Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] 13.10.2015 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свій позов мотивує тим, що 08 червня2015 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, згідно умов якого він передав, а [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 12000 грн., 200євро, 600 доларів США, в присутності свідків, останній зобовязався повернути кошти до 30.06.2015р., про що свідчить розписка від 08.06.2015 року, написана відповідачем власноручно. По закінченню строку повернення грошових коштів він неодноразово звертався до відповідача, проте останній коштів йому в добровільному порядку не повертає. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] в його користь заборгованість в розмірі 12000 гривень, 200 євро, що станом на 13.10. 2015 року становить 4962 грн., 600 доларів США, що станом на 13.10.2015 року становить 13092 грн., а також просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 08 червня2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно умов якого [PERSON] передав, а [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 12000 грн., 200євро, 600 доларів США, в присутності свідків. Останній зобовязався повернути кошти до 30.06.2015р. Факт отримання відповідачем у позивача зазначеної суми коштів підтверджується складеною 08.06.2015 року, і власноручно підписаною відповідачем розпискою. (а.с.5) Судом встановлено, що станом на день розгляду справи, відповідач кошти позивачу не повернув. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримати« певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно наданого позивачем і перевіреного в суді розрахунку, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 12000 грн., 200 євро та 600 доларів США. Відповідно до довідки Національного Банку України станом на 13.10.2015 року курс гривні до євро становить: 100 євро - 2482 грн., курс гривні до долара США становить: 100 доларів США - 2181грн. Таким чином, 200 євро у гривні становить 4962 грн., 600 доларів США становить 13092 грн. За таких обставин, відповідач зобовязаний на підставі ст. 1049 ЦК України, повернути грошові кошти в розмірі 12000грн., 200 євро, що станом на 13.10.2015 року становить 4962 грн. та 600 доларів США, що станом на 13.10 2015 року становить 13092 грн. Ціна позову складає 12000 грн.+4962 грн.+13092 грн.= 30054 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути сплачене позивачем державне мито (судовий збір) . Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути в користь позивача встановлену в судовому засіданні суму боргу за договором позики в сумі 30054грн. та судові витрати по справі в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved