Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON] 26.12.2016 року звернулися до суду з позовною заявою до Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно по ? частині в порядку спадкування, посилаючись на те, що їхній батько - [PERSON], помер 13 вересня 1991 року у віці 57 років. Мама позивачів - [PERSON], померла 25 листопада 1993 року у віці 58 років. Їхні батьки зареєстрували шлюб 02 лютого 1955 року. Від спільного подружнього у них був син - [PERSON], [INFO], який помер у травні 1965 року, та двоє дочок - Лило (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], [INFO]. Рішенням народного суду Старосамбірського району Львівської області від 02 лютого 1966 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Дане рішення набрало законної сили 14 лютого 1966 року. Батьки за час спільного подружнього життя придбали житловий будинок в місті Старий Самбір, вул.Садова (Дрогобицька), будинок №6 згідно договору купівлі - продажу від 27.09.1964 року, та зареєстрували право власності в цілому на [PERSON]. Житловий будинок розташований за адресою: м.Старий Самбір, вул. Садова, №6, Старосамбірського району Львівської області, був побудований у 1930 році, його загальна площа складає 75,1 м2 в тому числі житлова - 47,0 м2, підсобна - 29,1 м2. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння станом на 11.05.2016 року із врахуванням ступеня зносу складає 74 852,00 гривні. На день смерті [PERSON] з ним були зареєстровані і проживали: дружина - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], внучки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На день смерті [PERSON] з нею були зареєстровані і проживали: дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], внучки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зять [PERSON]. За житловим будинком з господарськими будівлями, який розташований в м.Старий Самбір, вул. Садова, №6, Старосамбірського району Львівської області, рахується земельна ділянка площею 0,10 га, яка жодним способом не приватизовувалася, не викуповувалася у приватну власність, відповідне рішення про таке набуття у власність Старосамбірською міською радою не виносилося. Оскільки ні [PERSON], ні [PERSON] до дня смерті не укладали заповіту, то спадкування здійснюється за законом. Вони, як спадкоємці за законом першої черги, прийняли спадщину, так як фактично на день смерті батьків були зареєстровані та проживали в даному будинковолодінні. Вони звернулися до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, приватним нотаріусом постановами від 23 грудня 2016 року № 228/02-31 та від 23 грудня 2016 року № 229/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ними не подано документи, які підтверджують право власності на вищезазначений житловий будинок. Просять визнати, а саме: за [PERSON] право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та [PERSON] право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: м.Старий Самбір, вул. Садова, будинок №6, Старосамбірського району Львівської області в порядку спадкування. В подальшому, в порядку ст.31 ЦПК України, позивачами були внесені уточнення до позовної заяви, а саме: просять визнати за [PERSON] та [PERSON], за кожною окремо, право власності на ? (одну четверту) частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м.Старий Самбір, вул.Садова, будинок №6, Старосамбірського району Львівської області, після смерті батька [PERSON], який помер 13.09.1991 року, та ? (одну четверту) частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м.Старий Самбір, вул.Садова, будинок №6, Старосамбірського району Львівської області, після смерті матері [PERSON], яка померла 25.11.1993 року, тобто ? (одну другу) частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м.Старий Самбір, вул.Садова, будинок №6, Старосамбірського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та дала суду пояснення, аналогічні, викладеним в позовній заяві та в уточненні до неї (а.с.3-7, 142-145). Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причин неявки суду не повідомила. У судовому засіданні її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав та дав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та в уточненні до неї (а.с.3-7, 142-145). Представник відповідача Старосамбірської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. В судовому засіданні 22.03.2017 року представник відповідача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а 08.06.2017 року до суду поступив відзив на цивільний позов за підписом Старосамбірського міського [PERSON], в якому міська рада визнає позовні вимоги позивачів, просить слухати справу у відсутності їх представника. Заслухавши позивача [PERSON], представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON], представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Із долучених до справи документів (а.с.10,14,15,17, 20,21,22,131) вбачається, що позивачі Лило (прізвище до одруження [PERSON]) [PERSON], [INFO] та [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON]) [PERSON], [INFO] є уродженками м. Старий Самбір Львівської області, їх батьки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які одружилися 02 лютого 1955 року. Рідний брат позивачів [PERSON], [INFO], помер у травні 1965 року у віці 10 років(а.с.12,13). Рішенням Народного суду Старосамбірського району Львівської області від 02.02.1966 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.11). Розірвання шлюбу було проведено відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області 23.11.1966 року, актовий запис №66 (а.с.10 зворотня сторона). З довідок виконкому Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області відомо, а саме: від 06.12.2016 року №2934, що 13.09.1991 року помер [PERSON], який до дня смерті проживав і був зареєстрований в [INFO]. На момент смерті разом з ним були зареєстровані та проживали [PERSON], [INFO] дружина, [PERSON], [INFO] донька, [PERSON], [INFO] донька, [PERSON], [INFO] внучка та [PERSON], [INFO] внучка (а.с.73). від 06.12.2016 року №2935, відомо, що 25.11.1993 року померла [PERSON], яка до дня смерті проживала і була зареєстрована в [INFO]. На момент смерті разом з нею були зареєстровані та проживали [PERSON], [INFO] донька, [PERSON], [INFO] донька, [PERSON], [INFO] внучка, [PERSON], [INFO] внучка та [PERSON], [INFO] - зять (а.с.74). Відповідно до довідки виконавчого комітету Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області від 26.10.2016 року №1511, що згідно будинкової книги (1964 року) вул.Дрогобицька в м.Старий Самбір була перейменована на вул.Садова, а нумерація будинку №41 змінено на №6 (а.с.77). Згідно будинкової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку №41 (6) по вул. Дрогобицькій (Садовій) Старосамбірського району Львівської області та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду вул..Садова №6, в м.Старий Самбір Старосамбірського району Львівської області особою відповідальною за ведення книги та прописку по будинку, а також власником будинку була [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 33-47). Технічним паспортом (а.с.25-28) встановлений факт існування житлового будинку № 6 по вулиці Садова у м. Старий Самбір Старосамбірського району Львівської області, а згідно довідки Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації від 28.03.2016 року №471 цей будинок зареєстрований на праві особистої власності в цілому за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеному між [PERSON] та [PERSON] від 27.09.1964 року (а.с. 78). Проте договір купівлі-продажу спірного будинку не зберігся, а у видачі його копії відмовлено у зв»язку з смертю власниці. Досліджені докази дають підстави вважати доведеним факт спільного під час шлюбу придбання згаданого житлового будинку подружжям [PERSON] та [PERSON]. Згідно із ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самстійного заробітку (доходу). У відповідності з положеннями ст.ст. 328,380 ЦК України право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За даним будинковолодінням для його обслуговування закріплена земельна ділянка в кількості 0,10 га, на даний час не приватизована(а.с.72). За таких обставин слід вважати, що подружжям [PERSON] та [PERSON] правомірно набуто право власності кожним на ? частину будинковолодіння № 6 по вулиці Садова у м. Старому Самборі Старосамбірського району Львівської області. Свідоцтвами про смерть (а.с. 8,9) засвідчено, що батьки позивачів померли у м. Старому Самборі Старосамбірського району, а саме: 13.09.1991 року помер [PERSON] (а.с.8), а 25.11.1993 року померла [PERSON] (а.с.9). На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року), який слід застосовувати до правовідносин спадкування належного їм майна. Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Батьки спадкодавців [PERSON] та [PERSON] померли(а.с.127,128,133.134). Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. У відповідності до норм ст. 549 ЦК України 1963 року, що діяла на час смерті [PERSON], тобто на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, спадкоємцями за [PERSON] та за [PERSON] є їх доньки [PERSON] та [PERSON]. Судом незаперечно встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] вступили у володіння спадковим майном, так як до дня смерті спадкодавців були зареєстровані та разом з ними проживали [INFO](а.с.73,75), після їх смерті користувалися даним будинковолодінням, підтримуючи його у належному стані. Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.118) у такому 07.12.2016 року заведена спадкова справа померлої 25.11.1993 року спадкодавця [PERSON]. За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи позивачі [PERSON] та [PERSON] зверталися до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу [PERSON], про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за заповітом по ? частці житлового будинку №6 по вул.Садовій в м.Старий Самбір Старосамбірського району Львівської області, проте їм було відмовлено у видачі вищевказаних свідоцтв у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду (а.с.48-49,100,110). Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, з огляду на встановлення факту правомірності набуття [PERSON] та [PERSON] права власності кожним на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м.Старий Самбір, вул.Садова, будинок №6, Старосамбірського району Львівської області, взявши до уваги, що батьки позивачів шлюб розірвали у 1966 році, то за [PERSON] та за [PERSON], зокрема, за кожною окремо, слід визнати право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами після смерті батька [PERSON], який помер 13.09.1991 року, та ? частину цього ж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами після смерті матері [PERSON], яка померла 25.11.1993 року, тобто ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м.Старий Самбір, вул.Садова, будинок №6, Старосамбірського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON]. Крім позивачів, на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав ніхто не заявляю, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється. На підставі наведеного,

Outcome: approved