Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] 05.07.2016 року звернулась до Кілійського районного суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON], померлому 25.11.2015 року, державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 019876, виданого Кілійською міською радою народних депутатів 08.10.1998 року. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] в заяві зазначила, що 25.11.2015 року помер батько заявниці [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, а саме на земельну ділянку, розташовану на території Кілійської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,79 га, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-ОД № 019876, виданого Кілійською міською радою народних депутатів 08.10.1998 року. За життя [PERSON] склав заповіт на імя заявниці [PERSON]. Однак належним чином оформити право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, розташовану на території Кілійської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заявниця не має можливості, оскільки в правовстановлюючому документі, а саме в державному акті на право приватної власності на землю серії IV- ОД № 019876 прізвище власника було помилково вказане як «Рейнський» замість правильного «Реінський». На теперішній час у заявниці відсутня можливість виправити помилку в зазначеному акті. На підставі цього [PERSON] просить встановити факт належності [PERSON], померлому 25.11.2015 року, державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 019876, виданого Кілійською міською радою народних депутатів 08.10.1998 року. Заявниця, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про те, що заявлені вимоги вона підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Представник Кілійської міської ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розглянути справу за його відсутності. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: З Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 019876, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради народних депутатів від 26.06.1998 року № 69 вбачається, що «Рейнському Петру Томовичу» передано на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,79 гектарів, розташовану на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 25.11.2015 року помер [PERSON], про що 27.11.2015 року складено відповідний актовий запис № 730, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 436897 від 27.11.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. 19.06.2015 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1238, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, та все те, що належатиме йому на день смерті, він заповів [PERSON], [INFO]. 05.03.1965 року народилась [PERSON] петрівна, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 11.03.1965 року зроблено відповідний запис № 61, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії IV-УР № 1182935 від 11.03.1965 року. 16.04.1985 року Кілійським районним відділом ЗАГС Кілійського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 16.04.1985 року складено відповідний актовий запис № 68, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 369282 від 16.04.1985 року. Судом встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 019876, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради народних депутатів № 69 від 26.06.1998 року, було допущено помилку в написанні прізвища власника, а саме: замість «Реінському» вказано неправильно «Рейнському». У відповідності до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. У звязку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме органом державної реєстрації прав. Тому, з 01.01.2013 року органи Держземагентства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Встановлення факту належності померлому [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 019876, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради народних депутатів № 69 від 26.06.1998 року необхідно заявниці для належного оформлення належним чином права власності на зазначену земельну ділянку, адже вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлого 25.11.2015 року. Оскільки заявниця позбавлена можливості в позасудовому порядку виправити допущену помилку, суд вважає, що право власника землі підлягає судовому захисту, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, за правилами окремого провадження. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення \~суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. \~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищезазначене, а також зважаючи на відсутність можливості в позасудовому порядку внести виправлення до правовстановлюючого документу, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved