Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

[PERSON] в серпні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, прохав стягнути з Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури» (до 04.10.2016 - ДП «Спеціальне проектно-конструкторське і технологічне бюро електроапаратури») заборгованість з виплати гонорару у розмірі 25 000 грн. 00 коп., доплати до гонорару у розмірі 280 000 грн.00 коп., інфляційні нарахування у розмірі 20 952 грн. 79 коп., 3% річних у розмірі 4 256 грн., та витрати на оплату судового збору у розмірі 3 302 грн. 09 коп. В обґрунтування позову послався на те, що 25.01.2016 між ним та відповідачем укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого він, як адвокат, зобов'язався надати правову допомогу відповідачу на умовах та в порядку, передбаченому договором, а відповідач зобов'язався прийняти надані послуги та оплатити їх. 30.05.2016 між сторонами укладено додаткову угоду до вказаного договору, відповідно до якої за дорученням відповідача - він- позивач - зобов'язався прийняти участь у господарській справі № 922/1518/16 за позовом ПАТ « Київстар» до відповідача, яка перебувала на розгляді господарського суду Харківської області, а відповідач зобов'язався за надання правової допомоги у вказаній справі виплатити йому винагороду (гонорар), яка складається з фіксованої суми та доплати до гонорару за позитивний результат у даній справі. Розмір фіксованої суми за надання правової допомоги у даній справі визначений сторонами у розмірі 25 000 грн. Вказану суму відповідач зобов'язаний виплатити йому у строк до 31.12.2016, однак не пізніше дати набрання рішенням законної сили у справі. Розмір доплати до гонорару за позитивний результат у цій справі визначен6ий сторонами у сумі 280 000 грн. Позитивним результатом у справі за домовленістю сторін є прийняття рішення судом про відмову у повному обсязі в позовних вимогах ПАТ «Київстар» та набрання вказаним рішенням законної сили. Строк виплати доплати гонорару - протягом 20 днів з моменту набрання рішенням законної сили. Внаслідок наданої позивачем кваліфікованої правової допомоги відповідачу, останній мав дохід у розмірі понад 1 400 000 гривень.17.04.2017 між позивачем та відповідачем складено акт прийняття виконаних робіт за договором надання правової допомоги від 25.01.2016, відповідно до п. 3 якого позивачем послуги надані в повному обсязі, а відповідачем прийняті надані послуги відповідно до додаткової угоди від 30.05.2016. Відповідно до п. 4, 5 вказаного акту відповідач підтвердив наявність заборгованості перед позивачем за додатковою угодою від 30.05.2016 до договору від 25.01.2016 у розмірі 25 000 грн. - суми гонорару, та 280 000 грн. - доплати до гонорару, а всього на суму 305 000 гривень. Однак до цього часу відповідач зобов'язання за зазначеним договором не виконав. Строк виконання грошового зобов'язання для відповідача встановлений 31.12.2016 - за зобов'язанням у розмірі 25000 гривень, та 15.02.2017 - за зобов'язанням у розмірі 280 000 гривень. Таким чином, за зобов'язанням щодо сплати гонорару у розмірі 25 000 грн. відповідач прострочив його виконання з 01.01.2017 по 01.08.2017, а за зобов'язанням сплати доплати до гонорару у розмірі 280 000 грн. прострочив його виконання з 16.02.2017 по 01.08.2017, у зв'язку з чим позивачем нараховані інфляційні нарахування за час прострочення у розмірі 20 952 грн. 79 коп. та 3% річних у розмірі 4256 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив.. Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне уточнені позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2016 між [PERSON] та ДП «Спеціальне проектно-конструкторське бюро електроапаратури» (з 04.10.2016 - ДП «Технологічне бюро електроапаратури» укладено договір про надання правової допомоги, п. 1 якого визначено, що Клієнт доручає, а Адвокат зобов'язується, у відповідності до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» надати правову допомогу, а саме здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги (ст. 1 Закону) на умовах та в порядку, передбаченому договором, а Клієнт зі своєї сторони зобов'язується прийняти вказані послуги та сплатити їх. Вказаний договір є чинним. Згідно із положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Виходячи зі змісту положень ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Відповідно до статті 903 ЦК України плата за договором про надання послуг здійснюється замовником у розмірі, встановленому договором. 30.05.2016 між сторонами укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 25.01.2016, відповідно до якої за дорученням відповідача - він- позивач - зобов'язався прийняти участь у господарській справі № 922/1518/16 за позовом ПАТ « Київстар» до відповідача, яка перебувала на розгляді господарського суду Харківської області, а відповідач зобов'язався за надання правової допомоги у вказаній справі виплатити йому винагороду (гонорар), яка складається з фіксованої суми та доплати до гонорару за позитивний результат у даній справі. Розмір фіксованої суми за надання правової допомоги у даній справі визначений сторонами у розмірі 25 000 грн. Вказану суму відповідач зобов'язаний виплатити йому у строк до 31.12.2016, однак не пізніше дати набрання рішенням законної сили у справі. Розмір доплати до гонорару за позитивний результат у цій справі визначен6ий сторонами у сумі 280 000 грн. Позитивним результатом у справі за домовленістю сторін є прийняття рішення судом про відмову у повному обсязі в позовних вимогах ПАТ «Київстар» та набрання вказаним рішенням законної сили. Строк виплати доплати гонорару - протягом 20 днів з моменту набрання рішенням законної сили. Порядок оплати -шляхом перерахування грошової суми на зазначений розрахунковий рахунок адвоката. Вказана додаткова угода є невід'ємною частиною договору про надання правової допомоги від 25.01.2016, діє до повного виконання сторонами зобов'язань. Справа №922/1518/16 розглядалася більше року, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 було відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Київстар» до ДП «Спеціальне проектно-конструкторське і технологічне бюро «Електроапарат». Постанова 26.01.2017 була залишена без змін постановою ВГС України. 17.04.2017 між позивачем та відповідачем складено акт прийняття виконаних робіт за договором надання правової допомоги від 25.01.2016, відповідно до п. 3 якого позивачем виконані в повному обсязі, а відповідачем прийняті надані послуги відповідно до додаткової угоди від 30.05.2016. Відповідно до п. 4, 5 вказаного акту відповідач підтвердив наявність заборгованості перед позивачем за додатковою угодою від 30.05.2016 до договору від 25.01.2016 у розмірі 25 000 грн. гонорару, та 280 000 грн. доплати до гонорару, а загалом 305 000 грн. Відповідач зобов'язання за зазначеним договором не виконав дотепер. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України ). За договором про надання послуг одна сторона ( виконавець ) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника ) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 ЦК України ). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.. 629 ЦК України ). Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Строк виконання грошового зобов'язання для відповідача встановлений 31.12.2016 - за зобов'язанням у розмірі 25000 гривень, та 15.02.2017 - за зобов'язанням у розмірі 280 000 гривень. За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, вважаю, що відповідач безпідставно порушив своє грошове зобов'язання, що призвело до порушення прав позивача на отримання оплати винагороди (гонорару) за надані послуги. Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За зобов'язанням сплати 25 000 грн. відповідач прострочив його виконання з 01.01.2017 по 01.08.2017, а за зобов'язанням сплати 280 000 грн. прострочив виконання з 16.02.2017 по 01.08.2017. Сума інфляційних нарахувань на суму заборгованості щодо сплати гонорару у розмірі 25 000 грн. за період з 1 січня 2017року по 1 серпня 2017 року складає 1987 грн. Сума заборгованості на суму заборгованості щодо сплати доплати до гонорару у розмірі 280 000 грн. за період з 16.02.2017 по 01.08.2017 складає 18 965, 79 грн. Загальна сума інфляційних нарахувань складає 20 952 грн. 79 коп. 3% річних за період з 01.01.2017 по 01.08.2017 (212 днів) на суму боргу 25 000 грн. складає 436 грн., а на суму боргу 280 000 грн. за період з 16.02.2017 по 01.08.2017 (166 днів) складає 3 820 грн. Загальна сума 3% річних становить 4 526 грн. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов'язковими для виконання сторонами в повному обсязі та з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості з виплати гонорару у розмірі 25000 грн., доплати до гонорару у розмірі 280 000 грн., інфляційні нарахування у розмірі 20 952 грн. 79 коп., 3% річних у розмірі 4 256 грн. Згідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 3302,09 грн. на користь позивача.

Outcome: approved