Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

[PERSON]. 27 листопада 2017 року пред'явила позов про зобов'язання Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області зняти податкову заставу з транспортного засобу марки FAW CA 1051, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] та виключити його з акту опису. У обґрунтування скарги посилалася на те, що вона, позивач, взяла участь у електронних торгах з реалізації зазначеного колісного транспортного засобу, які відбулися 6 квітня 2017 року і стала переможцем (покупцем) цих торгів, а саме вказаного колісного транспортного засобу та відповідно до протоколу торгів від 06.04.2017 і вимог п. 1 розділу X Порядку реалізації арештованого майна затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 нею проведено оплату за придбане на електронних торгах майно в розмірі 11 188,15 грн., що підтверджується квитанцією № 120 від 13.04.2017, сплаченою на рахунок Самбірського міськрайонного відділу ДВС. Самбірським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області 17.05.2017 винесено постанову ВП 45095569 про зняття арешту з майна та скеровано лист до Самбірської ОДПІ про звільнення транспортного засобу з податкової застави у зв'язку з реалізацією, однак, при спробі перереєстрації вказаного транспортного засобу в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС отримано відмову, оскільки в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 13.02.2015 зареєстроване обтяження, а саме податкова застава № 15080539. Вона, позивач, зверталась до Самбірського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо звільнення транспортного засобу із застави, однак, такі звернення не дали жодних результатів. Самбірським міськрайонним відділом ДВС 21.08.2017 кошти від реалізації транспортного засобу перераховані в рахунок погашення боргу на користь ОДПІ, однак Самбірською ОДПІ, станом на сьогодні не знято податкову заставу з транспортного засобу. Самбірським МРВ ДВС скеровано листи до Самбірської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Львівській області та до Головного управління ДФС у Львівській області про зняття з під податкової застави вказаного транспортного засобу і 20 вересня 2017 року до відділу надійшов лист від Головного управління ДФС у Львівській області про те, що кошти від проведених торгів одержано і перераховано в дохід державного бюджету. Звільнення реалізованого транспортного засобу з під податкової застави можливе лише за рішенням суду. Позивач [PERSON] під час підготовчого провадження подала заяву про уточнення позовних вимог, а саме, про визнання за нею право власності на транспортний засіб, усунення перешкоди у користуванні транспортним засобом шляхом зняття його з під податкової застави та подала заяву про розгляд справи за її відсутності і підтримання позовних вимог. Відповідач - Самбірська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області у встановлений судом строк подала відзив на позовну заяву, позов не визнала, посилаючись на те, що [PERSON] взяла участь в електронних торгах з реалізації і стала переможцем(покупцем) вказаного автомобіля, який був власністю ВАТ «Самбірський завод будівельної кераміки» і знаходиться у податковій заставі, як об'єкт обтяження згідно актів опису майна від 20 жовтня 2009 року № 7, від 12 січня 2010 року № 1 та від 13 квітня 2010 року № 5. За час здійснення діяльності ВАТ «Самбірський завод будівельної кераміки» виник податковий борг перед бюджетом, який станом на 13 квітня 2008 року становить 142 553,75 грн. Згідно п. 93.1. ст. 93 Податкового кодексу України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження. Оскільки, ВАТ «Самбірський завод будівельної кераміки» не було вжито жодного з перелічених заходів для припинення податкової застави, у Самбірській ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області відсутні підстави для зняття податкової застави з вказаного транспортного засобу. Також, відповідач 15 червня 2018 року подав клопотання про залишення позову [PERSON] без розгляду, посилаючись на те, що відповідно до п. 1) ч. 1. ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Представник відповідача, який був належним чином повідомлений про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з'явися без повідомлення причин неявки, у зв'язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за відсутності представника відповідача З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статтей 4 та 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частино 2 статті 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За правилами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомо, що все рухоме майно платника податків - ВАТ «Самбірський завод будівельної кераміки», згідно Акта опису майна № 7 від 20 жовтня 2009 року; № 1 від 12 січня 2010 року; № 5 від 13 квітня 2010 року, перебуває у податковій заставі за № 15080539, обтяжувач - Самбірська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, а також державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Самбірського МРУЮ на все рухоме майно цього ВАТ накладено арешт ( а. с. 12-13). Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу видно, що транспортний засіб FAW CA 1051, реєстраційний номер [NUMBER], білого кольору, № кузова [NUMBER] зареєстрований за ВАТ «Самбірський завод будівельної кераміки». Із свідоцтва про шлюб та протоколу про проведення електронних торгів від 6 квітня 2017 року № 248241 вбачається, що переможець торгів [PERSON] і представник Організатора ДП «СЕТАМ» в особі директора Департаменту електронних торгів з іншого боку склали протокол про те, що виконавцем були надані послуги з організації та проведення торгів, про що сформована інформація про те, що 6 квітня 2017 року у період з 09.00 год. по 18.00 год. відбулися торги, реєстраційний номер 206698, щодо колісного транспортного засобу FAW CA 1051, реєстраційний номер [NUMBER], білого кольору, № кузова [NUMBER], який знаходився у м. Самборі, вул. Заводська, 10, ціна продажу склала 11 777,00 грн., сума сплаченого гарантійного внеску 554,58 грн., переможцем торгів стала [PERSON]; сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця складала 11 188,15 грн., отримувач - Самбірський МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, які повинні бути сплачені до 21 квітня 2017 року (а. с. 8). Із акта про проведені електронні торги від 19 квітня 2017 року, складеного старшим державним виконавцем Самбірського ВДВС ГТУЮ у Львівській області видно, що згідно протоколу проведення електронних торгів № 248241 від 6 квітня 2017 року та Порядку реалізації арештованого майна електронні торги з реалізації транспортного засобу 6 квітня 2017 року відбулися ( а.с. 9). Із квитанції № 120 вбачається, що 13 квітня 2017 року [PERSON] на рахунок Самбірського МРВ ДВС внесла кошти в сумі 11 188,15 грн. ( а. с. 7). Із державного виконавця від 24.05.2017 відомо, що вказаний транспортний засіб передано переможцю торгів (а.с. 9 зв.). На підставі постанови старшого державного виконавця Самбірського МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 17 травня 2017 року у зв'язку з реалізацією транспортного засобу на прилюдних торгах, згідно протоколу № 248241 від 06.04.2017, знято арешт з автомобіля марки FAW CA 1051, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER], який був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22 березня 2010 року, що належить ВАТ «Самбірський завод будівельної кераміки» (а. с. 11). Відповідно до п. 4 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди Організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом піяти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Згідно з пунктами 7, 8, 9, 10 цього розділу не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведені електронні торги переможцю виконавець виносить постанову про зняття арешту з реалізованого майна, накладеного відділом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. Згідно п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Відповідно до п. 8 цього Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться, зокрема, на підставі документів, що посвідчують правомірність придбання транспортних засобів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку серед інших акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем. Однак, при спробі перереєстрації транспортного засобу позивач [PERSON] отримала відмову, оскільки в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 13 лютого 2015 року зареєстроване обтяження, а саме податкова застава № 15080539. Із відзиву на позовну заяву вбачається, що Самбірська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області відмовила у звільненні вказаного транспортного засобу із податкової застави. Проте, такі дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства та порушують права та законні інтереси позивача як власника транспортного засобу. Так, суд відхиляє посилання відповідача на Порядок застосування податкової застави органами доходів і зборів, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 572, оскільки такий втратив чинність 4 серпня 2017 року на підставі наказу Міністерства фінансів України від 16 червня 2017 року № 586 Про затвердження Порядку застосування податкової застави контролюючими органами Згідно п. 4 розділу VІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 глави 9 розділу II Кодексу таке майно звільняється з-під податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження надходження коштів до бюджету від такого продажу. Відповідно до п. 93. 4. статті 93 Податкового кодексу України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу. Статтею 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Продаж майна платника податків здійснюється на публічних торгах та/або через торгівельні організації. Покупець майна, яке перебуває у податковій заставі, набуває права власності на таке майно відповідно до умов, визначених у договорі купівлі-продажу, що укладається за результатами проведених торгів. У разі якщо сума коштів, отримана в результаті продажу майна платника податків, є недостатньою для погашення податкового боргу платника податків, податковий керуючий здійснює додатковий опис майна у податкову заставу в порядку, визначеному статтею 89 цього Кодексу. Оскільки, частина рухомого майно ВАТ «Самбірський завод будівельної кераміки», яке перебувало у податковій заставі, в установленому законом порядку та із дотриманням відповідної процедури було продана, кошти від його реалізації перераховані на відповідні рахунки і [PERSON] набула право власності на це майно, а тому перебування такого майна в податковій заставі суперечать вимогам чинного законодавства та порушують права та законні інтереси позивача. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.ст. 317 та 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 386 цього Кодексу держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За правилами ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У зв'язку з наведеним суд відхиляє посилання відповідача на те, що у даній справі спір виник із публічно-правових відносин, а саме спір фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його дій. Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. У пункті 22 позиції Верховного Суду, сформульованій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 755/8749/16-ц, зазначено, що за змістом наведених приписів участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим і розглядати його за правилами адміністративної юрисдикції. Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, суди повинні з'ясовувати, у зв'язку з чим він виник, і за захистом яких прав чи інтересів особа звернулася до суду. У даній справі предметом спору є відмова відповідача звільнити з-під податкової застави транспортний засіб, право власності на який набула позивач, а відтак невизнання за позивачем права власності на придбане майно та права користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Тобто, позовні вимоги спрямовані на захист цивільних прав та інтересів позивача, що виникають цивільних правовідносин. Враховуючи те, що управлінські дії відповідача мали наслідком створення перешкоди у реалізації цивільного права позивача на користування та розпорядження майном, спір позивача з відповідачем не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, тобто не є публічно-правовим. Заявлені позовні вимоги відповідають способам захисту цивільних прав та інтересів, визначеним ч. 2 ст. 16 ЦК України. У пункті 28 вказаної позиції Верховного Суду сформульовано, якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення її цивільних прав чи інтересів або пов'язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, то визнання незаконними таких рішень і їх скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру. Ураховуючи наведене, право позивача на володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке оспорюється відповідачем, підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на придбаний транспортний засіб та звільнення його з-під податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів).

Outcome: approved