Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] 18 грудня 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив визнати за ним право власності на автомобіль ГАЗ 330214, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 18.10.2011 року він придбав у свого знайомого [PERSON] автомобіль ГАЗ 330214, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], за 7000 доларів США, про що була складена відповідна розписка. Він вважає, що відповідно до вимог ст. 336 ЦК України набув права власності на транспортний засіб. У той же день [PERSON] передав йому свідоцтво про реєстрацію автомобіля, а він в свою чергу передав грошові кошти. Цього ж дня, 18 жовтня 2011 року, [PERSON] видав на його ім'я передоручення на право керування та розпорядження належним йому автомобілем, однак транспортний засіб не був переоформлений через брак коштів, але відповідач пообіцяв за першою вимогою переоформити автомобіль на його ім'я. В 2012 році він звернувся до відповідача з проханням оформити всі документи на автомобіль належним чином, але за місце реєстрації він більше не знаходився, тим самим він не в змозі переоформити належне йому майно на своє ім'я. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що на задоволенні позову наполягає, просив справу розглядати за його відсутності. Позивачем подано до суду нотаріально посвідчені заяви від відповідачів [PERSON] та [PERSON], в яких вони вказали, що позов визнають в повному обсязі та справу розглядати за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], власником автомобілю марки ГАЗ 3302 14, рік випуску 2006, реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON]. /а.с. 6/ З розписки від 18.10.2011 року убачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] 7000 доларів США за продаж автомобіля марки ГАЗ 3302 14, рік випуску 2006, реєстраційний номер [NUMBER]. /а.с. 8/ Крім того, [PERSON], діючи від імені та в інтересах [PERSON], довіреністю в порядку передоручення уповноважив [PERSON] вчиняти будь-які дії щодо експлуатації та розпорядження, в т.ч. право продати або обміняти автомобіль марки ГАЗ 3302 14, рік випуску 2006, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується довіреністю в порядку передоручення від 18 жовтня 2011 року, посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 1805. Частиною 1 статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, між позивачем та відповідачем [PERSON] фактично було укладено договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки останній, діючи в інтересах власника, передав право власності шляхом складення відповідної розписки та отримання грошових коштів, а також наданням генеральної довіреності на право розпорядження транспортним засобом, тобто між сторонами було досягнуто суттєвих умов договору купівлі-продажу, однак [PERSON] всіляко ухиляється переоформлення права власності у встановленому чинним законодавством України порядку, чим порушує права [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позову у повному обсязі.

Outcome: approved