Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що витратила право користування житловим приміщенням. Позивачі свої вимоги мотивували тим, що їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради на підставі розпорядження № 17862/1 від 23.07.2001 року, належить на праві власності квартира [ADDRESS]. З 14.05.2004 року у вказаній квартирі значиться зареєстрованим їх син, [PERSON] З червня 2012 року відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] та у добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації. Плата за житло та комунальні послуги нараховується з урахування реєстрації у квартирі відповідача, хоча оплату комунальних послуг вони здійснюють самостійно. Тим самим їм створюються перешкоди у користуванні власністю. Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили суд визнати [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Полтавської області. Позивачі - [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, визначених в позові. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином. Треті особи - Управління ДМС України в Полтавській області, ТОВ «Житлорембудсервіс» в судове засідання не з'явилися, надали до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представників. При винесенні рішення, покладалась на розсуд суду. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 3 СК України, передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Якщо особи, перестали бути членами сім'ї власника, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як власник та члени його сім'ї. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради на підставі розпорядження № 17862/1 від 23.07.2001 року, [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Згідно довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» № 234 від 08.02.2013 року у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач за місцем реєстрації не проживає. Факт не проживання відповідача у квартирі №? [ADDRESS] на протязі більше ніж один рік підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» № 13 від 06.02.2013 року, відповідно до якого свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з червня 2012 року. За таких обставин, враховуючи непроживання відповідача у спірній квартирі більше року, суд з огляду на положення ст. 405 ЦК України приходить до висновку, що останній втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підлягають задоволенню.

Outcome: approved