Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON] 08 грудня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись, що вони з відповідачем 23 лютого 2002 року зареєстрували шлюб, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, непорозумінь та сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище «Парахнич» та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявила клопотання та просила прийняти відмову від позову в частині стягнення аліментів, вимогу про розірвання шлюбу підтримала, просила визначити місце проживання дитини з нею. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в звязку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 лютого 2002 року в Червонознамянській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 01, мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. З 5 грудня 2017 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, непорозумінь та сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо, і не підтримуючи шлюбні відносини ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище «Парахнич» та визначити місце проживання дитини з нею. Клопотання позивача [PERSON] щодо прийняття відмови від позову в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. При таких обставинах суд вважає, що необхідно прийняти відмову позивача від позову, яка не порушує прав, свобод і інтересів сторін і інших осіб і справу провадженням закрити, розяснивши наслідки відмови від позову і закриття провадження по справі, передбачені ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved