Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) 04 березня 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (далі - Відповідач) про повернення валютного вкладу із нарахованими відсотками. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 лютого 2014 року між сторонами укладено Договір № 263/05/582182 про відкриття Депозитного Рахунку (далі - Договір), відповідно до якого він розмістив вклад на суму 390 000 доларів США зі ставкою 8% річних строком на 12 місяців. Зауважує, що після спливу строку Договору, Відповідач вклад не повернув. Просить суд ухвалити судове рішення, яким зобов'язати Відповідача перерахувати готівкою одноразовою операцією через касу належні йому валютні кошти у розмірі 419 013 доларів США. Представник Позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити. Представник Відповідача у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, мотивуючи тим, що Позивач дійсно звернувся до Відповідача з вимогою про повернення вкладу після закінчення строку укладеного договору банківського вкладу із видачею йому усіх коштів в доларах США готівкою, проте, з урахуванням постанови Правління Національного банку України від 03 червня 2015 року № 354 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», Відповідач не мав змоги виконати вимоги Позивача, про що його було повідомлено відповідним листом. Посилаючись на відповідне законодавство в сфері банківської діяльності, вважає, що Відповідач жодним чином не порушував права Позивача, у зв'язку з чим вважає позовні вимоги необґрунтованими. Просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» 25 лютого 2014 року укладено Договір № 263/05/582182 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Стабільний»), відповідно до якого, Позивач перераховує з Поточного (мультивалютного) рахунку № [NUMBER] у доларах США відкритого в рамках договору щодо банківського обслуговування, а Банк приймає на Депозитний Рахунок кошти (далі - «Вклад») на умовах та в порядку, передбаченому цим Договором та Умовами банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженими Наказом Голови Правління Банку №37 від 16.01.2012 року (з усіма змінами і доповненнями) (далі - «Умови») або Умовами, що затверджені на зміну вищезазначеним. Умови є невід'ємною частиною цього Договору та розміщуються на сайті Банку. Згідно з п.2 Договору, основними умовами розміщення Вкладу є депозитний рахунок [NUMBER], сума вкладу 390 000 доларів США, процентна ставка за вкладом 8% річних. На виконання умов п.1 та п.2 Договору, платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах № 21/80031 від 25 лютого 2014 року, Позивачем перераховано (внесено) 390 000 доларів США на відкритий депозитний рахунок [NUMBER], з призначенням платежу: залучення коштів на депозит, угода 263/05/582182 від 25 лютого 2014 року. За період з 25 лютого 2014 року по 25 лютого 2015 року, що складає повних 12 календарних місяців, нараховано 31 200 доларів США процентів. Сума податку на доходи громадян, яка утримана банком з цієї суми, склала 2 186 доларів США 40 центів. Отже, сума, яка підлягає поверненню Позивачеві, становить 419 013,60 доларів США. 25 лютого 2015 року Позивач письмово звернувся до керуючого Київським відділенням № 42 Відповідача з листом, в якому просив негайно видати через касу Київського відділення № 42 валютні готівкові кошти в сумі 419 013, 60 доларів США. У відповідь на звернення Позивача, листом № 24/7/50-46 від 25 лютого 2015 року, Відповідач повідомив про неможливість видачі готівки одноразовою операцією у відповідній валюті і сумі через касу відділення Банку, у зв'язку з набранням чинності Постанови Правління НБУ «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного ринку та валютного ринків України» від 01 грудня 2014 року № 758. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до частини 1 частини 3 статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до частини 1 статті 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 5 та частини 6 статті 1061 Цивільного кодексу України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом пункту 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Банк зобов'язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку. Суд знаходить, що Позивачем надано достатньо доказів в обґрунтування своїх вимог щодо невиконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним Договором. Зокрема, Позивачеві не виплачено готівкою через касу Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» в доларах США, одноразовою операцією суму вкладу з нарахованими на даний вклад процентами. Суд критично оцінює позицію представника Відповідача в частині щодо звільнення Відповідача від цивільного обов'язку в силу положень статті 14 Цивільного кодексу України, з таких підстав. Відповідно до частин 1 та 4 статті 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках встановлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили Судом встановлено, що цивільно-правові відносини між сторонами за цим позовом виникли на підставі укладеного між ними правочину, умовами якого звільнення від цивільного обов'язку або його виконання у випадках встановлених актами цивільного законодавства, не передбачено, у зв'язку з чим посилання представника Відповідача на вказану постанову Національного банку України є безпідставним. Крім того, відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 654 грн. З урахуванням викладеного, на підставі статей 14, 526, 610, 617, 629, 1058, 1060, 1061 Цивільного кодексу України, статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ № 516 від 03.12.2013 року,

Outcome: approved