Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі - відповідач). Шлюб зареєстровано 25 січня 1992 року Немиринецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області, запис за № 1. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Діти повнолітні та проживають окремо. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через взаємні непорозуміння, відсутність поваги один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужини людьми. З середини 2017 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Біля двох років відповідач проживає окремо, вільним від сімейних обов`язків життям. Підстав для примирення позивач не вбачає. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Добровільно розірвати шлюб, відповідно до норм статті 106 СК України, відповідач не бажає. Позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Позивач в судовому засіданні 01.11.2019 року позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, судовий збір покладає на себе. Відповідач в судові засідання 18 жовтня 2019 року та 01 листопада 2019 року не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена, відповідно до пункту 2 частини 7, частини 11 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до Судового виклику № 288/1189/19/8507/19 від 18 жовтня 2019 року розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач [PERSON] , була повідомлена про судове засідання, яке відбудеться 01 листопада 2019 року о 09.40 годині. Частиною 11 статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25 січня 1992 року Немиринецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25 січня 1992 року. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною другою статті 114 Сімейного Кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved