Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] 29.05.2020 року звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивуючи свої вимоги, тим, що мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - домоволодіння [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. 28.05.2020 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М., позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він, як спадкоємець у встановлений строк, не подав заяву про прийняття спадщини, а тому пропустив строк для прийняття спадщини. Шестимісячний строк на звернення із заявою про отримання спадщини було пропущено з поважних причин. Зважаючи на встановлений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також зважаючи на сімейні, робочі обставини позивач вирішив подати заяву про прийняття спадщини в квітні 2020 року. 12.03.2020 року з засобів масової інформації позивач дізнався, що починаючи з 12.03.2020 року на усій території України установлено карантин, відповідно постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» від 11.03.2020 року № 211. В подальшому на протязі березня, квітня 2020 року Кабінету Міністрів України вносили зміни постанови від 11.03.2020 року № 211, яким посилювались карантинні заходи, а так< продовжувались терміни карантину. Тому позивач разом зі своєю сім`єю, з метою недопущення зараження коронавірусом СОVID-19 вжив заходів самоізоляції та знаходився за місцем свого проживання. 26.05.2020 року із засобів масової інформації позивач дізнався, що Кабінетом Міністрів України внесені зміни до постанови від 11.03.2020 року №211, продовжено термін карантину до 22.05.2020 року та дозволена діяльність нотаріусів з 11.05.2020 року. 27.05.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Живцової Н.М. з заявою про прийняття спадщини, а 28.05.2020 року отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому просить визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць з дня набрання рішенням законної сили, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.06.2019 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2020 року витребувано докази по справі, а саме у приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Живцової Н.М. належним чином завірену копію спадкової справи №23/2020, заведену після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] померла [INFO] , у місті Херсон, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . [PERSON] була власником домоволодіння під номером [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 02.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко Т.М. 02.12.2003 року та зареєстрованого в реєстрі за № 5425; копією договору дарування від 30.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко Т.М. 30.12.2003 року та зареєстрованого в реєстрі за № 5876; Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (Інформаційна довідка: 210567572 від 28.05.2020 року). Відповідно до заповіту від 28.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. 28.07.2011 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2409, [PERSON] , [INFO] на випадок її смерті, призначила спадкоємцем всього майна, яке на день її смерті виявиться їй належним, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, [PERSON] , [INFO] , тобто позивача, що підтверджується копіями заповіту від 28.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. 28.07.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2409 та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі за №27635127 від 28.07.2011 року. Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М., листом за № 482/01-16 від 28.05.2020 року, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилося після смерті [PERSON] , оскільки, він, як спадкоємець у встановлений строк, не подав заяву про прийняття спадщини, а тому пропустив строк для прийняття спадщини. Одночасно приватним нотаріусом позивачу роз`яснено, що він має звернутись до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, який суд може визначити, враховуючи зміст ч.3 ст.1272 ЦК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з позовної заяви позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» було установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин, заборонено перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно; переміщення групою осіб у кількості більше ніж дві особи, крім випадків службової необхідності та супроводження осіб, які не досягли 14 років, батьками, усиновлювачами, опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями, іншими особами відповідно до закону або повнолітніми родичами дитини; перебування в громадських місцях осіб, які не досягли 14 років, без супроводу батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, інших осіб відповідно до закону або повнолітніх родичів дитини; відвідування закладів освіти її здобувачами; відвідування парків, скверів, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон, крім вигулу домашніх тварин однією особою та в разі службової необхідності; відвідування спортивних та дитячих майданчиків; проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, індивідуальних тренувальних занять (біг, хода, їзда на велосипеді, рух на активних візках спортсменів з інвалідністю) спортсменів штатних команд національних збірних команд України з олімпійських, неолімпійських, національних видів спорту та видів спорту осіб з інвалідністю, за умови забезпечення учасників засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів. Враховуючи період визначений законом на подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, період карантинних заходів, суд вважає, що строк на прийняття спадщини пропущено з поважних причин. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Outcome: approved