Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

[PERSON] 03.06.2019р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник [PERSON] , - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Участі у судових дебатах не брав. [PERSON] фактично ухвалу про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримала, проте за змістом ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою її місця реєстрації. Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради явку свого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Черниш Є.В. 25.05.2013р. (а.с.7). [PERSON] зареєстрована у вищевказаній квартирі, що підтверджується довідкою № 2167, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР (а.с.10). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] не проживає в зазначеній квартирі понад рік, що підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 16.05.2019р. (а.с.11). Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, оскільки відповідач не є власником (співвласником) квартири [ADDRESS] , а право власності позивача у даній справі підлягає захисту, оскільки згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved