Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] 10 червня 2020 року поштою направив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який надійшов до суду 19 червня 2020 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2020 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2020 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 1994 року, від шлюбу мають повнолітнього сина. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, ведення спільного господарства, забезпечення сім`ї, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного. Близько 17 років шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. На теперішній час він підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Спір стосовно сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Примирення неможливе. Просив шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, ухваливши заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов відповідачем суду надано не було. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 1994 року, який було зареєстровано Відділом РАГС Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис № 1000 (а.с. 5). Від цього шлюбу мають повнолітнього сина. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, ведення спільного господарства, забезпечення сім`ї, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного. Близько 17 років шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. На теперішній час позивач підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, позивач проживає з іншою жінкою, сумісний син сторін досяг повноліття, спір стосовно спільно нажитого майна на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. Позивач при поданні позову був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved