Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

[PERSON] 12 червня 2019 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В цьому будинку зареєстрований [PERSON] , що не є його родичем, який у 2003 році в ньому не проживає. Місце фактичного проживання або перебування [PERSON] невідомо, добровільно він з реєстрації не знімається, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 14). Відповідач [PERSON] , якого суд викликав судовими повістками та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно не з`явився у судове засідання, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутністю суду не надав, тому суд вирішив справу розглянути за його відсутності заочно на підставі ч.4 ст.\~223,\~ч.1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 цього Кодексу у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Згідно до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Статтею 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно договору купівлі-продажу від 11 жовтня 1999 року (а.с. 5), [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї (а.с. 6), акту обстеження матеріально-побутових умов (а.с. 7) [PERSON] , який не є членом сім`ї власника [PERSON] , зареєстрований у будинку позивача за вищевказаною адресою, але не проживає в ньому з 3003 року. Оскільки відповідач не проживає в будинку позивача більше 6 місяців, добровільно з реєстрації не знявся, отже є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved