Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 09 серпня 2008 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через розходження характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого сім`я розпалася. З 20 квітня 2019 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час діти проживають з матір`ю. Позивач вважає, що примирення є неможливим, а подальше спільне життя та шлюбні відносини навіть такими, що суперечать їхнім інтересам. В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законодавством порядку шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд доходить наступного висновку. Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 2008 року, Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 641. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. Шлюбні стосунки позивача та відповідача фактично припинилися, примирення між ними неможливе. Частиною третьою статті 56\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Встановлені судом обставини життя позивача та відповідача свідчать, що між ними шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд доходить висновку, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved