overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] 6 серпня 2015 року подала до суду заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, архівної довідки, виданої Державним архівом Львівської області про склад родини. У обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилалася на те, що вона народилася в селі Беско у Польщі. У 1945 році вона, та вся її сім'я були насильно переселені із місця свого проживання в селі Беско Саноцького повіту Жешівського воєводства Польщі до Тернопільської області у зв'язку з Угодою між УРСР та Польщею, про що Державним архівом Львівської області видано архівну довідку, однак, у вказаній архівній довідці, прізвище всіх членів сім'ї зазначено як [PERSON], замість [PERSON]. Вже після переселення, 6 червня 1955 року, органом ЗАГСу м. Самбора їй, заявнику, було видано свідоцтво про народження, у якому правильно зазначено її прізвище [PERSON] і після одруження їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Установлення даного факту має юридичне значення, оскільки дозволяє їй вирішити питання щодо відкриття візи. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання заяви посилалася на викладені у ній обставини. Від заінтересованої особи - державного архіву Львівської області надійшла заява про розгляд справи за відсутністю її представника. Вислухавши пояснення заявника, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення заяви, виходячи із такого. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із свідоцтва про народження, паспорта громадянина України та свідоцтва про одруження відомо, що заявник [PERSON] народилася [INFO] року в с. Беско Саноцького району в Польщі, її дошлюбне прізвище [PERSON] і після одруження їй присвоєно прізвище [PERSON] (3, 4, 5). Із архівної довідки № Л-7832 від 08.07.2015 року відомо, що родина у складі, якої зазначена [PERSON], [INFO], у 1945 році була переселена до Тернопільської області у зв'язку з Угодою від 9 вересня 1944 року між УРСР і Польщею із с. Беско Саноцького повіту Жешівського воєводства (Польща) (а.с. 6). Із вказаних документів вбачається, що дата народження, місце народження та проживання заявника до переселення, а також дані про її батьків співпадають. Отже, досліджені докази достовірно підтверджують тай факт, що зазначена архівна довідка належить [PERSON] Установлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення, так як дає підстави [PERSON] вирішити питання щодо відкриття візи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] 6 травня 2021 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 3 липня 2007 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що підставою для розірвання шлюбу стало те, що у них з відповідачем різні характери та погляди на життя, через що в сім`ї виникали безпідставні сварки та непорозуміння, відповідач не поважав її як дружину, не рахувався із її думкою, безвідповідально ставився до своїх сімейних обов`язків. Крім цього, відповідач зраджував подружній вірності, що призвело до того, що вони повністю припинили подружні відносини. Під час судового розгляду позивачка [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав з підстав, наведених позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Із свідоцтва про одруження та народження видно, що сторони зареєстрували шлюб 3 липня 2007 року від якого мають одну неповнолітню дитину ( а. с. 3, 4). В лютому 2021 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, відповідач переїхав проживати окремо. При таких обставинах суд дійшов висновку, що їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] 6 червня 2019 року звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що вона з дитинства знайома та почала зустрічатись із [PERSON] , між ними склалися теплі і щирі стосунки, які згодом переросли у кохання і в даний час заявниця вагітна та очікує народження дитини від [PERSON] . З метою створення сім`ї і спільного виховання дитини, [PERSON] та [PERSON] вирішили одружитися, однак заявниця ще не досягла шлюбного віку. Будь-яких інших перешкод для реєстрації шлюбу не має. [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у заяві. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] - мати заявниці, не заперечували проти задоволення заяви. Представник служби у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації Войтович З.М. пояснила, що перешкод у реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] немає, і за обставин, що склалися, надання права на шлюб відповідатиме інтересам заявниці. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст. 23 цього ж Кодексу, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . Вона зустрічається із [PERSON] . На даний час [PERSON] перебуває на 25 тижні вагітності. [PERSON] та [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб і створити сім`ю. Вказані обставини підтверджуються поясненнями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , копією паспорта заявниці, копією довідки комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради та Самбірської районної ради «Самбірська районна центральна районна лікарня» № 71 від 4 червня 2019 року, іншими доказами. Беручи до уваги усі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] необхідно надати право на шлюб з метою створення сім`ї, оскільки це повністю відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

[PERSON] 7 березня 2018 року звернувся з позовом до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2018 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 4 червня 2018 року підготовче засідання було закрито і призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у своєму позові посилався на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2013 року, від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, що призводило до виникнення сварок та конфліктів. З січня 2018 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просив шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу змінити на дівоче - [PERSON]. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]. знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2013 року, який було зареєстровано Шевченківським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській обоасті, актовий запис № 520 (а.с. 7). Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, що призводило до виникнення сварок та конфліктів. З січня 2018 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Відповідач у своїй заяві від 27 липня 2018 року позовні вимоги визнала. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище відповідача після розірвання шлюбу змінити на дівоче - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір, який у розмірі 704 гривень 80 коп підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

[PERSON] 7 грудня 2015 року пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 8 травня 1998 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що їхнє подружнє життя складалося по різному, деколи було добре, але часто виникали сварки та скандали, бувало, що відповідач застосовував до неї фізичну силу. Вона, позивач, терпіла таке відношення, так як вважала, що необхідно зберегти сім'ю в інтересах дітей. Перед народженням третьої дитини відповідач по декілька тижнів проживав у своїх батьків, однак забрав її з дитиною із полового будинку, але через два тижні відправив її назад до батьків у с. Максимовичі, забрав свої речі і з цього часу вони разом не проживають, сім'єю він не цікавиться. Вона з дітьми з вересня 2015 року проживає у м. Самборі, однак з чоловіком не підтримує жодних стосунків, сім'я розпалася повністю, разом вони не проживають близько 6 років, їхній шлюб носить формальний характер. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про одруження та свідоцтв про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 8 травня 1998 року, від якого мають троє неповнолітніх дітей (а. с. 5, 7, 8, 9). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною другою статі 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. [PERSON] та [PERSON] у жовтні 2010 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть із-за того, що між ними виникали сварки та скандали на побутовому грунті, що відбувалося у присутності неповнолітніх дітей. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] 7 квітня 2017 року подав до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту родинних відносин, зокрема, що [PERSON], котра померла 16 вересня 1996 року, була його, заявника, матірю. У обгрунутування заяви [PERSON] посилався на те, що він є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його, заявника, народження, однак у ньому допущена помилка, а саме, у графі «мати» записано [PERSON] замість [PERSON] і тому він не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батьків. Під час судового розгляду [PERSON] заяву підтримав. Представник заінтересованої особи - Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не зявився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника. Вислухавши пояснення заявника, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Із свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився 21 серпня 1947 року у с. Гординя Дрогобицького району Львівської області і його батьками записані [PERSON] та [PERSON] ( а.с.9). Із свідоцтва про смерть видно, що 26 вересня 1996 року померла [PERSON], а 30 березня 2005 року помер [PERSON] (а. с. 5, 6). Отже, унаслідок їх смерті відкрилася спадщина, але [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у свідоцтві про його народження імя його матері записано [PERSON]. Із довідок, виданих виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради відомо, що про те, що [PERSON] до дня смерті проживала [INFO], на день її смерті в будинку, крім неї, проживав її чоловік [PERSON] та її син [PERSON]; [PERSON], котрий помер 30 березня 2005 року, спадщину після дружини [PERSON] прийняв, але своїх спадкових прав не оформив, після його смерті в будинку зареєстрований та проживає його син [PERSON] ( а.с. 10, 11, 12). Отже, дані, що містяться в наведених доказах, а саме: про вік, місце проживання та народження, дані про батьків із достовірністю свідчать про те, що [PERSON] була матірю [PERSON] Установлення факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки дає підстави [PERSON]М реалізувати своє право на спадщину після смерті його матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

[PERSON] 7 квітня 2021 року пред`явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 лютого 2011 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що сімейне життя із відповідачкою не склалося, кожен із них мав зовсім протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідачка нехтувала сімейними цінностями, з її ініціативи виникали сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, через що більше як шість років тому назад вони повністю припинили подружні відносини. Відтак, він, позивач переконаний, що сенсу і можливості підтримувати сімейні відносини немає, їхній шлюб носить формальний характер, примиритися та зберегти сім`ю неможливо. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзиву не подала, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Із свідоцтва про шлюб та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 19 лютого 2011 року від якого мають троє неповнолітніх дітей (а .с. 5, 10, 11, 12). Із заяви по суті справи видно, що сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому право позивача на припинення шлюбу підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] 7 липня 2014 року пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 4 листопада 2011 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося через розбіжності у характерах, ігнорування її, позивача, як особистості, відсутністю спільних інтересів, а також безпідставні прояви агресії з боку відповідача, які закінчувалися сварками та побоями. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилався на обставин, викладені в позовній заяві. [PERSON] позов визнав з підстав, наведених позивачем. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 4 листопада 2011 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а.с. 3, 5). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У березні 2014 року [PERSON] та [PERSON] припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть через непорозуміння та постійні сварки. За наданий строк для примирення сторони не помирилися. При таких обставинах суд вважає, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

[PERSON] 7 липня 2016 року пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 травня 2007 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, відповідач влаштовує постійні скандали, ображає її, позивача, честь та гідність, постійно пред'являє необґрунтовані претензії, що робить спільне життя неможливим . Від постійних суперечок і скандалів погіршилося її самопочуття, вона перебуває в стані постійного стресу, погіршився стан її здоров'я. Шлюбні відносини припинені між ними у лютому 2016 року, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки, вона має намір створити іншу сім'ю. Під час судового розгляду позивач та її представник у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав з підстав, наведених позивачем. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 12 травня 2007 року, від якого мають троє неповнолітніх дітей, котрі проживають з позивачем (а. с. 5, 6, 7, 8). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони в лютому 2016 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть і тому втратили всі фізичні та духовні зв'язки, вона має намір створити іншу сім'ю. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved