overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до [PERSON] ( далі - Відповідач) з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за наступних обставин. 13 квітня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано за заочним рішенням Суворовського районного суду міста Одеси 11 грудня 2013 року. У сторін від шлюбу [INFO] року народилась донька [PERSON], яка проживає з Позивачем. Позивач є інвалідом другої групи і це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої доньки на її повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліки у разі хвороби, бо донька хворіє на хронічний тонзиліт. Відповідач добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини відмовляється, участі в її вихованні не приймає, за місцем реєстрації не проживає. За вказаних обставин Позивач просить стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини щомісяця у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку, але не менш 309 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до досягнення повноліття дитиною. Позивач надала заяви про розгляд справи за її відсутністю. Судова повістка Відповідача повернута поштою з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та прийняття заочного рішення. Встановлено, що 13 квітня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано за заочним рішенням Суворовського районного суду міста Одеси 11 грудня 2013 року по справі № 523/10202/13-ц (а.с.9). У сторін від шлюбу [INFO] року народилась донька [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію встановлено, що дитина проживає разом з Позивачем (а.с.8). Згідно довідки Суворовської МСЕК міста Одеси серії 10ААВ № 565692 від 24 квітня 2013 року Позивач є інвалідом другої групи за загальним захворюванням (а.с.4). У ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст..180 СК України зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Частина 2 ст. 141 СК України регламентує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частина 3 ст. 181 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. ідповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема матеріальне положення платника аліментів, наявність інших утриманців. Також, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України зазначається, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж З0 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає, що Відповідач умисно ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню стосовно стягнення аліментів з Відповідача на користь Позивача в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за наступних обставин. Позивач народилась [INFO] року . Відповідач по справі її батько. Після розірвання шлюбу між батьками Позивача рішенням суду 12.12.2008 року Позивач залишилася жити з матір'ю , а батько виплачував аліменти на її утримання до мого повноліття. [INFO] року Позивач досягла повноліття і виплата аліментів припинилася, та вона продовжує навчатися в вищому навчальному закладі - Одеському Національному Економічному Університеті на денній формі навчання. Термін навчання: з 01,09.20014р. по 30.06.2018 р., що підтверджується договором про навчання. Відповідач є приватний підприємець фірми «Ірбіс» та отримує стабільну заробітну плату, у зв'язку з цим має можливість утримувати дитину. За викладених обставин при уточненні позовних вимог Позивач просить стягнути з Відповідача аліменти на період свого навчання в розмірі 700 грн щомісячно. Відповідач згоден з позовом. Сторони надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Батьки Позивача перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.11.1994 року згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.9). Шлюб між батьками Позивача розірвано 15.10.2008 року згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8) Згідно свідоцтва про народження Позивача [INFO] року серії [NUMBER] батьком записано Відповідача (а.с.7). З довідки Одеського Національного Економічного Університету від 23.03.2015 року вбачається, що Позивач є студентом обліково-економічного факультету з денною формою навчання (а.с.3). Договором про навчання в Одеському Національному Економічному Університеті від 25.08.2014 року передбачено термін навчання 4 роки (а.с.5). Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст. 183 СК України, визначається судом. Стаття 199 Сімейного кодексу України передбачає: «Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу». Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного Кодексу України. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що Позивач продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, а також матеріальне положення Відповідача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліментів в сумі 700,00 грн. , з моменту звернення Позивача до суду до закінчення навчання чи до досягнення Позивачем 23-х років. На підставі ст.ст. 181, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - відповідач) про стягнення 22 338, 00 грн. заподіяної моральної шкоди, 22 300, 00 грн. витрат на поховання, 12 000, 00 грн. витрат на спорудження надгробного пам`ятника. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що 24.10.2018 відбулась дорожньо-транспортна пригода у м. Харкові по вул. Гвардійців-Широнінців, 6 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Fiat Doblo», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який здійснив наїзд на пішохода [PERSON] (батько позивача). В результаті дорожньо-транспортної пригоди та її тяжких наслідків позивачу, як донці загиблого, завдано шкоду, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача, що полягає у понесенні витрат на поховання та моральній шкоді. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу «Fiat Doblo», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дії якого загинув батько позивача, була застрахована відповідача відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ № 3540102.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) щодо втрати користування жилим приміщенням, яке розташоване за адресою: буд. [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Вимоги мотивує тим, що є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Власність підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.09.2019 року. \~ \~ \~ \~13.03.2015 року позивач на прохання своєї знайомої [PERSON] , яка проживала в м. Києві, дала згоду на адресну реєстрацію онука цієї знайомої [PERSON] (відповідача) за вищевказаною адресою. Письмової угоди про проживання та користування вказаним будинком сторони не укладали. Усно сторони домовились, що така адресна реєстрація буде тривати до набуття відповідачем власного житла, але не більше року. \~ \~ \~ \~З моменту реєстрації і по цей час Відповідач у вказаному будинку [ADDRESS] не з`являвся, його речі у будинку відсутні, комунальні послуги відповідач не сплачував, поштової кореспонденції за вказаною адресою не отримував, за медичною допомогою до місцевої лікарні не звертався. Місцеперебування відповідача позивачу невідоме, зв`язку з ним та знайомою позивача [PERSON] немає. До складу сім`ї позивача відповідач не входив, за місцем реєстрації відсутній більше шести років. \~ \~ \~ \~Подальша його реєстрація у вказаному будинку створює перешкоди щодо розпорядження позивачем належним їй майном. \~ \~ \~ \~Відсутність відповідача у вказаному будинку підтверджується актами за участі місцевого депутата та довідками з місцевої пошти і лікарні. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду з позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 04.06.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі № 369/7659/21, призначено підготовче судове засідання на 27.07.2021 року. Ухвалою суду від 27.07.2021 року закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 16.09.2021 року \~ \~ \~ \~16.09.2021 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі позивача, яе задоволено судом. \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідач не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов суду не надав. \~ \~ \~ \~Відповідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України). Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 19.08.2015 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого у них народилась донька [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON] (далі відповідач). Відповідач не надає допомогу на утримання доньки, тому позивач звернулась до суду за захистом своїх прав, а саме - про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, у якій позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність; позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги щодо утримання дитини не здійснює; угоди, про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Відповідно до вимог\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно з приписами\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме: стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, з 31.08.2012 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі - відповідач), під час якого у них народились донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає допомогу на утримання дружини, тому позивач звернулась до суду за захистом своїх прав, а саме - про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу (заробітку) відповідача до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, у якій позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27.11.2014 р.; та малолітнього [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.12.2012 р., які проживають разом із матір'ю, довідка квартального комітету № 40 м. Первомайськ Миколаївської області. Відповідач добровільно коштів на утримання матері спільних з ним дітей не надає; угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідач визнав позов, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що у лютому місяці 2012 року вона дала у борг [PERSON] (Відповідач) 3 500 грн. Дану суму Відповідач зобов'язувалась повернути до 01.09.2013 року, по 500 грн., щомісяця. Після закінчення терміну позики Відповідач суму боргу в добровільному порядку не повертає. З огляду на зазначені обставини, Позивач просить суд стягнути з Відповідача суму боргу, а також судові витрати. У судовому засіданні Позивач уточнила позовні вимоги, суду пояснила, що з моменту звернення до суду з позовом, та до дня слухання справи по суті, Відповідач повернула їй - 300 грн., тому вона просить стягнути з Відповідача - 3 200 грн., та судові витрати. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволенню позову. У добровільному порядку не повертає гроші, у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підставах: Так, згідно до вимог ст.1046 ЦК України - за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальнику) грошові кошти…, а позичальник зобов'язуються повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)… Договір позики укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1047 ЦК України). У матеріалах справи міститься оригінал розписки (а.с.7), про те, що Відповідач взяла на себе зобов'язання по поверненню боргу у розмірі 3 500 грн., у строк до 01.09.2014 року, по 500 грн., щомісяця. Після закінчення терміну розписки Відповідач повернула Позивачу лише 300 грн., решту суми не повертає, що підтверджується поясненнями самих сторін. Отже, суд вважає, що уточнені позовні вимоги, є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 243,60 грн. - судового збору, також підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №162, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А від 17.01.2017, щодо стягнення з [PERSON], яка народилась [INFO] в місті Красноармійськ Донецької області, проживає в [ADDRESS], ІНН [NUMBER], на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 26449,95 гривень; - визнати договір б/н від 20.11.2007 між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] таким, що припинив свою дію з 01.01.2011. Позовні вимоги мотивовані такими доводами. Оскаржуваний напис вчинено відповідно пункту 1 Переліку документів, що є порушенням ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. При вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус не отримував від банку та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов'язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено банком одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. В заяві про відкриття виконавчого провадження банк не повідомив нотаріуса про рішення суду по даному питанню, а нотаріусом при видачі виконавчого напису №162 від 17.01.2017 не перевірена безспірність заборгованості, наявність спірних питань та судових розглядів. Позивач зазначає, що ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Крім того нотаріус не зважив, що в розрахунку заборгованості чітко видно, що з дня виникнення права вимоги минуло більше 8 років, чим порушив вимоги ст.88 Закону України «Про нотаріат». Також позивач зазначає про існування судового рішення від 30.09.2015, яким, враховуючи строки позовної давності, банку відмовлено в задоволенні позовних вимог, проте банк всупереч рішенню суду продовжує нараховувати пеню та штрафи,

Outcome: partial