Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У своєму позові позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 23 по вулиці Коцюбинського в м. Кам?янське Дніпропетровської області та зняти з реєстрації. В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що вона є власником будинку за № 23 по вулиці Коцюбинського в м. Кам?янське в Дніпропетровській області за договором дарування. На даний час в будинку зареєстрований є відповідач [PERSON], але він з 1998 року не проживає в будинку, не сплачує комунальні послуги. II. Заяви, клопотання позивача, відповідача. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, не заперечує розглядати справи в порядку заочного розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини не явки до суду не повідомив, викликався через сайт суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. III. Процесуальні дії по справі. 01 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено дату судового засідання. Відповідачем до суду відзиву не надано. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] є власницею\~ будинку за № 23 по вулиці Коцюбинського в м. Кам?янське в Дніпропетровській області, що підтверджується договором дарування від 22.11.2000 року (а.с.7). Відповідно до довідки про склад сім?ї № 583 від 10 вересня 2018 р. в будинку № 23 по вулиці Коцюбинського в м. Кам?янське в Дніпропетровській області зареєстрованим значиться відповідач [PERSON] (а.с.9). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], не проживає в [INFO] в м. Кам?янське в Дніпропетровській області з 1998 року, що підтверджується актом про не проживання від 10 вересня 2018 року № 583 (а.с.8). Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається\~ своїм майном на власний розсуд. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право\~ користування\~ жилим приміщенням\~ внаслідок\~ відсутності\~ цієї\~ особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності\~ будинок\~ (частину будинку),\~ квартиру,\~ користуються\~ ним\~\~ (нею)\~\~ для\~\~ особистого проживання\~ і\~ проживання\~ членів\~\~ їх\~\~ сімей\~\~ і\~\~ мають\~\~ право розпоряджатися\~ цією\~ власністю\~\~ на\~\~ свій\~\~ розсуд:\~\~ продавати, дарувати, заповідати, здавати\~ в\~ оренду,\~ обмінювати,\~ закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Як розяснено п. 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. VI. Висновки суду. Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, а тому суд оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, приходить о висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. VII. Розподіл судових витрат. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 грн. з відповідача, що документально підтверджено. Враховуючи викладене та

Outcome: approved