Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - відповідач, АТ КБ «ПриватБанк»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Дніпровського Міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни (далі - третя особа-1, Приватний нотаріус Бондар І.М.), Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича (далі - третя особа-2, Приватний виконавець Крайчинський С.С.), в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 14.08.2017 року за реєстровим № 7961, вчинений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 175 805,24 грн. та витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 3 000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що у червні 2018 року, отримавши на картковий рахунок заробітну плату у розмірі, який суттєво різнився від розміру заробітної плати, яку вона отримувала раніше, позивач звернулася до бухгалтерії за місцем роботи, де дізналася, що із заробітної плати проводяться утримання заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі постанови приватного виконавця. У червні 2018 року вона отримала постанову приватного виконавця Крайчинського С.С. від 31.05.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП № 55932782, відкритому на підставі виконавчого напису від 14.08.2017 року за реєстровим № 7961, вчиненого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 175 805,24 грн. та витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 3 000,00 грн. Крім того, у провадженні Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходилася цивільна справа № 389/2891/16-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.03.2010 року. Ухвалою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.01.2017 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було залишено без розгляду. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням процедури, передбаченої Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, а саме, нотаріус не пересвідчився у наявності безспірної заборгованості, а також не враховано строк, за який здійснюється стягнення. Крім того, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони Приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Крайчинському С.С. вчиняти будь-які дії у виконавчому провадженні ВП № 55932782, відкритому за виконавчим написом нотаріуса № 7961 виданим 14.08.2017 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпра від 27.08.2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Дніпровського Міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2019 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2019 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Дніпровського Міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та призначено в підготовче засідання у справі на 30.04.2019 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2019 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Від представника АТ КБ «ПриватБанк» на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволені позову, оскільки відповідач передав Приватному нотаріусу Бондар І.М. всі необхідні та належні документи, відтак, твердження позивача про те, що Приватним нотаріусом Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис з порушенням переліку необхідних документів є помилковим та необґрунтованим. При цьому, представник АТ КБ «ПриватБанк» також зазначив, що нотаріус не перевіряє безспірність заборгованості. 30.04.2019 року справу знято зі складу у зв`язку з помилковим призначенням справи на вихідний день та судове засідання призначено на 01.08.2019 року. 24.04.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. 21.05.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 14.08.2017 року за реєстровим № 7961, вчиненого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 175 805,24 грн. та витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 3 000,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2019 року за заявою позивача вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення cтягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 14.08.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7961, що здійснюється в межах виконавчого провадження № 55932782, відкритого Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. 05.06.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Приватного нотаріуса Бондар І.М. надійшла заява, у якій остання просить цивільну справу, розгляд якої призначено на 01.08.2019 року, розглядати без її участі. 19.07.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла заява позивача про зміну підстав позову. 26.07.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 12.12.2019 року. 10.09.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Приватного нотаріуса Бондар І.М. надійшла заява, у якій остання просить цивільну справу, розгляд якої призначено на 12.12.2019 року, розглядати без її участі. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2019 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 03.02.2020 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2020 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 26.05.2020 року. 26.05.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Євдоченко Н.Д. надійшла заява про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.05.2020 року, у зв`язку із задоволення клопотання представника позивача, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 11.09.2020 року. 11.09.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Євдоченко Н.Д. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2020 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 31.03.2021 року. 07.12.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи. 31.03.2021 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 07.07.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2021 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 24.11.2021 року. 02.08.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Приватного нотаріуса Бондар І.М. надійшла заява, у якій остання просить цивільну справу, розгляд якої призначено на 24.11.2021 року, розглядати без її участі. 24.11.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Євдоченко Н.Д. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання 24.11.2021 року позивач, представник відповідача, третя особа-1 та третя особа-2 не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача, представник відповідача та третя особа-1 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа-2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Як визначено у п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки учасники справи про дату, час і місце судового засідання повідомленні належним чином, третя особа-2 про причини неявки суду не повідомила, а інші учасники справи у письмових заявах просили розглядати справу за їх відсутності, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 30.03.2010 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У анкеті-заяві від 30.03.2010 року зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а. с. 91 - 92). 14.08.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Приватного нотаріуса Бондар І.М. із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса на оригіналі кредитного договору № б/н від 30.03.2010 року для стягнення боргу за вказаним кредитним договором, а саме, 172 805,24 грн. (а. с. 81). 14.08.2017 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за № 7961, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.03.2010 року у розмірі 172 805,24 грн., яка складається з: 8 351,83 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 151 526,36 грн. - заборгованість за відсотками; 4 698,82 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 8 228,82 грн. - штраф, та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису у розмірі 3 000,00 грн. Строк за який проводиться стягнення - 7 років 3 місяці, а саме, з 30.03.2010 року до 30.06.2017 року (а. с. 80). Постановою приватного виконавця Крайчинського С.С. від 31.05.2018 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП № 55932782, відкритому на підставі виконавчого напису від 14.08.2017 року за реєстровим № 7961, вчиненого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 175 805,24 грн. та витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 3 000,00 грн. (а. с. 65). Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як визначено у ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно пп. пп. 1.1, 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пп. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Як визначено у пп. 3.4 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В силу вимог пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14. В свою чергу, відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (в редакції на момент вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Отже, на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Судом встановлено, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення може провадитися у безспірному порядку. Приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. для вчинення виконавчого напису було подано копію анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 30.03.2010 року, а не кредитний договір. З анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приват Банк» від 30.03.2010 року вбачається, що позивачем [PERSON] було зазначено свої персональні дані, інформацію особистого характеру та бажання оформити на своє ім`я кредитну платіжну картку. Подання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приват Банк» від 30.03.2010 року не може вважатись поданням оригіналу договору а отже не є тим договором, за яким стягнення заборгованості може бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, оскільки із анкети-заяви не вбачається суми кредиту, розміру процентної ставки, умов стягнення штрафу та пені, що виключає можливість перевірити безспірність заборгованості відповідно до наданого розрахунку, строк на який надано кредит. Правила надання банківських послуг, Тарифи, які становлять договір про надання банківських послуг, які діяли на момент підписання анкети-заяви ні нотаріусу, ні суду відповідачем не подано. При цьому, відповідачем не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами вказаних обставин. Також суд вважає за необхідне зазначити, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. На підтвердження безспірності заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» надано тільки розрахунок заборгованості, що був підготовлений працівниками банку станом на 30.06.2017 року, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Так, належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 року № 566. Розрахунок заборгованості є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Натомість, доказів надання приватному нотаріусу належним чином оформленої засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості до матеріалів справи не долучено. Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) зроблено правовий висновок про те, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як визначено у ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, відтак, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису від 14.08.2017 року, вчиненого Приватним нотаріусом Бондар І.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 7961 щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 175 805,24 грн. таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією № 31254600-1 від 06.08.2018 року та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 384,20 грн., що підтверджується квитанцією № 7678903 від 21.05.2019 року. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 089,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved