Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] 26 жовтня 2016 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 9 жовтня 2015 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Шкільна №2 в с. Колонтаїв, Краснокутського району, Харківської області. За життя 27.04.1995 року [PERSON] був складений заповіт, згідно якого вона все своє майно заповів позивачу. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті батька [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за заповітом. Позивач має намір успадкувати належне йому майно, оскільки являється спадкоємцем за заповітом, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернувся до суду з позовом та прохає визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Шкільна №2, с. Колонтаїв, Краснокутського району, Харківської області. В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та про визнання позову. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №514233, виданого виконавчим комітетом Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, [PERSON] помер 09 жовтня 2015 року. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: вул. Шкільна №2, с. Колонтаїв, Краснокутського району, Харківської області. Даний житловий будинок з господарськими будівлями числиться за [PERSON], про що свідчить довідка виконавчого комітету Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 21 жовтня 2015 року №525. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. По Колонтаївській сільській раді Краснокутського району Харківської області зареєстрований заповіт від 27 квітня 1995 року за реєстром № 88, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповів [PERSON]. На день смерті заповідача заповіт не відмінявсь та не скасовувався. Позивач після смерті батька [PERSON] з приводу оформлення спадщини звернувся до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на будинок ( постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.10.2016 року №1527/02-31), а тому позивач позбавлений можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку. Також, згідно відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 24.11.2016 року №1734/01-14 після смерті [PERSON], який помер 09 жовтня 2015 року заведена спадкова справа №74/2016 року. В спадковій справі є заява про прийняття спадщини за заповітом сина спадкодавця гр. [PERSON]. Інших заяв про прийняття спадщини або відмову від її прийняття від спадкоємців [PERSON] до нотаріальної контори не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Дружина спадкодавця [PERSON] померла 05 грудня 2013 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ №419030, виданого Колонтаївською сільською радою Краснокутського району Харківської області. Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи на житловий будинок за зверненням позивача РКП «Краснокутське БТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: село Колонтаїв, Краснокутського району, Харківської області по вулиці Шкільна № 2, про те на зазначений обєкт право власності не зареєстровано, що підтверджується довідкою РКП «Краснокутське БТІ» від 06.10.2016 року №559. Даний факт перешкоджає позивачу звернутись до нотаріальної контори для належного оформлення спадщини. Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON] має право на житловий будинок з господарськими в порядку спадкування за законом. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved