Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] 01.03.2016 року звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Злагода» про стягнення заборгованості за договорами внеску (вкладу). В обґрунтування позову зазначив, що 22.10.2012 року між ним та КС «Злагода» укладено договір №2103ДВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач вніс внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 20\~000 грн. на строк до 22.10.2017 року з процентною ставкою 29 % річних до закінчення строку дії договору. 20.05.2013 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір №2536ДВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач вніс внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 100\~000,00 грн. на строк до 20.05.2018 року з процентною ставкою 29,5% річних. 21.03.2014 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір №3274Д про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач вніс внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 20\~000,00 грн. на строк до 21.03.2019 року з процентною ставкою 29,4% річних. 16.06.2014 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір №3486ДВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач вніс внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 80\~000,00 грн. на строк до 16.06.2019 року з процентною ставкою 29,5% річних. Крім того, 30.12.2014 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір №3890ДВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач вніс внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 33\~884,13 грн. на строк до 30.03.2015 року з процентною ставкою 27,53% річних. Позивач виконав умови зазначених договорів в повному обсязі, однак відповідач ухилився від взятих на себе обовязків та на неодноразові вимоги вкладника повернути основну суму та нараховані відсотки відмовив у видачі нарахованих щомісячних процентів згідно графіку розрахунків, а також відмовив у поверненні внесків згідно договорів, чим грубо порушив умови цих договорів. 26.06.2015 року сторони провели звірку по розрахунку за депозитними договорами, згідно якої встановлено та погоджено заборгованість Спілки перед Вкладником, що зафіксовано в Акті звірки розрахунку за депозитом при наявності договорів. Таким чином, станом на 26.06.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить: - за договором №2103дВ від 22.10.2012 року основна сума 20\~000 гривень, відсотки 2\~466,03 гривень; - за договором №2536дВ від 20.05.2013 року основна сума 100\~000,00 гривень, відсотки 6\~270,86 гривень; - за договором №3274дВ від 21.03.2014 року основна сума 20 000,00 гривень, відсотки 1\~238,64 гривень; - за договором №3486дВ від 16.06.2014 року основна сума 80 000,00 гривень, відсотки 5\~236,54 гривень; - за договором №3890дВ від 30.12.2014 року основна сума 33\~884,13 гривень, відсотки 1\~626,41 гривень. У зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до канцелярії суду заяву, згідно доводів якої позов підтримав у повному обсязі, просив його задоволити, справу просив розглядати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Спірні правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст. 1058, 1060, 1061 ЦК України, положеннях Законів України «Про кредитні спілки», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист прав споживачів». Згідно п. 1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. П. 4 ч.1 ст. 4 Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобов'язанням щодо наступного його повернення. Водночас ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» визначає кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України (в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин, тобто до внесення змін в частину другу статті 1060 в редакції Закону № 424-VIII від 14.05.2015) договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22.10.2012 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір №2103дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач вніс внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 20\~000 грн. на строк до 22.10.2017 року з процентною ставкою 29% річних (а.с.9-10). 20.05.2013 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір №2536дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач вніс внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 100\~000,00 грн. на строк до 20.05.2018 року з процентною ставкою 29,5% річних (а.с.12-13). 21.03.2014 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір №3274 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач вніс внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 20\~000,00 грн. на строк до 21.03.2019 року з процентною ставкою 29,4% річних (а.с.15-20). 16.06.2014 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір №3486дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач вніс внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 80\~000,00 грн. на строк до 16.06.2019 року з процентною ставкою 29,5% річних (а.с.22-24). Крім того, 30.12.2014 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір №3890ДВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач вніс внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 33\~884,13 грн. на строк до 30.03.2015 року з процентною ставкою 27,53% річних (а.с.26-30). Внесення позивачем сум вкладів за зазначеними договорами підтверджується копіями відповідних квитанції (а.с.8, 11, 14, 21, 25). Відповідно до акту - звірки розрахунку за депозитом при наявності договорів станом на 26.06.2015 року зафіксована сума виплати основної суми та відсотків за договорами становить: - за договором №2103дВ від 22.10.2012 року основна сума 20\~000 гривень, відсотки 2\~466,03 гривень; - за договором №2536дВ від 20.05.2013 року основна сума 100\~000,00 гривень, відсотки 6\~270,86 гривень; - за договором №3274дВ від 21.03.2014 року основна сума 20 000,00 гривень, відсотки 1\~238,64 гривень; - за договором №3486дВ від 16.06.2014 року основна сума 80 000,00 гривень, відсотки 5\~236,54 гривень; - за договором №3890дВ від 30.12.2014 року основна сума 33\~884,13 гривень, відсотки 1\~626,41 гривень (а.с.32). Згідно вимог ч. 1 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Позивач не заявляв вимог щодо розірвання договорів строк виконання зобовязань за якими не настав, однак досліджувані судом договори містять положення, щодо нарахування та виплати процентів позивачу щомісячно. Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що відповідач систематично не виконував взятих на себе зобовязань щодо виплати нарахованих відсотків, а по договору № 3890дВ від 30.12.2014 року після закінчення терміну його дії не виплатив суму вкладу а також не повернув відсотків. Таким чином, КС «Злагода» не виконала та не виконує належним чином своїх зобовязань за вказаними договорами, внаслідок чого утворилась заборгованість в зазначеному розмірі, що обумовлює реалізацію позивачем свого права, визначеного ст. 1060 ЦК України (в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин, тобто до внесення змін в частину другу статті 1060 в редакції Закону № 424-VIII від 14.05.2015), згідно якої за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Підписаний акт взаємозвірки між позивачем та відповідачем на відповідну суму, яку по суті і вимагає повернути позивач суд розцінює як визнання позову. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту шляхом стягнення з КС «Злагода» на користь позивача заборгованості за вищевказаними договорами про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в вище зазначеному розмірі (за описаними вище договорами). Згідно ч. 1\~ст. 88 ЦПК України,\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2\~708,00 гривень.

Outcome: approved