Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] в травні 2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 22 лютого 2014 року ВРАЦС Шевченківського РУЮ м. Києва, свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 155. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що з 22 лютого 2014 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб ВРАЦС Шевченківського РУЮ м. Києва, свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 155, від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею - [PERSON], позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність порозуміння у будуванні сім'ї, вона з чоловіком мають різні характери та погляди на сімейне життя, на даний час не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного, крім того зазначала, що майнового спору немає, а тому на підставі ст.ст. 104, 105, 109-110, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначала, що з серпня 2015 року вона з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим, крім того виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Враховуючи думку позивачки, яка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе на підставі ст.77, 169, 224 ЦПК України розглянути справу в порядку заочного розгляду. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2014 року, про що є актовий запис № 155 (а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивачки та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з серпня 2015 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved