Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , ТОВ «Кийградсервіс», про встановлення порядку користування квартирою, у якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просять встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] , а саме: [PERSON] та [PERSON] виділити у користуванняізольовану кімнату, площею 12,4 кв.м.; [PERSON] виділити у користування ізольовану кімнату, площею 17,2 кв.м. та ізольовану кімнату, площею 12,3 кв.м. з балконом (лоджією), що розташовані поряд з житловими кімнатами; в спільному користуванні співвласників залишити кухню, площею 8,3 кв.м., вбиральню, площею 1,3 кв.м., ванну кімнату, площею 2,7 кв.м., коридор, площею 13,6 кв.м., інші приміщення. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони та відповідач є співвласниками квартири [ADDRESS] . Так, позивачам належить на праві спільної часткової власності 2/5 частин вказаної квартири, а відповідачу 3/5 частин. В квартирі зареєстровано четверо чоловік, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які спільно користуються спірною квартирою. У зв`язку з тим, що позивачі з відповідачем не можуть знайти порозуміння стосовно користування спільною квартирою, звернулись до суду з даним позовом. Ухвалою від 06.02.2017 року відкрито провадження у справі. Відповідності до розпорядження Шевченківського районного суду м.Києва від 05.06.2018 року, здійснено перерозподіл даної справи на підставі доповідної помічника судді Малинникова О.Ф. від 04.06.2018 року, відповідно до якої суддя Малинников О.Ф. з 02.04.2018 року перебуває на довготривалому лікарняному, строк якого може перевищувати два місяці, що свідчить про неможливість продовження розгляду даної справи раніше визначеним суддею в строки, встановлені законом. Ухвалою від 07.06.2018 року справу прийнято в провадження судді Савицького О.А., розгляд якого вирішено продовжити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 12.09.2019 року прийнято до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог, а також закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач та його представник, який є також представником третьої особи [PERSON] , в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, просили суд відмовити у їх задоволенні. Представник ТОВ «Кийградсервіс»в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане Радянською районною державною адміністрацією м.Києва 29.10.1998 року згідно з розпорядженням (наказом) від 29.10.1998 року за № 19751. Крім того, відповідно до договору дарування від 02.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Приятельчук В.А., зареєстрований в реєстрі під № 1705 [PERSON] подарував [PERSON] 2/5 частини квартири [ADDRESS] . У відповідності до технічного паспорту квартири [ADDRESS] , загальною площею 73,2 кв.м., яка складається з трьох кімнат житловою площею 41,9 кв.м., а саме ізольованої житлової кімнати - 17,2 кв.м. з балконом - 5,4 кв.м.; ізольованої житлової кімнати - 12,3 кв.м., ізольованої житлової кімнати - 12, 4 кв.м., коридору - 13,6 кв.м., вбиральні -1,3 кв.м., ванної кімнати -2,7 кв.м., кухні - 8,3 кв.м. Звертаючись до суду з позовом, позивачі, як на підставу для його задоволення, зазначили, що не можуть знайти з відповідачем порозуміння щодо користування спільною квартирою і як наслідок не можуть вільно нею користуватися, що порушує їх права, як власників 2/5 частин спірної квартири. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.3 ст. 319 ЦК України). Крім того, у статті 150 ЖК України, зазначено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до вимог ст. 358 ч.1 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється за їх згодою. Співвласники, у відповідності до вимог ст. 358 ЦК України, можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності . У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в Постанові від 17.02.2016 року в справі №6-1500цс15, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Отже, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим. Згідно з п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику по справах за позовами про захист права приватної власності» можливо встановлення порядку користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов та п.6 постанови № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. В судовому засіданні, встановлено, що станом на день звернення до суду з позовом між сторонами вже встановлений наступний порядок користування квартирою: [PERSON] та [PERSON] , проживали в ізольованій житловій кімнаті - 12,4 кв.м, [PERSON] проживає зі своєю дружиною [PERSON] та дитиною [PERSON] в ізольованій житловій кімнаті - 17,2 кв.м. з балконом - 5,4 кв.м., а [PERSON] проживає в ізольованій житловій кімнаті - 12,3 кв.м. Крім того, варто наголосити, що відповідач підчас розгляду справи неодноразово зазначав, що не заперечував стосовно проживання позивачів у спірній квартирі. Таким чином, з урахуванням розміру житлової площі, а також враховуючи, що кожна з кімнат є ізольованою та їх площа наближена до розміру часток у праві власності на спірну квартиру, суд вважає, що запропонований варіант користування квартирою [ADDRESS] не буде порушувати права співвласників, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв`язку з чим вважає за можливе встановити співвласникам квартири наступний порядок користування: [PERSON] та [PERSON] виділити у користування ізольовану кімнату, площею 12,4 кв.м.; [PERSON] виділити ізольовану кімнату, площею 17,2 кв.м. та ізольовану кімнату, площею 12,3 кв.м. з балконом (лоджією), що розташовані поряд з житловими кімнатами; в спільному користування залишити кухню, площею 8,3 кв.м., вбиральню, площею 1,3 кв.м., ванну кімнату, площею 2,7 кв.м., коридор, площею 13,6 кв.м., та інші приміщення. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. у рівних частках, а саме по 275, 60 грн.

Outcome: approved