Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

[PERSON] 17 грудня 2019 року засобами поштового зв`язку направила до суду позов до відповідача Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотокругу Василевська І.О. про зняття арешту із майна, який надійшов до суду 23 грудня 2019 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до провадження суду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2020 року клопотання [PERSON] про витребування доказів залишено без задоволення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2020 року підготовче провадження по справі було закрито і справу призначено до розгляду по суті. Позивач у своєму позові та поясненнях, посилалася на те, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй будинок [ADDRESS] . Позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Василевської І.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері, але в процесі оформлення спадщини приватним нотаріусом було встановлено, що на належне спадкодавцеві майно постановою державного виконавця було накладено арешт. Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу від 29 січня 2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] до часу зняття арешту на майно. З метою з`ясування обставин накладення арешту, позивач звернулася до Новокодацького ВДВС, з відповіді якого стало відомо, що на примусовому виконанні в Ленінському ВДВС перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-186, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 16 січня 2008 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми. Боржником було виконано рішення суду в повному обсязі, а виконавче провадження завершено. Оскільки матеріали виконавчого провадження було знищено за минуванням строку зберігання, то зняття арешту неможливо в позасудовому порядку, а його наявність перешкоджає [PERSON] в отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті матері - [PERSON] . Просила суд зняти арешт з майна, яке належить [PERSON] , а саме: домоволодіння [ADDRESS] . В своїй заяві до суду просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач Новокодацький ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) у своєму відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у період з 07 липня 2008 року по 15 лютого 2013 року на виконанні у ВДВС перебувало виконавче провадження № 16674021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-186 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 21 823 гривень 84 коп. 15 лютого 2013 року постановою державного виконавця виконавче провадження було закінчено у зв`язку із повним фактичним виконанням вимог виконавчого документу. Відповідно до інструкції з діловодства в органах ДВС виконавчі провадження, які було завершено до 2015 року, знищені. На теперішній час виконавчі провадження, де боржником є [PERSON] не перебувають. Відповідно до відомостей з Державного реєстру заборон відчуження арешт на майно, належне [PERSON] , було накладено постановою державного виконавця 13 березня 2008 року, а виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-186, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було відкрито 07 липня 2008 року, таким чином, арешт, який позивач просить зняти, не було накладено в межах виконавчого провадження, а відомості про виконавче провадження, на підставі якого винесена постанова про арешт майна боржника від 13 березня 2008 року, не було внесено до реєстру, виконавчі провадження знищені, інформація про причини накладення арешту на майно [PERSON] відсутня, тому відсутні підстави для його зняття. Просив справу розглядати за відсутності представника, у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Василевська І.О. про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, письмові пояснення на позов не надала. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с. 16). 02 вересня 2005 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 6, 7). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 9), після її смерті відкрилася спадщина. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Василевської І.О. від 29 січня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , до зняття арешту з майна, належного спадкодавцеві (а.с. 8). Відповідно до відомостей, наявних в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на домоволодіння [ADDRESS] , на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2003 року, 13 квітня 2007 року зареєстровано арешт за № 4798659 (а.с. 11). Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС м. Дніпропетровська від 07 липня 2008 року відкрито виконавче провадження № 16674021 з виконання виконавчого листа № 2-186, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 16 січня 2008 року. Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС від 15 лютого 2013 року виконавче провадження закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням (а.с. 39-41). На підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 березня 2008 року було зареєстровано обтяження на [ADDRESS] , що належить [PERSON] (а.с. 42). Також судом було оглянуто цивільну справу № 2-186/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська б/н від 13 вересня 2003 року було вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на домоволодіння [ADDRESS] , яку постановлено в межах розгляду цивільної справи № 2-186/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У статті 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України. Судом було встановлено, що відповідачем в межах виконавчого провадження № 16674021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-186, виданого 16 січня 2008 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної та моральної шкоди, накладено не було, оскільки провадження у даному виконавчому провадженні постановою державного виконавця було відкрито лише 07 липня 2008 року, а реєстрацію обтяження було вчинено 18 березня 2008 року, тобто до відкриття виконавчого провадження. Відповідно до положень ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до державних реєстраторів віднесено, зокрема, державних виконавців. Таким чином, реєстрація обтяження у вигляді арешту на майно, належне [PERSON] , було виконано державним виконавцем та державним нотаріусом Другої дніпровської державної нотаріальної контори на виконання ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2003 року, про що свідчать відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 11), та підтверджується матеріалами цивільної справи № 2-186/06. Тому у даному разі Новокодацький ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) є неналежним відповідачем, оскільки права позивача ним порушено не було. Крім того, судом під час розгляду справи було встановлено, що позивачем було обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки [PERSON] слід звернутися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2003 року по цивільній справі № 2-186/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог позивачеві слід відмовити. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивачеві у задоволенні позовних вимог було відмовлено, судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп., який нею було сплачено при поданні позову до суду, підлягає віднесенню за її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed