Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності на квартиру, в якому вказує, що він 23 березня 2010 року купив у [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу було посвідчено державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори за реєстром № 442. Право власності на вищевказану квартиру зареєстровано в КП «Бердичівському МБТІ» Житомирської обласної ради 07 червня 2010 року за реєстраційним номером: 21664415. Як вбачається з вищевказаного договору купівлі - продажу квартири, квартира, що відчужується, однокімнатна, житловою площею 16,7 кв.м, загальною площею 33,0 кв.м, проте фактично, відповідно до інформації з технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого станом на 14 січня 2019 року, вищевказана квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 38,2 кв.м, загальною площею 70,4 кв.м. Під час оформлення договору купівлі - продажу, позивач не звернув увагу на предмет купівлі - продажу, так як договір не читав, а підписав його, вважаючи, що купує саме трикімнатну квартиру, яку перед купівлею оглянув разом з дружиною, погодив з продавцями умови продажу, та в яку вселився відразу ж, та проживає у ній до даного часу. Про факт невідповідності правовстановлюючих документів на займану ними квартиру позивачу повідомили працівники відділу житлових субсидій, через невідповідність загальної площі квартири, за даними комунальних організацій, що надають послуги, та фактичній площі квартири. З метою внесення змін до договору купівлі - продажу позивач звернувся до нотаріуса, який повідомив його, що внесення змін до договору можливе лише за участю сторін даного договору. Проте [PERSON] , яка була співвласником квартири, померла [INFO] . Договір про зміну або розірвання нотаріально посвідченого договору здійснюється шляхом складання окремого договору, підписується сторонами та посвідчується нотаріусом. Таким чином, внести зміни до вказаного договору на даний час неможливо. А тому, позивач як власник нерухомості, не має можливості у повній мірі розпоряджатись нею. Позивач просить визнати за ним право власності на квартиру номер 3, що складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 38,2 кв.м, загальною площею 70,4 кв.м, розташовану в будинку [ADDRESS] . Судові витрати залишає за собою. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, 28 листопада 2019 року надала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з Договору купівлі - продажу квартири посвідченого 23 березня 2010 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як продавці, продали, а [PERSON] , [INFO] , як покупець, прийняв у власність належну продавцям на праві власності квартиру під [ADDRESS] , в житловому будинку номер 8-а. Квартира, що відчужується, однокімнатна, житловою площею 16,7 кв.м, загальною площею 33,0 кв.м. Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів виданого 23 березня 2010 року Попільнянською державною нотаріальною конторою Житомирської області, в Державному реєстрі правочинів знайдено правочин: договір купівлі - продажу, відчужувачі: [PERSON] та [PERSON] , набувач: [PERSON] . Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 07 червня 2010 року Комунальним підприємством «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, [PERSON] зареєстрував право власності на квартиру, однокімнатну, житловою площею 16,7 кв.м, яка розташована в [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: договір купівлі - продажу. Номер запису: 2439, в книзі: 24. Як вбачається з Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 14 січня 2019 року КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради, замовником технічної інвентаризації вказаний [PERSON] . Технічна характеристика квартири: розташована на першому поверсі, одноповерхового будинку, складається з трьох кімнат житловою площею 38,2 кв.м. Загальна площа квартири: 70,4 кв.м. Інвентаризаційна вартість квартири 24 716 гривень 00 копійок. Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 938 від 23 серпня 2019 року Виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області передбачено, що [PERSON] власник житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї/зареєстрованих/ входять: [PERSON] , [INFO] - дружина, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - син. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 квітня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 306. За змістом статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен мас право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державний реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Згідно частини 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини, в яких вони розташовані. Частина 1 статті 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як вбачається з статті 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з частини першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, зібрані у справі докази, їх належна оцінка та враховуючи вимоги частини 3 статті 200 ЦПК України, суд вважає, що є підстави для визнання права власності позивача на квартиру [ADDRESS] .

Outcome: approved