Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON] 09 жовтня 2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]) аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дати звернення з позовом і до досягнення [PERSON] повноліття. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 04 жовтня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час знаходження в шлюбі, у сторін [INFO] народилась донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу спільна дитина залишилась проживати з матір?ю. Наразі, відповідач разом з дитиною не проживає, участі у її вихованні та утриманні не приймає. Позивач утримує і виховує доньку одна. Враховуючи суму щомісячних витрат на дитину та те, що у [PERSON] відсутня інформація про постійний заробіток [PERSON], позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно. Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги просила задовольнити повністю. Не заперечувала проти заочного розгляду справи, зазначила, що відповідач дзвонив їй та казав, що не буду з'являтись до суду. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про слухання справи сповіщений належним чином за місцем реєстрації 08.12.2017 року та 22.01.2018 року, що підтверджено поштовими повідомленнями, про поважність причин не явки суд не повідомив. Суд вирішив закінчити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно ст.281 ЦПК України справа розглянута в заочному порядку. Суд, проаналізувавши матеріали справи, знаходить позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], актовий запис №636 зроблений 03.09.2004 року. Її батьком записаний [PERSON], матір?ю - [PERSON], які на той час перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін залишилась проживати з матір?ю, яка в 2012 році зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Суд, оцінивши зібрані по справі докази, вважає доведеним факт проживання неповнолітньої [PERSON] разом з її матір?ю [PERSON] та факт ухилення відповідача від участі в утриманні дитини. Докази, які б підтверджували, що відповідач добровільно утримує на належному рівні свою дитину суду не надано, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача у примусовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року складає 1860 гривень щомісячно (відповідно 50% від прожиткового мінімуму складають - 930 грн. щомісячно). Враховуючи, визначені законом обставини при визначенні розміру аліментів, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно і задовольняє їх. В силу ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому, в порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved