overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

[PERSON] 02.07.2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 21.10.1998 року, зареєстрованому Романковецькою сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №29. Позивачка та відповідач не є батьками спільних неповнолітніх дітей. З травня 2017 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, просить його розірвати. У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а також зазначає, що можливості примирення з відповідачем не вбачає та після розірвання шлюбу не бажає змінити прізвище на дошлюбне. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився та подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо їх задоволення, можливості примирення з позивачкою не вбачає, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин визнаних сторонами судом встановлено, що 21.10.1998 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №29. З травня 2017 року сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] 02.08.2016р. звернулася до суду із заявою, в якій просить надати їй право на шлюб з громадянином [PERSON] до досягнення нею шлюбного віку. [PERSON] зазначила, що вона народилась [INFO] уселі Нем?яч Бродівського району. Довший час вона зустрічається з [PERSON], між ними гарні відносини і вони мають намір одружитися. Дата одруження запланована на 10 вересня 2016 року, для реєстрації їм необхідно подати заяву у Наквашанську сільську раду Бродівського району, однак таку заяву в них не приймають, так як її не виповнилося 18 років. Однією з причин, через яку вони мають намір одружитися є те, що вона[PERSON] є вагітна строком 14 тижнів, що стверджується довідкою Бродівської районної лікарні № 497 від 01 серпня 2016 року, її батьки та наречений проти їхнього одруження не заперечують, а тому вона змушена з даною заявою звернутися до суду. Заявниця в судове засідання не з?явилася, однак подала суду письмову заяву, в якій свою просить заяву задовольнити, постановити рішення, яким надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] Заінтересована особа - [PERSON], в судове засідання не з?явилася, однак подала суду письмову заяву, у якій підтримала заяву, просить її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з?явився, однак подав суду заяву, в якій просить заяву [PERSON] задовольнити. Заінтересована особа - відділ ДАЦС Бродівського РУЮ в судове засідання не з?явився, однак начальником відділу ДАЦС Бродівського РУЮ Кобилянською О.В. було подано суду заяву, в якій просить заяву [PERSON] задовольнити. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у стані вагітності (а.с.3). Згідно паспортних даних (а.с.4) заявниця не досягла шлюбного віку. Відповідно до ст.23 ч.1 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Відповідно до ст.22 ч.1 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст.23 ч.2 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Оскільки заявниця досягла сімнадцяти років і станом на 01.08.2016 р. її вагітність становить 14 тижнів, то реєстрація нею шлюбу відповідатиме її інтересам, забезпечить стабільність відносин між подружжям та охорону інтересів майбутньої дитини. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно надати право на шлюб до виповнення шлюбного віку. На підставі ст.23 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] 02.08.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 28 квітня 2012 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказувала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутися до суду. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів в заявленому позивачем розмірі, між тим зазначив, що матеріальну допомогу на утримання дитини надає, а тому посилання позивача на те, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків є безпідставними та неправдивими. У разі визнання відповідачем позову, як визначено в частині 4\~статті 174 ЦПК України, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~ Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 28 квітня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії I-СР № 161763 [PERSON] являється її батьком. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачем до суду та до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

[PERSON] 02.08.2017 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18 жовтня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у виконкомі Бистрицької сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 10. Від шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та фактично знаходяться на її утриманні та вихованні. Причиною подачі заяви про розірвання шлюбу послужило те, що вона з чоловіком за час подружнього проживання не змогли створити і зберегти сімю, так як в них виявилися зовсім різні характери та погляди на сімейні цінності. Відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує безпідставні скандали, в присутності дітей висловлюється нецензурними словами, мало місце нанесення їй побоїв. Така поведінка відповідача по відношенню до неї та сімї в цілому призвела до того, що вони припинили спільне подружнє проживання і по сьогоднішній день не підтримують жодних сімейних стосунків. Вважає, що за таких обставин зберігати сімю надалі немає потреби, терпіти негативну поведінку чоловіка вона більше не бажає. Просить шлюб між ними розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, стягнути з відповідача в її користь 1140 грн. судових витрат. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій заявлені нею вимоги підтримала повністю, зазначила, що примирення між ними не відбулося. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне Яремчук, а справу просить розглянути по суті в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчать поштові розписки, про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суду заяви не подавав. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які фактично не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не вживають заходів для примирення, практивно не підтримують жодних стосунків як подружня пара, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Термін, наданий судом для примирення сторін, позитивного результату не дав. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], з врахуванням інтересів самих дітей та відсутності у сторін спору щодо їх місця проживання, слід залишити проживати з матірю. За згодою позивача суд прийшов до висновку про зміну їй після розірвання шлюбу прізвища на дошлюбне «Яремчук». Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати. На підставі ст.ст.105,110,112,113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] 02.08.2019 року через поштове відділення звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 14.08.2007 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №72. Позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. З 01.05.2016 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що у сторін різний склад характеру в зв`язку з цим, у них часто виникали сварки та непорозуміння. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, просить його розірвати. Крім цього, просить стягнути з відповідача понесені нею витрати по сплаті судового збору. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак її представником [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи без її присутності та присутності представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився та подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо їх задоволення, можливості примирення з позивачкою не вбачає, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14.08.2007 року відділом реєстації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, 14.08.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №72. Позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження № [NUMBER] виданого 08.02.2010 року відділом РАЦС м. Адра (Альмерія). Сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Відповідач також не вбачає можливості примирення та збереження сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] 02.09.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 19.09.2012 року, який зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1066. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, з 16 березня 2014 року шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позові та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судову засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про перенесення розгляду справи або розгляду справи у його відсутність не надав, про причини, які свідчать про поважність неявки в судове засідання не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] 02.09.2014 року пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем, розірваного у 1995 році має повнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], котрий навчається на 3-му курсі Львівського державного університету фізичної культури, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги для підтримки нормальної життєдіяльності і належного навчання. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини на час навчання, а тому просить суд стягувати з нього аліменти на утримання сина, котрий продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позивачка подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, при цьому позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору посилався на розсуд суд. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Із копії свідоцтва про народження від 15.08.1994 року, актовий запис № 33, виданого Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області на ім`я [PERSON], [INFO], вбачається, що його батьком є [PERSON]. З довідки № 156 від 26.08.2014 року, наданої Львівським державним університетом фізичної культури [PERSON] є студентом ІІІ курсу вказаного навчального закладу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини на період навчання не надає. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення двадцяти трьох років, котрі продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальне становище платника аліментів та можливість надання утримання другим з батьків. Ураховуючи наведене, є підстави стягувати з відповідача у користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дитини, котра продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення сином двадцяти трьох років або припинення ним навчання. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 гривень судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] 02.09.2015 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду й до досягнення дитиною 18 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 20.04.2007 р. вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачкою та перебуває її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач не працює, має нерегулярний мінливий дохід, тому позивач просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] 02.10.2014 р. звернулася до суду з заявою про визнання громадянина безвісно відсутнім. В обґрунтування своїх позовних вимог заявник вказує, що її син [PERSON], в червні 2006 р. поїхав на роботу до міста Києва, після чого був втрачений з ним зв'язок, вона зверталася з письмовими заявами про розшук сина до Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, однак місцезнаходження останнього встановити виявилося неможливим. [PERSON] з 01 червня 2006 р. не проживає за адресою: [ADDRESS], визнання його безвісно відсутнім необхідно заявнику для подальшого зняття з реєстрації. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі. Представники зацікавлених осіб - Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Центрально-Міський районний відділ ДМС України в м.Кривий Ріг, в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, заперечень не мають. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження та одруження [PERSON] являється матір'ю [PERSON] - а.с.6,7, згідно довідки Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області від 07.05.2014 р. № 11141, з метою розшуку [PERSON] проведено розшукові заходи, однак місце перебування останнього невідоме - а.с.9, згідно довідки Комунальної контори № 2 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - а.с.8. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що літом 2006 р. [PERSON] виїхав з м.Кривого Рогу, після чого його не бачили, свідок [PERSON] підтвердив відсутність [PERSON] більше п'яти років. Згідно ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, суд вважає, що у відповідності зі ст. 43 ЦК України, заяву [PERSON] необхідно задовольнити і визнати [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки в місці його постійного проживання немає повідомлень про місце його перебування протягом одного року. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] 02.10.2015р. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що між нею та відповідачем 07.11.2000р. було зареєстровано шлюб, під час перебування в якому народились діти: [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO], утриманням якого після розірвання шлюбу займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] народження, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві . В судове засідання відповідач не з'явився, подав суду заяву, згідно якої не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народилась [PERSON], [INFO] року народилась [PERSON], батьками яких є сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданими Покащівською сільською радою Волинської області.(а.с.6). Судом встановлено, що діти на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач є батьком дітей, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, щомісячно, слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). В зв'язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору (державного мита) в розмірі 487,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved