overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

[PERSON] 28 серпня 2017 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що 28 лютого 1997 року помер її прадід [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах на території Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Заявник зазначає, що звернулася до Ананьївської районної державної нотаріальної контори з приводу належного прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її прадіда, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що в самому сертифікаті на право на земельну частку (пай) невірно зафіксоване по-батькові спадкодавця, а саме, вказано «Савович», а фактично необхідно було вказати «Савелійович», а тому було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник вказує, що вказані обставини не дають їй можливості належним чином оформити спадщину, у звязку з чим вона звернулася до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. Заявник в судовому засіданні під час розгляду справи заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи на розгляд справи не зявилась, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, проти заявлених вимог заперечень не має. Суд, заслухавши пояснення заявника, взявши до уваги заяву представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи (а.с.1-15), прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: вище зазначеного сертифікату [PERSON], який помер 28 лютого 1997 року, має значення для переоформлення спадкового майна. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності вище вказаного сертифікату [PERSON], який помер 28 лютого 1997 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] 28 серпня 2017 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 02 червня 1990 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований виконавчим комітетом Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №16 від 02 червня 1990 року. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, а мають повнолітнього сина. Позивач зазначає, що рішення про розірвання шлюбу вона прийняла у зв'язку з тим, що між ними було повністю відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. На протязі останнього року вони проживають окремо. В їхній сім'ї виникали конфлікти, сварки та непорозуміння. Позивач вказує, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому при вказаних обставинах вона прийняла рішення про його розірвання. Вказане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.9), відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживанням відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, про свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду (а.с.17,19). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований виконавчим комітетом Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №16 від 02 червня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с.7). Приймаючи до уваги, що збереження сімї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, шлюбні стосунки не підтримують, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі залишити за позивачем, враховуючи її бажання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

[PERSON] 28 серпня 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 07 березня 2004 року помер її дід [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,29 в умовних кадастрових гектарах на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Своїм заповітом від 01 березня 2004 року [PERSON] своє право на вказану земельну частку (пай) заповів позивачеві. Позивач зазначає, що вона звернулася до нотаріальної контори з метою переоформлення спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини та було рекомендовано звернутися до суду. Позивач вказує, що строк прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин. Так, вона не знала про наявність заповіту на її користь. Про його існування вона дізналася через великий проміжок часу. Крім того на момент відкриття спадщини були спадкоємці більш ближчого ступеню споріднення, а тому вона на той час не вважала себе спадкоємцем, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.16), відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак надав заяву (а.с.20), в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги заяви позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи (а.с.1-16), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом. Заява про прийняття спадщини в установлений ст.1270 ЦК України строк не була подана спадкоємцями. Згідно п.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, так як встановлено поважні причини пропуску для прийняття спадщини,що передбачено п.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] 28 серпня 2017 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що\~15 квітня 1996 року померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки, яка перебувала у колективній власності КСП «Гандрабури» с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області. Позивач вказує, що звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, та було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.22), згідно з якою просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує(а.с.28). Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує(а.с.29). Суд, взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши документи справи (а.с.1-20), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права на зазначену земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

\~[PERSON] 28 серпня 2017 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 23 жовтня 2015 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з серпня 2017 року у звязку з різними поглядами на життя. Спору про поділ майна немає. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з нею. Вважає збереження сімї неможливим, тому просить розірвати шлюб, залишивши їй прізвище чоловіка, стягнути з відповідача судові витрати. \~Позивач\~\~у судове засідання не з'явилася, у заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує. \~Відповідач\~ у судове засідання не з'явився, у заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 23 жовтня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6).\~Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). З серпня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини у звязку з різними поглядами на життя. Спору про поділ майна не заявлено. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем. Отже суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 640 грн., який відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на її користь. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

[PERSON] 28 серпня 2018 року пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 20 лютого 1988 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON]. посилалася на те, що від шлюбу мається одного сина, який є повнолітнім. Протягом тривалого часу не підтримує із відповідачем шлюбних відносин, не веде спільного господарства, а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім'ї є неможливиим, і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки останній відмовляється його розірвати у позасудовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог з підстав, які викладені у позовній заяві та не заперечення проти проведення заочного розгляду справи.. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади Ураїни, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. \~ \~ \~ \~ Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про укладення шлюбу відомо, що сторони уклали шлюб 20 лютого 1988 року (арк.справи 3). Згідно із ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

[PERSON] 28 серпня 2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов відсутністю взаєморозуміння між нею та чоловіком, розходженням поглядів на сімейні відносини, в зв`язку з чим спільне сімейне життя в них не складається та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 04 жовтня 2003 року між сторонами відділом реєстрації актів громадянського стану Роменського міського управління юстиції Сумської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 328 (а.с. 5). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, можливості зберегти сім`ю немає. Відповідач позов визнав повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивач відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України просить залишити прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України та враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків сплаченого судового збору. На підставі положень ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 17,18, 141, 142, 200, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] 28 січня 2014 року звернувся до Пирятинського районного суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним. Як указує заявник у своїй заяві, [PERSON], народження [INFO], є його рідним братом та інвалідом першої групи з дитинства, потребує постійного стороннього догляду і нагляду. Унаслідок хронічного та стійкого психічного розладу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, у зв'язку з чим просить визнати [PERSON] недієздатним. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві та просить їх задовольнити. Прокурор заяву підтримав, просить визнати [PERSON] недієздатним. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду заінтересована особа повідомлена в установленому законом порядку. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника заінтересованої особи на підставі наявних у ній доказів, оскільки його особисті пояснення в судовому засіданні необов'язкові. Судом установлено: [PERSON] є рідним братом заявника [PERSON] та інвалідом 1 групи з дитинства, потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 122 установлено, що [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 27 - 30). Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] 28 січня 2014 року звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що вони є батьками дитини, яка перебуває на утриманні позивачки, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала до суду письмові пояснення, згідно яких відповідач непрацюючий, інших утриманців немає, має задовільний стан здоров'я та заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав та про причини своєї неявки не повідомив. У відповідності до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що з 02 жовтня 2003 року до 18 березня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Син перебуває на утриманні позивачки. Відповідач, який є працездатним, офіційно не працює і інших утриманців немає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дані обставини підтверджуються: рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2011 року; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], що видане 26 липня 2005 року міським відділом реєстрації цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції; довідкою №122 від 20 січня 2014 року Антонінської селищної ради Красилівського району Хмельницької області. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи цей розмір, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зважаючи на обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача також слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved