Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації Донецької області від 01 вересня 2005 року за №347. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що оскаржуваним державним актом підтверджується право власності позивача на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER], виданим за розпорядженням Красноармійської райдержадміністрації Донецької області від 01.09.2005 за №347. Між тим в державному кадастровому реєстрі відсутня інформація про належну позивачу земельну ділянку за вказаним кадастровим номером, проте існує запис про земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], зареєстрованої за розпорядженням Красноармійської райдержадміністрації Донецької області від 01 вересня 2005 року за №347. Вказана ситуація виникла внаслідок того, що під час видачі позивачу в 2005 році державного акту на право власності на земельну ділянку в акті невірно (помилково) було зазначено кадастровий номер [NUMBER] замість кадастрового номеру [NUMBER], який зазначений в розпорядженні Красноармійської райдержадміністрації Донецької області від 01 вересня 2005 року за №347. Внаслідок неможливості підтвердження права власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], адже відповідний державний акт відсутній, позивач не має можливості розпорядитись належною йому земельною ділянкою за кадастровим номером [NUMBER]. Позивач та представник позивача правом участі в судовому засіданні не скористались, надали суду заяви, в яких просять провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити. Покровська районна державна адміністрація Донецької області (далі - відповідач), будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, свого представника до суду не направила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника та винесення рішення на розсуд суду згідно з чинним законодавством. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. Розпорядженням голови Красноармійської районної державної адміністрації від 01.09.2005 №347 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок у розмірі земельного паю громадянам на території Удачненської селищної ради» позивачу передана у власність земельна ділянка загальною площею 5,71 га, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.9). На підставі вказаного розпорядження голови Красноармійської районної державної адміністрації від 01.09.2005 №347 позивачу виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку від 24.10.2005 серія ДН [NUMBER], за змістом якого позивач є власником земельної ділянки, розташованої в Удачненській селищній раді, площею 5,71 га, кадастровий номер якої зазначений як [NUMBER] (а.с.7). За даними Державного земельного кадастру про земельну ділянку на підставі вказаного Державного акту від 24.10.2005 ДН [NUMBER] право власності на земельну ділянку, розташовану в Удачненській селищній раді, площею 5,71 га, зареєстровано за позивачем, кадастровий номер зазначений як [NUMBER] (а.с.12-14). Викладене свідчить про те, що при визначенні в оскаржуваному Державному акті кадастрового номеру земельної ділянки, що належить на праві власності позивачу, помилково зазначена земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER], замість земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], яка розпорядженням відповідача була передана позивачу у власність. Суд зазначає, що згідно зі ст.126 ЗК України (в редакції з 01.01.2013) право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 №43, яка втратила чинність 23.08.2013, внесення виправлень в державні акти не допускала. За змістом ст.37 Закону України «Про державний земельний кадастр» виправлення технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допускається у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру. Відповідно до п.156 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 №1051, виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Згідно зі ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. З ахист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Приписами ст.155 ЗК України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7 роз'яснив, що судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визначення недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками (абз.2 п.2). Враховуючи викладені законодавчі приписи, беручи до уваги те, що оскаржуваним державним актом порушуються права позивача щодо володіння, користування та розпорядження належної йому земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], такий державний акт підлягає визнанню судом недійсним. Відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved