Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу позивач та відповідач мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя, вони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства з травня 2015 року, а тому примирення між ними неможливе. 21 квітня 2020 року Київським апеляційним судом постановлено ухвалу, якою підсудність позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу визначено Дніпровському районному суду м. Києва (а.с. 20-21). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.06.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання (а.с. 32-33). Позивач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Як убачається із прохальної частини позовної заяви, представник позивача просить провести розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення на офіційному сайті Дніпровського районного суду м. Києва оголошення про виклик в судове засідання, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позов не подавав. Положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 22 липня 2020 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 12.02.2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі зроблено актовий запис № 90 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в дохід держави у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с. 29)

Outcome: approved