Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

[PERSON] 16 травня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2018 року позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки з додержанням вимог п.п. 2, 3, 9, 10 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 19 липня 2018 року позивачем було подано виправлений позов. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2018 року провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року [PERSON] у задоволенні клопотання про призначення судової екологічної експертизи відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року [PERSON] у прийнятті уточненої позовної заяви було відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року заяву [PERSON] про виклик та допит свідків було задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2018 року [PERSON] у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2019 року ГО «Центр захисту прав людини та протидії корупції» у задоволенні заяви про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2019 року [PERSON] у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2019 року було призначено проведення судової екологічної експертизи та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. 08 квітня 2019 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали цивільної справи без виконання у зв`язку із несплатою вартості за проведення експертизи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2019 року ухвалу про призначення проведення судової екологічної експертизи скасовано. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2019 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті. Позивач у своєму позові та посилався на те, що проживає у квартирі [ADDRESS] з 1993 року. У квартирі поверхом вище проживає відповідач, яка разом зі співмешканцем з 2015 року систематично декілька разів на тиждень, у тому числі у вихідні і святкові дні, провадить протизаконну діяльність, яка виражається у створенні неприпустимо високого рівня шуму, постійних вібрацій, високочастотного імпульсного впливу та забруднення повітря випарами або газом в оселі позивача, що призводить до утруднення дихання, частих астматичних приступів, задухи і наносить шкоду його здоров`ю. [PERSON] у своїй діяльності використовує невідомі прилади, які піддають квартиру позивача радіохвилям з наднизькими або надвисокими частотами, коливанням та вібраціям, які негативно впливають на самопочуття і здоров`я позивача, необхідності звернення до медичних закладів і купівлі великої кількості лікарських препаратів, а самі протиправні дії відповідача несуть загрозу для його життя. Таким чином, діями відповідача йому спричинено матеріальну шкоду у розмірі 5\~294 гривень 07 коп. на придбання ліків та послуги медичних закладів. Також посилався на те, що [PERSON] також спричинено йому моральну шкоду, яка виразилася у суттєвому зниженні здоров`я, надмірних фізичних та душевних стражданнях, хвилюванні, безсонні, болем у серці, нестерпним головним болем, надмірно високим тиском і нервовими потрясіннями, яку сторона позивача оцінює у 30\~000 гривень. Просив зобов`язати відповідача припинити діяльність, яка призводить до утворення шуму та забруднення повітря в його житловому приміщенні позивача, стягнути з [PERSON] на свою користь 5\~294 гривні 07 коп. матеріальної шкоди, 30\~000 гривень моральної шкоди. Позивач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про перенесення судового засідання, оскільки веде пошуки експертної установи для проведення експертного дослідження. Аналогічну заяву з вказаних підстав позивачем було подано також 22 липня 2019 року. Судом не вбачається підстав для відкладення судового засідання, оскільки провадження у справі було відкрито 24 липня 2018 року, проведення судової екологічної експертизи призначено 22 січня 2019 року, вартість проведення якої не було сплачено позивачем, підготовче провадження закрито 23 липня 2019 року, тому відкладення судового розгляду буде сприяти затягуванню розгляду справи та порушення строків, визначених чинним ЦПК України. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позов та у ході судового розгляду посилалася на те, що твердження позивача не відповідають дійсним обставинам, є безпідставними та надуманими. З часу проживання у квартирі [ADDRESS] позивач проявляє до неї агресію, звертається з необґрунтованими скаргами у різні інстанції, виказує образи. З 2015 року почав звертатися у поліцію, КЖЕП, Новокодацьку районну у м. Дніпрі раду та інші інстанції з приводу того, що начебто, вона здійснює невідому господарську діяльність, наслідком чого є шум і отруєння газом. За зверненням позивача було створено комісію з дослідження фактів, зазначених [PERSON] , якою встановлено, що жодних перевищень нормативів немає. Після розірвання шлюбу у 1986 році проживає з сином, який має інвалідність другої групи з дитинства, чоловіка не має. У квартирі ніякої господарської діяльності не здійснює, використовуючи її виключно як житло. Електричних і газових приладів окрім холодильника, телевізора і газової плити не має. Її мати, [PERSON] , проживає у Солонянському районі Дніпропетровської області хворіє та потребує догляду, тому у квартирі буває дуже рідко, переважно проживає у матері. 21 червня 2017 року позивач учинив хуліганські дії: бив у двері руками і ногами, виказував погрози, самовільно відключив електропостачання у її квартирі та квартирі сусідів, тому відповідач була змушена звертатися до Новокодацького ВП із заявою про притягнення позивача до відповідальності. Зазначила, що жодних доказів про вчинення нею протиправних дій щодо позивача або його майна не надано. Також не доведено спричинення матеріальної шкоди у розмірі 5\~294 гривень 07 коп., а вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до відомостей з паспорту [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 18 лютого 1993 року (а.с. 7). З 14 березня 2017 року по 24 березня 2017 року [PERSON] проходив стаціонарне лікування та обстеження у терапевтичному відділенні КЗ «ДМБКЛ № 4» ДОР (а.с. 10). 16 березня 2017 року позивачеві проведено [PERSON] -дослідження органів черевної порожнини і нирок (а.с. 11). 24 вересня 2017 року [PERSON] звертався до Новокодацької районної у м. Дніпрі ради із зверненням щодо погіршення стану його здоров`я, пов`язаного із можливим впливом електромагнітного випромінювання та вібрації від сусідської квартири (а.с. 12), відповідно до результатів перевірки якого комісією було проведено дослідження рівнів вібрації та електромагнітного поля та перевищення рівнів у житловій кімнаті квартири [ADDRESS] , встановлених нормативами чинного законодавства України, не виявлено (а.с. 13). На звернення позивача щодо порушення його прав Управлінням взаємодії з правоохоронними органами та оборонної роботи Дніпропетровської облдержадміністрації зазначено, що питання стосовно здійснення контролю за факторами середовища життєдіяльності людини, що мають шкідливий вплив на здоров`я населення відносяться до компетенції Держслужби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (а.с. 14). Відповідно до листа ГУ Держспоживслужби у Дніпропетровській області № 7.2/10936 від 01 вересня 2017 року на звернення [PERSON] , останнього повідомлено про залишення звернення без розгляду відповідно до ст. 7 ЗУ «Про звернення громадян» (відсутність даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою) (а.с. 15). 26 вересня 1986 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано, про що 14 квітня 1992 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 47). [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково (а.с. 48). Листом ОСББ «Ближня 29» № 63 від 03 жовтня 2017 року голови правління до Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, що скарги [PERSON] на сусідів з приводу отруєння його газом та вмиканням невідомих пристроїв, що впивають на стан його здоров`я, носять особистий характер на тлі неприязнених стосунків (а.с. 49). Висновком ст. ДОП Новокодацького ВП ДВП майора поліції Жуковського В.О. від 21 вересня 2018 року встановлено, що [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , 18 червня 2017 року стукав у двері квартири [ADDRESS] , у якій мешкає [PERSON] , та погрожував їй фізичною розправою. Раніше до Новокодацького ВП ДВП [PERSON] вже зверталася із аналогічною заявою за фактом погроз фізичною розправою з боку [PERSON] (а.с. 51). Актом обстеження квартири [ADDRESS] , складеним головою правління ОСББ «Ближня 29» Хухрянським [PERSON] . та членами правління [PERSON] і [PERSON] , встановлено, що у квартирі з електроприладів знаходяться телевізор і холодильник, з газових приладів плита, які не можуть завдавати шуму і впливати на стан здоров`я людини. Пошкоджень і дірок у стінах, стелі і підлозі не виявлено, пошкоджень сантехнічного обладнання не виявлено (а.с. 52). Заявою від 18 жовтня 2018 року голова правління ОСББ «Ближня 29» Хухрянський О.А. зазначає, що на скарги позивача було призначено комісію, яка фактів, зазначених [PERSON] не встановила, про що було складений відповідний акт. 21 червня 2017 року [PERSON] у щитовій, яка розташована на 10 поверсі будинку, самовільно відрізав дроти електропостачання до квартири відповідача. Сам позивач поводив себе неадекватно, погрожував тортурами і вбивством [PERSON] . Сусіди факти, викладені позивачем у скарзі, спростовували (а.с. 53). [PERSON] , яка проживає у квартирі [ADDRESS] , у своїй заяві зазначає, що факти, викладені позивачем у свої скаргах, не мають підтверджень, а його неадекватна поведінка спрямована на жінок, які не мають чоловіків (а.с. 54). Також у судовому засіданні у якості свідків було допитано [PERSON] і [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є головою ОСББ «Ближня 29». Про ситуацію, що склалася, він обізнаний. У 2018 році ним було направлено звернення до Новокодацької районної у м. Дніпрі ради з проханням створити комісію, за результатами якої було проведено перевірки, якими жодних порушень виявлено не було, про що було складено акт. Пізніше відповідач сама звернулася із заявою про створення комісії ОСББ з метою проведення перевірки та обстеження її квартири, якою також порушення виявлено не було. Причини конфліктної ситуації між сторонам свідок не знає, на його думку, мають місце неприязні та недобросусідські відносини. Свідок [PERSON] повідомила суду, що з відповідачем вона проживає в одному під`їзді, при цьому є сусідкою через стіну з позивачем. Про ситуацію, що склалася між сторонами, дізналася від [PERSON] влітку цього року. Їй відомо, що було проведено перевірку квартири відповідача, за результатами якої порушень виявлено не було. У самій перевірці у складі комісії участі не приймала, а довідалася від голови ОСББ Хухрянського О.А. Відповідач у квартирі майже не проживає, а проживає у матері в селі, оскільки мати відповідача людина похилого віку і потребує стороннього догляду. В квартирі відповідач проживає одна, тому, коли власниця відсутня, квартира зачинена і порожня. При цьому зазначила, що проживає на одному поверсі з позивачем через стінку, у разі проведення будь-якої діяльності відповідачем, свідок би у своїй квартирі також відчувала би шкідливий вплив, проте, жодного впливу немає та шуму і вібрацій не відчуває. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, підставою для відшкодування матеріальної шкоди [PERSON] є дії чи бездіяльність відповідача, які спричинили шкоду здоров`ю відповідача. Так позивачем до матеріалів справи долучено копії повідомлення про вчинення [PERSON] кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України (а.с. 8), які адресовано слідчому Новокодацького ВП ГУНП України у Дніпропетровській області від 26 травня 2017 року та скаргу в порядку п.п. 4, 7 ч. 2 ст. 39 КПК України (а.с. 9). Суд не приймає зазначені докази як достатні, оскільки відмітки, які б дали підстави стверджувати, що вони були отримані відповідними компетентними органами, зокрема, Новокодацьким ВП ГУНП України у Дніпропетровській області, відсутні. Також суду не надано доказів результатів розгляду зазначених звернень [PERSON] щодо його порушених прав. Крім того, виписка № 5126 із медичної карти стаціонарного хворого про перебування у стаціонарі терапевтичного відділення КЗ «ДМБКЛ № 4» ДОР не містить даних про діагноз [PERSON] , який йому було встановлено, та не дає підстав стверджувати, що захворювання, яке стало підставою для госпіталізації, є наслідком негативного впливу чинників, зазначених позивачем, зокрема підвищеного рівня шуму, постійних вібрацій, високочастотного імпульсного впливу та забруднення повітря випарами або газом. Також як обґрунтування матеріальної шкоди, яка виразилася у необхідності купівлі ліків та звернення до медичних закладів, позивачем надано копії чеків з аптечних пунктів на купівлю лікарських засобів (а.с. 16-18), при цьому [PERSON] не зазначає, чи купувалися медичні препарати для його лікування та чи було таке лікування призначено лікарем саме йому. Тому суд також не приймає зазначені докази як належні. При цьому, матеріалами справи (а.с. 13, 49, 51, 52, 53, 54) та показаннями свідків спростовуються твердження позивача, що відповідачем у своїй квартирі провадиться будь-яка діяльність, яка може викликати підвищений рівень шуму, вібрації, забруднення повітря сторонніми продуктами, як то газ чи випарування певних речовин, оскільки жодних пошкоджень і отворів у квартирі, де проживає [PERSON] , комісіями виявлено не було, так само як і приладів, які б могли викликати підвищений рівень шуму, вібрації. Високочастотного імпульсного впливу у помешканні відповідача також не виявлено. Обставини, зазначені позивачем у позові, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду та спростовуються доказами, наданими до справи, а також показаннями свідків, тому позовні вимоги [PERSON] про зобов`язання [PERSON] зупинити діяльність, яка призводить до шуму та забруднення повітря в житловому приміщенні та стягнення з неї на користь позивача матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна\~шкода полягає: 1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; 2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї\~чи близьких\~родичів; 3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частино 1статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Абзацами 1,\~2\~пункту 3\~постанови Пленуму\~ВСУ №\~4\~від 31\~березня 1995\~року визначено,\~що під\~моральною шкодою\~слід розуміти\~втрати немайнового\~характеру внаслідок\~моральних чи\~фізичних страждань,\~або інших\~негативних явищ,\~заподіяних фізичній\~чи юридичній\~особі незаконними\~діями або\~бездіяльністю інших\~осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п. 4 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Оскільки факт завдання [PERSON] моральної шкоди в результаті винних дій [PERSON] не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та позивачем не надано будь-яких доказів на обґрунтування цих вимог, то позовні вимоги у цій частині також задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд вважає що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог позивачеві відмовлено, то сплачений ним судовий збір у справі підлягає віднесенню за рахунок [PERSON] . На підставі викладеного,\~

Outcome: dismissed