Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду 25 жовтня 2016 року з позовною заявою до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення аліментів в якій вказує, що вона з Відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 2014 року по 06 жовтня 2016 року. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказаний Відповідач. На даний час Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає та дитина знаходиться на утриманні Позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач фізично здорова особа, працездатний. Позивачка просить стягувати з Відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, щомісячно до її повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], наведені обставини підтверджуються копією Свідоцтва про народження серії І-ТП № 218693. Відповідно до рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 жовтня 2016 року, шлюб зареєстрований 09 грудня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попільнянського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 87, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] розірвано. Як вбачається з довідки № 481 від 24 жовтня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Романівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно пунктів 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 розяснив, що відповідно до статті 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно статті 180, частини першої, частини другої, статті 183, частини першої статті 184 СК України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.\~ Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Зазначені обставини у їх системному звязку свідчать, що є всі підстави для стягнення з Відповідача аліментів на користь Позивача на утримання дочки в розмірі однієї четвертої частки його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття. Згідно приписів частини першої, третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved