Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про визнання права власності на майно, набуте під час шлюбу за кошти, що належали особисто дружині. В позовній заяві позивач зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу було придбано нерухоме майно: жилий будинок з надвірними побудовами та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Крім того, в період перебування у шлюбі з відповідачем, позивачем в порядку одержання із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у селі Серебрянка Артемівського району Донецької області було отримано земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], площею 0,2 гектара. Таким чином позивач просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на вказаний жилий будинок з усіма спорудами та побудовами та земельну ділянку, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно до ст. 74-76 ЦПК України був належним чином повідомлений про час розгляду справи. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Позивач та відповідач знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17.08.1991 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.12). У 2008 році [PERSON] та [PERSON] запропонували позивачу придбати жилий будинок з усіма спорудами та побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці Серебрянської сільради. 1 березня 2008 року між позивачем та її матір'ю [PERSON] було укладено договір про безоплатну односторонню передачу грошей з умовою їх використання для наперед обумовленої мети. За умовами цього договору її мати [PERSON] безоплатно, односторонньо, передала, а позивач прийняла гроші в сумі 5000 (п'ять тисяч) гривень з метою їх використання для придбання та оплати за договором купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] та позивачем нерухомого майна (а.с. 13-14, 19, 20) 20 травня 2008 року між позивачем з одного боку та [PERSON] та [PERSON] з другого, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: жилого будинку з усіма спорудами та побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці Серебрянської сільради. (а.с.21) Право власності за вказаним договором зареєстровано у Державному реєстрі права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 23260443, про що наданий витяг про державну реєстрацію права власності № 18936698 від 23 травня 2008 року на бланку ССК № 281794, згідно якого власником майна зазначено позивача. (а.с.24) Також в період перебування у шлюбі між з відповідачем, позивачем в порядку одержання із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у селі Серебрянка Артемівського району Донецької області було отримано земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], площею 0,2 гектара. Рішенням Серебрянської сільської ради від 8 вересня 2008 року позивачу надано згоду на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку в розмірі 0.2 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку із земель житлової та громадської забудови в с. Серебрянка по вул. Донецькій, б/н. (а.с.25) Вказана земельна ділянка була передана позивачу на підставі рішення Серебрянської сільської ради від 11 листопада 2011 року № 6/14-76. що підтверджуються державним актом на право власності на земельну ділянку від 18 червня 2012 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 142090001000594. (а.с.31) Вказані обставини підтверджуються витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1400433812013, за яким земельна ділянка з кадастровим номером 1420989200:02:000:0198, розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,2 гектара, належить позивачу на праві власності. (а.с.32) Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Таким чином, оскільки, спірне майно було придбано позивачем під час шлюбу, але за кошти, які належать особисто їй, вказаний жилий будинок з усіма спорудами та побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є особистою приватною власністю позивача. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах у розмірі не більше 0,25 гектара. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Таким чином, земельна ділянка, одержана позивачем із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України, є особистою приватною власністю позивача. Згідно з ст. 88 ЦПК України в разі задоволення позовних вимог, суд, стороні на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв`язку з викладеним, суд, враховуючи встановлені обставини та відповідні ним спірні правовідносини, вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та законними, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved