Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд із позовом до [PERSON], Отинійської селищної ради про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування доводів, зазначають, що проживали в квартирі [ADDRESS]. В квартирі [ADDRESS] по сусідству проживала одинока - [PERSON], яка часто хворіла. [INFO] [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 35. На момент смерті [PERSON] в даній квартирі був зареєстрований і проживав [PERSON], який після смерті своєї тітки, приблизно, ще шість місяців проживав у її квартирі, після чого виїхав, залишивши великі борги за світло, газ, яке відрізали за борги, а також сміття в квартирі. Запущена [PERSON] квартира тягнула, за словами [PERSON], і їх квартиру до повної руйнації. Близько одного року квартира пустувала. Звернувшись до голови Отинійської селищної ради [PERSON], [PERSON] отримали пораду навести порядок в квартирі і на подвір'ї. Після цього почали приводити до ладу спільне подвіря, позрізували хащі, зробили паркан. З квартири вивезли багато мусору, зробили ремонт в квартирі та після цього в 2000році [PERSON], [PERSON] вселились в квартиру [ADDRESS]. [PERSON] добре було відомо, що позивачі проживають у спірній квартирі, оскільки він раз в у два-три роки проходив біля квартири [ADDRESS] і бачив, що вони роблять ремонт, проживають з дітьми, ведуть там господарство. [PERSON], [PERSON] вважають, що оскільки володіють квартирою з 2000 року по даний час, то є добросовісними володільцями спірної квартири, а тому є всі підстави для визнання права власності на квартиру за ними. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] подала до суду заяву в якій пояснила, що у 2000 році [PERSON], [PERSON] здійснили ремонт квартири [ADDRESS] і на даний час відкрито і безперервно продовжують проживати у вищевказаній квартирі. З 1995 року по 2000 рік в квартирі [ADDRESS], постійно проживав племінник [PERSON] - [PERSON], однак з 2000 р. не проживає в ньому. [PERSON] також пояснила, що на момент смерті [PERSON], яка померла [INFO] вона не проживала з нею однією сімєю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини, не вела з нею спільне господарство, а інколи допомагала їй, як і всі сусіди чи вчителі школи, а тому не претендує на квартиру [ADDRESS], а тому просить суд задоволити позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та визнати за ними право власності на квартиру. Відповідач - [PERSON] не визнав позову та подав до суду позов до [PERSON], [PERSON], третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] про визнання права власності на квартиру за ним. Відповідно до ст. 126 ЦПК України об'єднано в одне провадження вказані позови з метою об'єктивного розгляду справи, оскільки вимоги однорідні. В обґрунтування доводів, викладених у позові та запереченні [PERSON] зазначається: [INFO] померла його тітка [PERSON], яка була зареєстрована в житловому будинку по [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на вказану квартиру, її єдиним спадкоємцем за законом був він один. Після смерті тітки - [PERSON] в управління спадковим майном вступив він - [PERSON], оскільки був єдиним спадкоємцем. У відповідності до законодавства України [PERSON] прийняв спадкове майно та з метою оформлення спадщини звернувся до Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на квартиру , що підтверджує право власності [PERSON], що померла [INFO]. Його повідомлено, що він має право звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно згідно чинного законодавства України. Відповідно до довідки Отинійської селищної ради від 02.07.2014р. №1343 на день смерті [PERSON], яка померла [INFO], постійно проживали і були зареєстровані за адресою: [ADDRESS], Коломийського району такі особи: [PERSON], племінник - [PERSON] і останній прийняв спадщину та вступив у фактичне управління спадковим майном після смерті своєї тітки: [PERSON], взяв під охорону спадкове майно, здійснював догляд за будинком. [PERSON], [PERSON] з 2000 року разом з своїми дітьми без укладеного договору найму жилого приміщення, самовільно вселились в квартиру [ADDRESS],знаючи, що правонаступником (спадкоємцем) [PERSON] є її племінник - [PERSON], що підтверджується актами, які знаходяться в матеріалах справи. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст..392 ЦК України). [PERSON] вважає, що він є єдиним спадкоємцем [PERSON] та має право на визнання за ним права власності на квартиру по [ADDRESS], позов [PERSON] є безпідставним, оскільки останні самовільно вселились в даний будинок, в жодний компетентний орган не звертались щодо встановлення належності спірної квартири, не переоформили на себе особові рахунки за світло, газ, тощо. У судове засідання представник Отинійської селищної ради не з'явився, а подав до суду повідомлення, згідно якого позовні вимоги [PERSON], [PERSON] не визнає, а розгляд справи просить проводити без участі представника селищної ради. Також відповідач - Отинійська селищна рада повідомила, що [PERSON] прийняв спадщину та вступив у фактичне управління спадковим майном після смерті своєї тітки: [PERSON], яка померла [INFO] а/з №35, який взяв під охорону спадкове майно, здійснював догляд за будинком, однак не оформив необхідні документи в нотаріальній конторі. [PERSON], [PERSON] з 2000 року разом з своїми дітьми без укладеного договору найму жилого приміщення, самовільно вселились в квартиру [ADDRESS], знаючи, що належним правонаступником (спадкоємцем) [PERSON] є її племінник - [PERSON], про що були складені відповідні акти, які знаходяться в матеріалах даної цивільної справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON], [PERSON] не підлягає до задоволення, а позов [PERSON] слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [INFO] померла [PERSON], яка була зареєстрована в житловому будинку по [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. ЇЇ єдиним спадкоємцем за законом був її племінник [PERSON]. На день смерті [PERSON], яка померла [INFO] постійно проживали і були зареєстровані за адресою: [ADDRESS], Коломийського району, такі особи: [PERSON], її племінник - [PERSON], 1956 р.н. Після смерті тітки - [PERSON] в фактичне управління спадковим майном вступив її племінник - [PERSON], який взяв під охорону спадкове майно, здійснював догляд за будинком, що підтверджується довідкою Отинійської селищної ради від 02.07.2014р. №1343. Із виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 23.07.2014 року № 50727, копії договору від 27.08.1992 р., видно, що померлій на праві власності належала квартира [ADDRESS]. Із листа-відмови державного нотаріуса № 311/02-14 від 05.09.2014 року вбачається, що [PERSON] мав намір зареєструвати право власності на спадкове майно, однак не зумів це довести до кінця через відсутність правовстановлювального документа, що підтверджує право власності померлої на спадкове майно. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спад щину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно Рішення Коломийського міськрайонного суду від 30 липня 2014року по справі №346/3956/14-ц встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON] із тіткою - [PERSON], яка померла [INFO]. не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. [PERSON], шляхом прийняття спадщини після смерті своєї тітки, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, в редакції 1964 року, та згідно ст. 1268 ЦК України набув право власності на квартиру [ADDRESS]. За змістом ст.41 Конституції України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [PERSON], [PERSON] з 2000 року разом з своїми дітьми без укладеного договору найму жилого приміщення, самовільно вселились в квартиру [ADDRESS], знаючи, що правонаступником (спадкоємцем) [PERSON] є її племінник - [PERSON], що підтверджується актами, які знаходяться в матеріалах справи. В судовому засіданні [PERSON] повідомили, що в них відсутнє рішення виконкому Отинійської селищної ради про вселення в квартиру [ADDRESS], відсутній ордер на вселення, який згідно ст. 58 ЖК є єдиною підставою на вселення. [PERSON], [PERSON] заволоділи квартирою неправомірно, про що свідчить те, що вони не звертались в Отинійську селищну раду, БТІ, Реєстраційну палату про надання інформації кому належить квартира [ADDRESS] і чи немає правонаступників (спадкоємців), не розшукували спадкоємців [PERSON] та не отримували дозвіл на вселення в квартирі від спадкоємця - [PERSON], оскільки його бачили раз у 2-3 роки, що виключає в діях [PERSON], [PERSON] добросовісність набуття права власності на квартиру [ADDRESS], Коломийського району. Також [PERSON] не оформили на себе особові рахунки [PERSON] за світло, газ та інші комунальні послуги, що додатково підтверджує самовільне вселення в квартиру та виключає добросовісність використання майна померлої - [PERSON] Згідно вимог ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно(набувальна давність). За допомогою ст. 344 ЦКУ можна виокремити умови набуття права власності на житло за набувальною давністю. Ними зокрема є: добросовісне заволодіння майном на законних підставах - відповідають випадки, коли володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужим житлом, інакше кажучи, не знав про обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужим майном і які не залишали сумніву в правомірності набуття майна. Доказами добросовісного володіння можуть бути квитанції про сплату послуг за електропостачання, газопостачання, водопостачання, отримання поштової кореспонденції тощо. Дані обставини зазначені також у Рішенні апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2014року по справі №346/1107/14. Однак [PERSON], [PERSON] не надано жодного такого доказу. Позивачам добре було відомо, що до моменту смерті [PERSON] її племінник - [PERSON] з 1993 року по 2000 рік постійно проживав в даній квартирі з тіткою, вів з нею спільне господарство, допомагав їй та згідно законодавства України (ст. 1268 ЦК України, ст. 549 ЦК України, в редакції 1964 року) вступив в управління спадковим майном та прийняв спадщину. Набувальна давність не застосовується до випадків заволодіння чужим майном обманним чи злочинним шляхом. Набувальна давність може слугувати підставою набуття права власності за методом виключення усіх інших правових підстав, що не заборонені законом. Встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном після смерті тітки, однак через певні обставини змушений був виїхати на заробітки в іншу місцевість. А відтак неправомірно ставити питання Бойчуками про можливість набуття права власності за давністю володіння, оскільки заволоділи незаконно чужим майном без належного правового оформлення. [PERSON], як ніби то фактичні володільці, не довели і не надали жодних документів (звернення в Отинійську селищну раду про наявність спадкоємців, звернення в БТІ, реєстраційну палату), про те, що вживали усіх заходів щодо виявлення власника квартири, але безрезультатно і саме тому просять застосувати набувальну давність для визнання за ними права власності на квартиру. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється з моменту смерті власника. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В силу ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Частиною 1 ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки, [PERSON], [PERSON] не доведено того, що вони добросовісно заволоділи квартирою [ADDRESS], то в задоволенні позову слід відмовити. Виходячи з того, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї тітки - [PERSON] та вступив в управління спадковим майном, однак через відсутність правовстановлюючого документа не взмозі оформити спадщину, то суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно шляхом задоволення позову. Наведене стверджується: копіями рішень Коломийського міськрайонного суду від 14.03.2014р. та від 30.07.2014р./а.с.9,104/, копією договору від 27.08.1992р. /а.с.14/, копією технічного паспорта /а.с.15-17/, копією свідоцтва про смерть /а.с.18/, довідками Отинійської селищної ради від 26.03.2014р. та від 02.07.2014 /а.с.19, 71/, актами /а.с.20-21, 111/, копіями свідоцтв про народження /а.с.22-24,26,82/, копією свідоцтва про одруження /а.с.25/, висновком експерта про ринкову вартість квартири /а.с.27/, копією посвідчення /а.с.28/, копією довідки Отинійської селищної ради від 02.07.2014р. /а.с.72/, копією будинкової книги /а.с.73-77/, копією рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13.05.2014р. /а.с.78-80/, листом Отинійської селищної ради від 02.07.2014р. /а.с.86/, копією листа Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори від 05.09.2014р. № 311/02-14 /а.с.100/, копією виписки з інвентаризаційних матеріалів /а.с.103/, копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі /а.с.115/. На підставі ст.,ст. 15, 16, 328, 346, 392, 1262, 1264, 1266 ЦК України та

Outcome: dismissed