Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] 20.07.2015 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення та просить усунути їй перешкоди в користуванні власністю шляхом її вселення в домоволодіння №3 по вул. Севастопольській в місті Дніпропетровську. При цьому вона посилається на те, що їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03.10.2014 Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, належить 1/2 частина домоволодіння №3, що знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Севастопольській. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.10.2014 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 27634652, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 468350112101. Домоволодіння в цілому складається з житлового будинку А1 загальною площею 71,4 кв.м, житловою площею 39,7 кв. м, сараю Б, душу В, споруд - №1-8,1,11. Також їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.2014 року, виданого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, належить 1/2 частка земельної ділянки, загальна площа якої складає 0,0790 га у межах згідно з планом, призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Севастопольська, 3. Ця земельна ділянка належала її спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №795491, виданого Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровську 21.07.2009, кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:03:243:0002. Її право спільної часткової власності на 1/2 частину земельної ділянки зареєстровано 03.10.2014 під реєстраційним номером 468242012101, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідач [PERSON] є дружиною покійного брата чоловіка позивача [PERSON] - [PERSON], який помер 10.05.2009. Ще за життя чоловіка позивача - [PERSON] відповідач [PERSON] перешкоджала йому в доступі в житловий будинок. Також вона продовжує чинити такі перешкоди і позивачу, яка не має доступу навіть у двір, так як хвіртку відповідач закриває на замок та металевий засув. Позивач неодноразово приходила до відповідача та намагалася потрапити хоча б у двір домоволодіння, але відповідачка, яку вона бачить у вікні будинку, не виходить на вулицю. Позивач вважає, що дії відповідача є неправомірними: вона має право тільки на 1/4 частину домоволодіння, але вважає себе власником всього домоволодіння. Перешкоджаючи позивачу в доступі до будинку та земельної ділянки відповідач порушує її права власника на користування та розпорядження своїм майном (а.с.2-3, 19-20). Позивач подала до суду письмову заяву від 29.10.2015, в якій просила задовольнити свій позов у повному обсязі та розглядати справу за її відсутністю. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. №46). Відповідач та третя особа у судові засідання, призначені на 01.09.2015, 28.09.2015 та 29.10.2015 не зявилися, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Надіслання документів суду відбувалось за адресою, вказаною у позовній заяві, що співпадає з наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області 08.09.2015 р. (а.с.25). Згідно відмітки на конвертах, судові повістки повернуті до суду через те, що адресат за вказаною адресою не проживає та у звязку із закінченням терміну зберігання (а.с.29, 37-39). Згідно до розписки на поштовому повідомленні, повістку на 29.10.2015 третя особа отримала особисто (а.с.40). Про причини своєї неявки у судове засідання відповідач та третя особа суд не повідомили, ніяких заяв та клопотань до суду не надіслали. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України та за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України винести у справі заочне рішення суду. Судовий розгляд проводився без фіксування процесу технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. У судовому засіданні судом встановлено, що позивачці на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03.10.2014 Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, належить 1/2 частина домоволодіння №3, що знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Севастопольській. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.10.2014 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 27634652, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 468350112101 (а.с.4-5). Домоволодіння в цілому складається з житлового будинку А1 загальною площею 71,4 кв.м, житловою площею 39,7 кв.м, сараю Б, душу В, споруд - №1-8,1,11, що підтверджується технічним паспортом (а.с.8-14). Також їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.2014 року, виданого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, належить 1/2 частка земельної ділянки, загальна площа якої складає 0, 0790 га у межах згідно з планом, призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Севастопольська, 3(а.с.6). Ця земельна ділянка належала її спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №795491, виданого Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровську 21.07.2009 року. Кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:03:243:0002. Її право спільної часткової власності на 1/2 частину земельної ділянки зареєстровано 03.10.2014 року під реєстраційним номером 468242012101, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7). Відповідач [PERSON] проживає в спірному домоволодінні. Ще за життя чоловіка позивача - [PERSON] відповідач [PERSON] перешкоджала йому в доступі до житлового будинку, що підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи за його відповідною заявою та розясненням прокурора, а також повідомленням начальника відділу міліції, згідно до якого з відповідачем проводилися відповідні профілактичні бесіди (а.с.42-44). На теперішній час відповідач продовжує чинити такі перешкоди і позивачу, яка не має доступу до належного їй нерухомого майна, що випливає з доводів позовної заяви та не спростовано відповідачем. Приймаючи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, враховуючи, що позов задоволено, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, які підтверджуються відповідною квитанцією (а.с.17). На підставі викладеного,

Outcome: approved