Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

[PERSON] 21.04.2020р. звернувся в суд з позовом до АТ «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» про стягнення 55410,11грн. збитків та 30\~000грн. моральної шкоди. Позов обґрунтовує тим, що є споживачем природного газу за адресою [ADDRESS] . Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 08.12.2018р. частково задоволено його позов до АТ «Львівгаз», визнано його право на споживання газу, зобов`язано відповідача відновити газопостачання квартири. Рішення суду набрало законної сили але не виконується відповідачем. Крім того, рішення Апеляційного суду Львівської області від 20.03.2014р. визнано неправомірним припинення газопостачання до його квартири. 10.03.2020р. він подав Акт-претензію до відповідача з вимогою відшкодувати йому збитки за невідпущений йому газ за період з 30.11.2012р. по 29.02.2020р. на суму 54301,00грн. Ця претензія добровільно не була задоволена, тому в судовому порядку просить стягнути на його користь суму завданих йому збитків 30.11.2012р. по квітень 2020р. в розмірі 55410,11грн. Крім того, вмисним невиконанням рішення суду щодо відновлення газопостачання за період з 08.10.2018р. по час звернення в суд з даним позовом йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, завданих відсутністю газопостачання, перешкодами, які створює йому відповідач в отриманні газу. Моральну шкоду оцінює в 30\~000грн. Як на правове обґрунтування своїх вимог позивач покликається на п. 36, 37, 39, 40 Правил надання населенню послуг з газопостачання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246, п. 8.3. розділу VIII Типового договору постачання природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулюванняу сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2500, п.п.6,9 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, затверджено постановою НКРЕ КП 30.09.2015 № 2498, нормами Закону України Про захист прав споживачів», положеннями ст.ст.13,16,633,634,641,642 ЦК України. Відповідно до ухвали від 07.05.2020р. позов розглядається за припилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем 21.08.2020р. подано відзив на позов, у якому вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними з огляду на те, що позовні вимоги про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди розглянуті Шевченківський районний судом м.Львова у справі 466/8067/14-ц та стягнуто з АТ «Львівгаз» в користь [PERSON] 30000грн. на відшкодування моральної шкоди, у відшкодуванні майнової шкоди відмовлено. Позовна заява не містить жодного обгрунтованого доводу як порушення прав позивача відповідачем так і заподіяння йому моральної шкоди. АТ Львівгаз не ухиляється від виконання рішень Шевченківського районного с; м. Львова від 08.10.2018р. та додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21.01.2019р. по справі №466/8067/14-ц. АТ «Львівгаз» подало заяву про встановлення способу і порядку виконання рішень Шевченківські районного суду м. Львова від 08.10.2018р. та додаткового рішення Шевченківського районного с м. Львова від 21.01.2019р. по справі №466/8067/14-ц, яка ще на даний час не розглянута. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на обставини, вказані у позовній заяві, уточненні до неї та численних заявах-клопотаннях. Просив суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Представники відповідача москаль А.Б., [PERSON] , [PERSON] в судових засіданням проти позову заперечили, покликаючись на ті обставини, що наведені у відповіді на відзив, письмових поясненнях на позов. Суд, заслухавши доводи та заперечення позивача, представників відповідача, дослідивши подані суду документи та докази дійшов таких висновків. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За ст.77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі за адресою [ADDRESS] . Між [PERSON] та ПАТ «Львівгаз» фактично склалися та існували договірні відносини в сфері надання послуг з газопостачання, за якими ПАТ «Львівгаз», правонаступником якого є АТ, до 30 листопада 2012 року здійснювало постачання газу в квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] , як споживач, здійснював оплату за спожитий газ. Газопостачання цієї квартири було припинено ВАТ «Львівгаз» 30.11.2012р. Правомірність дій ПАТ «Львівгаз» по припиненню газопостачання до квартири [ADDRESS] оспорювалася [PERSON] . В судовому порядку. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 20.03.2014 року, яке було залишено без зміни ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.06.2014 року, позов [PERSON] було задоволено частково та визнано неправомірними дії ПАТ «Львівгаз» по припиненню газопостачання до квартири [ADDRESS] . Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08.10.2018р., відновлено становище, яке існувало до припинення газопостачання квартири [ADDRESS] 30 листопада 2012 року, та зобов`язано ПАТ «Львівгаз»,\~правонаступником якого\~є АТ\~«Оператор газорозподільної\~системи «Львівгаз» відновити газопостачання та експлуатацію газопроводу і встановлених газових приладів в квартирі [ADDRESS] . Стягнуто з АТ «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» на користь [PERSON] 30 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок неправомірного припинення газопостачання в квартиру [ADDRESS] . Цим же рішенням [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог до АТ «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» про зобов`язання до припинення дискримінації, зловживання монопольним становищем і незаконної примусової підприємницької діяльності та відшкодування майнової шкоди. Заявляючи вимоги про відшкодування 30\~000грн. моральної шкоди, завданої йому за період з 08.10.2018р. ( з дня ухвалення судового рішення) і до 21.04.2020р. ( часу звернення в суд з даним позовом), [PERSON] вказує на те, що ця моральна шкода заподіяна йому невиконаннями судових рішень, які вступили в законну силу щодо неправомірності припинення газопостачання та поновлення газопостачання, зловживаннями відповідачем монопольним становищем, намірами його, пенсіонера 77 років, фізичного знищення зимами 2018-2019 та 2019-2010 років. Встановлено, що рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08.10.2018р. у справі 466/8067/14-ц та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21.01.2019р. переглядалися Львівським апеляційним судом за апеляційними скаргами [PERSON] та АТ «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» і постановою від 01.08.2019р. вони залишені без змін. Вказані судові рішення набрали законної сили 01.08.2019р. Ці рішення до негайного виконання не підлягали, звернуті до виконання лише після набрання ними законної сили. Крім того, ухвалою Верховного Суду від 19.08.2019р. у зв`язку з відкриттям касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» було зупинено виконання вказаних вище рішень місцевого та апеляційного суду до закінчення касаційного провадження. Постановою Верховного Суду від 27.01.2020р. касаційне провадження закінчено, виконання судових рішень поновлено. Рішення суду в частині стягнення з АТ «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» на користь [PERSON] 30\~000грн. у відшкодування моральної шкоди виконано, і ця обставина не заперечується позивачем. 14.08.2019р. АТ «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» звернулося до Шевченківського районного суду м.Львова із заявою про встановлення способу та порядку виконання рішення суду від 08.10.2018р. та додаткового рішення суду від 21.01.2019р. 27.02.2020р. було подано уточнення до цієї заяви. Станом на квітень 2020р. ця заява розглянута не була. Покликання позивача [PERSON] на неправомірність подання відповідачем безпідставних апеляційної, касаційної скарги та клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою відповідальності за невиконання судового рішення та відшкодування моральної шкоди. Право кожної особи на оскарження судового рішення у встановленому порядку гарантоване Конституцією України, нормами ЦПК України. Норми ст.435 ЦПК України надають право стороні звертатися в суд, який розглянув справу, із заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення. За ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ст.611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Відповідно до ст.. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Сторона, пред`являючи вимоги про відшкодування завданої їй моральної шкоди, не звільняється від обов`язку довести наявність такої шкоди, її розмір, надавши належні, допустимі та достовірні докази цього факту, у порядку встановленому процесуальними нормативно-правими актами. Суд вважає, що позивачем не доведено заподіяння такої моральної шкоди діями чи бездіяльність відповідача. Тому підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до АТ «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» про відшкодування 30\~000грн. моральної шкоди немає. Стосовно вимог [PERSON] про відшкодування 55 410,00грн. матеріальних збитків судом встановлено таке. Згідно п.36.п.37 Правил надання населенню послуг з газопостачання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246, газопостачальне та газорозподільне підприємство несуть відповідальність згідно із законодавством за безпідставне припинення газопостачання. У разі порушення газопостачальним (газорозподільним) підприємством цих Правил та умов договору споживач подає одній із зазначених організацій претензію, складену у довільній формі. Газопостачальне (газорозподільне) підприємство повинне протягом п`яти днів усунути порушення, виявлені під час перевірки тиску та/або якісних показників газу, чи надати споживачеві обгрунтовану відмову. Відповідно п. 8.3 розділу VIII Типового договору постачання природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2500 постачальник відшкодовує Споживачу збитки, понесені Споживачем у зв`язку з припиненням постачання газу Споживачу Оператором ГРМ на виконання неправомірного доручення Постачальника, в обсягах, передбачених Правилами постачання. Відповідно п.8 розділу VII\~Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється в таких випадках: 1) якщо постачання природного газу побутовому споживачу було припинено через дії Оператора ГРМ на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання природного газу побутовому споживачу. У такому\~випадку постачальник\~відшкодовує побутовому\~споживачу вартість\~робіт з\~припинення і\~повторного відновлення\~подачі природного\~газу після\~його безпідставного\~припинення.\~При цьому\~постачальник відшкодовує\~побутовому споживачу\~збитки (обсяг\~недовідпущеного природного\~газу),\~які обчислюються\~виходячи з\~фактичного середньогодинного\~споживання природного\~газу за\~останній розрахунковий\~період,\~кількості годин\~перерви та\~цін на\~природний газ,\~що діяли\~в період\~відсутності газопостачання.\~Крім того,\~якщо внаслідок\~цього побутовому\~споживачу або\~його майну\~завдано матеріальної\~чи моральної\~шкоди,\~постачальник відшкодовує\~її відповідно\~до чинного\~законодавства. Для ініціювання процедури відшкодування збитків побутовий споживач складає в довільній формі акт-претензію, в якому зазначає підстави та розмір нарахованих збитків, та надсилає його постачальнику поштовим відправленням з позначкою про вручення, а постачальник зобов`язаний не пізніше двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. Встановлено, що позивач [PERSON] подав Акт-претензію до АТ «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» про відшкодування збитків, пов`язаних із припиненням газопостачання лише 10.03.2020р. Раніше з такими Актами-претензіями позивач до відповідача не звертався. Суд приймає до уваги ту обставину, що позивач [PERSON] в судовому порядку звертався з позовними вимогами до ПАТ «Львівгаз», правонаступником якого є «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», про відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірним припиненням газопостачання в його квартиру, вказуючи, що розмір такої шкоди повинен обчислюватися згідно норм, визначених у Типових договорах, що діяли згідно названої вище постанови Кабінетом Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року, як неустойка в розмірі двократної вартості обсягу недовідпущеного газу за період з 30 листопада 2012 року по серпень 2015 року виходячи з обсягу спожитого газу до неправомірного припинення газопостачання. Ці вимоги серед інших позовних вимог [PERSON] були предметом судового розгляду у цивільній справі 3466/8067/14-ц. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 08.10.2018р. [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог до АТ «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» про відшкодування майнової шкоди. У даній справі підтримуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначає про те, що заявлені ним вимоги про відшкодування матеріальних збитків не є тотожними раніше заявленим вимогам про відшкодування майнової шкоди. Вирішуючи по суті даний спір суд вважає, що правові підстави заявлених позовних вимог не змінилися. Складення позивачем акту претензії та подання такої відповідачу 10.03.2020р. не може бути підставою задоволення заявлених позовних вимог. Крім того, відповідно до п. 1.4 розділу 1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам постачальником є суб`єкт господарювання, що здійснює діяльність з постачання природного газу на підставі виданої ліцензії. Встановлено, що з 1 липня 2015 року за рішенням Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - постановою №1678 від 04.06.2015 року анульовано дію ліцензії АТ «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» щодо надання послуг з газопостачання всім категоріям споживачів. АТ «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» надає послуги з розподілу природного газу, обслуговування газових мереж. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу ст. 1 р. 1 Закону України «Про ринок природного газу». Отже, АТ «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» станом є постачальником природного газу, на якого покладено обов`язок відшкодування збитків, пов`язаних з неправомірним припиненням газопостачання. Оцінюючи подані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до АТ «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди є безпідставними, не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а тому у задоволенні цих позовних вимог суд відмовляє.

Outcome: dismissed