Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - відповідач-1, ВККС України), Громадської ради доброчесності (далі -відповідач-2, ГРД), у якому просить суд: 1) визнати недостовірною поширену відповідачами на веб-сайті https://grd.gov.ua/ інформацію щодо [PERSON] наступного змісту: - «[INFO].»; - словосполучення «[INFO]», які викладені на малюнку, що розміщений у відповідній статті; 2) зобов`язати відповідачів видалити з веб-сайту Громадської ради доброчесності в мережі Інтернет за адресою https://grd.gov.ua/ статтю під назвою: « [INFO] » за гіперпосиланням [INFO] 3) зобов`язати відповідачів спростувати поширену про [PERSON] недостовірну інформацію протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання рішенням законної сили шляхом опублікування на сайті https://grd.gov.ua/ у розділі «Новини» повідомлення про спростування із заголовком: «[INFO] » таким самим шрифтом, як і спростовувана інформація, не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів, тривалістю відображення повідомлення не менше шести місяців з моменту його опублікування з наступним текстом спростування: «[INFO] ». В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що [INFO] в мережі Інтернет на веб-сайті Громадської ради доброчесності була розміщена стаття під назвою « [INFO]». Стаття за своїм змістом в основному стосується судді Господарського суду м. Києва [PERSON] . У статті містяться посилання на, нібито, «факти», виявлені ГРД, які не мають жодного підґрунтя, є суперечливими та в принципі не відповідають дійсним обставинам (є неправдивими), що свідчить як про нездійснення перед публікацією перевірки викладеної в ній інформації, так і про умисну спрямованість цієї статті на створення негативного суспільного образу судді [PERSON] , як не доброчесного, некомпетентного та недобросовісного. Щодо цитати «[INFO].», то [PERSON] ніколи не приймалась ухвала чи інше судове рішення, яким вдвічі знижувалась визначена Фондом державного майна України вартість приватизації історичної чи іншої будівлі, а тому, з огляду на неприйняття суддею подібної за змістом ухвали чи судового рішення, таке рішення не скасовувалося Вищим господарським судом України. Щодо посилань у статті на інформацію видання (програми) «Наші гроші», то таке видання ніколи не повідомляло процитованої у статті інформації, відтак посилання на таке видання є неправдивим. Щодо толерування злочинної схеми втручання у розподіл справ, то варто звернути увагу на те, що порядок розподілу справ визначений законодавством України, та будь-яке відхилення від такого порядку є незаконним втручанням в роботу автоматизованої системи документообігу суду що має своїм наслідком притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 376-1 Кримінального кодексу України. Таким чином, використана в оскаржуваній інформації фраза «злочинна схема розподілу справ» свідчить про те, що факт вчинення зазначеного у статті злочину встановлено обвинувальним вироком суду. Натомість, жодного обвинувального вироку суду в кримінальному провадженні, яким би було встановлено факт незаконного втручання будь-якою особою в розподіл справ в Господарському суді м Києва, в тому числі, шляхом застосування злочинної схеми, не існує, а відтак, твердження про те, що [PERSON] знав про це, є неправдивим, оскільки позивач не знав та не міг знати про вчинення злочину, якого не існувало. Щодо твердження «[INFO]», то [PERSON] запевняє, що не зазнавав жодного впливу від судді [PERSON] або будь-якої іншої особи та відповідно жодного разу не діяв під чиїмось впливом. Поширена інформація є негативною, адже, формує у суспільстві думку про недоброчесність позивача та його причетність до протиправної діяльності, а тому вона підлягає спростуванню. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.12.2019 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Громадської ради доброчесності про захист честі, гідності, ділової репутації та підготовче засідання у справі призначено на 21.01.2020 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2020 року у зв`язку з неявкою учасників справи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 17.03.2020 року. 24.01.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. 18.02.2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про приєднання доказів до матеріалів справи. 17.03.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та письмові пояснення, в яких представник позивача зазначає, що загальновідомою є інформація про те, що Громадська рада доброчесності не зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте наведене не свідчить про відсутність у такої організації правосуб`єктності та неможливість останньої набувати статусу учасника судового процесу. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2020 року у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Громадської ради доброчесності про захист честі, гідності, ділової репутації відмовлено. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2020 року, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 15.04.2020 року. 09.04.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.04.2020 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Громадської ради доброчесності про захист честі, гідності, ділової репутації закрито та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 17.06.2020 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.06.2020 року у зв`язку з неявкою представників відповідачів та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи в судовому засіданні було відкладено до 18.08.2020 року. У судове засідання 18.08.2020 року з`явився представник позивача. Представники відповідачів у судове засідання 18.08.2020 року не з`явились, про дату, час і місце засідання повідомлені належним чином, причини неявки невідомі. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved