overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] 03.11.2014р. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить винести рішення про стягнення з батька [PERSON] аліментів на своє утримання у зв'язку з навчанням в інституті підприємництва та перспективних технологій Національного університету «Львівська політехніка». Вказує, що з 2007р. відповідач ухиляється від сплати аліментів, встановлених рішенням суду. У зв'язку з навчанням позивача, оплату за яке здійснює його мати, він не має можливості самостійно забезпечити своє утримання, потребує матеріальної допомоги. У добровільному порядку батько коштів на його утримання у зв'язку з навчанням не надає. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суд не повідомив. Заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було. Суд у відповідності до вимог ст.ст.169,224 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] Позивач проживає з матір'ю. [PERSON] є повнолітнім, навчається на 3-му курсі денного відділення інституту підприємництва та перспективних технологій Національного університету «Львівська політехніка». Термін навчання до 30 червня 2016 року. Навчання платне, стипендії не отримує. Суд вважає, що [PERSON], навчаючись, потребує матеріальної допомоги. Відомостей про місце праці відповідача [PERSON] немає. При вирішення справи суд враховує, що відповідач має ще одну неповнолітню дитину 1999р.н., яку зобов'язаний утримувати, відомості про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу відсутні. Суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 500грн. щомісячно. Ці аліменти призначити з моменту пред'явлення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти в розмірі 500грн. щомісячно, який підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 03.11.2014р., до завершення [PERSON] навчання до 30 червня 2016року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Позов підлягає до задоволення. В межах суми платежу за один місяць допустити негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

[PERSON] 03.11.2014 року звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала. Відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі. Від спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON], батьком якого записано відповідача та який після припинення шлюбних стосунків проживає з матір»ю і перебуває на її утриманні (а.с.8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ( ч.1 ст. 181 СК України). Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ст. 182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає , вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Домовленість щодо утримання дитини між батьками відсутня. При визначенні розміру аліментів на утримання сина, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, той факт, що відповідач інших дітей, яким-би сплачував аліменти не має, здоровий, працездатний чоловік, а відтак стягує аліменти у визначеному позивачем розмірі. У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 243,60 грн. судового збору на користь держави, рішення суду допускає до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] 03.11.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] Сумісне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Шлюбні відношення між ними припинені з 28.01.2015р. Спір про розділ майна між ними відсутній. Питання про місце проживання дітей між ними вирішено. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та задовольнити позов, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку, передбаченому ст. 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 квітня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №390. Від шлюбу сторони мають дітей - доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою. Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши докази у справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, а саме те, що сторони фактично не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] 03.12.2013 року звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 14.01.2000 року між нею та [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що фактично сім'я розпалася, супружних відносин не підтримують більш 6 місяців, проживають порізно, причина розпаду сім'ї - відсутність взаєморозуміння, почуттів любові та поваги, у зв'язку із чим виникають сварки та скандали. Вважає неможливим подальше збереження шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з урахуванням письмових заяв сторін і визнання відповідачем позову, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.01.2000 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Джанкойського міськвиконкому АР Крим, актовий запис № 03 (а.с.6), дошлюбне прізвище позивача змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Сторони сімейні та подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, загального бюджету не мають. Вказані обставини визнані сторонами, тому доведенню не підлягають. Задовольняючи вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористувався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує його інтереси, чи інтереси інших осіб. Суд визнає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б моральним принципам, вимогам ст. 24 СК щодо добровільності шлюбу та заборони примушення до шлюбу, у зв'язку з чим, шлюб підлягає розірванню. Оскільки статтею 113 СК передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а відповідно до ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, суд вважає можливим задовольнити вимогу позивача про залишення їй шлюбного прізвища «[PERSON]». На підставі ст.ст.24, ст.104 ч. 2, ст.105 ч. 3, 110 ч.1, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] 03.12.2014р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який було зареєстровано 20.02.1998р. відділом РАГС Приморського району Запорізької області, актовий запис № 06. В суді позивач направив заяву про розгляд справи в його відсутності, відповідач двічі не прибула, належно повідомлялась про час розгляду справи, то ж суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін, та без технічної фіксації процесу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, сторони уклали шлюб 20.02.1998р., який було зареєстровано відділом РАГС Приморського району Запорізької області, актовий запис № 06 (а.с. 5). Між сторонами з 11 лютого 2011р. перервані сімейно-шлюбні відносини, бажання до примирення у сторін немає. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Суд вважає, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам сторін. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони тривалий час не бажають продовжувати сімейно-шлюбні відносини. На вказаних підставах суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки не змінюється. Спір про розподіл майна відсутній. Про відшкодування судових витрат не заявлено, суд це питання не вирішує. Про стягнення судових витрат позивач не заявив, то ж це питання суд не вирішує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

[PERSON] 03. 12 .2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.11.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиці, актовий запис № 1786. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з 22. 11. 2014 року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати . Позивачці після розірвання шлюбу змінити прізвище на дівоче - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] 03.12.2020р. звернувсь в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.09.1999 р. вони уклали шлюб, зареєстрований Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №194. Від проживання у шлюбі не мають неповнолітніх дітей. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Позивач звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 21.09.1999 р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №194. Від проживання у шлюбі не мають неповнолітніх дітей. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 18.03.2021р. (повторно). За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

[PERSON] 03.12.2020р. звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що подружнє життя не склалось з вини відповідача, він не цікавився сім`єю, між ними виникали сварки, тому припинили подружні стосунки, вона не любить відповідача, сім`я розпалась і її подальше збереження неможливе, просила розірвати шлюб. В суді позивачка [PERSON] позов підтримала, пояснила, що подружнє життя з відповідачем не склалось, вона не любить його, примирення між ними неможливе, дала інші пояснення, настоює на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить думки про задоволення позову. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного\~Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Із пояснень сторін, із свідоцтва про шлюб (а.с. 3) убачається, що сторони в шлюбі з 03.08.2013р., дітей не мають, подружніх стосунків не підтримують. Позивачка, як убачається із змісту позову та її пояснень в суді, заперечує можливість примирення з відповідачем, настоює на розірванні шлюбу. Відповідач теж просить про розірвання шлюбу з позивачкою. Ураховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також той факт, що примушування позивачки до збереження шлюбних відносин порушуватиме її права, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON].03.2014р. звернулася до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який зареєстрований 15.07.2007р. Позовну заяву мотивує тим, що у шлюбі у них [INFO] народилася дитина [PERSON]. Однак протягом подружнього життя вони з відповідачем не змогли створити міцної сім'ї, спільне життя не склалося, відповідач ініціював сварки, конфлікти, застосовував до неї фізичну силу. Це призвело до того, що вона втратила почуття любові до чоловіка. Вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення і збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Пояснила, що участі в утриманні дитини відповідач не приймає. Вона не бажає збереження шлюбу. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем реєстрації. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.07.2007р. Цей шлюб для них є першим. У шлюбі у них [INFO] народилася дитина [PERSON], яка проживає з позивачкою. Сторони тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. З пояснень позивачки саме поведінка відповідача, який влаштовував конфлікти, застосовував до неї фізичне насилля, призвели до того, що примирення та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Позивачка не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем. Її намір розірвати шлюб є остаточним. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка судовому засіданні висловила бажання не змінювати прізвище на дошлюбне. За таких обставин суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не заявлено.

Outcome: approved