Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» (далі - Відподівач-1, Банк), Фонду гарантування вкладників фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. (далі - Відповідач-2, ФГВФО), в якому просить стягнути в солідарному порядку примусово з Відповідачів суму вкладів за договорами банківських вкладів від 25.02.2015 р. № 012-03533-250215 та від 24.02.2015 р. № 003-03533-240215, строк дії яких сплинув. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що його неодноразові звернення до Відповідача-1 про повернення грошових коштів після закінчення строку дії вказаних договорів останнім проігноровані. 19.10.2015 р. він також звертався до Відповідача-2 з кредиторською вимогою щодо виплати коштів в межах граничної суми 200000,00 грн., на яку отримав відповідь, що в зв'язку з ліквідацією Банку будь-які виплати не проводяться. Вказані дії Відповідачів суперечать чинному законодавству та порушують його право власності на вільне володіння, користування та розпорядженням належними йому грошовими коштами. Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, просив розгляд справи провести у його відсутність Представник Відповідача-1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав раніше подані письмові заперечення на позов. В запереченнях зазначив, що за результатами проведення призначеної Уповноваженою особою ФГВФО перевірки, було встановлені, що укладені Позивачем договори банківських вкладів мають ознаки нікчемності, оскільки створюють штучні правові підстави для отримання третьою особою - Клієнтом банку сум, що перевищують суми гарантованого відшкодування. Наказом тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» від 16.09.2015 р. № 813 було прийнято рішення про застосування наслідків нікчемності договорів банківських вкладів, укладених з Позивачем. В подальшому, з метою недопущення безпідставного отримання коштів вкладниками за договорами банківських вкладів, що є нікчемними, наказом за підписом Відподвіача-2 від 05.10.2015 р. № 15 тимчасово обмежено на час ліквідації Банку операції щодо виплати коштів вкладникам за рахунками. Просив відмовити в задоволенні позову. Причини неявки представника Відповіача-2 суд не відомі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Судом встановлено, що 24.02.2015 р. між Сторонами було укладено Договір № 003-03533-240215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая», відповідно до умов якого Позивач вніс, а Банк прийняв суму вкладу (депозиту) в розмірі 100000,00 грн. на строк до 23.08.2015 р. з нарахуванням та виплатою 13 % річних щомісячно на поточний рахунок № [NUMBER], відкритий на ім'я вкладника в установі Банку. 25.02.2015 р. між Сторонами було укладено Договір № 001-03533-250215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая», відповідно до умов якого Позивач вніс, а банк прийняв суму вкладу (депозиту) в розмірі 55000,00 грн. на строк до 24.08.2015 р. з нарахуванням та виплатою 13 % річних щомісячно на поточний рахунок № [NUMBER], відкритий на ім'я вкладника в установі Банку. Умовами п. 1.10 вказаних Договорів передбачено, що у разі закінчення строку залучення вкладу, або в разі дострокового припинення дії цього Договору вклад виплачується шляхом зарахування коштів на поточний рахунок № [NUMBER], відкритий на ім'я вкладника в установі Банку. Згідно доводів Позивача, його неодноразові звернення щодо повернення залучених коштів після спливу строку дії договорів банківських вкладів Відповідачами проігноровані. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач вказує, що протиправними діями Відповідачів порушено його право власності на вільне володіння, користування та розпорядження належними йому депозитними вкладами. Згідно ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одночасно, за ст.ст. 319, 321 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, судом встановлено, що Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, та з 03.03.2015 р. розпочату процедуру тимчасової адміністрації, яка тривала по 02.10.2015 р. включно. Постановою Національного банку України від 02.10.2015 р. № 664 відкликано банківську ліцензію АТ «Дельта Банк». Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 р. № 181 розпочато процедуру ліквідації банку АТ «Дельта Банк». Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон), Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій. Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 38 цього Закону Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону. На виконання вказаних вище положень закону Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наказом від 29.05.2015 р. № 408 створено Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Протоколом засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк» від 15.09.2015 р. затверджено результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону. До переліку таких договорів увійшли і Договори банківського вкладу № 003-03533-240215 від 24.02.2015 р. та № 001-03533-250215 від 25.02.2015 р., укладені Позивачем з Банком. Протоколом засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк» від 22.09.2015 р. вирішено визначити, що за 1424 операціями на загальну суму 197530212,90 грн. по перерахуванню коштів на вкладні рахунки за Договорами банківського вкладу, які є нікчемними відповідно до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є підстави для обмеження виплат коштів вкладникам - отримувачам за такими операціями, на час ліквідації Банку за рахунками, згідно переліку Додатку до цього Протоколу. Згідно Витягу з вказаного Додатку до таких договорів увійшли і Договори банківського вкладу № 003-03533-240215 від 24.02.2015 р. та № 001-03533-250215 від 25.02.2015 р., укладені Позивачем з Банком. Наказом Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» від 16.09.2015 р. № 813, в редакції наказу від 22.09.2015 р. № 836, вжито заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями. На підставі Протоколу засідання Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк» від 22.09.2015 р. Наказом Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» від 05.10.2015 р. № 15 обмежено на час ліквідації АТ «Дельта Банк» операції щодо виплати коштів вкладниками за рахунками, перелік яких визначений у Додатку до цього наказу. Даних про оскарження вказаних рішень Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк», визнання їх у встановленому законом порядку недійсними матеріали справи не містять. Оскільки судовим розглядом встановлено, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб встановлено нікчемність Договорів банківського вкладу № 003-03533-240215 від 24.02.2015 р. та № 001-03533-250215 від 25.02.2015 р., укладених між сторонами, що в свою чергу, у відповідності до положень ч. 1 ст. 216 ЦК України не створює для його сторін юридичних наслідків, правові підстави стягнення з Відповідачів сум вкладу на користь Позивача - відсутні. Крім того, за загальним правилом солідарна відповідальність настає виключно при порушенні солідарного обов'язку. Проте, Позивач не навів обґрунтування позовних вимог та не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому шкоди солідарними діями Відповідачів. Виходячи з вищевстановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з Відповідачів спірних грошових коштів задоволенню не підлягають. Крім того, суд враховує, що після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку. Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2015 року у справі № 6-2001цс 15.

Outcome: dismissed