Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до [PERSON] (далі - Відповідач) з позовом про розірвання шлюбу за наступних обставин. 01 червня 1991 року сторони зареєстрували шлюб в Палаці одруження міста Одеси Одеського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 816. Від шлюбу у сторін дві дочки, одна повнолітня [PERSON] ,[INFO], і друга , неповнолітня, інвалід дитинства [PERSON], [INFO], мешкають з Позивачем. Як стверджує Позивач, з Відповідачем вони мають протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Через несумісність характерів між ними постійно виникали і виникають непорозуміння, що негативно впливає на психічний стан Позивача. З 2009 р. ведення ними спільного господарства та сімейні відносини - припинені. За глибоким переконанням Позивача на теперішній час шлюб існує лише формально, що виправити у сторін по справі вже не вийде. Внаслідок викладеного збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам Позивача. Майнових спорів на даний момент між Позивачем та Відповідачем нема. Поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім'ї є неможливим, і Позивач твердо бажає розірвати шлюб, у зв'язку з чим надання терміну для примирення не є доцільним та лише затягне розгляд даної справи. При таких обставинах примирення між ними неможливе. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і нема надій на її збереження та просить розірвати шлюб з Відповідачем та стягнути з Відповідача судові витрати. Відповідач позов визнає. Сторони надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Встановлено, 01 червня 1991 року сторони зареєстрували шлюб сторони зареєстрували шлюб в Палаці одруження міста Одеси Одеського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 816 та видано свідоцтво про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.16). Від цього шлюбу у сторін дві дочки, одна повнолітня [PERSON] ,[INFO], і друга , неповнолітня, [PERSON], [INFO] серії [NUMBER] (а.с.8). [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства згідно медичного висновку № 82 від 28 вересня 2010 року(а.с.9). Причиною розпаду сім'ї є та обставина, що у сторін різні погляди та інтереси. З 2009 року сторони припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, втратили один до одного почуття поваги та любові. Відсутність взаєморозуміння та згоди зробило неможливим в подальшому сумісне життя. При таких обставинах збереження сімї та примирення між ними неможливе. Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.І ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими. Примушування до припинення шлюбних відносин або примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, (ч. 4 ст. 56 СК України). Згідно з ч. З ст. 105 СК України, шлюб може припинитись внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України, однією з підстав припинення шлюбних правої законодавством України визначається його розірвання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Сімейного кодексу Україні сімейних відносин кожен учасник має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. При цьому, суд застосовує способи захисту сімейних прав та інтересів, які встановлені законом, зокрема, припинення правовідношення. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», Позивач як законний представник дитини-інваліда звільнена від сплати судового збору. Згідно пункту 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливо, а потому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved