Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , є власником земельної ділянки, розташованої на території Тернуватської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області, площею 1,9001 га, кадастровий номер 2323655500:03:008:0030, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.03.2021 № 249574518. Згідно з Інформаційною довідкою від 24.03.2021 № 249574518, вбачається наявність запису про арешт майна [PERSON] на підставі повідомлення б/н від 08.08.2000 Новомиколаївського відділення Держбанку. Арешт нерухомого майна (невизначеного майна) зареєстровано 30.09.2005 за № 2443796 Новомиколаївською державною нотаріальною конторою. Водночас, з витребуваного судом повідомлення Держбанку СРСР від 07.04.1988, на підставі якого Новомиколаївською державною нотаріальною конторою 30.09.2005 зареєстровано арешт нерухомого майна позивача, вбачається, що позивачу надавалася позичка в розмірі 5000,00 р. на будівництво (капітальний ремонт) житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , строком на 10 років з одночасним зверненням до державної нотаріальної контори про накладення заборони на будівлю позичальника, зведену (відремонтовану) за рахунок позички. На звороті цього повідомлення державним нотаріусом Новомиколаївської державної нотаріальної контори Сидоренко Л.Г. зроблено відмітку про накладення заборони відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] до повного погашення позички. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилом ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем докази у їх сукупності підтверджують те, що арешт на нерухоме майно [PERSON] 30.09.2005 за № 2443796 було зареєстровано саме Новомиколаївською державною нотаріальною конторою, при чому всупереч повідомлення Держбанку СРСР від 07.04.1988 арешт зареєстровано на все майно, а не лише на те, що зазначалося в повідомленні: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Правонаступником Новомиколаївського відділення Держбанку СРСР був Акціонерний комерційний агропромисловий банк «Україна», який згідно з рішенням Комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 13.04.2009 № 167, було виключено з Державного реєстру банків у зв`язку з завершенням ліквідаційної процедури. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що Новомиколаївська державна нотаріальна контора є належним відповідачем по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Дослідивши обставини даної справи, суд визнає необґрунтованою реєстрацію арешту на все нерухоме майно позивача 30.09.2005 за № 2443796, на підставі вищезазначеного повідомлення Новомиколаївського відділення Держбанку. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 03.06.2021 № 8, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 908,00 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved