overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] 20 травня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись, що вони з відповідачем мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, з сім'єю не проживає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до їх повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю [PERSON] та знаходяться на її матеріальному утриманні. Відповідач [PERSON] з сімєю не проживає, участі в матеріальному утриманні дітей не приймає, працездатний, інших утриманців немає. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають підстави для висновку про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

[PERSON] 20 травня 2020 року звернулась до суду із вказаним позовом, у якому зазначала, що 13 червня 2017 року сторони уклали шлюб; під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, відновивши їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 26 травня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Позивач в установлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надала. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав 05 червня 2020 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення (а.с.13), клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву до суду не надав.. У зв`язку з чим на підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони уклали шлюб 13 червня 2017 року (а.с.3) та мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Зважаючи на взаємні відносини сторін, які наміру зберігати подружні відносини не мають, проживають окремо у різних населених пунктах, тобто спільне господарство не ведеться, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що, відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивача щодо відновлення дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] 20 червня 2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 30 липня 1988 року. Шлюбні відносини припинили в 2008 року із-за відсутності взаєморозуміння та довіри один до одного, постійних сварок та скандалів, які виникають внаслідок зловживання відповідачем спиртними напоями. Вважає, що за таких обставин їх сім'я існувати не може, тому просила суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав та згоден на розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 липня 1988 року в Виконавчому комітеті Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 7. З травня 2008 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння та довіри один до одного, постійних сварок та скандалів, які виникають внаслідок зловживання відповідачем спиртними напоями, в наданий судом строк для примирення ніхто із сторін ніяких дій для поновлення шлюбних відносин не вчинив і тому їх сім'я не відновилася. При таких обставинах суд приходить до думки, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, прізвище позивачу залишити за її бажанням шлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] 20 червня 2017 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що знаходиться із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 2014 року. 05 грудня 2014 року у них народилась донька - [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден платити аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі 1/4 частини. З огляду на це, на підставі статті 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно актового запису № 523 від 11 грудня 2014 року батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с.7) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, що він не має іншіх неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] 20 червня 2018 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 02.02.1995 р. він перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2016 року, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, позивач через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю. У звязку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 02.02.1995 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського району м. Запоріжжя, за актовим записом № 35 (а.с.2-а). \~ \~ \~ \~Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Окрім того, згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

[PERSON] 20 червня 2019 року звернулась до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем 20 квітня 2015 року, спільних дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як відповідач зловживав алкогольними напоями, не працював, життям дітей позивачки від першого шлюбу не цікавився, шлюбні відносини припинені з квітня 2016 року, відповідач проживає у іншому населеному пункті, тому позивач просила шлюб між нею та відповідаче розірвати, відновивши їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 24 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 07 квітня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка не з`явилась, у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у підготовче та судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України, відзиву на позовну заяву до суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Сторони уклали шлюб 20 квітня 2015 року (а.с.10), проте сімейні відносини не підтримують з квітня 2016 року, наміру їх зберегти не мають, проживають у різних населених пунктах, тобто спільне господарство не ведеться, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, згода відповідача на подання заяви до державного органу реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу відсутня, тому, зважаючи на взаємні відносини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що, відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо відновлення їй дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір. На підставі ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] 21.01.2014 року звернувся в суд з позовом до ТОВ «Світ-Еко» про стягнення 10427,82 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.04.2012 року по 25.08.2012 року, 448,23 грн. компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строків її виплати та 4000 грн. спричиненої моральної шкоди, оскільки відповідач несвоєчасно виплачував йому заробітну плату. Представник позивача в судовому засіданні позов з його уточненнями від 04.06.2014 року підтримав повністю із викладених у ньому підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю з тих підстав, що їх товариством в зв'язку із економічною кризою несвоєчасно виплачувалась позивачу заробітна плата, однак 25.08.2012 року з позивачем був проведений повний розрахунок, включаючи і компенсацію (індексацію) втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строків її виплати, але позивач звернувся до суду тільки 21.01.2014 року за перебігом строків визначених ст.233 КЗпП України, при цьому не надав суду доказів спричинення моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що не підлягає до задоволення виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 15.03.2010 року по 23.04.2012 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Світ-Еко», де працював на посаді вантажника. Однак при звільненні з роботи 23.04.2012 року з [PERSON] не був проведений повний розрахунок. Згідно довідки ТОВ «Світ-Еко» за № 672 від 02.06.2014 року остаточний розрахунок з [PERSON] був проведений 25.08.2012 року (а.с.43), при цьому останньому було виплачено і індексацію (компенсацію) втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строків її виплати, що підтверджується розрахунковим листом по заробітній платі (а.с.44). Факт отримання 25.08.2012 року розрахунку визнається представником позивача та самим позивачем і в своїй позовній заяві. Позивач ставить питання про стягнення з відповідача на його користь 10427,82 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.04.2012 року по 25.08.2012 року та відшкодування моральної шкоди в розмірі 4000 грн. Згідно ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Позивач пропустив строк звернення до суду визначений ст.233 КЗпП України, в позовній заяві останній не ставить питання про його поновлення, а суд не знаходить з позовної заяви поважних причин його поновлення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] 21.01.2014 року звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області про визначення строку додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує, тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,7488 Га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю. [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть від 09 липня 2013 року [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котвоську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції, [PERSON] помер [INFO], про що був зроблений відповідний актовий запис № 524. Після смерті батька, [PERSON] у зв'язку із психологічною травмою, пов'язаною зі смертю батька, вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не встиг. Позивач просить суд визначити строк, достатній для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження від 28 травня 1960 року, [PERSON], являється батьком [PERSON]. Згідно державного акту ІV-ОД № 034925 від01.06.2004 року, [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 1,7488 Га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі оскільки судом встановлено той факт, що позивач пропустив строк з поважної причини. На основі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] 21.01.2015 р. звернулась до Московського райсуду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що сімейні стосунки між нею та відповідачем припинені, почуття любові та поваги одне до одного ними втрачені; подальше спільне життя й збереження шлюбу неможливо. Оскільки, з 2013 р. вони проживають окремо один від одного, сім*я фактично розпалася, просить розірвати шлюб. Відповідач позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу, причин розпаду сім*ї не оспорював. Сторони просили справу розглянути у їх відсутності, про що надали письмові заяви та суд розглянув справу у їх відсутності, на підставі наданих доказів, заочно. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Сторони з 11.09.1999 р. знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Як встановлено судом, подружжя [PERSON] почуття любові та поваги одне до одного втратили; подружніх стосунків не підтримують з 2013 р., сім*я фактично розпалась та подружжя наполягає на розірванні шлюбу. Приведене дає суду можливість зробити висновок, що збереження шлюбу між подружжям суперечить їх інтересам, та шлюб належить розірванню.

Outcome: approved