Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності документа, у якій зазначив, що він є власником державного акта на право власності на земельну ділянку від 21 грудня 2006 року серії ХС [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 30 жовтня 2003 року №687 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червономаяцької сільської ради. Бажаючи оформити договір оренди зазначеної земельної ділянки, він зіткнувся з тим, що в розпорядженні голови Бериславської районної державної адміністрації від 30 жовтня 2003 року №687 та в державному акті допущено граматичну помилку та зазначено власником земельної ділянки (паю) [PERSON]. Просить суд встановити факт належності [PERSON] [PERSON] акту на право власності на земельну ділянку від 21 грудня 2006 року серії ХС [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 30 жовтня 2003 року №687 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червономаяцької сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1 АА 002338-010671500103. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу йому необхідно для реалізації своїх прав на земельну ділянку. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої визнав заявлені вимоги. Вислухавши представника заявника, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності ч. 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. До справ окремого провадження не застосовується вимоги процесуального закону щодо змагальності процесу та меж судового розгляду справи, не діє право на укладення мирової угоди, справа не передається на розгляд третейського суду. На відміну від ст.10 ЦПК, якою регулюється вимоги щодо змагальності сторін у процесі та обов'язку суду лише сприяти сторонам у всебічному і повному з'ясуванні обставин справи, ст.235 ЦПК України на суд покладається обов'язок також вживати заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та власною ініціативою витребувати необхідні докази. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що [PERSON] народився 20 листопада 1981 року. [PERSON], є власником державного акта на право власності на земельну ділянку від 21 грудня 2006 року серії ХС [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 30 жовтня 2003 року №687 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червономаяцької сільської ради. В розпорядженні голови Бериславської районної державної адміністрації від 30 жовтня 2003 року №687 та в державному акті допущено граматичну помилку та зазначено власником земельної ділянки (паю) [PERSON]. На час проведення процедури приватизації земель радгоспу «Червоний Маяк» [PERSON] навчався у Херсонському державному аграрному університеті, що підтверджується копією диплому серія ХЕ [NUMBER] від 02.07.2004 року. Саме той факт, що на момент проведення приватизації земель колишнього радгоспу «Червоний Маяк», [PERSON] навчався в Херсонському державному аграрному університеті (з 1999 року по 2004 рік), став підставою для включення його до списку надання земель працівникам ВАТ «Червоний Маяк», де його прізвище зазначено вірно, а саме [PERSON], що підтверджується копією протоколу від 19.11.2002 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була уповноваженою на час формування списку осіб на приватизацію земель колишнього радгоспу «Червоний Маяк». Нею було вірно внесено дані [PERSON] у списки про надання земель, помилка виникла уже на час передрукування списків до розпорядження Бериславської райдержадміністрації. З 01 січня 2013 року орган, що видав держаний акт (Держземагентство) не веде подібних обліків прав власності та постійного користування на землю і не може вносити будь-яких виправлень або видавати дублікатів державних актів. Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлені факти підтверджують право [PERSON] на частку (пай) із числа приватизованих земель, що також підтверджує факт наявності граматичної помилки в розпорядженні та державному акті. Підстав для відмови в задоволенні заяви у суду немає.

Outcome: approved