадкового майна вона дізналась випадково в квітні 2018 року, коли її розшукали з Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та повідомили, що за її померлим сином рахується зазначена земельна ділянка. Також позивач зазначає, що під час видачі Державного акту на вказану земельну ділянку була допущена описка у викладені прізвища її сина, де зазначено «Ночовний» замість «Ночевний», тому вона не могла своєчасно розшукати у відповідному державному реєстрі відомості про спадкове майно сина. Оскільки позивач з сином були зареєстровані за різними адресами, а будинок за яким зареєстрований померлий за останнім не рахувався, вона пропустила строк звернення із заявою для прийняття спадщини. Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки вона не подала заяву в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця. Позивач вказує, що після відкриття спадщини в зазначений термін не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки існували перешкоди у її зверненні до нотаріальної контори, а саме: її необізнаність щодо існування спадкового майна, її тяжке матеріальне становище, яке склалося на той час, відсутність доходів, її похилий вік, що не дозволило їй оплатити виготовлення документів на оформлення спадщини після смерті сина, отримання юридичної консультації, розшукати спадкове майно та здійснити поїздки до м. Шостка до нотаріуса, у звязку з чим вважає, що строк пропустила з поважної причини. У звязку з наведеним, посилаючись на ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивач просить визначити їй додатковий строк тривалістю 1 місяць для подачі заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її сина [PERSON], який помер [INFO] року в с. Тиманівка Шосткинського району Сумської області. Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2018 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 18 вересня 2018 року проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Тиманівка Шосткинського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 16 листопада 2004 року Тиманівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 12). На день смерті [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,72 га., яка розташована на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 06.07.2001 року Грузькою сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 54). Згідно з копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 27.03.2018 року №00019840474, позивач є матір'ю [PERSON] (а.с. 11). Згідно постанови державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори Г.І.Петіна від 14.08.2018 року, позивачу відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки позивач пропустила строк для подачі такої заяви (а.с. 37). Згідно інформаційної довідки №53180331 від 05.09.2018 року зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та повідомлення від 05.09.2018 року №261/01-16, наданих завідувачем Шосткинської міської державної нотаріальної контори Сумської області Г.І.Петіна, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, спадкова справа не заведена, коло спадкоємців не відоме, Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 59, 60). Як вбачається з довідки, виданої 22.11.2018 року Тиманівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, позивач, яка доводилась матір'ю [PERSON], здійснювала постійний догляд за сином, який перед смертю важко хворів, являвся інвалідом та за яким окрім позивача більш ніхто не доглядав. Після смерті сина позивач займалась його похованням, яка в результаті цього понесла фінансові витрати. Окрім цього, позивач понесла витрати на обслуговування могили. [PERSON] являється малозабезпеченою, оскільки позивач окрім пенсії більше ніякого доходу не має (а.с. 73). Згідно копії довідки Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції від 12.04.2018 року, позивач протягом 2004-2005 років отримала дохід в першому та другому кварталах 2004 року у розмірах 526 грн. 44 коп. та 14 грн. 52 коп. відповідно (а.с. 8). Частиною першою ст. 1269 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки, встановлені ст. 1270 ЦК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] з поважної причини пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON], оскільки останній перед смертю важко хворів, був інвалідом, а позивач здійснювала його догляд та після смерті сина організовувала його поховання, у зв'язку з чим понесла значні фінансові затрати, при цьому жодного доходу не мала, а отримувала лише незначну пенсію. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне визначити позивачу додатковий строк терміном один місяць, який буде достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] строк звернення до нотаріуса пропустила з поважної причини. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої квитанції від 10.04.2018 року №183210066 позивач за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., виходячи з розміру, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за вимогу немайнового характеру, однак враховуючи, що позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача, тому такі витрати покладаються на позивача. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved