Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] 11 вересня 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, мотивуючи позов відмовою відповідача добровільно матеріально забезпечувати дітей. Позивачка в судове засідання не зявилася, в заяві до суду позов підтримала та просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, проте повідомлений про розгляд справи належним чином, будь яких клопотань чи заяв суду не направляв, відзиву на позов суду не подавав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідност. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07.08.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10-11). Згідно зі свідоцтвом про народженняТатенко [PERSON], [INFO], серія 1-БП №085711, виданого виконкомом Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області 05.05.2009 року, актовий запис 13 (а.с.3), її батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON] Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серія 1-БП №179063, виданого виконкомом Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області 11.02.2015 року, актовий запис 7 (а.с.4), її батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON] Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою [PERSON] за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Гетьмана Мазепи, 59/17. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, щодержави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Враховуючи, що позивачка проживає з дітьми, які перебувають на повному її утриманні та рівний обов'язок батька і матері утримувати своїх дітей, суд приходить до висновку, що на користь позивача мають стягуватися аліменти на утримання дітей, у звязку з чим позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки, позов виник з вини відповідача, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved