Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 01.02.2009 р. Мигіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області між нею та [PERSON] (далі -відповідач) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними зникли взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, у зв'язку з чим на даний час їх шлюб носить формальний характер. Сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя та дітей. Майнового спору між ними немає. Просить шлюб розірвати. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не надає допомогу на утримання дітей, тому позивач звернулась до суду за захистом своїх прав, а саме про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву, в якій просить слухати справу без її участі; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду телефонограму, в якій просив позов розглянути у його відсутність; позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 01.02.2009 р. Мигіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб; актовий запис № 01; свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.08.2009 р.; та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.06.2011 р. На даний час шлюбні відносини між подружжям припинені через відсутність взаєморозуміння; спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги щодо утримання дітей не надає; угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 2ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, ураховуючи, що відповідач позов визнав в повному обсязі, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Крім того, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення аліментів, а саме: стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], та до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати на сплату судового збору в розмірі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача; крім того, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved