Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

[PERSON] 23.11.2018р. звернулась із позовом до Галичанівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що померла [INFO]., права власності на житловий будинок на [ADDRESS] Вимоги мотивувала тим, що [PERSON], що помер [INFO]. мав у власності вищеозначений житловий будинок, що на часі смерті останнього, разом із ним була зареєстрована та проживала [PERSON], що після смерті [PERSON], в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадщину фактично прийняла [PERSON], що після її смерті відкрилась спадщина на вищеозначений житловий будинок. Вона звернулась в нотконтору для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але через пропуск строку для прийняття спадщини, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. В інший спосіб, як звернутись до суду вона оформити спадщину не може, що інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, просила позов задовольнити. В суд позивачка не з'явилась, 14.01.2019р. подала заяву, в якій висловилась на підтримку позову, просила про розгляд справи у її відсутності, від стягнення судових витрат з відповідача відмовилась. Представник Галичанівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. в судове засідання не з'явився, 11.01.2019р. сільський голова подав лист, у якому просив про розгляд справи за відсутності їх представництва. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, 14.01.2019р. подав заяву у якій просив про розгляд справи за його відсутності. Суд відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За положеннями до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із змісту позову, з долучених до справи копій: свідоцтва на забудову в сільських населеннях Української РСР від 21.06.1968р., будинкової книги на житловий будинок на [ADDRESS], довідки Галичанівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 746 від 08.10.2018р., копії із погосподарських книг за 2011-2018р.р. та технічного паспорту на вищеозначений житловий будинок від 05.11.2018р. (а.с.10, 11-15, 16, 17-22, 23-26) видно, що [PERSON] мав у власності житловий будинок на [ADDRESS], до дня смерті проживав та був у ньому зареєстрований, що разом з ним проживала та була зареєстрована [PERSON], що остання фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця. [PERSON] і [PERSON], що видно із копій свідоцтва про смерть серія [NUMBER] і [NUMBER] (а.с.4, 5 ) померли відповідно [INFO]. і [INFO]. [PERSON], як видно із матеріалів справи (а.с. 6-9) є донькою [PERSON] і [PERSON] Із змісту позову, із копії листа Городоцької державної нотаріальної контори від 28.09.2018р. (а.с. 28) убачається, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], доглядає за будинком, обробляє присадибну земельну ділянку, в вересні 2018р. звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, між тим нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, але через пропуск строку для прийняття спадщини. Відповідно до Листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005р. №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. За наведеного та з огляду на те, що обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті володів спадковим майном незаконно, не встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті останнього, а після її смерті спадщину фактично прийняла позивачка [PERSON], інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, суд приходить думки про задоволення позову.

Outcome: approved