Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Темненко В.О., звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що 14.09.1996 року вступила в шлюб з [PERSON] , від якого [INFO] у народилася [PERSON] , [INFO] народилася друга донька [PERSON] . Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.12.2010 року шлюб між ними було розірвано та доньки залишилися проживати з позивачкою. Рішенням Енергодарського міського суду від 12.01.2011 року стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини щомісяця до досягнення дітьми повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років та рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.10.2015р. були стягнуті аліменти на утримання останньої в розмірі 1/6 частини усіх видів доходу щомісячно, до 31.05.2018 року. Також, у зв`язку з продовженням [PERSON] навчання у Запорізькому національному технічному університеті, рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.12.2018р. з [PERSON] на користь старшої доньки були стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частини від усього його заробітку (доходу) щомісячно, до 25.12.2019 року. На сьогодні відповідач сплачує аліменти на утримання молодшої неповнолітньої дочки - [PERSON] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу. З 01.09.2019 року [PERSON] навчається у Комунальному закладі «Запорізьке музичне училище імені І.П. Майбороди» на денній формі навчання, з терміном навчання по 30.06.2023 року, проживає у гуртожитку вказаного навчального закладу, перебуває на утриманні [PERSON] . Але, коштів, які надає остання, з урахуванням стягуваних зі [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини, недостатньо. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів з 1/6 частини до 1/4 частини та стягнути на свою корить з [PERSON] судові витрати. Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.03.2020 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с. 23). Ухвалою суду від 20.05.2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 31). В судовому засіданні представник позивача- адвокат Темненко В.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував. Просив відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення судових витрат. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 180 СК України «батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За ч. 1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 14.09.1996 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7), від якого [INFO] у народилася [PERSON] , [INFO] народилася друга донька [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.12.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с. 9). Рішенням Енергодарського міського суду від 12.01.2011 року були стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини щомісяця до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10). Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.10.2015р. були стягнуті аліменти на утримання останньої в розмірі 1/6 частини усіх видів доходу щомісячно, до 31.05.2018 року (а.с. 11). Також, у зв`язку з продовженням [PERSON] навчання у Запорізькому національному технічному університеті, рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.12.2018р. з [PERSON] на користь [PERSON] доньки були стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частини від усього його заробітку (доходу) щомісячно, до 25.12.2019 року (а.с. 12-13). На сьогодні відповідач сплачує аліменти на утримання молодшої неповнолітньої дочки - [PERSON] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу. З 01.09.2019 року [PERSON] навчається у Комунальному закладі «Запорізьке музичне училище імені І.П. Майбороди» на денній формі навчання, з терміном навчання по 30.06.2023 року, що підтверджується довідкою № 20-13 від 22.01.2020 року (а.с. 14), проживає у гуртожитку вказаного навчального закладу (а.с. 15). Оплату за навчання здійснює [PERSON] , що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 16). Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Сторона позивача обґрунтовує вимоги тим, що [PERSON] працює на ВП «ЗАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», отримує середньомісячну заробітну плату приблизно 15000,00 грн., інших утриманців не має, а неповнолітня дочка, у зв`язку з навчанням та проживання у іншому місті, потребує додаткової матеріальної допомоги. Враховуючи вищенаведене, а також визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог у повному обсязі, суд прийшов до висновку про необхідність їх задоволення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Пунктом 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України закріплено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову- на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належить витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97). Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано суду договір на надання правової допомоги, копія свідоцтва про право особи, яка надає правничу допомогу, на заняття адвокатською діяльністю, а також квитанція до прибуткового касового ордеру № 20 від 12.03.2020р., відповідно до якої [PERSON] сплачено 7000,00 грн. (а.с. 17, 18, 19). Однак, згідно розрахунків, викладених та обґрунтованих у позовній заяві, розмір витрат на правову допомогу склав 2102,00грн. (а.с. 11). Крім того, представник позивача- адвокат Темненко В.О. особисто приймала участь в судовому засіданні 29.09.2020 року, що, згідно вказаного у позові розрахунку, відповідає одній годині роботи та відповідно до сплати буде складати 210,00грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу як такі, що підтверджені відповідними доказами, у розмірі 2312,20грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved