Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] 17.10.2019 року звернулася в суд з позовом до Маріямпільської сільської ради, і просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційною вартістю 29 925, 00 грн. в порядку спадкування за заповітом після смерті баби - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її баба - [PERSON] . Після смерті баби відкрилась спадщина. За життя мати склалала заповіт, яким вищезазначене домоволодіння заповіла їй. Після смерті матері позивачка прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину, зокрема на дане домоволодіння в нотаріальній конторі є відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на житловий будинок. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без участі та підтримку позову. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи відповідач - Маріямпільська сільська рада в судове засідання представника не скерувала. Сільським головою подано заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить розгляд справи проводити без участі представника сільської ради. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши здобуті докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 січня 2019 року (а.с.6). Внаслідок смерті спадкодавця відкрилась спадщина. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все належне їй майно заповіла позивачці, заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с. 7). Згідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 Цивільного кодексу України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.23 Постанови Пленуму від З0 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання у нотаріуса Свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З такими вимогами особа може звернутися до суду лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Частина 1 статті 316 Цивільного кодексу України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 1268 ч.1 Цивільного кодексу України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивачка прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння ( а.с.8). Враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину, суд приходить до висновку, що право власності на спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому є всі підстави для визнання за нею права власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . На підставі наведеного, ст. ст. 316-319, 392, 1216, 1223, 1248, 1258, 1268, 1296 ЦК України

Outcome: approved