Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

[PERSON] 11 серпня 2017 року звернувся до суду з позовом, уточненим до початку розгляду справи, до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту посилаючись, що 03 березня 2016 року на електронних торгах, проведених Державним підприємством «Сетам», він придбав будівлю ремонтних майстерень загальною площею 457,9 кв.м., розташована в [ADDRESS] Полтавської області, за яку 04 березня 2016 року він вніс кошти в сумі 104 120 грн. на депозитний рахунок Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції та 2055 грн. на рахунок Державного підприємства «Сетам» як доплату за придбане майно та отримав акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 12 березня 2016 року. Під час перереєстрації об'єкта нерухомого майна приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Волошиною Н.А. встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обліковується запис № 13763836 від 29 липня 2010 року про арешт будівлі ремонтних майстерень, розташованої в [ADDRESS] Кременчуцького району Полтавської області на підставі ухвали суду по справі № 2-22974/10 виданої 26 липня 2010 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області. Вважає, що з моменту повного розрахунку за придбане на електронних торгах майно до нього перейшло право власності на дане майно, а існуючий арешт порушує його права як власника, оскільки він не має можливості вільно розпоряджатися належним йому майном. Просив звільнити з-під арешту будівлю ремонтних майстерень загальною площею 457,9 кв.м., розташовану в [ADDRESS] Кременчуцького району Полтавської області, накладеного на підставі ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 липня 2010 року та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав 29 липня 2010 року за № 13763836. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки суду не повідомив. Третя особа Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Третя особа Кременчуцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області надали до суду заяву, про розгляд справи у відсутність їх представника. Суд, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, дослідивши надані матеріали, і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 03 березня 2016 року за результатами проведення електронних торгів із реалізації будівлі ремонтних майстерень загальною площею 457,9 кв.м. розташованої в [ADDRESS] Кременчуцького району Полтавської області, проведених Державним підприємством «Сетам», позивача [PERSON] визначено переможцем торгів згідно протоколу № 147298 від 03 березня 2016 року проведення електронних торгів та ним 04 березня 2016 року внесено кошти за придбане майно в повному обсязі в розмірі 104 120 грн. на рахунок Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції, а також сплачено винагороду організатору торгів, визначену протоколом торгів в сумі 2055 грн. Відповідно до свідоцтва виданого 17 березня 2016 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 236 на підставі акта держаного виконавця про проведені електронні торги, затвердженого начальником Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції 12 березня 2016 року посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з будівлі ремонтних майстерень, розташованої в [ADDRESS] Кременчуцького району Полтавської області та відповідно до ст. 182 ЦК України підлягає держаній реєстраціїху Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 08 липня 2016 року на вказане майно ухвалою суду по справі № 2-22974/10 виданою 26 липня 2010 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області накладено арешт в забезпечення позову. На даний час накладення арешту на нерухоме майно належне позивачу порушує його права як власника, оскільки він не має можливості вільно ним розпоряджатися. Відповідно до ч. 1. ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що позивач прибав будівлю в межах процедури передбаченої чинним законодавством, однак накладений арешт є перешкодою для реалізації за позивачем права власності то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved