overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] 03.08.2015р. звернувся до суду з\~\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 15.09.2007р. він\~\~зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дочку -\~\~[PERSON], [INFO] Серйозні конфліктні ситуації між сторонами почали відбуватися з літа 2013 року, а подружні відносини між ними припилися з травня 2015 року та з даного часу він не мешкає з відповідачем. Шлюбні відносини не склалися оскільки у них різні погляди на сімейні життя та сімейні обовязки.\~ В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлен\~\~належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, погодилася розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 15 вересня 2007\~\~року сторони зареєстрували шлюб в\~ Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 438. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що з літа 2013 року між сторонами відбувалися конфліктні відносини, а з травня 2015 року сторони припинили подружні стосунки та окрема мешкають один від одного. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] 03.08.2015 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину вона та її донька - [PERSON] є власниками 2/3 часток житлового будинку [ADDRESS]. 1/3 частина вказаного будинку належить їх сусідці - [PERSON] В будинку вони зареєстровані з 1995 р. Крім того, з 02.04.2014 р. по цей час в будинку зареєстрований її знайомий - [PERSON], який в будинок не вселявся, речей відповідача в будинку нема. [PERSON] не є членом сім»ї позивача, де відповідач фактично мешкає позивачу не відомо. За позовом [PERSON], посилаючись на ст..ст.16, 319, 391 ЦК України, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Треті особи - [PERSON] та [PERSON], які були повідомлені належним чином про розгляд даної справи, заяви про бажання приймати участь у судових засіданнях не подавали. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачута [PERSON] належить 2/3 частини будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом П»ятої Запорізької державної нотаріальної контори 25.03.1994 р. за р.№ 4-847. Право власності на вказану частку житлового будинку зареєстровано в ЗМБТІ. З 02.04.2014 р. в будинку зареєстрований [PERSON], який за адресою реєстрації не мешкає з дати реєстрації, що підтверджено наданою довідкою, яка посвідчена головою квартального комітету № 107 Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

[PERSON] 03.08.2015р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 27 серпня 2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , відповідачем у справі. Шлюб у неї перший. Від цього шлюбу дітей не мають. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2015 року по причині відсутності взаємоповаги один до одного, відсутності любові, взаєморозуміння, виникнення відчуження та психологічної несумісності. Разом із припиненням сімейних стосунків вони припинили вести й спільний побут. На пропозицію розірвати шлюб у відділі РАЦС, від відповідача вона отримувала тільки обіцянки. Вказує, що в дійсний час відповідач припинив спілкуватися з нею, уминає зустрічей. Вважає примирення між ними неможливим, так як їх шлюб розпався остаточно. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, та надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] позов визнав цілком, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2013 року. З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити „Джавадова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] 03.08.2016р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 16.04.2010р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинені у сторін з квітня 2013 року, через те, що вона не зійшлися характерами. В судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутністю наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 16 квітня 2010 року сторони зареєстрували шлюб в Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 158. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з квітня 2013 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] 03.08.2016р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 25.01.2011 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між ними припинені з червня 2014 року, через те, що у них відсутня довіра та взаєморозуміння, несумісність характерів. В судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутністю наполягала на задоволенні позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я» від 08.11.2016 року № 84 (1783). У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явились до суду. Судом встановлено, що 25 січня 2011 року сторони зареєстрували шлюб в виконавчому комітеті Очеретинської селищної ради Ясинуватського району Донецької області, актовий запис № 2. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з червня 2014 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] 03.08.2016р. звернулася до суду із заявою, в якій просить надати їй право на шлюб з громадянином [PERSON] до досягнення нею шлюбного віку. [PERSON] зазначила, що вона народилась [INFO] уселі Маркопіль Бродівського району. Довший час вона зустрічається з [PERSON], між ними гарні відносини і вони мають намір одружитися. Дата одруження запланована на 28 серпня 2016 року. Для реєстрації їм необхідно подати заяву, однак таку заяву в них не приймають, так як її не виповнилося 18 років. Однією з причин, через яку вони мають намір одружитися є те, що вона[PERSON] є вагітна строком 15 тижнів, що стверджується довідкою Тернопільської районної лікарні № 325 від 16 червня 2016 року, її батьки та наречений проти їхнього одруження не заперечують, а тому вона змушена з даною заявою звернутися до суду. Заявниця в судове засідання не з?явилася, однак подала суду письмову заяву, в якій свою просить заяву задовольнити, постановити рішення, яким надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] Заінтересована особа - [PERSON], в судове засідання не з?явилася, однак подала суду письмову заяву, у якій підтримала заяву, просить її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з?явився, однак подав суду заяву, в якій просить заяву [PERSON] задовольнити. Заінтересована особа - відділ ДАЦС Бродівського РУЮ в судове засідання не з?явився, однак начальником відділу ДАЦС Бродівського РУЮ Кобилянською О.В. було подано суду заяву, в якій вона просить заяву [PERSON] задовольнити. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у стані вагітності (а.с.11). Згідно паспорту громадянина України (а.с.3) заявниця не досягла шлюбного віку. Відповідно до ст.23 ч.1 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Відповідно до ст.22 ч.1 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст.23 ч.2 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Оскільки заявниця досягла сімнадцяти років і станом на 16.06.2016 р. її вагітність становить 15 тижнів, то реєстрація нею шлюбу відповідатиме її інтересам, забезпечить стабільність відносин між подружжям та охорону інтересів майбутньої дитини. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно надати право на шлюб до виповнення шлюбного віку. На підставі ст.23 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] 03.08.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває з 31.07.1994 року в шлюбі, зареєстрованому Михалківською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за записом №7. Неповнолітніх дітей у сторін немає. Спільним сімейним життям сторони проживали до 2011 року. Сім`я розпалася по тій причині, що вони перестали розуміти один одного та в них різні погляди на життя. Подружніх стосунків не підтримують та миритися не бажають. Оскільки шлюб в даний час носить формальний характер, просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його присутності. Позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Крмі того, зазначив, що не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення, миритися з позивачем не бажає, справу просить розглядати без її присутності. Після розірвання шлюбу прізвище не бажає змінювати. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.07.1994 року Михалківською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за записом №7. Неповнолітніх дітей немає. Спільним сімейним життям сторони проживали до 2011 року. Сім`я розпалася по тій причині, що вони перестали розуміти один одного та в них різні погляди на життя. На даний час вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують та миритися не бажають. Вважають, що реєстрація шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин та у відповідності до положень ст. 112 СК України, суд приймає визнання відповідкою позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивачем зазначено у поданій ним заяві, що він не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

\~ [PERSON] 03.08.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 01.09.1991 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №22. Сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. З червня 2008 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є різні погляди на сімейне життя та відсутність взаємопорозуміння. Можливості примирення не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер, просить його розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідачки не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідачка у судове засідання також не зявилася, хоча належним чином та завчасно була повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем проживанням, зареєстрованим у встановленому законом порядку.\~За таких обставин та відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-МИ №115765, виданого повторно 03.08.2016 року Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, 01.09.1991 року між [PERSON] та Танас (дошлюбне прізвище Чорна) [PERSON] було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №22. Згідно змісту позовної заяви сторони не мають спільних неповнолітніх дітей та з червня 2008 року припинили подружні стосунки та спільне проживання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження сім`ї, вважає, що їх шлюб носить формальний характер та створює перешкоди в його особистому житті. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивача розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача у відповідності до положень ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Оскільки, позивач не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] 03.09.2014 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, а також про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до досягнення сина [PERSON], [INFO] трьох річного віку, оскільки відповідач в добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання дітей та її утримання не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що не заперечує щодо надання допомоги позивачці на утримання дітей, однак не в такому розмірі як вона просить, оскільки в такому випадку йому майже нічого не залишиться на проживання. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає до задоволення частково. Згідно ст.ст.181-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі не надання допомоги з них стягуються аліменти в процентному, або частковому відношенні з усіх видів їх заробітку . Судом встановлено, що сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Батько дитини - [PERSON] достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. На підставі викладеного, з урахуванням потреб відповідача, він має сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі по 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подання позову і до їх повноліття. Згідно ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом також встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, а остання перебуває у відпустці до [INFO] за доглядом неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене з відповідача на користь позивачки на її утримання мають стягуватись аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно з дня пред'явлення позову і до [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: partial