Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] . Заявник є дочкою [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] , залишилась спадщина, яка складається з частки в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Звернувшись до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, нотаріусом заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав не подання заяви про прийняття спадщини впродовж шести місяців з дня смерті спадкодавця. Пояснення [PERSON] щодо сумісного проживання з матір`ю на момент її смерті, нотаріус не прийняв до уваги. Квартира, в якій заявник проживала до дня смерті матері належить: матері заявника - [PERSON] , заявнику - [PERSON] , чоловіку заявника - [PERSON] та дітям - [PERSON] та [PERSON] . Фактично в квартирі тривалий час проживала мати заявника сама. Заявник разом з чоловіком та дітьми проживали та були зареєстровані за іншою адресою. Проте, тривалий час та до дня смерті матері, заявник перебувала та проживала з матір`ю [PERSON] , оскільки остання в силу свого похилого віку хворіла та потребувала постійного догляду, а також сторонньої допомоги. Майже весь час заявник знаходилась з матір`ю, доглядала її та фактично проживала з нею. З огляду на що, заявник вважала, що фактично прийняла спадщину після смерті матері в силу вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Тому, [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою і просить суд встановити факт того, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] , [INFO] на момент її смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] у вступному слові пояснила, що у 2018р. померла її мати. Після смерті матері відкрилася спадщина на частку в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Проте, вона не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини впродовж шести місяців, оскільки вважала, що прийняла її, оскільки впродовж 2016-2018рр. постійно проживала з матір`ю за однією адресою, та є єдиною спадкоємицею. Просила заяву задовольнити. Представник заявника [PERSON] у вступному слові пояснив, що заявник тривалий час, а саме протягом двох років до дня смерті матері [PERSON] проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] . З огляду на що, вважала, що прийняла спадщину в силу вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Враховуючи, що заявник є єдиною спадкоємицею, остання навіть не припускала того факту, що у неї можуть виникнути будь-які проблеми при оформленні спадщини. Просив задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] - це її рідна баба. В силу свого похилого віку баба дуже хворіла, потребувала сторонньої допомоги, постійного догляду, у зв`язку з чим, її мати, [PERSON] тривалий час, до дня смерті [PERSON] проживала разом з останньою за адресою: [ADDRESS] . Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. Відповідно до п.16 Постанови пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України з безконтактним електронним носієм № [NUMBER] (а.с.5), [PERSON] народилась [INFO] . Згідно копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №4439-1874081-2018 від 03.08.2018р., [PERSON] , [INFO] з 23.08.1996р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.08.1960, виданого Сєвєродонецьким бюро ЗАГС, викладеного російською мовою, [PERSON] народилась [INFO] у м. Сєвєродонецьк Луганської області. Батьком записаний - [PERSON] (російською мовою), матір`ю - [PERSON] (російською мовою). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.09.1978р., виданого Сєвєродонецьким відділом ЗАГС Ворошиловградської області видно, що [PERSON] (російською мовою) та [PERSON] (російською мовою) уклали шлюб 30.09.1978р. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25.02.1986р. Сєвєродонецьким ЗАГС Ворошиловградської області, шлюб між [PERSON] і [PERSON] (російською мовою), розірваний, про що зроблений запис №128. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 30.12.1990р. Сєвєродонецьким міським ЗАГС Луганської області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30.12.1990р., про що зроблено запис №1341. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.11.2018р. Сєвєродонецьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у м. Сєвєродонецьк Луганської області. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 18.04.1995р., виданого Житлово -комунальною конторою концерну «Луганськбуд», згідно з розпорядженням (наказом) від 18.04.1995р. №110, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (російською мовою). Відповідно до копії довідки №8271 від 14.08.2019р., виданої Відділом адміністративних послуг ЦНАП у м. Сєвєродонецьку, [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 20.04.1999р. та знята з реєстраційного обліку 04.01.2019р., у зв`язку зі смертю. На момент смерті померла була зареєстрована одна. Відповідно до копії постанови №346/02-31 від 05.09.2019р., винесеної приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенко О.М., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із неподанням заяви про прийняття спадщини впродовж шести місяців з дня смерті спадкодавця та відсутністю відомостей про постійне проживання спадкодавця із спадкоємцем за однією адресою. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, суд вважає доведеним факт постійного проживання до дня смерті [PERSON] із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що заява [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обставини, на які посилається [PERSON] в інтересах [PERSON] , знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи.

Outcome: approved