Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якої на підставі довіреності діє [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , законним представником якої є [PERSON] , третя особа на стороні позивача - [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. Звертаючись до суду позивач вказувала, що [INFO] померла [PERSON] (рідна бабуся [PERSON] ). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,81га, розташована на території Червонослобідської сільської ради. Нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Дмитренко М.Р., заведено спадкову справу. З заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулися діти померлої [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках кожний по Ѕ земельної частки (пай). [PERSON] прийняв спадщину у вигляді Ѕ частки земельної ділянки, але за життя не встиг оформити своїх спадкових справ, оскільки помер [INFO] . Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , є його діти: [PERSON] , яка в передбачений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інша донька - [PERSON] та його дружина [PERSON] , які відмовилися від своєї частки в спадщині на користь [PERSON] . Онука померлого, [PERSON] , є спадкоємицею за правом представлення після померлого батька і сина спадкодавця [PERSON] та вважається такою, що прийняла спадщину в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки є неповнолітньою. Таким чином, [PERSON] належить 3/4 частки в спадковому майні. Заочним рішенням Компаніївського районного суду від 14.04.2020 [PERSON] виділено в натурі 1/2 частку земельної ділянки за кадастровим номером 3522885800:02:000:0180, що становить 3,4057 га, оскільки остання отримала свідоцтво при прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] .. В подальшому остання виготовила технічну документацію на належну їй земельну ділянку. В результаті поділу земельної ділянки належної померлій [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровими номером 3522885800:02:000:0180, що становить 3,4057 га належить [PERSON] , а на земельну ділянку з кадастровим номером 3522885800:02000:1180 площею 3,4057 га право власності не зареєстроване за жодною особою. Однак, [PERSON] , оформити спадщину на передбачену їй земельну ділянку не має можливості, оскільки право власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] не зареєстровано. У зв`язку з чим позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду. На виконання вимог п. п.2, 3 ч.3 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2021 року було відкрито провадження у цій цивільній справі та призначено її у порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання (а.с.69-70). Ухвалою суду від 11.11.2021 справу призначено до судового розгляду (а.с.88-89). Ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.90-91). Позивач та її представник за довіреністю в судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслала до суду заяви в яких на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити, з підстав, зазначених у позовній заяві, судові засідання провести за їх відсутності. (а.с.76,87) . Законний представник відповідача до суду надіслала заяву, у якій вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розгляд справи проводити у їх відсутність (а.с.100). Третя особа - [PERSON] , в судове засідання не з`явилася про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином про причини неявки суд не повідомила. (а.с.74,76) Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження є донькою [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] його матір`ю є [PERSON] (а.с.12). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 23 січня 2019 року (а.с.16). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 24 червня 2019 року (а.с.17). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина до складу якої, входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,81 га, кадастровий номер 3522885800:02:000:0180, яка розташована на території Червонослобідської сільської ради. Факт наявності даної земельної ділянки померлій підтверджуються копією Державного акту на право приватної власності на землю (а.с.19). З витребуваної судом копії спадкової справи №131/2019, заведеної щодо майна померлого [PERSON] , встановлено, що спадкоємцями за законом після його смерті є діти: [PERSON] , яка в передбачений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інша донька - [PERSON] та його дружина [PERSON] відмовилися від своєї частки в спадщині на користь [PERSON] . Онука померлого [PERSON] , є спадкоємицею за правом представлення після померлого батька і сина спадкодавця [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки є неповнолітньою. Таким чином [PERSON] належить 3/4 частки в спадковому майні. В свою чергу померлий [PERSON] за життя звернувся з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] та прийняв спадщину разом зі своєю сестрою [PERSON] в рівних частках, спадкове майно складалося з земельної частки пай площею 6,81 га. В спадковій справі наявне свідоцтво про прийняття спадщини видане на ім`я [PERSON] , а саме на 1/2 земельної частки (пай) площею 6,81 га. [PERSON] не встиг оформити свої спадкові права в зв`язку зі смертю (а.с.107-153). Згідно заочного рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 14.04.2020 [PERSON] виділено в натурі 1/2 частку земельної ділянки за кадастровим номером 3522885800:02:000:0180, що становить 3,4057 га. В подальшому остання виготовила технічну документацію на належну їй земельну ділянку (а.с.22-23,39-59). В результат поділу земельної ділянки належної померлій [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровими номером 3522885800:02:000:0180, що становить 3,4057 га належить [PERSON] , а на земельну ділянку з кадастровим номером 3522885800:02000:1180 площею 3,4057 га право власності не зареєстроване за жодною особою. Судом береться до уваги, що неповнолітня онука померлого [PERSON] - [PERSON] , є спадкоємицею за правом представлення після померлого батька і сина спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , та свідоцтвом про смерть останнього (а.с.13,18), а тому поділ 1/2 земельної ділянки в спадковому майні [PERSON] у виді 3/4 частки на користь позивача є правомірними. [PERSON] , звернулася до державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. У зв`язку з відсутністю документа, що, посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, постановою приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Данильченко В.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки , що розташована на території Червонослобідської сільської ради, яка належала померлій [PERSON] , спадкоємцем якої був померлий [PERSON] (а.с.21). Тобто у встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняла, однак свідоцтво про спадщину не видавалось, оскільки відсутній документ, що, посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, а іншого способу захисту свої прав аніж звернення з позовом до суду у позивача немає, тому вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання , у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав (на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів (виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на обєкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач не заявляв вимоги про стягнення судового збору на його користь, відтак судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved