Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] 16 травня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку спілкування з дитиною. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2018 року позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки з додержанням вимог п. 4 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 4, 5 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 26 червня 2018 року позивачем було подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2018 року позовну заяву судом було прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження у цивільній справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2018 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилається на те, що він з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З моменту розірвання відносин відповідач чинить перешкоди позивачеві у спілкуванні з сином: не дозволяє проводити час з дитиною без своєї присутності, не дозволяє синові залишатися у батька з ночівлею, не надає дозволу на виїзд [PERSON] з батьком для відпочинку за кордон. На підставі звернення позивача до ВК Новокодацької районної у м. Дніпрі ради було прийнято рішення від 24 квітня 2018 року, яким встановлені дні побачень, проте, [PERSON] вказане рішення не виконує. Позивач у своєму позові просив суд визначити йому час побачення з малолітнім сином [PERSON], [INFO], шляхом особистих побачень щотижня з 18 години 00 хвилин суботи до 18 години 00 хвилин неділі за місцем проживання або перебування позивача та з 17 години 00 хвилин середи до 18 години 00 хвилин четверга за умови забезпечення позивачем безперешкодного доступу сина до учбового процесу; шляхом особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, з використанням інтернет-технологій (скайп, електронна пошта) у будь-який день без обмежень; шляхом особистого спілкування у осінні, зимові, весняні канікули у кількості половини часу дитини протягом канікул безперервно, відповідно до графіку навчального процесу, у літні шкільні канікули - з 15 липня до 15 серпня за місцем проживання або перебування позивача. Представник позивача у своїй заяві до суду позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за його відсутності, ухваливши заочне рішення. Відповідачеві [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено. Представник третьої особи Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради надала заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, проти задовення позовних вимог не заперечувала. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). Дитина постійно проживає з відповідачем. Після розірвання стосунків відповідач перешкоджає позивачеві у спілкуванні з дитиною, хоча [PERSON] бажає брати участь у вихованні сина, спілкуватися з ним. Рішенням виконавчого комітету Новокодацької районної у м. Дніпрі ради № 163 від 24 квітня 2018 року [PERSON] встановлено дні побачень з його малолітнім сином [PERSON], [INFO]: з 09.00 неділі до 08.30 вівторка щотижня; зобов'язано матір [PERSON] не чинити перешкоди батькові у спілкуванні з сином (а.с. 28). Але рішення виконкому відповідачем не виконується, про що свідчать відповідні акти виходу у сім'ю дитини від 29 квітня 2018 року, 06 травня 2018 року та 13 травня 2018 року (а.с. 30-33), і на теперішній час вона продовжує чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. Разом з тим, об'єктивні причини, які б мали бути перешкодою для спілкування [PERSON] з сином відсутні, оскільки позивач має постійне місце роботи, про що свідчить довідка № 186 від 13 лютого 2018 року, видана ПНВП «Ергомера» (а.с. 13), та дохід, про свідчить довідка № ЕР 000000006 від 01 березня 2018 року (а.с. 21), за місцем роботи характеризується позитивно, про що свідчить характеристика (а.с. 14), має окремий будинок, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 вересня 2017 року (а.с. 43-44), з належними умовами для виховання та проживання дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 02 березня 2018 року (а.с 42), на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, про що свідчать відповідна медична довідка серії 2ААЛ № 502389 від 28 лютого 2018 року та сертифікат серії 12ЯЯУ № 080202 від 14 лютого 2018 року (а.с. 19, 20), матеріально дитину забезпечує, про що свідчить довідка № 0000001031259256 від 16 лютого 2018 року, видана ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 15-18). На підставі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обсяг прав та обов'язків щодо виховання та розвитку дитини встановлено ст. ст. 150, 151 СК України. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 1 та абзацом 1 частини 2 статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. З урахуванням того, що відповідачем рішення виконкому, яким встановлено позивачу дні та час спілкування з дитиною не виконується, позивач був змушений звернутися з цим позовом до суду. У той самий час, судом під час розгляду справи не виявлено будь-яких обставин, які б могли зумовити обґрунтованість обмеження [PERSON] в його правах та обов'язках стосовно спілкування та виховання сина, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та зобов'язати відповідача надавати позивачеві періодичні побачення з малолітнім сином [PERSON], [INFO], які визначити наступним чином: шляхом особистих побачень щотижня з 18 години 00 хвилин суботи до 18 години 00 хвили неділі за місцем проживання або перебування [PERSON], та щотижня з 17 години 00 хвилин середи до 18 години 00 хвилин четверга з дотриманням режиму дня дитини та зобов'язати позивача забезпечувати безперешкодний доступ дитини до учбового закладу та процесу; шляхом особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, а також з використанням інтернет-технологій (скайп, електронна пошта) у будь-який день тижня з дотриманням режиму дня дитини; шляхом особистого спілкування в осінні, зимові та весняні шкільні канікули - у кількості половини часу тривання канікул безперервно за місцем проживання або перебування позивача, відповідно до графіку навчального процесу, літні шкільні канікули - з 15 липня до 15 серпня за місцем проживання або перебування [PERSON] З метою врахування прав та інтересів самої дитини у задоволенні інших позовних вимог позивачеві слід відмовити. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороною позивача було заявлено, що сплачений судовий збір у розмірі 2 819 грн. 20 коп. при подачі позовної заяви віднести на рахунок позивача та не стягувати з відповідача, тому суд вважає за можливе віднести сплачений судовий збір за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial