Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 11.02.2011 між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . З вересня 2020 року вони з відповідачем не проживають як подружжя, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, стосунки не підтримують, мають різні погляди на сімейне життя. Спору майнового характеру та щодо місця проживання дітей не мають. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам, примиритися не бажає. Просить стягнути з відповідача судові витрати, понесені нею при поданні позову до суду, прізвище залишити [PERSON] . Ухвалою суду від 17.09.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.14). В судове засідання позивач не з`явився, за змістом поданої заяви просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.23). Відповідач про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~відповідно до\~вимог ст.128\~ЦПК України рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованою адресою місця його проживання як внутрішньо переміщеної особи, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень) відповідно до приписів п.19 перехідних положень ЦПК України та Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (а.с.20-22, 27, 28). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України у справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] підтверджується, що сторони з 11.02.2011 перебувають в шлюбі, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №45; після державної реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с.8). Від шлюбу подружжя має малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно, а.с.9, 10). За змістом позову шлюбні відносини між позивачем та відповідачем не склались, вони перестали проживати як подружжя та вести спільне господарство, подальше сумісне з відповідачем життя та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, примиритися не бажає. Суд враховує такі норми права. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. За приписами ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, а також добровільний характер шлюбу, суд доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Положеннями ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved