Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] 22 січня 2015 року звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 27 серпня 2014 року приблизно о 15-50 годині на перехресті виїзду від с. Цементників на автодорозі на завод КЗГО в напрямку вулиці Дніпропетровське шосе в м. Кривому Розі Дніпропетровської області сталося ДТП за участю належного їй автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою інспектора СОМ ДТП ВДАІ 27.08.2014 р. було винесено постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.10.2014 р., що залишена без змін апеляційним судом Дніпропетровської області від 13.11.2014 р., справу про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення. Таким чином, ДТП, що сталося 27 серпня 2014 року стало наслідком порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху. На підставі полісу № АС/3396891 страховою компанією «Страхова Група «ТАС» була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] Вона звернулася до зазначеного страховика з заявою щодо виплати страхового відшкодування, однак отримала відмову з посиланням на відсутність підстав для виконання страховиком зобовязань за договором страхування , оскільки вина [PERSON] не встановлена судом. На її заяву до органів ДАІ щодо правильної перекваліфікації правопорушення [PERSON] за ст. 124 КУпАП, а не за ст. 122 ч. 2 КУпАП, вона отримала відмову. Тому оскільки водій [PERSON] керував службовим автомобілем , безпосередньо виконуючи свої трудові обовязки водія за трудовим договором з відповідачем, позивач просить суд на підставі ст. 1172 ЦК України стягнути з відповідача суму майнової шкоди в розмірі 42116,87 грн., суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., оскільки внаслідок ДТП вона зазнала душевних хвилювань та страждань, та стягнути судові витрати (а.с. 2-5). 14 травня 2015 року позивач заявлені вимоги уточнила, зазначивши, що відповідно до висновку експерта № Д 20/04/15 від 23.04.2015 р. сума матеріального збитку, нанесеного при дорожньо-транспортній пригоді 27 серпня 2014 року автомобілю [NUMBER], який належить [PERSON] в цінах на дату пошкодження становить 67753,67 грн. Також при вирішенні питання про розмір відшкодування шкоди слід враховувати вже понесені нею витрати на придбання автомобільних деталей, що підлягають заміні в звязку і спричиненням пошкодження транспортного засобу, сума яких становить 17116,87 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму майнової шкоди в розмірі 84870,54 грн., суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. та судові витрати (а.с. 72-75). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] на задоволенні вимог наполягав з підстав, викладених в позові, просив задовольнити вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] в суд не зявилася. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] проти позову заперечували з підстав, викладених в запереченнях (а.с. 58-61). Суду пояснили, що позивачем неправильно застосовані вимоги щодо стягнення з ДП «Придніпровська залізниця» матеріальної та моральної шкоди, оскільки на момент скоєння ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована АС «Страхова Група «ТАС», що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та договором страхування від 24.12.2013 р. Тому в даному випадку підлягають застосуванню положення ч. 1 ст. 22, ст. 23 та ст. 29 Закону України «про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач необґрунтовано посилається на положення ст.. 1172 ЦК України, оскільки постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.10.2014 р. вину [PERSON] не встановлено. [PERSON] не надано суду належні обґрунтування та докази суми матеріальної та моральної шкоди, тому вважають, що в задоволенні заявлених вимог слід відмовити. Третя особа [PERSON] суду пояснив, що вважає себе винним в правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 122 КУпАП, про що інспектором ВДАІ складено постанову та притягнуто до адміністративної відповідальності, однак в скоєнні ДТП винним себе не вважає, в звязку з чим і оскаржував постанову Довгинцівського районного суду. Тому вважає заявлені вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Представник третьої особи АТ «Страхова Група «ТАС» в судове засідання не зявився, до суду надійшло пояснення представника. Згідно пояснень, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС 9661354 від 27.01.2014 р. 28.08.2014 р. представник ДП «Придніпровська залізниця» звернувся до АТ «СГ «ТАС» з заявою про страхове відшкодування, однак в постанові апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.11.2014 р. зазначено, що в діях [PERSON] відсутній склад правопорушення передбачене ст. 124 КуПАП. Згідно ст.. 32.1. Закону України «Про страхування» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, на спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial