Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] 26 червня 2017 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 квітня 2015 року помер його дід [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Слобожанська №42 в с. Вязова, Краснокутського району, Харківської області. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті діда [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за законом пятої черги, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернувся до суду з позовом та прохає визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Слобожанська №42 в с. Вязова, Краснокутського району, Харківської області. У відкрите судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача Вязівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та при розгляді справи покладався на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] постійно проживав [INFO], про що свідчить довідка Вязівської сільської ради Краснокутського району Харківської області №100 від 14.04.2017 року. Даний житловий будинок з господарськими будівлями на праві приватної власності належить [PERSON], про що свідчить довідка РКП «Краснокутське БТІ» від 29 березня 2017 року №201. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №482215, виданого виконавчим комітетом Вязівської сільської ради Краснокутського району Харківської області 14 квітня 2015 року, [PERSON] помер 10 квітня 2015 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: вул. Слобожанська №42 в с. Вязова, Краснокутського району, Харківської області. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи, окрім відповідача [PERSON], спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця [PERSON], [PERSON], які спадщину не прийняли та на неї не претендують, про що свідчать їхні нотаріально посвідчені заяви. Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Факт, що позивач являється онуком померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про його народження, а також свідоцтвом про народження [PERSON], копії яких знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON] має законне право житловий будинок в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved