Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] 07.07.2015р. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2013 року. Від шлюбу у сторін є дитина: [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивачу одній важко утримувати сина. Відповідач проживає окремо та відмовляється від надання матеріальної допомоги дитині в добровільному порядку . Посилаючись на наведене, позивач просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 516грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на її утримання кошти в розмірі 351грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково щодо позовної вимоги на утримання дитини в розмірі 516грн., в решті позовних вимог заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2013 року, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб, виданого 20 вересня 2013 року виконавчим комітетом Шепельської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с. 4). З копії свідоцтва про народження серії І-ЕГ 189712 від 07 квітня 2014року, виданого виконавчим комітетом Шепельської сільської ради Луцького району Волинської області вбачається, що 25 березня 2014 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі [PERSON] і [PERSON] (а.с. 5). Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін фактично припинені, відповідач з позивачем не проживає спільно. Дитина на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач є батьком дитини, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 516грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. З довідки приватного підприємства «Територія дитячої білизни» № 19 від 24 липня 2015 року вбачається, що позивач [PERSON] на підставі наказу №14-К від 26.05.2014року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 26.05.2014р. по 25.03.2017р. Згідно\~ч.ч.2, 6\~ст.84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку, і, як встановлено судом, відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved