Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

[INFO] померла прабаба позивача по справі [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на майно, яке належало останній, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також п`яти земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого селянського господарства, які розташовані в адміністративних межах Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Позивач наполягає, що вона є правнучкою [PERSON] та єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину шляхом звернення в установленому законом порядку до нотаріальної контори із відповідною заявою. Однак при зверненні до нотаріальної контори по питанню належного оформлення своїх спадкових прав позивачу у вчиненні відповідної нотаріальної дії було відмовлено, оскільки позивачу, як спадкоємцю необхідно встановити факт родинних відносин із померлою, окрім того у позивача відсутні оригінали правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому у видачі відповідних свідоцтв позивачу було відмовлено. Іншим чином, крім звернення до суду, позивач не має можливості вирішити питання визнання за нею права на вказане спадкове майно, а тому остання була змушена звернутися до суду із відповідним позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак направила до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просила проводити за її відсутності, на задоволення позовних вимог наполягала у повному обсязі. Представник відповідача Новодмитрівської сільської ради в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить із наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 та 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Позивач наполягає, що померла [PERSON] є прабабою позивача по батьковій лінії, а тому, за відсутності інших спадкоємців, позивач має право на прийняття спадщини. Разом із тим позивач не має можливості іншим шляхом, окрім як звернення до суду, довести вказану обставину у зв`язку із тим, що збереглися не всі документи, які дають можливість встановити факт їх родинних відносин. Також позивач наполягає, що вона є дочкою [PERSON] , що стверджується свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 25.01.2017 року, який у свою чергу є сином [PERSON] , яка в свою чергу була дочкою [PERSON] . Як вбачається із листа Золотоніського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 11.01.2019 року за №237/16.3.13-04.3, актові записи про шлюб по с. Нова Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області за 1939-1944 рік збереглися частково, але актового запису про одруження [PERSON] та [PERSON] не збереглися. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Наявність родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] стверджується письмовими поясненнями свідків, а саме: [PERSON] від 29.01.2019 року та [PERSON] від 30.01.2019 року, підписи яких на вказаних поясненнях засвідчені секретарем виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради. Із вказаних пояснень вбачається, що [PERSON] була правнучкою [PERSON] , постійно із самого дитинства відвідувала прабабу та підтримувала з нею родинні зв`язки, здійснювала догляд за останньою. Вказана обставина стверджується також довідкою, виданою виконавчим комітетом Новодмитрівської сільської ради від 12.08.2008 року за №728, із якої вбачається, що [PERSON] здійснює догляд за пристарілим прадідом [PERSON] та прабабою [PERSON] . Окрім того суд бере до уваги, що сільська рада, як відповідач по справі позовні вимоги визнала повністю, жодних заперечень до суду не надала та доводи позивача щодо обставин справи не спростовувала Частиною 1 ст. 82 Ц№ПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, враховуючи обставини справи, докази надані до суду, а також абсолютне визнання позову відповідачам, суд вважає доведеним наявність родинних відносин між позивачем по справі та померлою [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 24.01.2017 року) [PERSON] померла [INFO] . Отже після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно останньої. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно з ч. 1 та 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз норм чинного законодавства дає підстави прийти до висновку про те, що для прийняття спадщини встановлено шестимісячний термін з дня її відкриття. Цей термін дає можливість спадкоємцю реально скористатися своїм правом і таким чином гарантує здійснення суб`єктивних прав на спадкоємство. Якщо спадкоємець у вказаний термін спадщину не прийме, то право на її прийняття він втрачає. Як вбачається з повідомлення Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 29.10.21019 року за №1100/01-16, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за №170/2017, а підставою для її заведення стало звернення правнуки [PERSON] , [PERSON] . Отже вбачається, що позиває є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка виявила намір прийняти спадщину. З матеріалів спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці, які виявили б намір прийняти спадщину, відсутні. Відповідно до загальних норм, закріплених у ст. 1216 та ст. 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із змісту постанови завідуючої Золотоніської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] , від 15.01.2019 року, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із неможливістю встановити родинні стосунки позивача зі спадкодавцем та відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності померлої на спадкове майно. Разом із тим, із копії свідоцтва про право власності (індексний номер 45927360 від 20.10.2015 року) вбачається, що [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS] . Факт належності вказаного будинку стверджується також довідкою виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради від 03.08.2015 року за №1004. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю (серії ЧР 5-23) [PERSON] , на підставі рішення Новодмитрівської сільської ради від 15.12.1993 року за №2-21 належать земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які складаються із трьох земельних ділянок площею 0,1500 га, кадастровий №7121587801:03:008:0310, земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий №7121587801:03:009:0310 та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий №7121587801:03:008:0311, які розташовані в адміністративних межах Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №132436, [PERSON] , на підставі розпорядження Золотоніської райдержадміністрації від 04.02.2004 року за № 53, належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складається із двох земельних ділянок, а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3534 га, кадастровий №7121587800:10:016:0015 та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8021 га, кадастровий №7121587800:07:005:0049, які розташовані в адміністративних межах Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Суд враховує, що вказані вище правовстановлюючі документи видані на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування, спеціально уповноваженими органами державної влади, які є безсторонніми, а вказані правовстановлюючі документи, що посвідчує право спадкодавця на майно були видані та належним чином посвідчений відповідним державним органом за життя останньої. Отже спадкодавець належним чином набула права вланості на вказане майно та не може бути позбавлена його тільки у зв`язку із відсутністю ориганіальв правовстановлюючих документів. Доказів зворотного матеріали справи не містять. Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник земельної ділянки помер, тому позивач не може отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцями, які подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином мають право на спадщину. Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При розгляді вказаної справи суд бере до уваги, що відповідач по справі позовні вимоги визнав повністю, ствердивши факт належності вказаного майна померлій [PERSON] . Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином судом встановлено, що позивач по справі є єдиною спадкоємницею після смерті [PERSON] та має право на спадкування майна останньої, а оскільки оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому, враховуючи наявність законних підстав, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved