Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Чорнобаївської селищної ради Черкаської області (далі відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 9 липня 2014 року помер його батько [PERSON], який при житті заповіту не складав. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами. Позивач у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подав у звязку з тим, що є юридично необізнаним та весь цей час вважав, що спадкове майно і так належить йому. У звязку з цим, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Після відкриття провадження у вказаній цивільній справі до суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON] (далі третя особа), відповідно до змісту якої остання також просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, третя особа зазначала, що після смерті її батька [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами. Вона разом зі своїм рідним братом [PERSON] (позивачем) є спадкоємцями першої черги. У визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори третя особа заяву про прийняття спадщини не подала, оскільки між нею та позивачем існувала домовленість про те, що останній вступить у спадщину, після чого вони поділять спадкове майно між собою. У звязку з тим, що позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а строк для подання заяви закінчився, третя особа також просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 липня 2017 року позовна заява третьої особи прийнята до спільного розгляду з позовом позивача до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання учасники судового процесу не зявилися. Від позивача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 37, 38). Відповідач подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника та погодився з позовом позивача (а.с. 16). З приводу позовних вимог третьої особи відповідач свою позицію не висловив, заперечень до суду не надіслав. Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 9 липня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 15 липня 2014 року серії І-СР № 235845 (а.с. 7). Згідно з довідкою Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області від 22 червня 2017 року № 2146, виданої на підставі погосподарської книги № 1 (особовий рахунок № 20), [PERSON] проживав одиноко та був зареєстрований за адресою: вул. Центральна, 12, смт. Чорнобай, Чорнобаївський район, Черкаська обл. (а.с. 8). Позивач є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача від 25 жовтня 1979 року серії І-СР № 493078, де у графі «батько» зазначено «Філіпов Олександр Пилипович» (а.с. 5). Третя особа є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 12 серпня 1974 року серії І-СР № 328087, де у графі «батько» зазначено «Філіпов Олександр Філіпович» (а.с. 28), та копією свідоцтва про укладення шлюбу від 15 липня 1995 року серії І-СР № 269703, відповідно до якого після укладення шлюбу третій особі присвоєно прізвище «Шепель» (а.с. 29). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно з листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 22 липня 2017 року (вих. № 966/01-16) (а.с. 17), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 11), після смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини та відмови від прийняття спадщини в нотаріальну контору не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто 9 липня 2014 року. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що ані позивач, ані третя особа під час встановленого чинним законодавством шестимісячного строку до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Абзацем 4 п. 24 вказаної постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки. З огляду на викладене вказані позивачем та третьою особою у позовних заявах причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяв про прийняття спадщини, на думку суду, не повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами. Разом з тим, виходячи з обставин справи, враховуючи взаємовідносини між сторонами, суд вважає, що причини пропуску строку, зазначені позивачем та третьою особою, можуть бути визнані поважними. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову позивача не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на визнання відповідачем позову позивача, враховуючи те, що третьою особою заявлено аналогічні з позивачем позовні вимоги, суд вважає за можливе їх задовольнити та визначити позивачу та третій особі додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved