Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

\~ [PERSON] 21 вересня 2016 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 02 вересня 2000 року вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харків, актовий запис №362. Від указаного шлюбу дітей не мають. Рішення про розірвання шлюбу прийняла у звязку з тим, що з липня місяця 2013 року разом не проживають та не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та сімейні відносини, відповідач не цікавився сімейним життям. \~ \~ \~ \~ Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і недоцільне, суперечить її інтересам,\~ тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між нею та відповідачем неможливе, в звязку з чим просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання на розгляд справи позивач не зявилася, однак представник позивача, діючий на підставі довіреності (а.с.16), надав на адресу суду письмове клопотання (а.с.20), відповідно до якого просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги довірительки підтримує в повному обсязі, просить шлюб, зареєстрований [PERSON] до [PERSON],02 вересня 2000 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харків, розірвати. Крім того, у разі неявки відповідача до суду, просить ухвалити заочне рішення по справі та після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Тигрова». Відповідач в судове засідання на розгляд справи також не зявився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись на адресу суду та розписка про отримання судової повістки (а.с.15,19). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, неявку відповідача, дослідивши документи по справі суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований 02 вересня 2000 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану, м. Харків,актовий запис №362, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.11). Від вказаного шлюбу дітей не мають. Приймаючи до уваги, що збереження сімї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, постійно виникали конфлікти, в даний час разом не проживають, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати всі витрати по справі покласти на відповідача, посилаючись на матеріальне становище сторін.

Outcome: approved