Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «Кредитні ініціативи», треті особи Олександрівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] на праві власності належать 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Під час реєстрації права власності [PERSON] дізналась, що на вказану квартиру накладено арешт Олександрівським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області в межах виконавчого провадження, де боржником зазначено [PERSON], а стягувачем ТОВ «Кредитні ініціативи». Позивач, як власник 1/2 частини квартири повноважна заявити вимогу про зняття арешту. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд зняти арешт, накладений Олександрівським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області у виконавчому провадженні за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи», з 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали. Представник третьої особи Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв суду не надав. Представник третьої особи Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечує, оскільки державним виконавцем арешт на майно не накладався, виконавчі документи, де виступає позивач боржником у Відділі на виконанні не перебувають та не перебували. Попередньо були надані письмові заперечення в яких зазначено, що згідно з інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником [PERSON] зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS]. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки матеріалів, наявних у справі достатньо для розгляду її по суті. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, \~на \~які \~вона посилається \~як \~на \~підставу \~своїх \~вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за \~зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін \~та \~інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право\~\~в порядку встановленому цивільним процесуальним кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та\~\~інтереси\~\~фізичних осіб, права та\~\~інтереси юридичних осіб, держані та суспільні\~\~інтереси у\~\~спосіб,\~\~визначений\~\~законами України. Зі змісту\~\~статей 11, 15\~\~ЦК України\~\~вбачається, що цивільні\~\~права і\~\~обов'язки виникають\~\~із\~\~дій\~\~осіб, що передбачені актами цивільного\~\~законодавства. Кожна особа\~\~має право на судовий\~\~захист.\~\~ Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1907/2011 від 22.05.2012, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про звернення стягнення на предмет іпотеки - 2-х кімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, розмір якої буде не нижче розміру звичайних ринкових цін на подібне майно на момент продажу на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» для погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 53-06 квф від 15.12.2006 року загальний розмір якої складає 42\~747,03 доларів США. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 84618315 від 10.04.2017 року, за запитом стосовно адреси: [ADDRESS], актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень містить запис про обтяження № 18301822 від 15.08.2012 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданий 13.08.2012 державним виконавцем Яреха П.В. Жовтневого ВДВС ЗМУЮ, згідно виконавчого листа № 2-1907 від 22.05.2017 року, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 77009762 від 26.12.2016 року, [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення суду по справі № 22-ц-778/2523/13 (№ 0808/6063/2012), виданого 02.07.2013 року Апеляційним судом Запорізької області. Тобто, як вбачається з матеріалів справи, після накладення арешту Олександрівським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, власником 1/2 частки спірного майна визнано за позивачем [PERSON], а не лишеза боржником [PERSON] Згідно ст.ст. 319 - 321 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України\~передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. У відповідності до п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено\~ арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до\~ суду\~з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього\~ арешту. У всіх інших випадках, крім встановлених ч. 4 ст. 59 цього закону,\~ арешт\~може бути знятий за\~ рішенням\~ суду. Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, і будь-яка заінтересована особа має право в порядку, визначеному законом, звернутися до суду про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи положення ст. ст. 15, 16 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved