Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

[PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] звернулись в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку,\~з \~господарськими \~будівлями \~та спорудами,\~який знаходиться\~по \~ [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, що складається із 5 членів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] головою якого був [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Позивачі,\~не можуть\~оформити \~права власності\~на належні\~їм частки\~через відсутність\~правовстановлюючих документів.\~ Посилаючись на наведене позивачі, просять задовольнити позов. Представник позивачів та позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори не з`явився, будучи налужним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , дійсно належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] та складається з 5-ох членів, головою якого був [PERSON] та складається з 5-ох членів. Його членами є дружина- [PERSON] , дочка - [PERSON] , зять - [PERSON] , внук- [PERSON] , внук - [PERSON] , що підтверджується рішенням Теребовлянського районного суду від 26\~червня 2019\~ року та не потребує додаткового доказування в силу частини 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по [ADDRESS] , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Рішенням Теребовлянського районного суду від 26 червня 2019 року в [PERSON] за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належну їй, як колишньому члену колгоспного двору. Визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належну їй, як колишньому члену колгоспного двору. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~до \~ [PERSON] ,\~місце проживання:\~ [ADDRESS] ,\~про \~визнання права\~власності на\~майно \~ є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за [PERSON] сінським [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на яку він має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на яку він має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Outcome: approved