Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до Лисичанського міського суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що [PERSON] і [PERSON] є власниками кв. 38 в будинку № 23 по кв. Центральний м. Лисичанська на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.02.2009 р. В квартирі зареєстрована їх донька [PERSON], [INFO], як член сімї. Відповідач з травня 2014 року не мешкає в належному їй будинку, забрала усі свої речі, переїхала проживати до Російської Федерації. Вважають відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеним будинком, оскільки вона відсутня понад строк протягом якого за відповідачем зберігалося право користування житловим приміщенням. Донька не заперечує проти зняття її реєстрації обліку з квартир, але не має можливості приїхати до м. Лисичанська. Речей відповідача у квартирі немає. Домовленості про збереження за ним права на користування житловим приміщенням відсутня. Позивачі не перешкоджали відповідачу проживати в будинку, але вона добровільно виїхала з неї. Внаслідок реєстрації відповідача в квартирі позивачі не можуть оформити субсидію, сплачують комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Тому після уточнення позовних вимог, просили суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 38 у будинку № 23 по кв. Центральний в місті Лисичанську. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала письмову заяву в якій просила справу розглядати без її участі та без участі позивачів. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачі не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтва про право власності на житло №20332 від 20.02.2009 наданого Лисичанською міською радою Відділом по обліку, розподілу, обміну та приватизації житлової площі посвідчує, що квартира за адресою м. Лисичанськ, кв. Ленінського комсомолу[ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] 1/2 частка і [PERSON] 1/2 частка. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням наказом від 20.02.2009 р. №145. Згідно з витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно наданого Лисичанського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 22511040 від 17.04.2009 р., кватира за адресою: м. Лисичанськ, кв. Ленінського комсомолу[ADDRESS], зареєстрована за [PERSON] 1/2 частка та [PERSON] 1/2 частка на підставі свідоцтва про право власності на майно від 20.02.2009 р., в книзі 25, номер запису 402. Отже, суд доходить висновку, що у позивачів виникло право на звернення до суду з даним позовом про захист порушених прав власника. Згідно з довідки про склад сімї або зареєстрованих осіб станом на 20.06.2017 № 4211 від 20.06.2017 р., наданою Відділом адміністративних послу Лисичанської міської ради [PERSON] за адресою: м. Лисичанськ, кв. Центральний[ADDRESS], зареєстровані [PERSON] власник, [PERSON] донька. Згідно з довідки №309 від 22.06.2017 р., виданої КП ЛЖЕК №5 [PERSON], яка зареєстрована за адресою м. Лисичанськ, кв. Центральний[ADDRESS] в тому, що за цією адресою [PERSON], 21.03.1972 р. не проживає з 01.08.2014 р. по теперішній час. Відповідно до ч. 2 ст. 405 УК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у квартирі позивачів обмежує їх права, так як вони змушені сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, яка у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаній квартирі з 1991 року, тобто понад 1 рік, і судом встановлено, що відповідач мешкає за іншою адресою. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачами на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved