Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності на частину спадкового майна, в якому вказує, що [INFO] померла його сестра [PERSON] . 04 жовтня 2006 року [PERSON] на ім`я позивача склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла позивачу земельну ділянку (пай) площею 4,9972 га згідно державного акта серії ЯА № 354957 та 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Пропустивши строк прийняття спадщини позивач звернувся із позовною заявою до суду, рішенням якого від 21.01.2021 року позивачу поновлено строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті сестри. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] , позивач отримав відмову в зв`язку з тим, що згідно документів наданих спадкоємицею за законом, дочкою померлої - [PERSON] , [PERSON] на день її смерті належало на праві власності майно, відмінне від майна, вказане в заповіті. Спадкодавець [PERSON] , дійсно згідно запису про державну реєстрацію від 22.08.2008 року, тобто на час складання заповіту, була власником 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з ДРРП на нерухоме майно № 269697567 від 09.08.2021 року. Однак рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2017 року позов [PERSON] про виділ в натурі 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] задоволено, припинено право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, шляхом виділу в натурі належних [PERSON] 1/3 частки у вказаному володінні. Визнано за [PERSON] право власності на 38/100 часток житлового будинку з господарчими спорудами, а саме: приміщення 1-4, 1-5, І, площею 15,0 кв.м, 8,6 кв.м та 15.6 кв.м, крім того, 1/3 сарая Б, 1/3 погреба В, в житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] . Право власності вже на виділену частку житлового будинку з присвоєною адресою [ADDRESS] , зареєстровано 26 січня 2018 року, що підтверджується Витягом з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Однак після виділення в натурі частки у житловому будинку спадкодавець [PERSON] заповіт не змінила та не скасувала в частині частки в житловому будинку, він залишився чинним, а виділена частка не припинила своє існування, так і залишилась 1/3 часткою в житловому будинку, тільки формально їй присвоєно іншу поштову адресу та зареєстровано право власності як на окремий об`єкт нерухомого майна, що перешкодило позивачу набути права власності на нього в порядку спадкування, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з частинами господарських будівель і споруд, які розташовані в [ADDRESS] , загальною площею 39,2 кв.м, житловою площею 15 кв.м. Судові витрати покладає на себе. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу провести без його участі. Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] в судові засідання 06 жовтня 2021 року та 28 жовтня 2021 року не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була належним чином повідомлена, відповідно до норм статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Згідно пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до Судових викликів № 288/1431/2021/10507/21 від 17 вересня 2021 року та № 288/1431/2021/11440/21 від 06 жовтня 2021 року розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач [PERSON] повідомлена про судові засідання, які відбудуться 06 жовтня 2021 року та 28 жовтня 2021 року. Частиною 11 статті 128 ЦПК України, визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно частини 4 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 31 липня 2020 року Виконавчим комітетом Липківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 5 /а.с. 6/. Відповідно до Заповіту посвідченого 04 жовтня 2006 року секретарем Липківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] заповіла належну їй земельну частку (пай) в розмірі 4,9972 га та належну їй 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , [PERSON] . Зареєстровано в реєстрі за № 73 /а.с. 7/. Згідно рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 січня 2021 року визначено [PERSON] додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у три місяці, з дня набрання рішення суду законної сили /а.с. 8-10/. Як вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 7/02-31 від 24 травня 2021 року виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що згідно документів наданих спадкоємицею за законом, донькою померлої [PERSON] - [PERSON] на день її смерті належало на праві власності майно, відмінне від майна, вказаного в заповіті та заявником не були надані відповідні документи, що підтверджують право власності на вказане у вказаному заповіті майно за спадкоємцем /а.с. 11/. Заочним рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2017 року припинено право спільної часткової власності на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] , шляхом виділу в натурі належних [PERSON] , [INFO] , 1/3 частки у вказаному домоволодінні. Визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на 38/100 часток житлового будинку з господарчими спорудами, а саме: приміщення 1-4, 1-5, І площею 15,0 кв.м, 8,6 кв.м і 15.6 кв.м, крім того, 1/3 сарая Б, 1/3 погреба В, в житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] /а.с. 12-13/. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 29 березня 2018 року Архівним сектором Попільнянської РДА Житомирської області, актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна та про право власності, а саме: власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та об`єктів нерухомого майна сарая Б та Погріба В, вказана [PERSON] , розмір частки: 1/1 /а.с. 14/. Згідно Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовлений 25 січня 2017 року КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради, замовником технічної інвентаризації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , вказана [PERSON] /а.с. 15-17/. Як вбачається з рішення Виконавчого комітету Липківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області № 37 від 25 жовтня 2016 року «Про присвоєння номерного знаку частині житлового будинку», вирішено присвоїти частині житлового будинку [ADDRESS] /а.с. 18/. Довідкою № 97 від 10 лютого 2017 року КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради передбачено, що згідно наявних документів, житловий будинок [ADDRESS] , належить по праву приватної власності: [PERSON] - 1/3 ідеальних частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.07.2006 року, рахунок № [NUMBER] , посвідченого Попільнянською державною нотаріальною конторою; [PERSON] - 2/3 ідеальних частин житлового будинку на підставі договору купівлі - продажу від 01.02.2008 року, рахунок № 345, посвідченого Попільнянською державною нотаріальною конторою. Загальна площа будинку - 73,5 кв.м, житлова площа будинку- 43,7 кв.м, на земельній ділянці розташовано: сарай «Б», погріб «В». Згідно рішення № 37 від 25.10.2016 року Липківської сільської ради, частині житлового будинку, що належить [PERSON] , присвоєно № 5-а. Загальна площа частини [PERSON] - 28,5 кв.м, житлова площа - 15,0 кв.м, крім того: 1/3 частина сараю «Б», і/3 частина погрібу «В». Інвентарна справа № 74, книга № 30, р. № 3073 /а.с. 19/. Відповідно до Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленого 26 серпня 2005 року Бердичівським МБТІ, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , вказаний [PERSON] /а.с. 20-22/. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта сформованої 09 серпня 2021 року, актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна, про право власності та про державну реєстрацію іншого речового права, а саме: власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , сараю «Б», погріба «В», розмір частки: 1/1, та земельних ділянок площею 2,9929 га та площею 2,7695, які розташовані на території Липківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, вказана [PERSON] , розмір частки: 1/1, та укладено договори оренди землі, орендар: ТОВ «АГРОСОЮЗ «УКРАЇНА», орендодавець: [PERSON] . Власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , вказаний [PERSON] , розмір частки: 2/3 /а.с. 23-24/. Як вбачається з Висновку про вартість майна виданого оцінювачем ПП «Експерт - Консалт - Центр», ринкова вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 73,5 кв.м станом на 28 вересня 2017 року становить: 65 925,00 гривень, ринкова вартість 1/3 частини вказаного житлового будинку, що належить [PERSON] становить - 21975,00 гривень/а.с. 25/. Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 ЦК України. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 ЦК України, зокрема із правочинів. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з частини 1 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною першою статті 182, частинами 1, 2 статті 331 ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Згідно приписів частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності з п.п. 4.15, п. 4, ч. 1, глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», на момент завершення будівництва, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем за заповітом на майно сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , права власності на житловий будинок з частинами господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду з даним позовом просив залишити судові витрати за ним, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Outcome: approved