Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] 16.07.2014р. звернулася до суду з заявою в якій просила суд: визнати [PERSON], [INFO].н. недієздатною; встановити над [PERSON], [INFO].н. опіку та призначити її опікуном. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона проживає зі своєю матір'ю [PERSON], [INFO].н., яка страждає на психічне захворювання, є інвалідом другої групи загального захворювання, нездатна до трудової діяльності, перебуває на обліку у лікаря-психіатра в КЗ «Дніпропетровський спеціалізований психоневрологічний центр «Дніпропетровської обласної ради». Три - чотири рази на рік проходить курс стаціонарного лікування у вищезазначеному закладі. В наслідок хронічного, стійкого психічного розладу її мати не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В побуті обслуговує себе частково, а саме: нездатна приготувати їжу, прати та прасувати свої речі, прибирати в кімнаті, розпоряджатись коштами, сплачувати комунальні послуги. В період психічних приступів не спить і не дає спати членам родини, говорить, що чує голоси, які нею керують. Заявник надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO].н. є матір'ю [PERSON] (а.с.8), які відповідно до довідки виданої квартальним комітетом Ленінського району № 8 зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Вищевказане домоволодіння, відповідно свідоцтва про право на спадщину належить [PERSON], [INFO].н. (а.с.17). Актом обстеження житлово-побутових умов громадян, що потребують допомоги встановлено, що [PERSON] дійсно проживає за вищезазначеною адресою зі своєю донькою [PERSON], донька здійснює за нею догляд, в побуті забезпечена всім необхідним. За станом здоров'я дійсно потребує постійного стороннього догляду та призначення опікуна (а.с.19). Згідно акту № 181 від 14.02.2014р. відділення судово-психіатричних експертиз Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної ради» у [PERSON] хронічний стійкий психічний розлад у вигляді параноідальної шизофренії, виражений змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом, на теперішній час, [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.33-35). На підставі ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Таким чином, суд вважає, що оскільки [PERSON] в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона має бути визнана недієздатною. На підставі ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У своєму поданні за № 1/14-304 від 10.07.2014р. орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради підтримує бажання [PERSON] та порушує клопотання перед Ленінським районним судом про призначення її опікуном над [PERSON] (а.с.3). Відповідно до диспансерного листа виданого комунальним закладом Дніпропетровського центру первинної медико-санітарної допомоги № 37 - [PERSON] за станом свого здоров'я може бути опікуном (а.с.15). З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне призначити заявника опікуном над недієздатною [PERSON] Таким чином, суд оцінивши зібрані по справі докази з позиції їх належності та допустимості, а також зв'язку у сукупності, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та повністю доведені, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved