Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] в лютому 2020 року звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.10.2003 року, мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Спільні відносини між сторонами не склались, близько дев`яти потому відносини між сторонами погіршились, у відповідачки почались відносини з іншим чоловіком на ґрунті чого між подружжям виникають постійні сварки, наразі шлюбно сімейні відносини та ведення спільного господарства припинено, а тому позивач дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер, у зв`язку з чим змушений звертатись до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 14.02.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків викладених в ухвалі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2020 року у вказаній вище справі відкрито провадження та вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. На адресу суду подав заяву згідно якої позовні вимоги підтримав та просив здійснювати розгляд справи у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, на адресу суду подала заяву, згідно якої позов визнала в повному обсязі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами 09.10.2003 року було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а/з № 1472), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/з №655). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В позовній заяві позивач вказує на те, що основною причиною розірвання їх з відповідачкою шлюбу є відносини останньої з іншим чоловіком. Наразі сторони втратили почуття любові один до одного та не ведуть спільного господарства. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача та відповідача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved