Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] 12 червня 2014 року звернулися до суду із позовом, в обґрунтування якого посилаються, що вони проживають у [ADDRESS], де зареєстрований відповідач в якості члена сім'ї. З серпня 2012 року він в цій квартирі не мешкає, місце знаходження його невідомо, плату за користування квартирою і за комунальні послуги не вносить, тому просять задовольнити їх вимоги, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування цією квартирою, зобов'язати відділ громадянства, міграції, реєстрації фізичних осіб Алчевського МВ УМВС України зняти його з реєстрації з квартири та стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримали. Місцезнаходження [PERSON] невідомо, рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки і копії позовної заяви повернуто до суду з причини закінчення строку зберігання. Його було повідомлено про час та місце розгляду справи через оголошення у газеті, але у судове засідання не з'явився, тому суд вважає за необхідне справу розглянути за відсутності відповідача заочно. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, суд вважає за необхідне їх позовні вимоги задовольнити частково. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло (а.с.11) довідки про склад сім'ї (а.с.15) [ADDRESS] належить [PERSON] і [PERSON] на праві сумісної власності та в ній зареєстровано [PERSON] Згідно до акту обстеження квартири (а.с.16), відповідач з 2012 року в цій квартирі не проживає, місцезнаходження його невідомо. Тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Що стосується вимог позивачів про зняття відповідача з реєстраційного обліку, то суд вважає за необхідне в цій частині позову відмовити, з огляду на наступне. За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-4 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою: 4) оголошення фізичної особи померлою. Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник квартири має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення ; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З огляду на це вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71,72,116,156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Отже рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, є підставою для зняття його з реєстраційного обліку. Крім того, позивачі не заявляли вимоги до Алчевського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про зняття відповідача з реєстраційного обліку. Позивачі при звернені до суду сплатили судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., тому згідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України необхідно їх стягнути з відповідача.

Outcome: partial