Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

[PERSON] 23 січня 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області відкрити кримінальне провадження за фактом домашнього насилля було відмовлено. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки з додержанням вимог п.п. 3, 4, 5, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 06 лютого 2020 року позивачем було подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що відповідач, будучи онукою позивача, чинить їй перешкоди в повноцінному користуванні домоволодінням, розташованим в [ADDRESS] : перешкоджає користуватись в будинку газом, світлом та водою, внаслідок чого позивач вимушена постійно звертатись до правоохоронних органів. Просила суд зобов`язати відповідача [PERSON] надати їй можливість користуватися усіма комунальними послугами у вищевказаному будинку, а саме водою, газом та світлом. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , інвалід другої групи (а.с. 6-7), зареєстрована та проживає разом з онукою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-15). Відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу в користуванні вказаним домоволодінням: не надає можливості повноцінно приготувати собі їжу та перешкоджає у вільному доступі до санвузла, розташованого в будинку. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, за змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] всупереч ст. 81 ЦПК України не надала суду жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені в позовній заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Враховуючи вищевказане, беручи до уваги, що позивач як член сім`ї має право користуватись жилим приміщенням нарівні з власником будинку, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved