Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 14 жовтня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON] За час перебування у шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Заповіту померлий не залишив, а тому після його смерті відкрилася спадщина за законом. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги є малолітній син спадкодавця [PERSON], інтереси якого вона представляє, як законний представник. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд визнати право власності за [PERSON] на спадкове майно, а саме на квартиру по [ADDRESS]. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 14 жовтня 2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1847, що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER]. За час перебування у шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Заповіту померлий не залишив, а тому після його смерті відкрилася спадщина за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги являються діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Мати [PERSON] померла ще до його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ні батько померлого - відповідач по справі [PERSON], ні дружина [PERSON] протягом встановленого шестимісячного строку до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подавали, на час відкриття спадщини зі спадкодавцем не проживали. Отже, вважаються такими, що спадщину не приймали. Єдиним спадкодавцем за законом першої черги є малолітній син спадкодавця [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], його мати, як законний представник. Згідно ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. До спадкового майна померлого належить квартира [ADDRESS] загальною площею 31,5 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 10 червня 2010 року державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори Пуховою Н.Ю., зареєстрованим в реєстрі за №2-404. [PERSON], отримавши зазначене свідоцтво, в установленому законом порядку, право власності в органах державної реєстрації не зареєстрував. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання зазначених вимог, позивач в інтересах малолітнього сина звернулася у нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Другої Рівненської державної нотаріальної контори Ковалик А.Ю. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану квартиру, зареєстрованих у встановленому законом порядку в органах державної реєстрації згідно ст.ст. 182, 334 ЦК України. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спадкове майно, а також визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved