Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[INFO] року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 1,86 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Дністер» с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем права на земельну частку (пай) за заповітом після смерті [PERSON], однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, справу слухати у її відсутності (позовна заява, а.с. 3). Представник відповідача - сільський голова Наддністрянської сільської ради у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнав і просив справу слухати у його відсутності (а.с. 18). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] року в с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 5). Довідками виконавчого комітету Наддністрянської сільської ради № 236, № 216 від 23 березня 2016 року (а.с. 7, 9), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № С-619/545/6-16 від 09 березня 2016 року (а.с. 11) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Дністер» с. Наддністрянське площею 1, 86 умовних кадастрових гектара. Із довідки начальника відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області № 19-28-99.2-2041/15-15 від 26 листопада 2015 року (а.с. 10) слідує, що державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] не виготовлявся і не видавався. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року). По своїй смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району [PERSON] 22 червня 1998 року (а.с. 6), на користь [PERSON]. Цей заповіт станом на 30 травня 2011 року не змінений і не скасований (зворот а.с. 8, а.с. 22). Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи до майна померлої [INFO] року [PERSON] (а.с. 20-24) слідує, що [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом, 18 березня 2016 року звернулась до нотаріальної котори із заявою про прийняття спадщини. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету Наддністрянської сільської ради № 236 від 23 березня 2016 року (а.с. 7) доведено, що спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 25 березня 2016 року (а.с. 8), слідує, що оригінал земельного сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 72 від 18 березня 2016 року (а.с. 12). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved