Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Підволочиської селищної ради Тернопільської області (далі - Відповідач) про визнання права власності на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач покликався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я Позивача, він отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. З огляду на вказане, виникла необхідність звернення до суду за захистом невизнаних прав та майнових інтересів. В судове засідання Позивач не з'явився, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов підтримав з підстав викладених у ньому, просить задовольнити. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Враховуючи заяви сторін, які просять справу вирішувати у їх відсутності, суд приходить до переконання, що справу можна вирішувати в даному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, позовні вимоги задовольнити, виходячи з таких міркувань. [PERSON] помер [INFO] в сел. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 30 липня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області. З довідки виконкому Підволочиської селищної ради № 345 від 02 лютого 2017 року, вбачається, що Позивач проживає у [ADDRESS], дійсно похоронив свого батька [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті батька [PERSON] в управління спадковим майном до шести місяців вступив його син [PERSON] Таким чином судом встановлено, що Позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 08 квітня 1954 року), який спадщину прийняв відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року №1540-VI, чинного на день виникнення правовідносин. Згідно з технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 28 лютого 2017 року, довідкою про технічний опис об'єкта нерухомого майна №23 від 28 лютого 2017 року, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], значиться [PERSON], право власності не зареєстроване. Дані факти свідчать, що [PERSON] був власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за вказаною адресою. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ч.ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСРпри спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно із відповіддю приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 06 лютого 2017 року №12/02-16, Позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене нерухоме майно, яке занходиться в смт. Підволочиськ, Тернопільської області. Так, відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих правових норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-137цс14 від 17 грудня 2014 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене,

Outcome: approved