Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) в особі представника адвоката Живаги О.В., звернулася до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), Гружчанської сільської ради (далі - сільська рада), в якому вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається житлового будинку з погосподарськими спорудами у [ADDRESS] ; земельної ділянки, на якій розташований вказаний житловий будинок, площею 0,2028 га із кадастровим номером 3222782101:01:012:0014 для ОБЖ; земельних ділянок, що призначені для ведення особистого селянського господарства - площею 0,1943 га із кадастровим номером 3222782101:01:009:0047; площею 0,4503 га із кадастровим номером 3222782101:01:003:0041; площею 0,2233 га із кадастровим номером 3222782101:01:009:0048; площею 0,2127 га із кадастровим номером 3222782101:01:009:0046, що також розташовані у с. Грузьке Макарівського району Київської області. Вказану спадщину після смерті [PERSON] , прийняли його дочка - [PERSON] , - позивачка по справі, звернувшись у встановлений термін до Макарівської ДНК про прийняття спадщини та дружина померлого, [PERSON] , відповідачка по справі. 18.10.2013 року Макарівською ДНК було відкрито спадкову справу № 338/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] , однак тривалий час свідоцтва про право на спадкове майно не були видані з причини існування спору між [PERSON] , та [PERSON] , щодо права на вказане спадкове майно. 14.04.2016 року у справі № 370/3216/15-ц Макарівським районним судом було постановлене судове рішення, яким за [PERSON] , було визнано право власності на житловий будинок у [ADDRESS] , як на частку в колгоспному дворі. Однак, за апеляційною скаргою [PERSON] , 19.04.2018 року Апеляційний суд Київської області прийняв постанову, якою рішення Макарівського районного суду від 14.04.2016 року було скасоване та ухвалене нове рішення - про відмову [PERSON] , у визнанні права власності на нерухоме майно (житловий будинок). Пізніше [PERSON] повторно звернулася до Макарівського районного суду із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме на земельні ділянки, які перебували у його власності, однак 13.03.2019 року ухвалою у справі № 370/532/17 позов [PERSON] залишено без розгляду. Таким чином всі судові спори між [PERSON] , та [PERSON] , щодо належності спадкового майна померлого [PERSON] , були вичерпані та перестали існувати. Однак і після цього на заяву [PERSON] , Макарівською ДНК було відмовлено у видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті її батька, [PERSON] , з причини відсутності оригіналів правовстаповлюючих документів на спадкове майно - на житловий будинок та земельні ділянки. Факт того що спадкове майно - житловий будинок та земельні ділянки у с. Грузьке дійсно належали померлому [PERSON] , підтверджується належними документами та доказами, а саме: - копіями архівних примірників державних актів па право власності на земельні ділянки серії ЯК №№ 214269 - 214273, що зареєстровані та видані 16.11.2011 року на підставі рішення Гружчанської сільської ради №31 від 17.02.2011 року та витягами із Державного земельного кадастру підтверджується факт того, що у власності померлого [PERSON] , (батька позивачки) перебували п`ять окремих земельних ділянок. - копією акту про передачу житлового будинку від 05.03.1993 року та копією розпорядження представника Президента України «Про затвердження рішення загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Прапор комунізму» с. Грузьке № 7/11 від 1992 року підтверджується факт того, що у особисту власність [PERSON] , було передано житловий будинок у [ADDRESS] . Враховуючи те, що окрім позивачки [PERSON] , спадкоємцем першої черги після смерті її батька, [PERSON] , являється відповідачка [PERSON] , - дружина померлого, яка так само як і [PERSON] , подала заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк, то спадкове майно після смерті [PERSON] , має бути розділене на двох спадкоємців, по 1/2 частині кожному. Інших спадкоємців до майна померлого [PERSON] , ні за законом, ні за заповітом не має. У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок та земельні ділянки, [PERSON] , змушена звернутись до суду з даним позовом. Таким чином вимога позивачки про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки у порядку спадкування є належним способом захисту її права. Разом з тим, 03.12.2019 року [PERSON] , звернулася із заявою до державного реєстратора речових прав Макарівської РДА для отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за даними об`єкта нерухомого майна, а саме про житловий будинок у [ADDRESS] . Цього ж дня [PERSON] , було видано інформаційну довідку №191306042, з якої були встановлено, що 19.01.2017 року комунальний реєстратор речових прав на нерухоме майно Гружчанської сільської ради, [PERSON] , п`ять разів поспіль зареєструвала один і той же об`єкт нерухомості - житловий будинок по [ADDRESS] . При цьому вказана [PERSON] , п`ять разів поспіль зареєструвала одноособове право власності відповідачки [PERSON] , на спірний житловий будинок, однак зазначила що вказане майно являється спільною сумісною власністю. У всіх п`яти випадках реєстрації об`єкта нерухомості та прав власності реєстратором Гружчанської сільської ради зазначено, що підставою виникнення права власності [PERSON] , на вказаний житловий будинок являється свідоцтво про право власності [NUMBER] , яке видане Гружчанською сільською радою. При цьому до інформаційного ресурсу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстратором Кочумою О.С., було скановано та передано до реєстраційної справи копію виписки з по господарської книжки № 461 від 14.09.2016 року. Із тексту вказаної виписки встановлено, що Гружчанською сільською радою в погоподарській книзі №15 за 2016-2020 роки зроблено особовий запис № 01-0705-1 про те, що власником житлового будинку по [ADDRESS] , записана [PERSON] , однак не зазначено на підставі чого, якого документу зроблено такий запис. Дії Гружчанської сільської ради щодо порядку ведення погосподарського обліку, а також дії та рішення реєстратора речових прав Гружчанської сільської ради Кочуми О.С., щодо державної реєстрації житлового будинку по [ADDRESS] , та права власності [PERSON] , на нього являються протиправними та незаконними і порушують спадкові права [PERSON] , на частину вказаного будинку. Оскільки у відповідності із п. 8 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, основними інформаційними джерелами погосподарського обліку є: зокрема паспорти, свідоцтва, земельно-кадастрова документація, правовстановлюючі документи, рішення органів виконавчої влади й органів самоврядування будь-якого рівня, то запис № 01-0705-1 у погоподарській книзі Гружчанської сільської ради № 15 про те, що власником спірного будинку являється [PERSON] , повинен був зроблений за заявою [PERSON] , на підставі правовстановлюючих документів, а саме рішення Макарівського районного суду та витягу з державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності [PERSON] , на вказаний будинок. Однак, у порушення приписів чинного законодавства виписка з погосподарської книги була надана не виконавчим комітетом Гружчанської сільської ради, а одноособово сільським головою. При цьому реєстратор речових прав Гружчанської сільської Кочума О.С., в порушення норми Закону провела державну реєстрацію права власності [PERSON] , на підставі виписки, яка не відповідає вимогам Закону та без документу, що посвідчував право [PERSON] , на земельну ділянку, на якій розташований спірний житловий будинок. Таким чином, проведення державної реєстрації прав [PERSON] , на спірне майно, без отримання вищевказаних документів та долучення їх до реєстраційної справи, реєстратор речових прав [PERSON] , діяла із порушенням приписів відповідного порядку, що тягне за собою незаконність прийнятих нею рішень про проведення державної реєстрації як об`єкта нерухомості так і відповідних прав на нього. На підставі викладеного, позивач просила суд: - визнати незаконним рішення державного реєстратора Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області Кочуми Олесі Сергіївни від 19.01.2017 року, індексний номер 33486238 про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок по [ADDRESS] ; - скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію житлового будинку по [ADDRESS] як об`єкта нерухомого майна, записи №№ 1154536532227, 1153534632227, 1152557032227, 1151726432227, 1151657532227 від 19.01.2017 року; - скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] , записи №№ 18691359. 18673828. 18661122, 18657306, 18658303 від 19.01.2017 року; - визнати за [PERSON] право власності на належне їй спадкове майно за законом після смерті її батька, [PERSON] , а саме на: 1/2 частину житлового будинку з відповідною кількістю надвірних будівель та господарських (присадибних) споруд у [ADDRESS] . Житловий будинок (А) загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м; (В, Ж) сарай; (Г) вбиральня; (Д) вхід в підвал; (Е) літня кухня; (під Е) погріб; № 6 свердловина; № 7 інженерний колодязь; № 8 огорожа; № 9 ворота з хвірткою; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2028 га у [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 3222782101:01:012:0014; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,4503 га у с. Грузьке Макарівського району Київської області, призначена для ведення ОСТ. з кадастровим номером 3222782101:01:003:0041; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2127 га у с. Грузьке Макарівського району Київської області, призначена для ведення ОСГ, з кадастровим номером 3222782101:01:009:0046; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1943 га у с. Грузьке Макарівського району Київської області, призначена для ведення ОСГ, з кадастровим номером 3222782101:01:009:0047; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2233 га у с. Грузьке Макарівського району Київської області, призначена для ведення ОСГ, з кадастровим номером 3222782101:01:009:0048. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 09.06.2020 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.08.2020 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду від 09.06.2020 року відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від Макарівської районної державної нотаріальної контори (08001, смт Макарів, вул. Д. Ростовського, 66) належним чином засвідчену копію спадкової справи №338 за 2013 рік до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка надійшла до суду та приєднана до матеріалів справи. Копію ухвали суду від 09.06.2020 року та позовну заяву з додатками відповідач отримала 07.07.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №0800105016111 (а.с. 70). У встановлений судом строк відзиву на позов не подала. Копію ухвали суду від 09.06.2020 року та позовну заяву з додатками сільська рада отримала 07.07.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №08001050161103 (а.с. 69). У встановлений судом строк відзиву на позов сільська рада не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 11.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 26.08.2020 року, яке в подальшому було відкладено на 01.10.2020 року. У судове засідання 01.10.2020 року учасники справи не прибули, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №0800105092470 та №0800105092454, що не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про укладення шлюбу позивача та довідкою сільської ради про останнє місце проживання померлого (а.с. 10-12). Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається житлового будинку з погосподарськими спорудами у [ADDRESS] ; земельної ділянки, на якій розташований вказаний житловий будинок, площею 0,2028 га із кадастровим номером 3222782101:01:012:0014 для ОБЖ; земельних ділянок, що призначені для ведення особистого селянського господарства - площею 0,1943 га із кадастровим номером 3222782101:01:009:0047; площею 0,4503 га із кадастровим номером 3222782101:01:003:0041; площею 0,2233 га із кадастровим номером 3222782101:01:009:0048; площею 0,2127 га із кадастровим номером 3222782101:01:009:0046, що також розташовані у с. Грузьке Макарівського району Київської області. Вказану спадщину після смерті [PERSON] , прийняли його дочка - [PERSON] , - позивачка по справі, звернувшись у встановлений термін до Макарівської ДНК про прийняття спадщини та дружина померлого, [PERSON] , відповідачка по справі (а.с. 72,75). 18.10.2013 року Макарівською ДНК було відкрито спадкову справу № 338/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] , однак тривалий час свідоцтва про право на спадкове майно не були видані з причини існування спору між [PERSON] , та [PERSON] , щодо права на вказане спадкове майно (а.с. 73 зворот). 14.04.2016 року у справі № 370/3216/15-ц Макарівським районним судом було постановлене судове рішення, яким за [PERSON] , було визнано право власності на житловий будинок у [ADDRESS] , як на частку в колгоспному дворі. Однак, за апеляційною скаргою [PERSON] , 19.04.2018 року Апеляційний суд Київської області прийняв постанову, якою рішення Макарівського районного суду від 14.04.2016 року було скасоване та ухвалене нове рішення - про відмову [PERSON] , у визнанні права власності на нерухоме майно (житловий будинок) (а.с. 13-19). Пізніше [PERSON] повторно звернулася до Макарівського районного суду із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме на земельні ділянки, які перебували у його власності, однак 13.03.2019 року ухвалою у справі № 370/532/17 позов [PERSON] залишено без розгляду (а.с. 20). Таким чином всі судові спори між [PERSON] , та [PERSON] , щодо належності спадкового майна померлого [PERSON] , були вичерпані та перестали існувати. Однак і після цього на заяву [PERSON] , Макарівською ДНК було відмовлено у видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті її батька, [PERSON] , з причини відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно - на житловий будинок та земельні ділянки (а.с. 59). Факт того що спадкове майно - житловий будинок та земельні ділянки у с. Грузьке дійсно належали померлому [PERSON] , підтверджується належними документами та доказами, а саме: - копіями архівних примірників державних актів па право власності на земельні ділянки серії ЯК №№ 214269 - 214273, що зареєстровані та видані 16.11.2011 року на підставі рішення Гружчанської сільської ради №31 від 17.02.2011 року та витягами із Державного земельного кадастру підтверджується факт того, що у власності померлого [PERSON] , (батька позивачки) перебували п`ять окремих земельних ділянок (а.с. 25-55). - копією акту про передачу житлового будинку від 05.03.1993 року та копією розпорядження представника Президента України «Про затвердження рішення загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Прапор комунізму» с. Грузьке № 7/11 від 1992 року підтверджується факт того, що у особисту власність [PERSON] , було передано житловий будинок у [ADDRESS] (а.с. 21-24). Враховуючи те, що окрім позивачки [PERSON] , спадкоємцем першої черги після смерті її батька, [PERSON] , являється відповідачка [PERSON] , - дружина померлого, яка так само як і [PERSON] , подала заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк, то спадкове майно після смерті [PERSON] , має бути розділене на двох спадкоємців, по 1/2 частині кожному. Інших спадкоємців до майна померлого [PERSON] , ні за законом, ні за заповітом не має. У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок та земельні ділянки, вимога позивачки про визнання права власності на відповідні частини житлового будинку та земельні ділянки у порядку спадкування є належним способом захисту її права. Разом з тим, судом встановлено, що 03.12.2019 року [PERSON] , звернулася із заявою до державного реєстратора речових прав Макарівської РДА для отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за даними об`єкта нерухомого майна, а саме про житловий будинок у [ADDRESS] . Цього ж дня [PERSON] , було видано інформаційну довідку №191306042, з якої були встановлено, що 19.01.2017 року комунальний реєстратор речових прав на нерухоме майно Гружчанської сільської ради, [PERSON] , п`ять разів поспіль зареєструвала один і той же об`єкт нерухомості - житловий будинок по [ADDRESS] . При цьому вказана [PERSON] , п`ять разів поспіль зареєструвала одноособове право власності відповідачки [PERSON] , на спірний житловий будинок, однак зазначила що вказане майно являється спільною сумісною власністю. У всіх п`яти випадках реєстрації об`єкта нерухомості та прав власності реєстратором Гружчанської сільської ради зазначено, що підставою виникнення права власності [PERSON] , на вказаний житловий будинок являється свідоцтво про право власності [NUMBER] , яке видане Гружчанською сільською радою. При цьому до інформаційного ресурсу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстратором Кочумою О.С., було скановано та передано до реєстраційної справи копію виписки з по господарської книжки № 461 від 14.09.2016 року (а.с. 57-58). Із тексту вказаної виписки встановлено, що Гружчанською сільською радою в погоподарській книзі №15 за 2016-2020 роки зроблено особовий запис № 01-0705-1 про те, що власником житлового будинку по [ADDRESS] , записана [PERSON] , однак не зазначено на підставі чого, якого документу зроблено такий запис (а.с. 22). Вирішуючи даний спір, суд керується наступним. Як встановлено ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1217 та ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1258 та ст. 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. У першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема діти спадкоємця. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, що позивач [PERSON] , як і відповідач [PERSON] , є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , спадщину у визначений законом строк прийняли, інших спадкоємців за законом та за заповітом немає, нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна підлягають задоволенню. При цьому, у відповідності із п. 8 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, основними інформаційними джерелами погосподарського обліку є: зокрема паспорти, свідоцтва, земельно-кадастрова документація, правовстановлюючі документи, рішення органів виконавчої влади й органів самоврядування будь-якого рівня, а тому запис № 01-0705-1 у погоподарській книзі Гружчанської сільської ради № 15 про те, що власником спірного будинку являється [PERSON] , був зроблений безпідставно. У відповідності із преамбулою Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) в редакції, яка діяла на момент проведення реєстрації, цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Положення ст. 2 Закону визначають, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 3 Закону загальними засадами державної реєстрації прав є зокрема: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; Положеннями ст. 27 Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі переліку визначених документів, зокрема п. 9 рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Окрім того положеннями ст. 31 Закону визначено особливості державної реєстрації прав на нерухоме майно, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку. При цьому для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. У порушення вказаних норм Закону, виписка з погосподарської книги була надана не виконавчим комітетом Гружчанської сільської ради, а одноособово сільським головою. При цьому реєстратор речових прав Гружчанської сільської Кочума О.С., в порушення приписів норми ст. 31 Закону провела державну реєстрацію права власності [PERSON] , на підставі виписки, яка не відповідає вимогам ст. 31 Закону та без документу, що посвідчував право [PERSON] , на земельну ділянку, на якій розташований спірний житловий будинок. Окрім того Постановою КМ України від 25.12.2015 року № 1127 (далі - Постанова) затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок), який визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав. При цьому п. 40 Порядку визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком. Положеннями п. 42 Порядку визначено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Положеннями п. 43 Порядку визначено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; 2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Таким чином, державна реєстрації прав [PERSON] , на спірний будинок проведена у порушення вищевказаних норм законодавства без отримання вищевказаних документів та долучення їх до реєстраційної справи, що тягне за собою незаконність прийнятих нею рішень про проведення державної реєстрації як об`єкта нерухомості так і відповідних прав на нього, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4095 грн., слід стягнути з відповідачів на користь позивача у рівних частинах по 2047,5 грн., з кожного. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved