Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої діє адвокат Башуцький І.Я. звернулася з позовом, який уточнила згідно заяви від 20.08.2019 року до Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області. Просить визнати незаконним та скасувати рішення Перемилівської сільської ради від 13.11.2017 року №145 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок [PERSON] із змінами, внесеними рішенням Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 17.04.2018 року № 245 Про внесення змін до рішення 6 сесії 7 скликання №145 від 13.11.2017 року Перемилівської сільської ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної докеументації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок [PERSON] ». Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. На підставі ухвали Гусятинського районного суду від 09 серпня 2019 року, за клопотанням сторін залучено [PERSON] до участі у справі за позовною заявою [PERSON] в інтересах [PERSON] до Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання незаконним та скасування рішення, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. 31 липня 2019 року відповідача Хоростківської міської ради подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого сторона відповідача посилається на те, що рішення Перемилівської сільської ради від 13 листопада 2017 року №145 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок» [PERSON] прийняте відповідно до ст.144 Конституції України та ст.ст. 3,12, 118 Земельного Кодексу України, оскільки підставою для прийняття вказаного рішення є відомості з Поземельної книги. Просить відмовити в задоволенні позову. (а.с.31-34). Третя особа [PERSON] 21.08.2019 року надала пояснення щодо позову, посилаючись на його необґрунтованість оскільки у позові не вказано які саме права та законні інтереси позивача порушені внаслідок прийняття Перемилівською сільською радою рішення №145 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок гр. [PERSON] » від 13 листопада 2017 року. На думку третьої особи, позивачем не зазначено жодної підстави передбаченої ч.7 ст.118 ЗК України, яка вказує на вичерпний перелік підстав відмови у наданні дозволу, та яка б зобов`язувала Перемилівську сільську раду відмовити їй [PERSON] , в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок. Тому просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Башуцький І.Я. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали повністю. В судове засідання представник відповідача Хоростківської міської ради не з`явився, надіслав заяву про проведення засідання без участі представника відповідача, Третя особа [PERSON] , представник третьої особи адвокат Аламбець Н.М. просили відмовити у задоволені позову, посилаючись на необгрунтованість позову. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, їх представників, дослідивши докази, подані сторонами та третьою особою, а також письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки 141936391 від 19.10.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником ј та 1/8 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). 26.10.2017 року [PERSON] , звернулась із заявою до Перемилівської сільської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність загальною площею 0.9178 га. До заяви додані відповідні графічні матеріали (кадастрові плани земельних ділянок).(а.с.63-68). Рішенням Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області від 13.11.2017 № 145 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок [PERSON] » вирішено: 1. Надати гр. [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність загальною площею 0.9178 га. а саме: - площею 0.2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] . - площею 0.2687 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] . - площею 0.2091 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] . - площею 0.1200 \~ \~ \~ \~ га для ведення особистого селянського господарства [ADDRESS] . - площею 0.0700 \~ \~ \~ \~ га для ведення особистого селянського господарства [ADDRESS] . 2. Рекомендувати гр. [PERSON] розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок. 3. Технічну документацію із землеустрою подати на затвердження до сесії Перемилівської сільської ради. (а.с.5). 06.03.2018 року [PERSON] , звернулась із заявою до Хоростківської міської ради про внесення змін та доповнень до рішення Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області від 13.11.2017 № 145. До заяви додані відповідні графічні матеріали (кадастровий план земельної ділянки).(а.с.79-80). Рішенням Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 17.04.2018 року № 245 «Про внесення змін до рішення 6 сесії 7 скликання №145 від 13.11.2017 року Перемилівської сільської ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок [PERSON] », внесено зміни в зазначене рішення, доповнивши п.1 в такій редакції: «Надати [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність загальною площею 1,3678 га, а саме площею 0,4500 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах населеного пункту с. Перемилів Гусятинського району Тернопільської області». (а.с.57). Як слідує із змісту листів Держгеокадастр Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.01.2019 №Щ-623/1-24/6-19, від 25.02.2019 року №ЩЗ 19/0-0.19-736/6-19 на звернення [PERSON] , Державна служба повідомляє, що рішення Перемилівської сільської ради від 13.11.2017 року №145 прийнято з порушенням вимог земельного законодавства. За результатами перевірки складено акт. Хоростківському міському голові направлено клопотання про приведення у відповідність до вимог законодавства зазначеного рішення. (а.с.15, 16-17). Згідно акту Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 16.08.2018 №564-ДК/722/АП/09/01/-18, а також листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 23.08.2018 №ПІ-81/1-88/0/63/-18,у результаті перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок встановлено, що земельні ділянки, площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,2687 га. для ведення особистого господарства по [ADDRESS] з в с [ADDRESS] на момент обстеження використовувались відповідно до цільового призначення. На час перевірки розпочато виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі.(а.с.82-83, 84-85). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідно ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст з поміж іншого належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 cm. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до приписів ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. На підставі наведеного слідує, що рада за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою має право вчинити лише такі дії, а саме: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або надати мотивовану відмову у його наданні, з підстав, які прямо передбачені статтею 118 ЗК України. Перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, при цьому зобов`язує орган місцевого самоврядування у випадках прийняття рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови. Таку правову позицію висловив Верховний Суду постанові від 27.03.2018року в справі № 463/3375/15-а (провадження № К/9901/15205/18). Як встановлено, позивачем не доведено з яких підстав, передбачених ч. 7 ст. 118 ЗК України, Перемилівська сільська рада, а також Хоростківська міська рада повинна була відмовити в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок [PERSON] Прийняття зазначеного оскаржуваного рішення не є порушенням цивільного права позивача за відсутності підстав для відмови в у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки перелік таких підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.\~\~ Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом. Такі правові\~позиції висловлені\~колегією суддів\~судової палати\~в адміністративних\~справах Верховного\~Суду України\~у постановах\~від 10\~грудня 2013\~року (справа\~№ 21-358а13)\~та від\~07\~червня 2016\~року (справа\~№ 21-1391а16),\~а також\~Верховним Судом\~у постанові\~від 27.02.2018\~року (справа\~№ 545/808/17\~(провадження\~№ К/9901/3734/17) постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 28\~листопада 2018\~року у\~справі №826/5735/16,\~постанові Верховного\~Суду від\~25\~вересня 2019\~року справа № 145/693/16-ц, провадження № 61-31365св18). Посилання сторони позивача на те, що оскаржуване рішення ради є незаконним, оскільки органом місцевого самоврядування попередньо вже приймались рішення щодо передачі земельних ділянок безоплатно у власність [PERSON] (а.с.9-13), є необґрунтованими, оскільки реалізувавши своє право на безоплатну приватизацію (отримавши в користування) земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі 0,4 га (не більше 0,6 га) відповідно до приписів ЗК України (від 18 грудня 1990 року) [PERSON] має право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених ст. 121 ЗК України, для ведення особистого селянського господарства. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-228цс14. Відповідно до статті 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Тобто, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Отже, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведені правові позиції викладені у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16, а також у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 року у справі№912/1856/16. Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. В позовній заяві позивач посилається на те, що вона звернулась до суду для захисту як своїх прав та законних інтересів, так і територіальної громади, членом якої вона є. Як встановлено, позивачем не доведено які саме її права та законні інтереси порушені внаслідок прийняття рішень Перемилівської сільської ради № 145 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок гр. [PERSON] » від 13 листопада 2017 року та рішення Хоростківської міської ради від 17.04.2018 року № 245 «Про внесення змін до рішення 6 сесії 7 скликання №145 від 13.11.2017 року Перемилівської сільської ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок [PERSON] ». Частиною 2 ст. 4 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Як встановлено, що позивач не уповноважена звертатися до суду в інтересах територіальної громади. Згідно положень ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем своїх вимог про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, оскільки відсутнє його порушене суб`єктивне матеріальне право або охоронюваний законом інтерес, на захист якого подано позов. Тобто, позивачем не доведено факту порушення його прав і необхідності його судового захисту у такий спосіб. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на позивача.

Outcome: dismissed