Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] 14.11.2018 звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2004, заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14.05.2018 шлюб між ними розірвано. З відповідачем мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не працевлаштований, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Ухвалою судді від 21.11.2018 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. У визначені строки відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2004. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14.05.2018 у справі № 643/1142/18 шлюб між ними розірвано (а.с.9). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають разом з матір`ю, позивачем у справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-7,11). Згідно із статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Р озмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. М інімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. М інімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У суду відсутні відомості про наявність та розмір доходу відповідача та наявність в нього на утриманні інших осіб. Прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить: з 01.07.2018 по 30.11.2018 - 1944,00 грн.; 01.12.2018 по 30.06.2019 - 2027,00 грн.; з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 2118,00 грн., з 01.12.2019 по 31.12.2019 - 2218,00 грн. Розмір аліментів у сумі 2000,00 грн. на кожну дитину відповідає розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач не надає регулярно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, то суд вважає за можливе позов задовольнити та стягує з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2000 щомісячно на кожну дитину щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved