Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] 7 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з [PERSON] було припинено в травні 2014 року, і з цього часу сім»я фактично розпалася. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому вона звертається з даною позовною завою до суду та просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, судові витрати. Позивач до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, та просила суд ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає проти їх задоволення не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 753 (а.с. 5). Від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони подружні стосунки припинили в травні 2014 року, з цього часу їх не підтримують, сумісно господарство не ведуть, живуть окремо. На теперішній час позивач [PERSON] проживає разом зі своєю малолітньою донькою, займається її вихованням та утриманням (а.с. 8). Відповідач на утримання дитини матеріальну допомогу не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Донька сторін [PERSON], [INFO], малолітня, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення останньою повноліття. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки з дня подання позову, тобто з 7 серпня 2014 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. В своїй позовній заяві позивач просить також суд стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі на отримання правової допомоги. Як передбачено ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтвердженні (а.с. 7) судові витрати на отримання правової допомоги у розмірі 230 грн. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. - п.п. « 1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved