Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

\~ \~ \~[PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до Одеської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка [PERSON] (дошлюбне „Майник) [PERSON], народилася 16 жовтня 1960 року про що в книзі записів актів громадянського стану було зроблено відповідний актовий запис за № 1850, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 001821, яке було видано Ленінським ЗАГС м. Одеси. 6 січня 1982 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про реєстрацію шлюбу було зроблено актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії ІІ-ЖД № 284053, яке було видане Ленінським відділом ЗАГС м. Одеси. Позивачка [PERSON] (дошлюбне „Майник) [PERSON], народилася 23 листопада 1967 року, про що в книзі записів актів громадянського стану було зроблено відповідний актовий запис за № 181, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 378391, яке було видано Ленінським ЗАГС м. Одеси. 17 грудня 1992 року, [PERSON], уклала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєне прізвище «Галактіонова», що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 03.09.2016 року. Батько позивачів [PERSON] помер 12 вересня 2002 року про що в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис за № 1766, свідоцтво серії І-ЖД № 311604 яке було видано відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси. [PERSON], перебуваючи у шлюбі з матірю позивачів [PERSON], купив 1/3 частину домоволодіння, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Далекосхідна, 22, що підтверджується договором купівлі-продажу, якій було посвідчено 19 вересня 1963 року старшим нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 4-2572. В цілому домоволодіння складалася з трьох одноповерхових камяних будівель. Після смерті батька за позивачами, [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2012 року було визнано право власності на 1/6 частину, в рівних частках, на домоволодіння № 22 по вул. Далекосхідній в м. Одесі. Даним рішенням Суворовського районного суду було встановлено, що мати позивачів [PERSON] мала рівні права на 1/3 частину, а саме на 1/6 частку домоволодіння № 22 по вул. Далекосхідній в м. Одесі, оскільки на час купівлі-продажу знаходилася у шлюбі з батьком. [PERSON] померла 21 лютого 2014 року про що було складено відповідний актовий запис № 2137, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 366425, яке було видано 23 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Після смерті матері залишилося спадкове майно, а саме 1/6 частина домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Далекосхідна, 22. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у встановлені законом строки, прийняли спадщину, оскільки, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було відкрито спадкову справу № 53/2016, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 59420964. Позивачі [PERSON] та [PERSON], звернулися до нотаріуса із заявою про видачу нам свідоцтва про право на спадщину за законом. В звязку із заведенням спадкової справи, з приводу отримання інформації щодо власника майна, а також зареєстрованих речових прав за померлою [PERSON], нотаріусом було проведено пошук інформації та отримано інформацію відповідно до якої за спадкодавцем відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності на зазначений житловий будинок. Оскільки за спадкодавцем [PERSON] відсутня державна реєстрація права власності на 1/6 частину житлового будинку, то 20 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 517/02/31, що є перешкодою в оформленні спадкових справ. Окрім того, на запит приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], під час вчинення нотаріальних дій, КП «БТІ» Одеської міської ради 29 вересня 2016 року надало відповідь № 476270.67.16 про те, що іншим співвласником домоволодіння, було проведено виділ 1/2 частки домоволодіння в окремий обєкт нерухомості, в звязку з чим було змінено частки в домоволодінні. Позивачі також стверджують, що за життя батька, останнім до 1992 року було здійснено реконструкцію 1/3 частини домоволодіння № 22 по вул. Далекосхідній в м. Одесі, яка належала йому на праві власності та частка складалася в житловому будинку літ. «Б» загальною площею 126,6 кв.м., в тому числі житлової 84,3 кв.м. з приміщень: 1-1 коридор площею 9,6 кв.м., 1-2 кухня площею 8,8 кв.м., 1-3 житлова площею 9,6 кв.м., 1-4 житлова площею 13,1 кв.м., 1-5 житлова площею 17,4 кв.м., 1-6 санвузол площею 4,3 кв.м., 1-7 коридор 6,3 кв.м., 1-8 кухня площею 7,2 кв.м., 1-9 житлова площею 14,8 кв.м., 1-10 житлова площею 11,8 кв.м., 1-11 житлова площею 17,6 кв.м., 1-12 санвузол площею 3,8 кв.м., лоджія 2.3 кв.м. та господарських будівель та споруд - сарай літ «Ж» №2;3 огородження. Згідно до наказу Державного Комітету будівництва, архітектури та житлового політики від 24 травня 2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 ( зі змінами та доповненнями), не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року; ( Абзац пункту 3.2 розділу 3 в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 404 від 09.08.2012). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 31 від 15 червня 2017 року частка домоволодіння № 22 по вул. Далекосхідній в ,м. Одесі, яка належала матері [PERSON], як спільне майно подружжя, за її життя складає 19/40 часток. Вищевказаним висновок судової будівельно-технічної експертизи № 31 від 15 червня 2017 року встановлено, що частка, [PERSON] та [PERSON], яка належить позивачем на праві спільної часткової власності на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2012 року, складає 19/40, в рівних частках. Позивачі вважають, що оскільки рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2012 року за позивачами було визнано право власності на 1/6 частину, в рівних частках на домоволодіння № 22 по вул. Далекосхідній в м. Одесі після смерті батька, а відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 31 від 15 червня 2017 року ця частка становить 19/40, то за ними необхідно визнати право власності на даний розмір частки.. На підставі викладеного, позивачі просять: 1. Встановити, що у володінні та користуванні [PERSON], на момент її смерті, тобто на 21 лютого 2014 року, знаходилося, як спільне майно подружжя, 19/40 часток домоволодіння № 22 по вул. Далекосхідній в м. Одесі, яке складається з житлових будинків літ. «Б» та «Б1» загальною площею146,6 кв.м. в тому числі житловою 96,6 кв.м. та господарських будівель та споруд - сарай літ «Ж» №2;3 - огородження. 2. Визнати за [PERSON] та [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], яка померла 21 лютого 2014 року, на 19/40 часток, в рівних частках, а саме по 19/80 часток, домоволодіння № 22 по вул. Далекосхідний в м. Одесі, яке складається з житлових будинків літ. «Б» та «Б1» загальною площею 146,6 кв.м. в тому числі житловою 96,6 кв.м. та господарських будівель та споруд - сарай літ «Ж» №2;3 - огородження, розташованих на земельній ділянці площею 0,0255 га. 3. Визнати за [PERSON] та [PERSON], право власності на 19/40 часток, в рівних частках, а саме по 19/80 часток домоволодіння № 22 по вул. Далекосхідний в м. Одесі, яке складається з житлових будинків літ. «Б» та «Б1» загальною площею146,6 кв.м. в тому числі житловою 96,6 кв.м. та господарських будівель та споруд - сарай літ «Ж» №2;3 - огородження, які розташованих на земельній ділянці площею 0,0255 га. В судове засідання позивачі подали клопотання в якому просили справу розглянути справу у їх відсутність, а також просили задовольнити подані позовні вимоги. Представники Одеської міської Ради в судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне „Майник) [PERSON], народилася 16 жовтня 1960 року про що в книзі записів актів громадянського стану було зроблено відповідний актовий запис за № 1850, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 001821, яке було видано Ленінським ЗАГС м. Одеси. (а.с. 12) 6 січня 1982 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про реєстрацію шлюбу було зроблено актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії ІІ-ЖД № 284053, яке було видане Ленінським відділом ЗАГС м. Одеси. (а.с. 13) Позивачка [PERSON] (дошлюбне „Майник) [PERSON], народилася 23 листопада 1967 року про що в книзі записів актів громадянського стану було зроблено відповідний актовий запис за № 181, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 378391, яке було видано Ленінським ЗАГС м. Одеси. (а.с. 14) 17 грудня 1992 року [PERSON], уклала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєне прізвище «Галактіонова», що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 03.09.2016 року. (а.с. 15) Батько позивачів [PERSON] помер 12 вересня 2002 року про що в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис за № 1766, свідоцтво серії І-ЖД № 311604 яке було видано відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси. (а.с. 16) [PERSON], перебуваючи у шлюбі з матірю позивачів [PERSON], купив 1/3 частину домоволодіння, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Далекосхідна, 22, що підтверджується договором купівлі-продажу, якій було посвідчено 19 вересня 1963 року старшим нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 4-2572. В цілому домоволодіння складалася з трьох одноповерхових камяних будівель. Після смерті батька за позивачами, [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2012 року було визнано право власності по 1/12 частину за кожним на домоволодіння № 22 по вул. Далекосхідній в м. Одесі. Даним рішенням Суворовського районного суду було встановлено, що мати позивачів [PERSON] мала рівні права на 1/3 частину, а саме на 1/6 частку домоволодіння № 22 по вул. Далекосхідній в м. Одесі, оскільки на час купівлі-продажу знаходилася у шлюбі з нашим батьком. [PERSON] померла 21 лютого 2014 року про що було складено відповідний актовий запис № 2137, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 366425, яке було видано 23 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме 1/6 частина домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Далекосхідна, 22. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у встановлені законом строки, прийняли спадщину, оскільки, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було відкрито спадкову справу № 53/2016, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 59420964. Позивачі [PERSON] та [PERSON], звернулися до нотаріуса із заявою про видачу нам свідоцтва про право на спадщину за законом. В звязку із заведенням спадкової справи, з приводу отримання інформації щодо власника майна, а також зареєстрованих речових прав за померлою [PERSON], нотаріусом було проведено пошук інформації та отримано інформацію відповідно до якої за спадкодавцем відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності на зазначений житловий будинок. Оскільки за спадкодавцем [PERSON] відсутня державна реєстрація права власності на 1/6 частину житлового будинку, то 20 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 517/02/31, що є перешкодою в оформленні спадкових справ. В судовому засіданні також встановлено за час життя батьків позивачів, ними до 1992 року було здійснено реконструкцію 1/3 частини домоволодіння № 22 по вул. Далекосхідній в м. Одесі, та частка складалася в житловому будинку літ. «Б» загальною площею126,6 кв.м., в тому числі житлової 84,3 кв.м. з приміщень: 1-1 коридор площею 9,6 кв.м., 1-2 кухня площею 8,8 кв.м., 1-3 житлова площею 9,6 кв.м., 1-4 житлова площею 13,1 кв.м., 1-5 житлова площею 17,4 кв.м., 1-6 санвузол площею 4,3 кв.м., 1-7 коридор 6,3 кв.м., 1-8 кухня площею 7,2 кв.м., 1-9 житлова площею 14,8 кв.м., 1-10 житлова площею 11,8 кв.м., 1-11 житлова площею 17,6 кв.м., 1-12 санвузол площею 3,8 кв.м., лоджія 2.3 кв.м. та господарських будівель та споруд - сарай літ «Ж» №2;3 огородження. Згідно до наказу Державного Комітету будівництва, архітектури та житлового політики від 24 травня 2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 ( зі змінами та доповненнями), не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року; ( Абзац пункту 3.2 розділу 3 в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 404 від 09.08.2012). Судом також встановлено, що розпорядженням Суворовської районної адміністрації №801р. від 24.06.2004р. було затверджено проект розподілу домоволодіння №22-22а по вул. Далекосхідна в м. Одесі на два самостійних, в звязку з чим фактично були змінені частки в домоволодінні. Однак батьки позивачів не зареєстрували змінені частки після виділу. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 31 від 15 червня 2017 року частка домоволодіння № 22 по вул. Далекосхідній в м. Одесі, яка залишилась після поділу домоволодіння на два самостійних складає 19/20. Таким чином, частки, які фактично належали померлим [PERSON] та [PERSON], повинні були складати по 19/40 частин кожному. Вищевказаним висновком судової будівельно-технічної експертизи № 31 від 15 червня 2017 року встановлено, що частка, [PERSON] та [PERSON], яка належить позивачем на праві спільної часткової власності на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2012 року, складає 19/40, в рівних частках, тобто по 19/80 часток за кожним, а не відповідно по 1/12 частки. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно встановити, що померлим [PERSON] та [PERSON] належали саме 19/40 частин кожному у праві власності на домоволодіння №22 по вул. Далекосхідна в м. Одесі. Таким чином, оскільки рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2012 року за позивачами було визнано право власності по 1/12 частки домоволодіння №22 по вул. Далекосхідна в м. Одесі, виходячи з належності померлому [PERSON] 1/6 частки домоволодіння, то необхідно визначити частки позивачів по 19/80 частин, виходячи з належності померлому [PERSON] - 19/40 частин домоволодіння. Крім того, враховуючи, що померлій [PERSON] на час відкриття спадщини належало саме 19/40 частин домоволодіння №22 по вул. Далекосхідна в м. Одесі, а не 1/6 частка, то частка позивачів, як спадкоємців першої черги складає також по 19/80 частин кожному. На підставі викладеного,

Outcome: approved