Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] (далі «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі «Відповідач») про стягнення коштів за договором позики. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. 29.12.2016 року\~ між Позивачем та Відповідачем було укладено договір позики. За умовами договору від 29.12.2016 року Відповідач отримав у Позивача в борг грошові кошти в еквіваленті іноземної валюти 60 000,00 доларах США, що згідно встановленого офіційного курсу НБУ продажу доларів США за українські гривні, на день написання позовної заяви становить 1 664 316,00 грн. та зобов`язувався повернути дану суму коштів до 29.03.2017 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов Позивачем було складено розписку. В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернув Позивачу борг у строк, обумовлений договором позики. Оскільки, Відповідач не виконує свого обов`язку за договором і не повертає предмет позики, Позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з Відповідача на його користь грошові кошти за договором позики від 29.12.2016 року в розмірі 1 664 316 ,00 грн., , три проценти річних в розмірі 149 073,45 грн., судовий збір в розмірі 10 510,00 грн., а всього стягнути 1 823 899,45 грн. Ухвалою суду від 29.05.2020 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.41). 07.10.2020 року в судове засідання Позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи\~ повідомлений належним чином. В судовому засіданні представник позивача\~ адвокат Капустін В.В. вимоги позову підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, надав оригінал боргової розписки від\~ 29.12.2016 року (а.с.57). В судове засідання Відповідач [PERSON] жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи\~ вважається повідомленим належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.47, 49, 56). Суд об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 29.12.2016 року\~ між Позивачем та Відповідачем було укладено договір позики. На підтвердження укладення вказаного договору та його умов Відповідачем було надано суду оригінал розписки (а.с.57). За умовами договору від 29.12.2016 року, оформленого належною розпискою, Відповідач отримав у Позивача в борг грошові кошти в еквіваленті іноземної валюти 60 000,00 доларах США, що згідно встановленого офіційного курсу НБУ продажу доларів США за українські гривні, на день написання позовної заяви становить 1 664 316,00 грн. та зобов`язувався повернути дану суму коштів до 29.03.2017 року. В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернула Позивачу борг у строк, обумовлений договором позики. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.\~ Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 18.01.2017 року Верховним Судом України було висловлено правову позицію у справі за 36-2789цс16 відповідно до якої договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, адже після його укладення всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або відповідної кількості речей того ж роду й такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, згідно з розрахунком, який міститься в матеріалах справи, 3% за користування грошовими коштами за період з 30.03.2017 року по 23.03.2020 року складає 149 073,45 грн. (а.с. 29). Таким чином, загальна сума заборгованості, яка має бути стягнута з Відповідача на користь Позивача складає: 1 664 316 ,00 грн. (борг) +\~ 149 073,45 грн. (3% річних) = 1 813 389,45 грн. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 10510,00 грн. також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved