Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

[PERSON] 25 травня 2016 року звернувся до суду з позовом, уточненим під час розгляду справи, до [PERSON] про визнання батьківства посилаючись, що він з 2000 року проживав з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний побут. В вересні 2006 року припинили відносини, [PERSON] переїхала проживати до своїх батьків і з того часу вони не спілкувалися. Про смерть [PERSON] та про те, що в нього є син він дізнався в липні 2015 року від її рідного брата [PERSON], який з 15 листопада 2013 року є опікуном дитини. З того часу він матеріально утримує дитину, зареєстрував за місцем свого проживання. В травні 2016 року звернувся до Кременчуцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного з заявою про внесення змін про батьківство до актового запису про народження [PERSON], але йому було роз'яснено, що в разі відсутності заяви матері про визнання батьківства, батьківство визнається за рішенням суду. Просив встановити, що він є батьком [PERSON], [INFO] та зобов'язати Кременчуцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області внести зміни до актового запису про народження [PERSON] змінивши прізвище дитини з «[PERSON]» на «[INFO]», по батькові з «[PERSON]» на «[INFO]», відомості про батька з «[PERSON]» на «[PERSON]». Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, про підстави та обставини якого пояснили так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, щодо його задоволення не заперечував. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації за довіреністю Бруско А.М. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа Кременчуцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача та його уповноваженого представника, відповідача, уповноваженого представника третьої особи, свідків, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства прийматься судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2000 року по вересень 2006 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [INFO] року у [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 16 квітня 2007 року Червонознам'янською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 10, в якому батьком зазначено [PERSON]. Відповідно до актового запису про народження № 10 від 16 квітня 2007 року та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області 21 січня 2013 року запис про батька [PERSON] вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України на підставі заяви матері [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Подо-Калинівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області 15 січня 2013 року, актовий запис № 02. Відповідно розпоряджень голови Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області від 15 листопада 2013 року № 516, № 517 [PERSON] встановлено статус дитини-сироти та відповідач [PERSON] призначений його опікуном, який і повідомив позивачу про те, що [PERSON] його син. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що з 2005 року знають [PERSON] та те, що він тривалий час проживав в [PERSON]. В липні 2015 року від [PERSON] вони дізналися, що в нього є син [PERSON] від [PERSON], і з того часу син проживає разом з ним та його сім'єю, він піклується про нього, матеріально утримує Позивач [PERSON] визнав [PERSON] своїм сином, зареєстрував його за місцем свого проживання в [ADDRESS] згідно довідки-характеристики виконавчого комітету Червонознам'янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20 квітня 2016 року за № 500, де він і проживає з липня 2015 року, виховує та матеріально його утримує. 23 травня 2016 року позивач звернувся до Кременчуцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з заявою про внесення змін до актового запису про народження [PERSON] та просив в графі відомості про батька вказати його прізвище, ім'я, по батькові, але йому було відмовлено, в зв'язку з тим, що в разі відсутності заяви матері про визнання батьківства, батьківство визнається за рішенням суду. Згідно до висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 264 проведеної 24 червня 2016 року Комунальним закладом «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи «ДОР» [PERSON], [INFO] може бути біологічним батьком [PERSON], [INFO] і вірогідність батьківства і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами експертизи складає не менше 99,9999%. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] є батьком [PERSON] і тому позов задовольняє. До вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і

Outcome: approved