Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивачі мотивують позов тим, що їм, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], належить на праві приватної спільної часткової власності квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане Відділом обліку, розподілу та приватизації житла Трускавецької міської ради згідно розпорядження № 101 від 17.11.2005 року. Право власності зареєстровано в Дрогобицькому державному комунальному міжміському бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки і записано у реєстрову книгу № 5905. Відповідач по справі, колишній чоловік [PERSON], зареєстрований у зазначеній квартирі з 04 липня 2011 року, але фактично не проживає там з вересня 2014 року і по теперішній час. Позивачі не зверталися до відповідача з проханням, щоб він добровільно виписався з належної їм квартири, оскільки останнє відоме місце його проживання - це місцезнаходження їх квартири. Він, переховуючись від мобілізації, виїхав у невідомому напрямку. Де знаходиться відповідач у даний час, їм не відомо. Будь-які відомості про його місцезнаходження відсутні. Позивачі вважають, що відповідач втратив право на користування зазначеною квартирою, оскільки він не проживає у вказаній квартирі без поважних причин більше одного року, а інші домовленості між ними відсутні. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задоволити, та не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився і не повідомив причини своєї неявки, хоча його належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від нього не поступало клопотання про слухання справи у його відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без його участі. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] являються співвласниками квартири [ADDRESS], підтвердженням чого є свідоцтво про право власності на житло. Дочка позивача разом з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірвано. Згідно будинкової книги, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Виходячи з аналізу даної норми, для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням необхідними є дві умови: не проживання особи в жилому приміщенні більше одного року та відсутність поважних причин. Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. З матеріалів справи, а саме: позовної заяви та актів №340 від 20.10.2014 року, №18 від 16.01.2017 року, №93 від 13.03.2017 року складених комісією ТОВ «Комфортсервіс» вбачається, що відповідач [PERSON] тривалий час не проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно п.2 ст.386 ЦК України - власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Враховуючи вищенаведене, суд, приходить до висновку, що позов слід задоволити, позбавити відповідача права користування житловим приміщенням, та зняти його з реєстрації за місцем проживання.

Outcome: approved