Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] А,В. звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Ізмаїльський РВ ГУ ДМС України в Одеській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на підставі договору дарування частки домоволодіння АЕА №518051 від 10.05.2001 року належить ? частка будинку, що складає квартиру за №2 в м.Ізмаїлі Одеської області, ул.Ватутіна ріг вул. Папаніна,54/64. Рішенням виконавчого комітету Ради народних депутатів міста Ізмаїл від 05.09.2001 року за №1183 встановлено адресу будинку та земельної ділянки. на якій він розташований: м.Ізмаїл Одеської області, вул.Ватутіна ріг [ADDRESS]. Син позивача [PERSON] зареєстрований з 26.06.1997 року за вказаною адресою, проте у вказаній квартирі не проживає з 2002 року по теперішній час, квартиру не утримує, комунальні платежі не сплачує. Через реєстрацію та проживання відповідача за вказаною адресою позивач обмежена у праві розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснивши, що відповідач має власне житло, будинок по 1 провулку Чкалова, 10, який він з покійною дружиною купили відповідачу по ? частині з його дружиною, крім цього відповідач після смерті матері отримав спадщину частину квартири по вул.. Краснофлотській яку разом з сестрою зараз продають, отже житлом відповідач забезпечений, але зареєструватись у власному житлі не бажає. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що він зареєстрований в будинку вул.. Ватутіна,54, це колишній будинок діда, який він подарував батькові, його дитинство пройшло в цьому будинку, не проживає в спірному будинку близько 2х років, в нього з дружиною є власний будинок по провулку Чкалова,10, та частина квартири, що залишилась в спадщину після смерті матері, але добровільно знятись з реєстраційного обліку він не бажає, якщо батько так хоче, то нехай виписує через суд. Представник третьої особи - Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. За змістом ст.7 даного Закону України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування частки домоволодіння АЕА №518051 від 10.05.2001 року належить ? частка будинку, що складає квартиру за №2 в м.Ізмаїлі Одеської області, ул.Ватутіна ріг вул. Папаніна,54/64. Рішенням виконавчого комітету Ради народних депутатів міста Ізмаїл від 05.09.2001 року за №1183 встановлено адресу будинку та земельної ділянки. на якій він розташований: м.Ізмаїл Одеської області, вул.Ватутіна ріг [ADDRESS]. Розпорядженням міського голови №57р від 19.02.2016 року вулицю Ватутіна перейменовано у вулицю Семінарську. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (Ватутіна), 54, кв.2, що підтверджено довідкою КП «Житсервіс» від 13.02.2017 року №187, відомостями у паспорті на ім'я [PERSON], даними домової книги на домоволодіння, довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області за вих.№3443 від 22.04.2017 року. Згідно акту, складеного 02.03.2017 року КП «Житсервіс-2» [PERSON] зі слів заявника та сусідів не проживає за адресою [INFO] на протязі 15 років. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратив право користування ? частиною житлового приміщення(квартира №2), розташованого за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Семінарська,54 ріг вул.Папаніна,64, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved