Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] 19.07.2019 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогою розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрованого 21.10.1995 року Жмеринським міським віділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №311. У позовній заяві [PERSON] викладена наступна позиція. З відповідачем у справі [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають двох дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини їх подружжя поступово погіршились через постійні конфлікти та суперечки, спільне життя стало нестерпним. Внаслідок цього між ними склались неприязні стосунки за різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідач проживає окремо та не підтримує сімейних стосунки. Переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу немодливе та суперечитиме її інтересам. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, продовжувати такі подружні відносини вона не бажає. Діти згідно попередньої домовленості сторін залишаться проживати з нею (а.с.2-3). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 09.08.2019 року відкрито в даній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 09.09.2019 року було відкладено підготовче засідання внаслідок неявки відповідача та відсутності у суду відомостей щодо його належного виклику. Наразі в підготовче засідання сторони за їх належним викликом не з`явились. Представник позивача [PERSON] попередньо подала заяву стосовно розгляду справи без участі позивача. Відповідач [PERSON] також подав до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи. За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.12). З копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.10,11) вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Відповідно до положень ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно чи про місце проживання неповнолітньої дитини між сторонами не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить її інтересам, відповідачем визнані безумовно. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб; передбачених законом обставин, за яких неможливе пред`явлення позову про розірвання шлюбу, наразі не встановлено, тому позов підлягає задоволенню. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого ним при поданні позову, що становить 352,40 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 352,40 грн, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved