Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 10.08.1991 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, втрати почуття любові один до одного. Крім того, останні два роки відповідач проживає в іншій сім`ї. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Спору про поділ спільного майна подружжя між ними немає. Добровільно розірвати шлюб через органи РАЦСу відповідач не бажає, тому позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 10.08.1991 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві. Ухвалою Макарівського районного суду від 02.06.2020 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 02.06.2020 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 15.06.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0800104995132 (а.с. 25). Відповідно у встановлений судом строк, з урахуванням п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України, яким процесуальні строки, визначені Кодексом та встановлені судом, продовжуються на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Поряд з тим, 17.07.2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №731-ІХ від 18.06.2020 року, відповідно до якого процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції згаданого вище Закону України №540-IX від 30.03.2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 06.08.2020 року (включно). Протягом цього 20-денного строку учасники справи мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Проте, протягом зазначеного 20-денного строку відповідач не заявляв до суду клопотання про продовження йому процесуального строку, встановленого судом, для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку з наведеним суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 10.08.1991 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №793; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] » (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане повторно 22.05.2019 року, а.с. 12). За час шлюбу у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.08.1992 року, а.с. 13), [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.10.1998 року, а.с. 14). Як вказала позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, втрати почуття любові один до одного. Крім того, останні два роки відповідач проживає в іншій сім`ї. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Спору про поділ спільного майна подружжя між ними немає. Розірвати шлюб через органи РАЦСу не передбачається можливим. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на корись позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с. 1). Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved