Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] 15.09.2017 предявила позов до Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) із земель запасу Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що вона з 1990 року працювала у Берестянській НСШ та Верховецькій СЗШ, тобто, була зайнята у соціальній сфері та з приводу отримання земельної частки (паю) та включення її у списки вона зверталася до відповідачів, однак її клопотання залишалися без задоволення, а також отримала відповідь про те, що комісія по розпаюванню земельних часток (паїв) не працює, тому їй рекомендовано звернутися до суду. Вона, позивач, вважала, що її включено у списки осіб, які мають право на середню земельну частку (пай), а тому зможе скористатися своїм правом на отримання цього паю у будь-який час, однак дізналася протилежне у 2017 році при зверненні до відповідачів. Під час судового розгляду позивач [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Від відповідача - Самбірської районної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника та визнання позову. Представник відповідача Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області позов визнав з підстав, наведених позивачем. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно ст. 6 ЗК України 1992 року, у редакції яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів, враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. До числа осіб, зайнятих у соціальній сфері, належать працівники освіти, охорони здоровя, культури, побутового обслуговування населення, звязку, торгівлі та громадського харчування, правоохоронних органів, Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів, а також пенсіонери з числа цих осіб. Із трудової книжки та довідок вбачається, що [PERSON] 1 вересня 1990 року була тимчасово призначена на посаду культорганізатора Берестянської НСШ та 1 вересня 1992 року прийнята на посаду вихователя учнівської молоді Верхівецької середньої школи, де працює на даний час (а. с. 3-4, 5, 7, 10). Із довідок, виданих виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області, відомо те, що у 1993-1994 роках проводилося розпаювання земель СВСГ «Перемога», розмір земельної частки (паю) становив 1,30 га, а також на території с. Верхівці знаходяться землі запасу, які передбачені для надання земельних паїв колишнім працівникам, які були пропущені з невідомих причин ( а. с. 5, 6). Із довідки. виданої Воле-Баранецькою сільською радою Самбірського району Львівської області вбачається, що розглянувши звернення [PERSON] та у звязку із тим, що комісія по розпаюванню земель не працює, їй рекомендовано звернутися до суду (а. с. 6). Статтею 5 ЗК України 1992 року було встановлено, що сільські і селищні Ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місця розташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів. Частина земель резервного фонду, яка на час введення в дію цього Кодексу належала господарствам, залишається за ними на умовах постійного користування. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Згідно ст. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Ураховуючи наведене, порушене право [PERSON] на земельну частку (пай) підлягає захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) із земель запасу на території Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області.

Outcome: approved