Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] 30.06.2015 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 08.08.2001 року у виконкомі Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №05. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовується тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні суперечки, спільне проживання однією сімєю з відповідачем є суто номінальним. Шлюбні відносини припиненні з 2012 року і відповідач періодично не проживає за місцем своєї реєстрації. Спільне господарство сторонами не ведеться. Примирення між сторонами є неможливим. Дитина повністю утримуються позивачем, але вона не має можливості у повному обсязі та належним чином матеріально її забезпечити, так як дочка має вроджену ваду серця і потребує періодичного лікування. До судового засідання від позивача, через канцелярію суду, завчасно подано письмове клопотання про розгляд справи без її участі, з проханням задовольнити позов та проти заочного розгляду справи вона не заперечує. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце засідання повідомлявся належним чином, відповідно до ст.ст.74, 76 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності [PERSON], на підставі наявних у справі доказів та в інтересах його неповнолітньої дитини. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] підтверджені належними та допустимими доказами. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб зареєстрований 08.08.2001 року у виконкомі Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №05, про що свідчить свідоцтво про одруження серії «1-ЕЛ» №040728 /а.с.5/ Свідоцтва про народження серії «І-ЕЛ» №085105 свідчить, що у сторін за час шлюбу народилось дочка [PERSON], [INFO] /а.с.8/ Згідно довідки Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №504 від 05.06.2015 року позивачка разом з дитиною та чоловіком проживають [INFO]. /а.с.9/ Посвідчення серії «ААБ» №176939 та довідка Управління соціального захисту населення Чернігівської РДА Чернігівської області свідчать, що [PERSON], [INFO] є дитиною інвалідом до 18 років та отримує державну соціальну допомогу, яка за період з грудня 2014 року по травень 2015 року склала 5694 грн. /11, 12/ З довідки про доходи Комунального закладу «Чернігівська обласна універсальна наукова бібліотека ім. В.Г. Короленка» №78 від 04.06.2015 року вбачається, що [PERSON] працює у закладі на посаді бібліотекаря і її заробітна плата за грудень 2014 року травень 2015 року загалом склала 14681,77 грн. /а.с.10/ Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру і наполягає на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та її неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Отже шлюб між сторонами підлягає розірванню. Окрім того, у відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Ураховуючи наведене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоровя, стану здоровя дитини, відсутності у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей суд враховуючи положення п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.06 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а саме, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» не може перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Разом з цим, суд вважає за належне розяснити сторонам, що відповідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено \~або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. За таких підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved