Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області (далі-відповідач) та просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що [INFO] померла [PERSON], яка до дня смерті постійно проживала в [ADDRESS] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на спадкове майно померлої. До складу спадщини [PERSON] увійшло домоволодіння із надвірними господарськими спорудами, яке розташоване у [ADDRESS] а також земельна ділянка площею 0,115 га (цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд), розташована за тією ж адресою. Відповідно до заповіту [PERSON], посвідченого 06.04.2009 р. секретарем виконкому Гавронщинської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №3, спадкоємцем всього майна померлої є [PERSON], позивач по справі. Позивач прийняла спадщину за заповітом на частину спадкового майна [PERSON], а саме: домоволодіння із надвірними господарськими спорудами, яке розташоване у [ADDRESS] В той же час питання про спадкування вищевказаної земельної ділянки, яка належала на праві власності [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №918401 судом не було вирішено, так державні акти були відповідним чином зареєстровані та отримані їх власником, а тому питання оформлення спадщини на вказане майно мало б вирішуватися у встановленому чинним законодавством порядку. Однак, на даний час позивач не має можливості оформити свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів на вказане майно. У судове засідання позивачка не прибула, її представник [PERSON] подав через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутність, в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач Гавронщинська сільська рада Макарівського району Київської області у судове засідання свого представника не направили, подали до суду заяву в якій просили слухати справу у відсутності їх представника. Позов визнали. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть сері [NUMBER], яке видане 06.02.20012р. виконавчим комітетом Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області), яка до дня смерті постійно проживала в [ADDRESS] (а.с. 8) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на спадкове майно померлої. До складу спадщини [PERSON] увійшло домоволодіння із надвірними господарськими спорудами, яке розташоване у [ADDRESS] а також земельна ділянка площею 0,115 га (цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд), розташована за тією ж адресою. Відповідно до заповіту [PERSON], посвідченого 06.04.2009р. секретарем виконкому Гавронщинської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №3, спадкоємцем всього майна померлої є [PERSON], позивач по справі.(а.с.9) Позивач прийняла спадщину за заповітом на частину спадкового майна [PERSON], а саме: домоволодіння із надвірними господарськими спорудами, яке розташоване у [ADDRESS] що підтверджується рішенням Макарівського районного суду Київської області 1016/2728/12 від 04.12.2012р, яким за позивачкою визнано право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування (а.с.11-13). В той же час питання про спадкування вищевказаної земельної ділянки, яка належала на праві власності [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №918401 судом не було вирішено, так державні акти були відповідним чином зареєстровані та отримані їх власником, а тому питання оформлення спадщини на вказане майно мало б вирішуватися у встановленому чинним законодавством порядку. Однак, на даний час позивач не має можливості оформити свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів на вказане майно. Тому, своїм листом № 2-П/02-1-06 від 16.01.2014 р. Рестраційна служба Макарівського РУЮ Київської області відмовила позивачці в державній реєстрації права власності на належну їй земельну ділянку. (а.с. 26) Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,115 га, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, місцезнаходження [ADDRESS] кадастровий номер ділянки 3222781801:00:010:0001, посвідчувалось державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №918401, зареєстрованим 18.06.2008р. в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010833000379.(а.с. 20) На даний час оригінал вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Макарівські вісті», №50 від 27.12.2013р. (а.с.25). Як вбачається з роз'яснення Управління Держземагентства у Макарівському районі Київської області від 30.08.2013р. №01-12/91, відповідно до частини десятої статті 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. З набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011р. та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Прядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012р. №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється без оформлення державних актів. Особа, яка згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку є власником земельної ділянки, у разі виявлення помилок у виданому державному акті, втраті, псуванні, після державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на підставі розробленої технічної документації для підтвердження реєстрації земельної ділянки та права власності на зазначену земельну ділянку, згідно із Порядком ведення Державного земельного кадастру, може замовити та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з послідуючим оформленням права власності на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Однак в Реєстраційній службі Макарівського районного управління юстиції позивачці роз'яснили, що порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. №703. Відповідно до статті 15 Закону державна реєстрація речових прав проводиться на підставі заяви заінтересованої особи. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до частини третьої статті 16 Закону разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку. Відповідно до пункту 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. №703, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Відповідно до підпункту 9 пункту 27 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою. У зв'язку з відсутністю у позивачки вказаного правовстановлюючого документу, їй було рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на вказану земельну ділянку. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Донедавна порядок отримання дублікату взамін втраченого оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку було врегульовано Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325 та зареєстрованою Міністерством юстиції України 6 серпня 2009 р. за №735/16751. В той же час наказом Міністерства аграрної політики та продовольства від 09.09.2013р. №537, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.09.2013р. за №1637/24169, вказаний наказ Дежкомзему від 22.09.2009р. №325 визнано таким, що втратив чинність. Таким чином порядок отримання власником земельної ділянки дублікату державного акту на право власності на земельну ділянку у випадку його втрати чинним законодавством України не врегульовано. Відповідно до положень статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини другої вказаної статті способом захисту прав особи судом може бути, зокрема, визнання права особи на майно. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно пп. 3.14 п. З глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Враховуючи викладене, а також приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved