Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві просить суд стягнути з відділу освіти, молоді та спорту Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області на його користь 3500грн. - витрати понесенні ним за надану йому правову допомогу по готуванню його позовної заяви про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по витратах на службове відрядження, відшкодування моральної шкоди, притягнення посадової особи до відповідальності, яку 19 листопада 2015р. Летичівським районним судом задоволено, крім в частині притягнення посадової особи до відповідальності, і рішення вступило в законну силу. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, з наведених в заяві підстав, крім того збільшив їх і просить стягнути з відповідача 551грн.20коп. -витрат по сплаті судового збору та 20грн.65коп., які він сплатив за отриману у суді копію судового рішення. Відповідач вимоги не визнає, посилаючись на відсутність належних доказів: в акті надання послуг відсутній реєстраційний номер і не вказано повний обсяг робіт та розрахунок тарифікації послуг; відсутні докази про кількість годин затрачених для надання правової допомоги. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню. Згідно зі статтею 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р. № 4191-VI, який набрав чинності з 1 січня 2012 року, встановлено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних справ. Так, граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується. Згідно ст. 8 ЗУ « Про державний бюджет України на 2015рік» мінімальна заробітна плата у 2015роі з 01 січня становить -1218грн. Згідно роз'яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 10 від 17.10.2014року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах, із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму від 25.09.2015року № 10, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги і при стягненні таких витрат слід враховувати, що особа має бути адвокатом або іншим фахівцем в галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (п. 47). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені і їх відсутність, а також розрахунку витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог (п. 48). За змістом ч. 1 ст. 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що «Правова компанія «Ліон» зареєструвала за собою такі види діяльності, як агентство нерухомості, діяльність у сфері права (основний), інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у., і її керівником є [PERSON] Із копії позовної заяви, яку, як стверджує позивач, написано у «Правовій компанії «Ліон», вбачається, що вона складається з шести сторінок. У підтвердження, що вона написана у «Правовій компанії «Ліон», позивач надав акт надання послуг б/н від 19.05.2015року в якому вказано, що компанія надала а [PERSON] отримав послуги по написанню позовної заяви і ціна послуг 3500грн., акт від компанії підписала [PERSON]. При цьому в акті не визначено кількість часу і його розцінка, витрачених на виготовлення позовної заяви. Разом з тим, даному акту передував договір про надання одноразової правової допомоги №15/05 від 15.05.2015року в якому вказано етапи роботи по написанню позовної заяви, в якому також не зазначено кількість затраченого часу, але вказана сума 3500грн.. Також надано ще один акт № 1 від 18.05.2015року приймання - передачі виконаних робіт, в якому вказано, що він складений згідно договору №15/05 від 15.05.2015року, і в даному акті уже містяться етапи та час виготовлення позовної заяви і даний акт підписаний юристом виконавця [PERSON]. У підтвердження сплати 3500грн. за правову допомогу, [PERSON] надав дві квитанції № 18/05 від 18.05.2015року до прибуткового касового ордеру, з яких до позовної заяви додав про оплату за написання позовної заяви про скасування наказу, поновлення на роботі, а другу надав у судове засідання із змістом оплата за договором 15/05 від 15 травня 2015року, і ці дві квитанції підписані [PERSON], відповідно, в графі головний бухгалтер і касир та підпис скріплено печаткою компанії. Якщо врахувати, що квитанції до прибуткового ордеру є суворої звітності, то дві квитанції з різним змістом призначення, видані компанією у підтвердження одноразової сплати [PERSON] 3500грн., є сумнівними у їх достовірності. Крім того, [PERSON] не надав доказів про особу та наявність у неї юридичної освіти, яка безпосередньо складала позовну заяву. Отже, вимоги про стягнення 3500грн. - витрат на правову допомогу не доведені і в їх задоволенні слід відмовити. Заявлені позивачем вимоги про стягнення 20грн.65коп., які він сплатив за отриману у суді копію судового рішення, не підлягають задоволенню, оскільки вони не містяться в переліку судових витрат, передбачених ст. 79 ЦПК України.

Outcome: dismissed