Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

[PERSON] в інтересах довірителя [PERSON] звернувся з позовом до суду в якому вказав, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, зокрема на земельну частку (пай) розташовану на території Ставчанської сільської ради Новоушицького району. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], проте протягом шестимісячного строку не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що не знала про наявність заповіту. У зв'язку з пропуском передбаченого законом строку нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач - Новоушицька селищна рада Новоушицького району Хмельницької області подала до суду заяву, в якій вказала, що, заперечень проти позову немає просить справу розглядати у відсутності представника. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право позивача на звернення із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини підтверджується дослідженими доказами. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 грудня 2005 року, виданого Ставчанською сільською радою Новоушицького району, [PERSON] померла [INFO]. Із даних дубліката заповіту від 20 травня 2002 року, зареєстрованого за № 25, посвідченого секретарем Ставчанської сільської ради Новоушицького району, встановлено, що [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON]. Згідно довідок Новоушицької селищної ради №1974, 1976, 1980 від 17 жовтня 2017 року [PERSON], яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS]. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Новоушицької районної державної реєстрації, КСП «ім.Шевченка» с.Слобідка, [PERSON] було видано сертифікат серії [NUMBER] на земельну частку (пай) розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах. Згідно довідки виданої відділом у Новоушицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області грошова оцінка земельної частки (пай) КСП «ім.Шевченка» с.Слобідка становить 39266,93 грн. Постановою приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу Поліховської Л.В. від 12 лютого 2018 року № 107/02-31 позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], у зв'язку з пропуском шестимісячного строку та встановлення факту родинних відносин. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса №162-01-09 від 05 березня 2018 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. З врахуванням встановлених доказів, приймаючи до уваги те, що відповідач не заперечує проти встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачем, суд приходить до висновку, що позивач з поважної причини, внаслідок того, що не знала про наявність заповіту, пропустила передбачений законом строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу та судового збору слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження вище вказаних обставин суду надані свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір №31 від 08 лютого 2018 року, ордер та розрахунок-квитанція, згідно якого адвокатом здійснено вивчення матеріалів справи та надання консультацій, вартість цієї роботи визначена 320 грн., підготовку позовної заяви, вартість цієї роботи визначена у сумі 640 грн., участь у судових засіданнях - 640 грн., витрати на папір та друк - 15,40 грн., всього 1615,40 грн. У даному ж розрахунку містяться записи «Кошти у сумі 1000 грн. виплачено» та підписи [PERSON], [PERSON], що також засвідчено печаткою адвоката [PERSON] Враховуючи, що розмір витрат на правову допомогу адвоката, а також суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, визначається, між іншим, із документів, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки), копії яких в матеріалах справи відсутні, що позбавляє суд можливості їх дослідження з метою розподілу судових витрат, відповідно, у задоволенні клопотання про стягнення даних витрат слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі з відповідачів слід стягнути понесені позивачем витрати на оплату судового збору у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial