Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] 16. 01. 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що Рішенням Соснівського районного суду від 21. 07. 2011 року відповідачу [PERSON] було змінено спосіб стягнення аліментів на утримання позивача на користь матері [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до повноліття позивача. На даний час позивач є повнолітнім та студентом 1-го курсу групи ПК-41 приладобудівного факультету НТУУ «КПІ», денної форми навчання, навчається та мешкає у м. Києві. Оскільки він навчається на денній формі навчання, то не має можливості працювати, а тому перебуває на утриманні матері. Проживаючи та навчаючись поза родиною, він здійснюю витрати на проживання, харчування, на одяг та витрати на отримання освіти, пов'язані з роботою у платних бібліотеках та інтернеті, додаткові платні консультації та заняття, поїздки по місту та додому. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, а тому він змушений звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1000 грн. на місяць на період його навчання, починаючи з дня повноліття і до закінчення навчання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що на його утриманні вже перебуває багато осіб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України: Позивач [PERSON], [INFO] є сином відповідача [PERSON]. Позивач [PERSON] навчається в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут» на приладобудівному факультеті, на 1 курсі, денної форми навчання, що підтверджується довідкою № 974 від 05. 11. 2014 року, з терміном навчання до 30. 06. 2018 року. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на її навчання не надає. Ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що в зв'язку з навчанням позивач потребує матеріальної допомоги, так як інших джерел доходу не має. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За минулий час аліменти можуть бути присуджені тільки за певних умов, а саме якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати (ч. 2 ст. 191 СК). Таким чином, позивач має довести, що мали місце: а) дії відповідача щодо ухилення від надання утримання дитині або непрацездатній особі; б) свої власні дії, спрямовані на одержання аліментів. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені судом не більш ніж за три роки. Згідно матеріалів справи позивач звернувся до суду 16. 01. 2015 року, у зв'язку з цим позовні вимоги про стягнення аліментів від повноліття позивача, а саме з 28. 12. 2014 року не підлягають до задоволення. У п. 20 постанови від 15. 05. 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до пояснень відповідача в судовому засіданні встановлено, що він є працездатним, надає допомогу близьким родичам, але не бажає надавати таку допомогу позивачу. Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б, що позивач в змозі надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину в розмірі 1000 грн., на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача за позовом підлягають до задоволення частково, а саме стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial