Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області, третя особа Управління Держземагенства у Макарівському районі, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, на завершення приватизації 1/3 частини земельної ділянки площею 3,32 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0152219, виділений в натурі на місцевості за № 221, а також 1/3 частини земельної ділянки площею 3,06 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №00152205, виділений в натурі на місцевості за № 206. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], після чого відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги за законом якої є вона - [PERSON], як дружина померлого, а також їх дочка - [PERSON]. Остання відмовилась від своєї частки у спадковому майні на користь позивачки. Так за життя [PERSON] окрім іншого майна, успадкував від свого батька, [PERSON] 1/3 частку земельної частки (паю), розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Ясногородка» відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0152205, та 1/3 частку земельної частки (паю), розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Ясногородка» відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0152219. На вказану частку спадщини на земельні частки (паї) 22.12.2010 року [PERSON] отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом та згідно розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 19.05.2011 за №802 [PERSON] разом з іншими співвласниками розпочав процес приватизації вказаних вище земельних часток (паїв). Однак не встиг за життя отримати відповідні правовстановлюючі документи, а саме державні акти на право власності на земельні ділянки та зареєструвати їх у встановленому законом порядку, що і стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на зазначені земельні ділянки, та стало приводом для позивачки для звернення до суду за захистом своїх спадкових прав. Позивач в судове засідання не прибула, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач та третя особа надіслали до суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу без участі їх представників, проти позову не заперечували. Дослідивши письмові матеріали справи та спадкової справи №1685/2011 до майна померлого [INFO] року [PERSON], заведеної П'ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою м. Києва, суд встановив на ступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується відповідними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER], видане 21.06.2011 року виконкомом Перемозької сільської ради Баришівського району Київської області - актовий запис №27, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 24.07.1987 року Центральним палацом одружень. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №1685/2011 до майна померлого [INFO] року [PERSON], останній заповіту на випадок своєї смерті не склав, до спадкоємців першої черги за законом його майна належать дружина, яка є позивачем в справі - [PERSON], та дочка - [PERSON]. Остання у визначений ст.1270 ЦК України строк відмовилась від своєї частки у спадковому майні на користь позивачки. Позивачка спадщину після смерті чоловіка прийняла своєчасно, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, окрім того у визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк подала до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, де на частину спадкового майна, а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та легковий автомобіль марки «М-412 ИЭ», 1988 року випуску, отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 4-451 та за № 4-454. Проте, державний нотаріус П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори своїм листом №3252/02-14 від 21.12.2011 року відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна в зв'язку з відсутність відповідних правовстановлюючих документів на нього, а саме в зв'язку з відсутністю державних актів про право власності на земельні ділянки. Так за життя [PERSON] успадкував від свого батька - [PERSON] 1/3 частку земельної частки (паю), розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Ясногородка», місце знаходження якого: Ясногородська сільська рада, Макарівський район, Київська область, належної померлому, [PERSON], на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0152205, виданого 15 грудня 1196 року згідно рішення Макарівської районної державної адміністрації Київської області за № 445 від 16 жовтня 1996 року та зареєстрованого 15 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) за № 0194, а також 1/3 частку земельної частки (паю), розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Ясногородка», місце знаходження якого: Ясногородська сільська рада, Макарівський район, Київська область, належної померлому, [PERSON], на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0152219, виданого 15 грудня 1996 року згідно рішення Макарівської районної державної адміністрації Київської області за № 445 від 16 жовтня 1996 року та зареєстрованого 15 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) за № 0207. На вказану частку спадщини на земельні частки (паї) 22.12.2010 року [PERSON] отримав в Макарівській районній державній нотаріальній конторі Київської області відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1-2259 (спадкова справа №332 за 2009 рік). Згідно розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 19.05.2011 за № 802 [PERSON] разом з іншими співвласниками ([PERSON] та [PERSON].) було надано дозвіл на проведення робіт з розробки технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки 3-ом громадянам України - власникам земельних часток (паїв) на праві спільної власності згідно з Сертифікатами на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0152219, зареєстрованого 15 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0207, виділений в натурі за № 221 для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 3,32 га та серії КВ № 0152205, зареєстрованого 15 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0194, виділений в натурі за № 206 для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 3,06 га в адміністративних межах Ясногородської сільської ради. Однак [PERSON] не встиг за життя отримати відповідні правовстановлюючі документи, а саме державні акти на право власності на земельні ділянки та зареєструвати їх у встановленому законом порядку, що і стало підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на зазначені земельні ділянки Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: 1) ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; 2) виготовлення технічної документації на земельні ділянки;визначення меж земельної ділянки в натурі; 3) погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; 4) одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; 5) реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Так, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то до спадкоємців переходить право на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємців. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене позов підлягає задоволенню, а саме визнання за позивачкою в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] права на завершення, розпочатого [PERSON] за життя процесу приватизації згаданих вище земельних ділянок.

Outcome: approved