Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції в м. Києві - про визнання права власності в порядку спадкування. Позивачі при зверненні до суду мотивували свої вимоги тим, що [INFO] померла їх мати, [PERSON]. Щодо майна померлої, [PERSON], 27.01.2015 року нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори, було заведено спадкову справу № 103/2015. На день смерті [PERSON], залишилось спадкове майно, яке складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після померлої [INFO] [PERSON] є сини померлої - [PERSON] та [PERSON]. Дочка спадкодавця, [PERSON], відмовилась від прийняття спадщини. У встановлений законодавством строк [PERSON] та [PERSON], звернулися до Першої київської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в рівних долях, що належала померлій, [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Майхеркевич О.І., від 23 квітня 2015 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS], у зв'язку з тим, що право власності на вищезазначену частину квартири не зареєстровано на ім'я спадкодавця - [PERSON]. Також постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Майхеркевич О.І., від 23 квітня 2015 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS], у зв'язку з тим, що право власності на вищезазначену частину квартири не зареєстровано на ім'я спадкодавця - [PERSON]. 05 червня 2007 року державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджує факт того, що [PERSON] отримала у спадщину після померлого [PERSON] спадкове майно, що складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Однак в зв'язку з тяжкою хворобою [PERSON] не встигла зареєструвати у встановленому законодавством порядку за собою право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до Технічного паспорту, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 02.02.2015 року, квартира що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в цілому складається з трьох кімнат, загальною площею - 57,7 кв.м., в тому числі житловою - 39,7 кв.м. В зв'язку із зазначеним позивачі просили суд: - визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею - 57,7 кв.м., в тому числі житловою - 39,7 кв.м., в порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] [PERSON]; - визнати за [PERSON] 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею - 57,7 кв.м., в тому числі житловою - 39,7 кв.м., в порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача 2 до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в якій також зазначено, що представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач КМР в судове засіданні свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заздалегідь надали до суду пояснення по справі в яких підтвердили факт того, що позивачі є синами спадкодавця та належать до першої черги спадкодавців за законом. У вчиненні нотаріальних дій позивачам було відмовлено у зв'язку із відсутністю у встановленому законом порядку реєстрації права власності на 1/6 частину спірної квартири. Представник КМР в поданих поясненнях при вирішення справи по суті покладався на розсуд суду та просив провести розгляд справи у відсутність представника відповідача (а.с. 30-31). Третя особа: ГУЮ в м. Києві в судове засідання свого представника не направили, надавши до суду пояснення по справі відповідно до яких надали суду наступні пояснення. В Першій київській державній нотаріальній конторі перебуває спадкова справа № 103/2015, щодо майна померлої [INFO] [PERSON]. Позивачі звернулися до Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. У державній нотаріальній конторі встановлено, що до складу спадкового майна входить нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно набувається після державної реєстрації. У зв'язку з тим, що спірне нерухоме майно не зареєстроване відповідно до законодавства України, підстав для вчинення нотаріальної дії немає. Представник третьої особи в поданих поясненнях зазначив, що при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду та просить суд розгляд справи провести у відсутність представника третьої особи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, зважаючи на заяву представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що спадкове майно, що складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] належало [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого [PERSON], яке видано 05 червня 2007 року державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. Відповідно до Технічного паспорту, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 02.02.2015 року, квартира що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з трьох кімнат, загальною площею - 57,7 кв.м., в тому числі житловою - 39,7 кв.м. Встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, яке видане Відділом реєстрації смертей у м. Києві 14 жовтня 2014 року. Також судом встановлено, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після померлої [INFO] [PERSON] є сини померлої - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 103/2015, яка була за клопотанням позивачів витребувана з Першої київської державної нотаріальної контори. Дочка спадкодавця, [PERSON], відмовилась від прийняття спадщини. Також суд встановив, що [PERSON], не зареєструвала у встановленому законодавством порядку за собою право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до абзацу 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України закріплено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, згідно ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи. Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини 1 статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина 1 статті 356 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту прав та інтересів можуть бути права. Відповідно до положень ст. 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON], які прийняли спадщину є сини померлої - [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що позивачі у встановлений законом строк звернулись до Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак в видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після матері, їм було відмовлено, так як право власності на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано на ім'я спадкодавця - [PERSON]. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що позивачі, мають право на спадкування по 1/6 частині частині квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з трьох кімнат, загальною площею - 57,7 кв.м., в тому числі житловою - 39,7 кв.м. З урахуванням зазначеного і на підставі вказаних норм закону, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved