Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.08.2004 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого після смерті [INFO] [PERSON], спадкоємцями його майна в рівних частках кожний, є дружина - [PERSON], дочка - [PERSON] та син - [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з цілого жилого будинку з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS]. В подальшому, на підставі рішення 23 сесії 5 скликання Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 03.11.2009 року, в спільну сумісну власність позивачів була передана земельна ділянка площею 0, 0813 га, призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS]. Однак, у державному акті на право власності на земельну ділянку, частки кожного із співвласників не визначені, що позбавляє права позивачів відчужити належне їм майно. За наведених обставин позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов своїх довірителів підтримує, змін та доповнень не має, просить його задоволити. Відповідач, представник Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає, при вирішенні спору покладається на думку суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.08.2004 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, після смерті [INFO] [PERSON], спадкоємцями його майна, в рівних частках кожний, є дружина - [PERSON], дочка - [PERSON] та син - [PERSON] (а.с. 7). Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з цілого жилого будинку з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Згідно рішення 23 сесії 5 скликання Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 03.11.2009 року, в спільну сумісну власність позивачів була передана земельна ділянка площею 0, 0813 га, призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] (а.с. 8). На підставі вказаного рішення сесії сільської ради, на ім'я позивачів було виданого державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 192827 від 24.12.2010 року, в якому не визначені частки співвласників (а.с.9). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Частинами 4, 5 ст. 89 Земельного Кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Таким чином, кожному із позивачів фактично належить на праві власності по 1/3 частці земельної ділянки площею 0,0813 га, що призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та що розташована по [ADDRESS]. За даних обставин суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved