Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

[PERSON] 17 квітня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Буд-Бізнес», третя особа [PERSON] , про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з додержанням вимог п.\~4\~ч.\~3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 15 серпня 2019 року позивачем подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2019 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 13 вересня 2019 року третя особа [PERSON] подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копію заборони проведення реєстраційних дій стосовно боржника ТОВ «Буд-Бізнес». Позивач у позовній заяві посилалася на те, що 02 березня 2009 року було створено юридичну особу ТОВ «Буд-Бізнес». Протоколом загальних зборів ТОВ «Буд-Бізнес» від 16 травня 2016 року на підставі наказу № 14 від 16 травня 2016 року, вона була прийнята на посаду директора зазначеного товариства з 17 травня 2016 року безстроково та без укладення трудового договору. У зв`язку із неможливістю виконання обов`язків директора, вона виявила бажання розірвати трудові відносини і тому 15 березня 2019 року подала відповідачеві єдиному учаснику ТОВ «Буд-Бізнес» Жихареву [PERSON] заяву про звільнення її з 29 березня 2019 року за власним бажанням та зміною місця проживання. Заява була отримана відповідачем 16 березня 2019 року, про що свідчать відомості із сайту ДП «Укрпошта». Відповідач мав звільнити позивача із займаної посади 29 березня 2019 року, проте цього зроблено не було. З 01 квітня 2019 року [PERSON] не виконує обов`язки директора ТОВ «Буд-Бізнес», на робочому місці відсутня, тобто, залишила свою роботу. Відповідач позивача не звільняє та не повертає трудову книжку, тому 01 квітня 2019 року нею була складена заява про скликання термінових позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Буд-Бізнес» (фактично єдиний учасник [PERSON] третя особа). Позивач просила визнати припиненими трудові відносини між нею та відповідачем з 29 березня 2019 року, зобов`язати відповідача подати державному реєстратору документи та відомості для внесення до ЄДРЮО інформації про звільнення її з посади керівника та виключення відповідного запису про керівника та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі. Відповідач ТОВ «Буд-Бізнес» про розгляд справи повідомлений у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами. Третя особа [PERSON] у поясненнях зазначив, що на теперішній час в провадженні Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувають чотири виконавчі провадження: ВП № 56190255, ВП № 56190263, ВП № 59325909 та ВП № 59326026. Постановою державного виконавця від 01 серпня 2019 року ВП № 59325909 накладено заборону на здійснення будь-яких реєстраційних дій в ЄДР. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що рішенням власника № 3 від 16 травня 2016 року [PERSON] з 17 травня 2016 року призначено керівником ТОВ «Буд-Бізнес» (а.с. 35), про що внесено відомості до ЄДР (а.с. 14). Наказом засновника ТОВ «Буд-Бізнес» Жихарева М.В. № 14 від 16 травня 2016 року [PERSON] призначено на посаду директора ТОВ «Буд-Бізнес» з окладом згідно зі штатним розкладом (а.с. 34). 15 березня 2019 року [PERSON] звернулася до засновника ТОВ «Буд-Бізнес» Жихарева М [PERSON] із заявою про звільнення за власним бажанням з 29 березня 2019 року у зв`язку із зміною місця проживання (а.с. 39), яку було направлено засобами поштового зв`язку 15 березня 2019 року (а.с. 40). Поштове відправлення на ім`я засновника не було вручено адресатові (а.с. 41), відправлення на ім`я відповідача вручено особисто (а.с. 42). 01 квітня 2019 року позивач направила ТОВ «Буд-Бізнес» та третій особі, як засновникові підприємства, заяву про скликання загальних зборів учасників з метою вирішення питання про звільнення її із займаної посади, яку було отримано відповідачем 05 квітня 2019 року (а.с. 47) та третьою особою 04 квітня 2019 року (а.с. 46). В провадженні Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувають виконавчі провадження ВП № 56190255, ВП № 56190263, ВП № 59325909 та ВП № 59326026 про стягнення з ТОВ «Буд-Бізнес» штрафів у справах про адміністративне провадження та коштів на користь держави (а.с. 68). Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 01 серпня 2019 року ВП № 59325909 накладено заборону державним реєстраторам юридичних осіб проводити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо боржника ТОВ «Буд-Бізнес» (а.с. 69). Згідно зі ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~38\~КЗпП України працівник\~має право\~розірвати трудовий\~договір,\~укладений на\~невизначений строк,\~попередивши про\~це власника\~або уповноважений\~ним орган\~письмово за\~два тижні.\~У разі,\~коли заява\~працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Тобто, звільнення у порядку, передбаченому ст.\~38\~КЗпП України є одностороннім волевиявленням працівника, він у будь-який момент до закінчення двотижневого строку з моменту подачі заяви може її відкликати і звільнення у такому випадку не проводиться. Відповідно до ст. ст. 3, 221, 231\~КЗпП України в порядку, передбаченому главою XV\~цього Кодексу підлягають розглядові індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності, у тому числі членів кооперативів, їх об`єднань, членів колективних сільськогосподарських підприємств, членів інших громадських організацій, які перебувають з ними в трудових відносинах, членів селянських (фермерських) господарств, осіб, які працюють за трудовим договором із фізичними особами. У ст.\~232\~КЗпП України визначено, які трудові спори безпосередньо розглядаються в судах, і як правило, це спори про звільнення, у точу числі і спори про відмову у прийнятті на роботу. Отже, такого способу захисту прав та інтересів фізичної особи як звернення до суду за вирішенням трудового спору із заявою про розірвання трудового договору законом не передбачено. При вирішенні спору про визнання трудового договору розірваним, суд звертає увагу, що сторонами трудового договору є працівник і власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, якому й надано право звільнення працівника у певних випадках, і такою компетенцією не наділений суд. Позивач зазначає, що трудовий договір між нею та відповідачем не укладався, проте, призначення її на посаду директором є за своєю суттю трудовим договором. При цьому суд приходить до висновку, що право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк є виключно правом працівника та/або роботодавця. Позивачем не зазначено чи відбулися загальні позачергові збори учасників ТОВ «Буд-Бізнес», які нею скликалися. Окрім, посилання позивача на той факт, що її заяву про розірвання трудового договору з відповідачем від 15 березня 2019 року було отримано відповідачем особисто 16 березня 2019 року не заслуговує на увагу суду, оскільки саме позивач як директор представляє інтереси підприємства, а тому заяву було надіслано нею на підприємство, хоча, відповідно до пп. 10 п. 7.10 Статуту ТОВ «Буд-Бізнес» призначення та звільнення з посади директора товариства є виключною компетенцією зборів. Розірвання трудового договору рішенням суду не передбачено чинним законодавством, а звільнення позивача із займаної посади є виключним правом відповідача. Тому суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог про визнання розірваним трудового договору між [PERSON] і відповідачем слід відмовити. Окрім цього, не заслуговують на увагу суду посилання третьої особи [PERSON] , що у засновника відсутня можливість внести зміни до ЄДРЮО щодо інформації про директора, оскільки державним виконавцем накладена заборона державним реєстраторам на внесення змін до реєстраційних даних, оскільки зазначена заборона внесена державним виконавцем лише постановою від 01 серпня 2019 року, а бажання у позивача припинити трудові відносини з відповідачем виникло ще 15 березня 2019 року. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме судовий збір. На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1\~536 гривень 80 коп. (а.с. 1, 2), який було сплачено за дві позовні вимоги немайнового характеру. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір слід віднести за рахунок [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed