Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання права, зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Позивач подала до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на недоотриману пенсію у сумі 205246,42грн. Звернувшись до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо виплати недоотриманої пенсії чоловіком, позивачу було виплачено пенсію за період з 20.03.2016 року по 30.09.2018 року у сумі 143664,47грн., а у виплаті 61581,95грн. - відмовлено на підставі ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Просив визнати право на отримання нарахованої, але неодержаної в повному обсязі суми пенсії, яка входить до складу спадщини, на яку мав право [PERSON] , який помер [INFO] у сумі 61581,95грн. та зобов`язати відповідача виплатити нараховану, але недоодержану в повному обсязі суму пенсії, яка входить до складу спадщини на користь [PERSON] в розмірі 61581,95грн. В подальшому представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про зміну предмета позову та просив суд стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь [PERSON] грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом, у вигляді недоотриманої суми пенсії у зв`язку із смертю [PERSON] у розмірі 61581,95грн. та стягнути судовий збір. 07.02.2020р. до суду надійшов відзив УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області на позовну заяву, який мотивований тим, що [PERSON] УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області була виплачена недоотримана пенсія [PERSON] за період з 20.03.2016р. по 30.09.2018р. у розмірі 143664,47грн., тому як згідно ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. [PERSON] помер [INFO] . Пенсія [PERSON] не була затребувана протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини членами його сім`ї та увійшла до складу спадщини. З заявою про виплату недоотриманої пенсії позивач звернулася 20.03.2019 року. Вважає, що пенсія була не отримана з вини пенсіонера. Враховуючи викладене, розрахунок розміру недоотриманої пенсії для виплати позивачу проведено відповідно до вказаних норм Закону №1058, які є спеціальними по відношенню до порядку нарахування та виплати пенсії, відтак вони мають застосовуватись при визначенні розміру пенсії, яка має бути виплачена спадкоємцю. Дана правова позиція узгоджується із позицією Пенсійного фонду України, викладеною у листі від 11.12.2017 року № 39481/02-22. Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 06.12.1998р. Перевальським РВУМВС України в Луганській області, [PERSON] народилася [INFO] у с. Городище Перевальського району Луганської області та з 02.11.1981р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.10.2018р. Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №202. Відповідно до копії листа УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області №303/к-5 від 09.08.2019р., сума недоотриманої пенсії пенсіонера [PERSON] , який помер [INFO] становить 205246,42грн. Оскільки [PERSON] звернулася до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області за отриманням недоодержаної пенсії 20.03.2019р., недоодержана пенсія була виплачена за період з 20.03.2016р. по 30.09.2018р. у сумі 143664,47грн., тобто за три роки до дня звернення. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.2019р. серії ННТ №035743, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Глаговською О.В. вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у сумі 205246,42грн. Ця недоотримана пенсія належить [PERSON] , згідно листа Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 29.01.2019р. за №1518/03-22. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями ЗУ «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна. За таких підстав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь [PERSON] грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом, у вигляді недоотриманої суми пенсії, яка належала за життя [PERSON] , в розмірі 61581,95грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved