Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

[PERSON] 12.12.2018 року звернулася до суду з позовом про визнання права власності. Посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить до комунальної власності м. Полтава. На теперішній час в даній квартирі зареєстрована лише [PERSON] Позивачка позбавлена можливості звершити процедуру приватизації квартири, розпочату в 2008 році, та і повторно розпочати таку процедуру, оскільки формально питання про передачу їй у приватну власність квартири [ADDRESS] вже прийнято. Прохала визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 68,8 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м. 14.12.2018 р. судом відкрито провадження по справі. 14.01.2019 р. представником відповідача надано відзив на позов. Посилаються на те, що Управління майном комунальної власності міста є виконавчим органом Полтавської міської ради і створене для реалізації державної та реалізації державної та регіональної політики у сфері управління майном, що є власністю територіальної громади м. Полтава, та у сфері житлового законодавства. Органом приватизації видано розпорядження, на підставі якого оформлено свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS]. До цього часу свідоцтво так і не отримано власниками, з невідомих причин. Квартиру [ADDRESS] передано у приватну власність громадянам на праві спільної часткової власності в порядку приватизації- Власенко М.П., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/ 5 частині. При вирішенні справи, Управління майном комунальної власності міста, покладаються на розсуд суду. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без їх участі. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Встановлено, квартира [ADDRESS] належить до комунальної власності м. Полтава. У 2008 році [PERSON] та її сімя, зверталися до органу приватизації про передачу в приватну власність квартири [ADDRESS]. Згідно розпорядження від 21.11.2008 р. № 1713 та свідоцтва про право власності на житло від 21.11.2008 р. квартиру [ADDRESS] передано у приватну власність громадян на праві спільної часткової власності в порядку приватизації, а саме: [PERSON] Петрівні-1/ 5, [PERSON] 1/ 5, [PERSON] 1/ 5, [PERSON] 1/ 5, [PERSON] 1/ 5. Свідоцтво про право власності на квартиру№ 34 по пров. Кустарному, 10 у м. Полтаві, житлові чеки співвласниками житла оформлені не були. При зверненні позивачки до Управління майном комунальної власності міста з метою отримання свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], [PERSON] отримала відмову, оскільки на теперішній час залишається чинним розпорядження № 1713 від 21.11.2008 року про передачу в приватну власність квартири [ADDRESS], однак у звязку з тим, що процедура приватизації не була завершена, житлові чеки оформлені не були, свідоцтва про право власності не отримано, в той час коли інші мешканці квартири померли: чоловік-Власенко [PERSON] 22.09.2014 р., син-Власенко [PERSON], 11.11.2016 р.), а звершити розпочату процедуру приватизації неможливо. Таким чином, позивачка позбавлена можливості завершити процедуру приватизації квартири, розпочату в 2008 році, так і повторно розпочати таку процедуру, оскільки формально питання про передачу у приватну власність, квартири [ADDRESS], вже прийнято. Крім того, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2018 року, справа № 554/9921/16-ц, яке набрало законної сили 06.03.2018 р. , визнано [PERSON] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування квартирою № 34 в будинку № 10 по пров. Кустарному у м. Полтаві. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир\~(будинків)\~у власність\~громадян здійснюється\~на підставі\~рішень відповідних\~органів \~приватизації,\~що приймаються\~ \~не \~ пізніше\~ \~місяця \~з \~дня \~одержання \~заяви громадянина.\~ Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється\~свідоцтвом про\~право власності\~на квартиру\~(будинок),\~житлове приміщення\~у гуртожитку,\~яке реєструється\~в органах\~приватизації і\~не потребує\~нотаріального посвідчення. Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити\~мешканцям квартир\~ (будинків),\~житлових приміщень\~у гуртожитках\~у приватизації\~займаного ними\~житла,\~крім випадків,\~передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком), кімнатою (кімнатами) у гуртожитку на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України. Відповідно до\~ст.\~328\~Цивільного кодексу\~України, право\~власності набувається на підставах, що не заборонені\~законом, зокрема із правочинів. Право\~власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із\~закону або незаконність набуття \~права\~власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.\~345\~Цивільного кодексу\~України,\~ Фізична\~або юридична\~особа може\~набути \~право\~власності\~у разі\~приватизації державного\~майна та\~майна,\~що є\~в комунальній\~власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому\~законом. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має\~ право\~звернутися до\~ суду\~за захистом свого особистого немайнового або майнового \~права\~та інтересу .\~Одним із\~способів захисту\~цивільних \~прав\~та\~інтересів може\~бути визнання\~права. Оскільки [PERSON] позбавлена можливості , в позасудовому порядку, завершити процедуру приватизації квартири [ADDRESS], розпочату в 2008 році, так і повторно розпочати таку процедуру, оскільки формально питання про передачу їй у власність квартири [ADDRESS], вже прийнято, суд вважає, що вимоги [PERSON] є повністю обгрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved