Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до\~суду із\~позовом до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] Біржа про визнання біржового договору міни нерухомого майна дійсним,\~в якому\~просить визнати\~дійсним договір\~міни №\~10/97\~від 25\~червня 1997\~року квартири,\~за адресою:\~[ADDRESS]\~на 9/20\~частини житлового\~будинку,\~яка складається\~в цілому\~з:\~ одного\~камяного житлового\~будинку (споруди)\~під літерою\~«А»,\~житловою площею\~63.0\~кв.м.,\~надвірних споруд\~«В» -\~літня кухня,\~«Г» -\~вбиральня,\~«Д» -\~гараж,\~«Ж» -\~навіс,\~«Е» -\~санвузол,\~«З» -\~сарай,\~«И» -\~сарай,\~«К» -\~навіс,\~«Л» -\~душ,\~«М» -\~сарай,\~«Н» -\~навіс,\~1-5\~огорожа,\~I-IV\~-\~мостіння,\~розташованих на\~земельній ділянці\~площею 510\~кв.м.,\~за адресою:\~м.\~Одеса,\~вулиця Промислова,\~125\~«б»,\~зареєстрований в\~рівних частках\~за кожним\~на [PERSON]\~Новій Біржі\~у «Журналі\~реєстрацій договорів\~міни нерухомості»,\~реєстраційний №\~10-97\~ від\~25\~червня 1997\~року та\~МБТІ м.\~Одеси 2\~липня 1997\~року за\~№ 14308-стр200-кн108\~доп,\~укладений між\~[PERSON],\~[PERSON],\~Ліндов (до\~шлюбу [PERSON])\~[PERSON],\~з однієї\~сторони та\~[PERSON],\~з іншого\~боку.\~В обґрунтування\~своїх вимог\~позивачі посилаються\~на те,\~що 25\~червня 1997\~року між\~ними,\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] (після\~шлюбу Ліндов)\~[PERSON],\~які являються\~членами біржі,\~іменуємі в\~подальшому -\~«Ініціатор правочину»\~та [PERSON],\~яка являється\~членом біржі,\~іменуєма в\~подальшому -\~«Учасник правочину»\~був укладений\~Договір міни\~нерухомого майна\~№10/97\~від 25\~червня 1997\~року,\~тобто заключили\~дійсний договір\~про обмін\~одного майна\~на інше,\~а саме:\~-\~«Ініціатор правочину»\~передав,\~а «Учасник\~правочину» прийняв\~у власність\~квартиру \~загальною площею\~55,7\~кв.м,\~яка складається\~з трьох\~кімнат житловою\~площею 36,5\~кв.м,\~в тому\~числі:\~кухни-1,\~туалета-5,\~коридора-6,\~ванної-7,\~розташоване за\~адресою:\~[ADDRESS],\~яка належала\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] (після\~шлюбу Ліндов)\~[PERSON]\~в рівних\~долях;\~-\~«Учасник правочину»,\~тобто відповідач,\~[PERSON] передала,\~а «Ініціатор\~правочину» [PERSON],\~[PERSON] [PERSON],\~[PERSON] (після\~шлюбу Ліндов)\~[PERSON],\~прийняли у\~власність 9/20\~частини житлового\~будинку,\~яка складається\~в цілому\~з:\~ одного\~камяного житлового\~будинку (споруди)\~під літерою\~«А»,\~житловою площею\~63.0\~кв.м.,\~надвірних споруд\~«В» -\~літня кухня,\~«Г» -\~вбиральня,\~«Д» -\~гараж,\~«Ж» -\~навіс,\~«Е» -\~санвузол,\~«З» -\~сарай,\~«И» -\~сарай,\~«К» -\~навіс,\~«Л» -\~душ,\~«М» -\~сарай,\~«Н» -\~навіс,\~1-5\~огорожа,\~I-IV\~-\~мостіння,\~розташованих на\~земельній ділянці\~площею 510\~кв.м.,\~за адресою:\~м.\~Одеса,\~вулиця Промислова,\~125\~«б»,\~яка належала\~відповідачці,\~[PERSON].\~Обмін сторонами\~проведений без\~доплат,\~сторони претензій\~до кількості\~та якості\~майна,\~яким вони\~обмінялись не\~мають. При цьому, вказаний договір був направлений на реальне настання правових наслідків, однак не був нотаріально засвідчений. Позивачі зазначають, що вищезазначений Договір міни нерухомого майна у відповідності з вимогами тоді встановленими ст.15 Закону України «Про товарні біржі», був зареєстрований на [PERSON] Новій Біржі у «Журналі реєстрацій договорів міни нерухомості», реєстраційний № 10-97 від 25 червня 1997 року. У п.9 Договору вказувалося, що на виконання ст. 227 Цивільного кодексу України він підлягає реєстрації в МБТІ м. Одесі. Відповідно п.2 9/20 житлового будинку за адресою: м. Одеса, вулиця Промислова, 125 «б» на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON] (після шлюбу Ліндов) [PERSON], в рівних долях «Ініціатора правочину», що і було зроблено позивачами та зареєстроване в МБТІ м. Одеси 2 липня 1997 р. за № 14308-стр200-кн108 доп, та не підлягає подальшій нотаріальній реєстрації. Оскільки, на час укладання договору не існувало законодавчих обмежень на здійснення такого правочину біржами, проте відсутність нотаріального посвідчення укладеного договору міни не дає позивачам можливості розпорядитися своєю власністю, що порушує їх права, тому позивачі звернулися із відповідним позовом до суду. Представник позивачів в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Разом із позовною заявою надала клопотання, зі змісту якого вбачається, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не зявилася, відповідно до відповіді з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, вбачається, що [PERSON], [INFO], знята з реєстрації 02.05.2018 року у звязку зі смертю, а/з 2730 від 13.03.2018 року. Представник третьої особи [PERSON] Нової Біржі в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення у відсутності відповідача, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований, доказаний та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому\~засіданні встановлено,\~що25 червня 1997 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] (після шлюбу Ліндов) [PERSON] (Свідоцтво про розірвання шлюбу Серії 1-ЖД №104339, від 30.08.2011 року, Витяг з ДРАЦС громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00009394265 від 30.08.2011 року, Свідоцтво про розірвання шлюбу Серія 1-ЖД №100575, від 09.06.2011 року, Витяг з ДРАЦС громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00008872623 від 24.03.2011 року, Витяг з актового запису про укладання шлюбу № Е 1091/2013, Мітте міста Берлін, країна: Федеративна Республіка Німеччина), які являються членами біржі, іменуємі в подальшому - «Ініціатор правочину» та [PERSON], яка являється членом біржі, іменуєма в подальшому - «Учасник правочину» був укладений Договір міни нерухомого майна №10/97 від 25 червня 1997 року, тобто заключили дійсний договір про обмін одного майна на інше, а саме: - «Ініціатор правочину» передав, а «Учасник правочину» прийняв у власність квартиру загальною площею 55,7 кв.м, яка складається з трьох кімнат житловою площею 36,5 кв.м, в тому числі: кухни-1, туалета-5, коридора-6, ванної-7, розташоване за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] (після шлюбу Ліндов) [PERSON] в рівних долях (підстава: Свідоцтво про право власності на помешкання №5459, яке видано Управлінням Одеської залізничної дороги 30 травня 1997р., яке зареєстроване в МБТІ м. Одеси 06 червня 1997 року №83, ст.159, кн. 225пр.); - «Учасник правочину», тобто відповідач, [PERSON] передала, а «Ініціатор правочину» [PERSON], [PERSON], [PERSON] (після шлюбу Ліндов) [PERSON], прийняли у власність 9/20 частини житлового будинку, яка складається в цілому з: одного камяного житлового будинку (споруди) під літерою «А», житловою площею 63.0 кв.м., надвірних споруд «В» - літня кухня, «Г» - вбиральня, «Д» - гараж, «Ж» - навіс, «Е» - санвузол, «З» - сарай, «И» - сарай, «К» - навіс, «Л» - душ, «М» - сарай, «Н» - навіс, 1-5 огорожа, I-IV - мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 510 кв.м., за адресою: м. Одеса, вулиця Промислова, 125 «б», яка належала відповідачці, [PERSON] (підстава: Договір купівлі-продажу №4-Д-9990, засвідченого державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] 1 вересня 1995 року, зареєстрованого МБТІ м. Одеси 12 червня 1997 року за № 14308, ст. 56, кн. 23 доп.). Зазначений договір відповідно до вимог, передбачених ст.\~15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» (в редакції, яка діяла на час укладання угоди) був зареєстрований на [PERSON] Новій Біржі за №10/97 від 25.06.1997 року. Також у відповідність п.9 Договору, на виконання ст. 227 Цивільного кодексу України Договір міни за №10/97 від 25.06.1997 року був зареєстрованим в МБТІ м. Одеси 2 липня 1997 р. за № 14308-стр200-кн108 доп. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 241 ЦК УРСР, що діяв на час укладення договору, за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Згідно з\~ст. 242 ЦК УРСР до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Разом з тим, у відповідності з ст.227 ЦК УРСР\~договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою\~статті 48 цього Кодексу (ч.1 чт.47 цього Кодексу). Згідно з ч.2 ст.47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Крім того, у відповідності з ст.15 ЗУ «Про товарні біржі» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними з підстав недодержання нотаріальної форми» визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст.\~47\~ЦК УРСР за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. З урахуванням наведених правових норм та фактичних обставин справи суд приходить до висновку про те, що при укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним його умовам, виконання договору відбулося: вони обмінялися майном, відповідачем було звільнено будинок та передані ключі позивачам. Ні заперечень, ні зауважень сторони один одному по правочину не заявляли. Статтею 41\~Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. У відповідності із ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При таких обставинах суд вважає, що даний договір можна визнати дійсним.

Outcome: approved