Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], третя особа - Відділ Держземагентства у Вижницькому районі Чернівецької області, про виділ частки співвласника з земельної ділянки у натурі та визнання права власності на виділене майно. В позові вказували, що [INFO] помер їх батько, [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на частину майна за заповітом, а на частину за законом. За заповітом, який складений 29.11.2007 року, їх батько [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження майном: [PERSON] заповідав належний йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та всю земельну ділянку призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства площею, які знаходяться по [ADDRESS]; [PERSON] заповідав земельну ділянку площею 1,10 га розташовану на території Чорногузівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; [PERSON] заповідав автомобіль ЗАЗ 2004 р.в. та банківські вклади. Посилалися на те, що 21.12.2011 року Вижницький районний суд розглянув цивільну справу за позовом [PERSON] до Чорногузівської сільської ради, [PERSON], [PERSON], третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог - відділу Держкомзему у Вижницькому районі, [PERSON], про скасування рішення Чорногузівської сільської ради, визнання права власності, визнання недійсними державних актів про право власності па земельні ділянки, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третьої особи на стороні відповідача, відділу Держкомзему у Вижницькому районі, про визнання права власності на спадкове майна, ухвалив рішення, яким відмовив [PERSON] у задоволенні позову, а позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] задовольнив повністю, визнав за ним право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, які розташовані в [ADDRESS], та земельної ділянки для ведення ОСГ в розмірі 0,2979 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №362119 від 03.12.2008 року, яке належало померлому [PERSON], стягнув на користь [PERSON] судові витрати. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 01.03.2013 року скасоване рішення Вижницького районного суду від 21.12.2011 року у частині відмови у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на 1/2 житлового будинку літ. «А-І» загальною площею 64,80 кв.м. житловою площею 41,60 кв.м., 1/2 літньої кухні літ. «Б», 1/2 сараїв літ. «В» «Г», 1/2 гаражів літ. «Д» «Е», 1/2 вбиральні літ. «Ж», які знаходяться по [ADDRESS], у цій частині постановлене нове рішення, за [PERSON] визнано право власності на 1/2 житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS], зустрічний позов [PERSON] задоволено частково, визнано за ним право власності на 1/2 житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS], у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на 0,2979 га відмовлено, стягнуто на користь [PERSON] судові витрати у сумі 463,00 грн., у решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Зазначали, що до майна, яке входить у склад спадщини, яка залишилася після смерті їх батька [PERSON], і не охоплене заповітом, належить земельна ділянка кадастровий номер 7320586000:01:001:0490, площею 0,2468 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на урочищі «Гледів». Земельна ділянка площею 0,0511 га для ведення особистого селянського господарства знаходиться по [ADDRESS] і тому охоплена заповітом. Земельні ділянки площею 0,0511 га та 0,2468 га оформленні на ім'я спадкодавця [PERSON] державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №362113. Спадкоємцями, за законом майна першої черги є вони та відповідач, і спадщину прийняли, а тому земельна ділянка (вартістю 9000,00 грн.) кадастровий номер 7320586000:01:001:0490, площею 0,2468 га, для ведення особистого селянського господарства, яка належала їх батьку [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 362113, належить їм та відповідачу, у рівних частках по 1/3 кожному. 19.10.2011 року державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори відмовив їм у оформленні спадкових прав на 1/3 земельної ділянки, тому для визнання права власності на частину спадкової земельної ділянки за законом та її виділ у натурі, вони подали цей позов. Просили виділити [PERSON] та [PERSON] у натурі, згідно варіанту, що буде визначений висновком судової земельно-технічної експертизи, 2/3 (по 1/3 кожному) земельної ділянки кадастровий номер 7320586000:01:001:0490 площею 0,2468 га, для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №362113 виданого 03.12.2008 року на підставі рішення 19 сесії 5 скликання Чорногузівської сільської ради №01-19/08 від 25.09.2008 року, та визнати за ними право власності на виділене майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини просив позов задовольнити та виділити йому та [PERSON] у натурі по 1/3 частині спірної земельної ділянки згідно першого варіанту земельно-технічної експертизи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] заявлений позов підтримав, посилався на викладені в позовній заяві обставини, просив позов задовольнити. Підтримав позицію [PERSON] його варіанту поділу спірної земельної ділянки. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, вважали безпідставним та просили в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вважають, що вказана земельна ділянка охоплена заповітом. Представник третьої особи - Відділу Держземагентства у Вижницькому районі Чернівецької області в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши позивача [PERSON], представника позивачів [PERSON], відповідача [PERSON], його представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько сторін [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] від 09.06.2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що розташований в [ADDRESS]; земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; земельної ділянки площею 0,2979 га для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 1,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; автомобіля «ЗАЗ», модель 110247, 2004 року випуску та грошових внесків в установах банків, що підтверджується матеріалами спадкової справи №57/2010, заведеної 05.03.2010 року державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області до майна померлого [INFO] [PERSON] За життя, 29.11.2007 року [PERSON] склав заповіт, згідно на випадок своєї смерті зробив розпорядження про те, що: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та всю земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в [ADDRESS] заповів синові, [PERSON], [INFO]; земельну ділянку площею 1,10 га, розташовану на території Чорногузівської сільської ради Вижницького району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №068210, зареєстрованого за №243 заповів дочці, [PERSON], [INFO]; автомобіль ЗАЗ, 2004 року випуску, кузов [NUMBER], номерний знак [NUMBER], що знаходиться на обліку у Вижницькому МРЕВ Чернівецької області та грошові внески з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться на зберіганні у Вижницькому відділенні №6792 Чернівецької області Чернівецького ОУ ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку [NUMBER] та у Філії №6345/06 смт. Кути Косівського відділення Івано-Франківського ОУ ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку [NUMBER], заповів синові, [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області та зареєстрований у реєстрі за №100 і станом на 20.05.2010 року не змінювався і не скасовувався, що підтверджується його копією. Вказані обставини також встановлені рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 01.03.2012 року по цивільній справі №2-32/2011 Вижницького районного суду Чернівецької області за позовом [PERSON] до Чорногузівської сільської ради, [PERSON], [PERSON], терті особи: відділ Держкомзему у Вижницькому районі, [PERSON], про скасування рішення Чорногузівської сільської ради Вижницького району, визнання права власності, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та за зустрічним позовом [PERSON] до Чорногузівської сільської ради, [PERSON], [PERSON], третя особа: відділ Держкомзему у Вижницькому районі, про визнання права власності на спадкове майно, а тому відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню. [PERSON] на підставі вказаного рішення апеляційного суду Чернівецької області від 01.03.2012 року по цивільній справі №2-32/2011 оформив право власності на ? частину житлового будинку, розташованого по вул.. Федьковича, 2 в [ADDRESS], що підтверджується копією витягу про Державну реєстрацію прав №35971639 від 24.10.2012 року, виданого ДКП «Вижницьке РБТІ». Після смерті спадкодавця, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] своєчасно прийняли спадщину та оформили свідоцтва про право на частину спадкового майна, як за заповітом так і за законом, що підтверджується матеріалами вищевказаної спадкової справи №57/2010. Постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії №901/02-31 від 19.10.2012 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,2979 га, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Чорногузи, Вижницького району Чернівецької області, у зв'язку з тим, що ними не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON], що підтверджується її копією. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №362113 від 03.12.2008 року, виданого на підставі рішення 19 сесії 5 скликання Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №01-19/08 від 25.09.2008 року [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,2979 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] і складається з двох земельних ділянок: площею 0,0511 га, кадастровий №7320586000:01:001:0489 та площею 0,2468 га, кадастровий №7320586000:01:001:0490. Висновком комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №859 від 16.07.2013 року, призначеної ухвалою суду від 28.05.2013 року виготовлені два варіанти розподілу земельної ділянки площею 0,2468 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №362113 від 03.12.2008 року, виданого на підставі рішення 19 сесії 5 скликання Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №01-19/08 від 25.09.2008 року: перший варіант розподілу в частках по 1/3 частці кожному, яка становить 0,0823 га; другий варіант розподілу в частках по 2/3 та 1/3: [PERSON] та [PERSON] 2/3 частки, яка становить 0,1645 га, а [PERSON] 1/3 частки, яка становить 0,0823 га. Позивачі вибрали перший варіант розподілу земельної ділянки. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Правилами ч.5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» надано роз'яснення, що главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема ЗУ «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], державний акт серія ЯЕ №362113 від 03.12.2008 року на ім'я [PERSON] є дійсним на сьогоднішній день, однак вони не надали доказів відсутності умов для одержання у Вижницькій державній нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину за законом у відповідних частках на земельну ділянку площею 0,2468 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у [ADDRESS], тобто доказів відмови нотаріуса у видачі їм вказаних свідоцтв саме на вказану земельну ділянку, а тому позов є безпідставним. Також суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги з підстав ст.364 ЦК України виходячи з наступного. Відповідно до ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У ч.1 ст.357 ЦК України вказано, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Аналізуючи вказані норми закону суд приходить до висновку, що не дивлячись на те, що спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття, необхідною передумовою виділу у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності є оформлення ними спадщини у нотаріальній конторі та отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно у відповідних частках. На даний час позивачі не позбавлені права на отримання у нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку у відповідних частках. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного ні позивачами, ні їх представником не надано. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст.182, 328, 356, 357, 364, 1217, 1218, 1225, 1261, 1268-1270, 1278, 1296 ЦК України,

Outcome: dismissed