Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] (далі - відповідач), [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилається на приписи статей 164-166 СК України та зазначає, що відповідач є батьком сумісної з позивачем дитини, аліменти на дитину за рішенням суду від 04.05.2005 не сплачує, проживає з початку війни в м.Донецьку, а позивач з дитиною в м.Селидове, сина відповідач жодного разу не відвідував, ніякої участі у його вихованні не приймав, ніколи не спілкувався, навіть по телефону, ні разу не поздоровив сина з днем народження, син не знає відповідача та не бажає знати. Позивач вказує, що після позбавлення відповідача батьківських прав сину легше буде вступати до навчального закладу, буде отримувати стипендію, зможе сам перетинати кордон без згоди батька-відповідача. Ухвалою суду від 20.08.2020 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження (а.с.33). Позивач до суду не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує (а.с.71). Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень) відповідно до приписів п.19 перехідних положень ЦПК України та Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», до суду не прибув, відзив на позов не надав. Третя особа - орган опіки та піклування Селидівської міської ради правом участі в судовому засіданні не скористалась, надала заяву, в якій просить позов задовольнити, враховуючи висновок від 16.09.2020 №02-23/4-956. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутністю учасників справи та на підставі ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Позивач та відповідач, шлюб між якими розірваний за актовим записом №100 від 05.06.2009, є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). 13.09.2013 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.17); [INFO] у них народилась дочка [PERSON] (а.с.18) Позивач працює в ТОВ Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» машиністом конвеєра з серпня 2008 р.; її дохід з 01.09.2019 по 29.02.2020 склав 63 629,75 грн (а.с.10,11). За відомостями відділу реєстрації місця проживання громадян Селидівської міської ради [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] з 13.06.2008 (а.с.7); є учнем 9Б класу Селидівської загальноосвітньої школи (а.с.12). За педагогічною характеристикою [PERSON] від 02.03.2020 його вихованням займається мати; батько школу не відвідував, жодного разу за п`ять років не був присутнім на батьківських зборах, з класним керівником не спілкувався (а.с.14). Довідкою від 20.03.2020 ОСББ «Реал» м.Селидове» підтверджується, що позивач проживає разом з сином [PERSON] та донькою [PERSON] ; за час проживання в будинку зарекомендувала себе задовільно (а.с.13, 15). Квартира за адресою - [ADDRESS] отримана позивачем у спадщину 21.02.2017 (а.с.20). З акту про непроживання від 15.01.2020 за підписом голови ОСББ та двох свідків відповідач за вказаною адресою не зареєстрований та не проживає (а.с.21). Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 04.05.2005 з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (а.с.16). Відповідно до довідки Олександрівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 23.03.2020 №104 виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] станом на 23.03.2020 до відділу не надходив та на виконанні не знаходиться (а.с.22). За висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина, підписаного заступником міського голови Селидівської міської ради 30.06.2020 №02-23/4-649, а також від 16.09.2020 №02-23/4-956, органом опіки та піклування міської ради з`ясовано, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON] (не цікавиться долею та станом здоров`я, не спілкується, не приймає участі у вихованні, мешкає за адресою - [ADDRESS] ; [PERSON] виховується в родині [PERSON] в м.Селидове, де створено належні умови для проживання, виховання та розвитку неповнолітнього хлопчика. З метою захисту прав, свобод та законних інтересів неповнолітньої дитини, відповідно до ч.5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON] , [INFO] (а.с.59-60, 84-85). Суд враховує такі норми права. За змістом ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За приписами ч.1 ст.164 ЦПК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Суд також враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, наведені в постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, зокрема в п.15 та п.16, за якими позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Досліджені в судовому засіданні письмові докази, які є належними та допустимими, дають підстави для висновку та підтверджують, що відповідач з дитиною не проживає, вихованням дитини не займається, не проявляє до сина щонайменшої батьківської турботи, необхідного харчування та медичного догляду не забезпечує, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до нього, його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, тобто відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Вказане відповідачем не спростовано та зворотного не доведено. Враховуючи викладене, застосовуючи наведені норми права, оскільки відповідачем належними та допустимими доказами не спростований факт ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд зауважує, що ухилення відповідача від сплати аліментів, як і доводи позивача, що після позбавлення відповідача батьківських прав сину легше буде вступити до навчального закладу, отримувати стипендію, перетинати кордон, не можуть бути підставою для позбавлення батька батьківських прав, оскільки такі підстави не передбачені ст.164 СК України, яка містить вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved