Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON], [INFO], звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Серафинецької сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Л.Бачинського, 9 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що після реєстрації в 1961 р. шлюбу з [PERSON] разом з ним та трьома дітьми, які народились в шлюбі: сином [PERSON], дочкою [PERSON] та сином [PERSON] проживали в половині житлового будинку по вулиці Л. Бачинського (в минулому вул. Гагаріна), 9 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області. Господарський двір відносився до колгоспного типу, головою двору був чоловік позивачки [PERSON]. В другій половині житлового будинку проживали чоловікові батьки: [PERSON] та [PERSON]. Батько чоловіка помер в 1988 році, мати чоловіка померла в 1997 році. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Городенківської ДНК 14.12.2000 р., чоловік позивачки успадкував належну покійним батькам частину житлового будинку по вулиці Л. Бачинського, 9 в с. Серафинці. Чоловік позивачки [PERSON] помер 21.01.2015 року, заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина. Спадковим майном є житловий будинок по вулиці Л. Бачинського, 9 в с. Серафинці, господарські будівлі і споруди. Позивачка прий¬няла спадщину, вона на час смерті [PERSON] спільно з ним постійно проживала та вели спільне господарство. В даний час позивачка в житловому будинку проживає одна. Діти одружені, проживають окремо. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, позивачка отримала відмову з посиланням на те, що половина житлового будинку належала колгоспному двору без виділення часток колишніх членів двору і на половину житлового будинку не подано правовстановлюючого документу. Діти спадкодавця не подавали заяви про прийняття спадщини, претензій до майна не мають, не заперечують, щоб позивачка була власником цілого житлового будинку, ринкова вартість якого з господарськими будівлями на даний час становить 102330 гривень. Покликаючись на ст.ст. 316-319,328-329 ЦК України, позивачка просить задовольнити позов. В судове засідання сторони - не зявились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивачка в заяві зазначила, що позов підтримує. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в своїх заявах вказали, що позов визнають, Серафинецька сільська рада не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок в с. Серафинці по вул. Л.Бачинського, 9 за [PERSON] За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7395 від 10.08.2015р., виданою Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що в с. Серафинці по вул. Л.Бачинського, 9 Городенківського району згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 191 зареєстровано власність на нерухомість: власник [PERSON], голова колгоспного двору, 1 /2 частка на підставі свідоцтва на право власності, виданого Городенківським РВК 4.11.1987 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 209 від 14.10.1987 р.; власник [PERSON] 1 /2 частка на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідч. Городенківською ДНК 14.12.2000 р. за № 2025 (а.с. 14). Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Випискою № 147 від 14.09.2015 р. з погосподарських книг Серафинецької сільської ради стверджено, що в господарстві по вул. Л.Бачинського, 9 в с. Серафинці проживали: з 1991 по 1995 роки - голова господарства [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], 05.10.1991 р. вибув на навчання, 01.01.1993 р. вибув в м. Тюмень; з 1996 і до 21.01.2015 р. - [PERSON], помер 21.01.2015 р., [PERSON]. В даний час в будинку проживає [PERSON] одна (а.с. 18). Свідоцтво про смерть серії І-НМ № 202351, видане 21 січня 2015 року виконкомом Серафинецької сільської ради Городенківського району свідчить про те, що [PERSON] помер 21.01.2015 р. (а.с. 9). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Свідоцтвом про одруження серії І-УР № 054710, виданим 11.11.1961 р. с/Загс с. Серафинці стверджено, що 11 листопада 1961 р. був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], після реєстрації одруження дружині присвоєне прізвище Яшан (а.с. 6). [PERSON] пережила свого чоловіка [PERSON], на час його смерті (21.01.2015 р.) проживали разом. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Інші спадкоємці 1 черги за законом, діти спадкодавця, відповідачі по справі: [PERSON], [PERSON] (дошлюбне прізвище Яшан) [PERSON], [PERSON], які не проживали спільно з спадкодавцем на час його смерті, протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подавали заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Отже, вони не прийняли спадщину після смерті батька. До спадкового майна належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Л.Бачинського, 9 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області. Копія Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2000 р., посвідченого державним нотаріусом Городенківської ДНК, спадкова справа № 1488, зареєстровано в реєстрі за № 2025, свідчить про те, що спадкоємцем майна [PERSON], який помер 11.06.1988 р., - 1 /2 частки житлового будинку з приналежними господарськими будівлями і спорудами по вул. Л.Бачинського, 9 в с. Серафинці, є його син [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Городенківського РНО від 13.10.2015 р. слідує, що позивачці [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, так як документи, які підтверджують право власності на частку житлового будинку № 9 по вул. Л.Бачинського, в с. Серафинці, видані на імя спадкодавця [PERSON], як голови колгоспного двору, що позбавляє можливості нотаріуса визначити його частку в житловому будинку, та, відповідно, - видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок (а.с. 21). З технічного паспорта на садибний житловий будинок № 9 по вул. Л.Бачинського, в с. Серафинці, складеного 20.08.2015 р., встановлено, що житловий будинок збудований в 1927 р., господарські будівлі та споруди збудовані в 1927,1960,1966,1991 та 2001 роках (а.с. 10-13). Довідкою комунального підприємства «Архітектурно-планувальне бюро» № 4/03-27 від 30.10.2015р. стверджено, що будівництво житлового будинку по вул. Л.Бачинського, 9 в с. Серафинці проведено згідно проектної документації (а.с. 17). Довідкою № 148, виданою 14.09.2015 р. Серафинецькою сільською радою стверджено, що для будівництва і обслуговування житлового будинку по вул. Л.Бачинського, 9 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області числиться земельна ділянка площею 0,23 га (а.с. 19). Як вбачається із Висновку, скдаденого ЕТВО «Придністровя» згідно договору № 65 від 17.11.2015 року, ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою вул. Л.Бачинського, 9 в с. Серафинці становить 102330 грн. (а.с. 19). Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом першої черги спадкодавця [PERSON], права власності на будинковолодіння судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Л.Бачинського, 9 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1222,1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved