Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду із позовом\~ до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають наступне. Вони є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.02.2007 року за № 17218. В квартирі зареєстровані позивачі та відповідач, їх онук - [PERSON], який з моменту реєстрації не мешкав у квартирі, забравши особисті речі. Комунальні послуги оплачують позивачі, а відповідач порушує їх право на отримання субсидії та право на вільне розпорядження та користування своєю приватною власністю. Просять суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання [PERSON], [INFO], особою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою №45 в будинку №10 по вул. Севастопольська у м. Лисичанську. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в яких позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 24.05.2017 року, 14.06.2017 року не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою місця реєстрації у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК Україниу разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою.вважається, що судовий виклик або повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивачі не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справ, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № 223 від 23 лютого 2007 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сімї [PERSON] в рівних частках ( а.с.7). Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру № 45 в житловому будинку №10 вул.Севастопольська в м.Лисичанськ, виданого Лисичанським бюром технічної інвентаризації, інвентаризаційна справа № 19041, реєстровий номер № 321, власником зазначено [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Згідно з копією домової книги для прописки громадян, які мешкають у буд. 10-45 по вул. Севастопольська м. Лисичанська, [PERSON] зареєстрований за двказаною адресою з 04.02.2016 року ( а.с.4-6). Згідно з довідкою Відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради про склад сімї та/або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 974/10-13 від 23.02.2017 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO] власник, [PERSON],[INFO],- спів- чоловік, [PERSON], [INFO], - онук (а.с.9). Згідно з довідкою Комунальним підприємством «Лисичанська житлово- експлуатаційна контора № 8» № 158 від 22.02.2017 року [PERSON] (1993 р.н.), зареєстрований, але з лютого 2013 року по даний час не мешкає за адресою: [ADDRESS]( а.с.10). Судом встановлено, що [PERSON] не мешкає за місцем своєї реєстрації з 2013 року, проте наявність реєстрації відповідача в квартирі, яка належить позивачам, обмежує права останніх, оскільки вони змушені сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не бере, позбавлені можливості оформити субсидію та розпоряджатись належним їм майном на власний розсуд. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачами на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідач дійсно не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] понад 1 рік, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved