Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

[PERSON] в своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки [PERSON] заявила позов до Київської міської ради, за яким просила визнати за нею та дочкою право власності в рівних частках на 5/12 часток житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] . Третіми особами позивачка визначила співласників спадкового будинку: [PERSON] , [PERSON] , а також приватного нотаріуса КМНО Рафалович-Полегейко В.Ф. Позов обгрунтовано тим, що позивачі не можуть оформити спадщину в загальному порядку через наявність заборони місцевого органу влади на розпорядження будинком, що входить до спадщини, в тому числі і спадкування права на цей будинок. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 22.06.2021р., справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник відповідача [PERSON] надіслала відзив, за яким Київська міська рада на вирішення спору покладається на розсуд суду. Інших заяв, клопотань, до розгляду справи по суті не надходило. Позивачка надіслала заяву, за якою на вигах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Інші учасники процесу в суд не зявились. Судом встановлено таке. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м.Києва. До майна померлого приватним нотаріусом КМНО Рафалович-Полегойко В.Ф. 07.10.2016 року заведено спадкову справу №7/2016. З огляду на спадкову справу вбачається, що спадщину прийняли в рівних частках дружина померлого [PERSON] , та дочка померлого [PERSON] за заповітом [PERSON] від 11.04.2016 року, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чібісовим Г.О. за реєстровим №248, мати померлого [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини, до спадкової маси входить: право власності на 1/6 частку житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, що видане 23.12.2003 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської нотаріальної контори Фещук Н.І. за реєстровим №6-1840; право власності на 1/4 частку житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.03.2011 року, та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27.03.2012 року. 27.03.2018р. нотаріус відмовила спадкоємцям у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за підстав наявності арешту, в тому числі і на спадкове майно, що був накладений 19.10.2004р. державним реєстратором Першої Київської державної нотаріальної контори на підставі листа №046-201 від 06.03.1997р. Головного управління капітального будівництва Київської держадміністрації, про що винесла відповідну постанову. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 27.06.2018р. зобов`язано Першу Київську державну нотаріальну контору зняти арешт зі спадкового майна. Разом з тим, лист №046-201 від 06.03.1997р. Головного управління капітального будівництва Київської держадміністрації, на підставі якого був накладений арешт на спадкове майно, містить заборону органам нотаріату та іншим органам влади проводити дії з домовласниками певних будинків, в тому числі і будинку [ADDRESS] , в частині прописки, розпорядження будинком, спадщини, тощо. Завідувач Першої Київської державної нотаріальної контори на запит приватного нотаріуса Рафалович-Полегейко В.Ф. повідомив, що арешт відповідно до лист №046-201 від 06.03.1997р. Головного управління капітального будівництва Київської держадміністрації було накладено помилково, проте внести зміни до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна не вбачається за можливе, через те, що реєстр принив свою діяльність. Тому, суд погоджується з нотаріусом, що позивачі не можуть оформити спадщину в загальному порядку. Згідно зі ст. 15 ч.1 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права (п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України). Статтею 392 ЦК України закріплено право власника майна пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Отже, позивачі мали право звернутись до суду з дійсним позовом. З огляду факти та висновки суду, що наведені вище, та з огляду на інші матеріали справи, суд знаходить, що позивачі прийняли спадщину у повній відповідності до чинного законодавства, обсяг спадщини визначено вірно, а відтак позов є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Підстав для разподілу судових витрат не вбачається. Заходи забезпечення позову судом не вживались. На підставі ст.ст. 15, 16, 392, 1218, 12323, 1268 ЦК України,

Outcome: approved