Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[INFO] року в м.Тернопіль Тернопільської області помер чоловік позивачки [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Стінківської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER]; земельної ділянки площею 0.1000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стінківської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER]; земельної ділянки площею 0.1319 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стінківської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER]; земельної ділянки площею 0.4311 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стінківської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER]; земельної ділянки площею 0.3091 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стінківської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER]. Земельні ділянки належали спадкодавцеві на праві власності, однак позивачка не може отримати свідоцтво про право власності, оскільки, після смерті [PERSON] відповідачі не подали заяви про відмову від спадщини, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Позивачка згідно поданої заяви позов підтримує, просить суд розглядати справу у її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, згідно поданих заяв позов визнають, на спадкове майно не претендують, просять суд розглядати справу у їх відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. [INFO] року в м.Тернопіль Тернопільської області помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Стінківською сільською радою Бучацького району Тернопільської області. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Стінківської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; земельної ділянки площею 0.1000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стінківської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; земельної ділянки площею 0.1319 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стінківської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; земельної ділянки площею 0.4311 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стінківської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; земельної ділянки площею 0.3091 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стінківської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], вбачається, що спадкодавець [PERSON] перебував у в зареєстрованому шлюбі із позивачкою. Згідно довідки № 3272 від 06.11.2017 року, виданою Стінківською сільською радою Бучацького району, вбачається, що позивачка та відповідачі постійно проживали разом із спадкодавцем. Згідно довідки № 13/01-24 від 17.01.2018 року, виданої приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу, вбачається, що спадкоємці із заведенням спадкової справи не зверталися, тому видати свідоцтво про право на спадщину лише на ім'я [PERSON] не можливо. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї в шестимісячний строк з дня її відкриття. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] від своєї частки у спадковому майні відмовилися. Правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України по справі №6-137цс13 визначено, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. З 1966 року питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадян права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому у положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнанняправа власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Інших осіб, які б мали право на спадщину, судом не встановлено. Суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved