Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON], від імені та в інтересах якого діє представник [PERSON], звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зокрема свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 23 липня 1987 року на підставі рішення виконкому Скалатської міської Ради народних депутатів від 17 липня 1987 року № 136 на ім'я «[PERSON]». Обґрунтовуючи заявлені вимоги, [PERSON] посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 вересня 2018 року. Проте, у свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданого 23 липня 1987 року на підставі рішення виконкому Скалатської міської Ради народних депутатів від 17 липня 1987 року № 136 його по батькові зазначено «[PERSON]», в той час як згідно паспорта вірно «[PERSON]» . Зазначена розбіжність позбавляє захисника розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд та, оскільки іншого способу для виправлення допущеної описки не має, - вимушений звернутись з заявою до суду. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON], будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не з'явилися, представник позивача подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності та відсутності заявника, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задоволити. Представник заінтересованої особи - Скалатської міської ради у судове засідання не з'явився, про дату і час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, рішення прийняти згідно закону. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, враховуючи заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд дійшов висновку, що заява ґрунтується на встановлених законом підставах з огляду на наступне: Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим Підволочиським РВ УМВСУ в Тернопільській області 31 січня 2003 року прізвище заявника «[PERSON], [INFO]». Як убачається з довідки Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області від 13 вересня 2018 року №2224 громадянин [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS]. За даною адресою він проживає з 1987 року і користується даним житловим будинком з надвірними будівлями. У відповідності до рішення № 82 виконкому Скалатської міської ради депутатів трудящих від 10 липня 1975 року «Про виділення земельної ділянки і надання права індивідуального будівництва громадянину [PERSON]», згідно з затвердженим генеральним планом забудови міста та висновками районного архітектора виділено з земель міського фонду земельну ділянку гр. [PERSON] площею 600кв.м. по [ADDRESS] та надано право будівництва одноповерхового житлового будинку на даній земельній ділянці. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 136521319 від 04 вересня 2018р., житловий будинок за адресою [ADDRESS], значиться за [PERSON]. Однак, у свідоцтві про право власності на жилий будинок, виданому виконавчим комітетом Скалатської міської ради народних депутатів Підволочиського району 23 липня 1987 року на підставі рішення виконкому Скалатської міської Ради народних депутатів від 17 липня 1987 року № 136, зазначено, що жилий будинок, розташований по [ADDRESS], належить [PERSON] на праві особистої власності. Таким чином судом встановлено невідповідність запису по-батькові заявника «[PERSON]», зазначеного у свідоцтві про право власності на жилий будинок, виданому виконавчим комітетом Скалатської міської ради народних депутатів Підволочиського району 23 липня 1987 року на підставі рішення виконкому Скалатської міської Ради народних депутатів від 17 липня 1987 року № 136, до запису його по-батькові «[PERSON]», зазначеному у паспорті громадянина України в інших належних йому документах. На даний час, через вказану невідповідність у записі по-батькові, заявник [PERSON] не має можливості реалізувати своє право щодо вільного розпорядження належним майном. Аналізуючи викладене судом встановлено, що у паспорті громадянина України, рішенні № 82 виконкому Скалатської міської ради депутатів трудящих від 10 липня 1975 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2018р. прізвище та ім'я заявника - «[PERSON]» є ідентичними, що свідчить про те, що - «[PERSON]» та [PERSON] одна і та ж особа, при цьому запис по-батькові «[PERSON]» у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, виданому виконавчим комітетом Скалатської міської ради народних депутатів Підволочиського району 23 липня 1987 року суд оцінює як такий, що вчинений помилково. Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд може встановити факт належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пункт 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року передбачає, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Враховуючи неможливість виправити помилку в позасудовому порядку, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідатиме інтересам заявника, забезпечить реалізацію його законних прав, суд дійшов до переконання, що заяву слід задовольнити, встановити факт належності [PERSON] свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Скалатської міської ради народних депутатів Підволочиського району 23 липня 1987 року на підставі рішення виконкому Скалатської міської Ради народних депутатів від 17 липня 1987 року № 136 на ім'я «[PERSON]». На підставі наведеного,

Outcome: approved