Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] 26 серпня 2014 року звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], приватного акціонерного товариства «Український Страховий Дім» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди (а. с. 2-5), в обґрунтування якого посилався на те, що 25 квітня 2014 року за участю автомобіля «Шевроле Авео», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген Пассат», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазначені автомобілі були пошкоджені. Відповідно до судового рішення винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] Оскільки відповідачами в добровільному порядку не були відшкодовані завдані позивачу збитки, останній звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути на свою користь з [PERSON] суму франшизи у розмірі 510,00 грн., моральну шкоду у сумі 10 000,00 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 550,00 грн.; з ПрАТ «Український Страховий Дім» - 33 458,01 грн. страхового відшкодування, 550,00 грн. витрат на правову допомогу, а також 600,00 грн. витрат на проведення автотоварозначого дослідження. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач ПрАТ «Український Страховий Дім» у судове засідання для участі в розгляді даної цивільної справи свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою реєстрації. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, від його представника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланнями на неможливість приймати участь у судовому засіданні через участь у конференції адвокатів, призначеної на 20-21 листопада 2014 року. Приймаючи до уваги, що договір про надання правової допомоги [PERSON] був укладений з Адвокатським об'єднанням «Міжнародне адвокатське бюро», а не з конкретним адвокатом [PERSON], а також враховуючи, що судове засідання призначене на 18 листопада 2014 року, а конференція адвокатів мала відбутись 20-21 листопада 2014 року, крім того, минуле судове засідання було відкладено також за клопотанням [PERSON], суд приходить до висновку про відсутність поважних причин неявки відповідача [PERSON] або його представників у судове засідання, а тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідачів та в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів за правилами постановлення заочного рішення. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: 25 квітня 2014 року за участю автомобіля «Шевроле Авео», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген Пассат», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазначені автомобілі були пошкоджені (а. с. 9). З вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2014 року вбачається, що [PERSON] був визнаний винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 6-7). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Шевроле Авео», д/н [NUMBER] - [PERSON] застрахована ПрАТ «Український Страховий Дім» відповідно до полісу № АС/2372752 від 03 червня 2013 року (а. с. 9 на звороті). Судом також встановлено, що 20 травня 2014 року [PERSON] звернувся на адресу ПрАТ «Український страховий дім» із заявами про повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду та про виплату страхового відшкодування (а. с. 10, 11, 12). З матеріалів справи також вбачається, що «в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забій лівого колінного суглобу з ушкодженням зв'язкового апарату та розвитком гемартрозу (кров в порожнині суглобу) лівого колінного суглобу, які, згідно висновків СМЕ № 2253е від 24.06.2014 року, відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров'я, строком понад 3 тижні (більше як 21 день)» (а. с. 6-7, 16); лікування вказаних травм коштувало позивачу 605,40 грн. (а. с. 14 (на звороті) - 15). Згідно з висновком вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику колісного транспортного засобу № 04/05/14 від 12 травня 2014 року вартість спричиненої матеріальної шкоди власнику автомобіля «Фольксваген Пассат», д/н [NUMBER], становить 29 604,51 грн. (а. с. 19-23). Судом також було встановлено, що [PERSON] було сплачено за евакуацію належного йому пошкодженого автомобіля 1 200,00 грн. (а. с. 8, 17, 18). Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1192 встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст.. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно з положеннями п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я, але не більше 120 днів. Положеннями ст. 25 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» передбачено, що у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Згідно з положеннями ст.. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Статтею 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» визначено, що Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача ПрАТ «Український Страховий Дім» враховуючи висновок вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику колісного транспортного засобу № 04/05/14 від 12 травня 2014 року, а також враховуючи, що ДТП, яка відбулась 25 квітня 2014 року за участю автомобілів, що належать позивачу та відповідачу [PERSON] під їх керуванням, відбулась в вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «Український Страховий Дім», суд приходить до висновку щодо доведеності та обґрунтованості позовних вимог позивача до даного відповідача, у зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити їх та стягнути з ПрАТ «Український Страховий Дім» на користь [PERSON] 33 758,01 грн., а також 550,00 грн. в рахунок повернення витрат на правову допомогу (1/2 частина загальних витрат) та 600,00 грн. в рахунок повернення витрат на проведення авто товарознавчого дослідження. Роблячи такий висновок суд виходить з того, що вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля внаслідок зазначеної ДТП становить 29 604,51 грн., сума франшизи - 510,00 грн., вартість втраченого доходу як футбольного арбітра - 2 250,00 грн. (вираховується, виходячи з розрахунку 150 грн./матч (а. с. 24) х 15 матчів (а. с. 25), вартість витрат на лікування (з урахуванням днів лікування - 25 днів та витрат на придбання лікарських препаратів - 605,40 грн.) становить 913,50 грн., а вартість витрат на евакуацію автомобіля пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 1 200,00 грн. Вирішуючи позовні вимоги до відповідача [PERSON] суд вважає за можливе стягнути з відповідача 510,00 грн. франшизи та 550,00 грн. витрат на правову допомогу (1/2 частина загальних витрат). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (із змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5), згідно з яким ця шкода визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Вирішуючи вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що внаслідок ДТП йому була завдана моральна шкода, яка полягає у втраті душевного спокою позивача, перебуванні у стані стресу, витраті часу та зусиль для відновлення здоров'я та належного йому транспортного засобу, а також причинно-наслідковий зв'язок між травмуванням позивача у вказаній ДТП та складнощами в отриманні роботи професійного футбольного арбітра, суд вважає можливим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000, 00 грн. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути на користь держави з відповідача ПрАТ «Український Страховий Дім» судовий збір у сумі 334,58 грн., з відповідача [PERSON] - 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial