Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

[PERSON] 28.11.2019 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просив визнати за ним право власності на 3/4 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (на даний час Івано-Франківський район), Івано-Франківська область, в тому числі на належну йому 1/4 частку вказаного домоволодіння, як члену колгоспного двору, 1/12 частки домоволодіння успадкованого після смерті батька [PERSON] , 4/12 часток даного домоволодіння успадкованого за правом представлення після смерті баби [PERSON] , 1/12 частки даного домоволодіння, як обов`язкову частку в спадщині після смерті матері [PERSON] . Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 09.12.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі у відкритому судовому засіданні. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву він має право пред`явити зустрічний позов. До початку розгляду справи, а саме 21.02.2020 року на адресу суду від відповідача-позивача [PERSON] надійшов відзив на позов (Том 1 а.с. 53-54), в якому він вказав, що позов визнає частково, не заперечує щодо визнання права власності за [PERSON] на 3/4 частки в домоволодінні по [ADDRESS] , 1/2 частки успадкованої після смерті батька [PERSON] , 4/12 часток успадкованих за правом представлення після смерті баби [PERSON] . Однак категорично заперечив проти визнання права власності на 1/2 частки, як обов`язкову долю в спадщині після смерті мами [PERSON] . Вказав, що 23.01.2015 року його мати [PERSON] заповіла йому все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося. Він як і його брат [PERSON] являється інвалідом III групи, тому він як і позивач мав право на обов`язкову частку у спадкуванні, відповідно до статті 1241 ЦК України, після смерті матері, яку він прийняв, звернувшись до нотаріальної контори. Оскільки обов`язкова частка в спадковому майні становить половину частки, яка належила кожному із спадкоємців за законом першої черги після смерті матері, то він, якому матір заповіла спадкове майно, та його брат мають обов`язкову частку в спадковому майні по 1/24 кожний. [INFO] померла його мати [PERSON] . Його брат з 22.02.2011 року не проживав в даному будинковолодінні та не був зареєстрований. Матір була похилого віку та потребувала постійного догляду. Він доглядав матір, купував продукти, допомагав у веденні домашнього господарства та спільно з нею проживав по [ADDRESS] . За час проживання зробив ремонт у будинку (поміняв вікна на металопластикові, замінив вхідні двері, провів ремонт кімнати). В 2010 році провів газифікацію будинку (встановив конвектор і газову плиту). На протязі життя батьків він приймав активну участь у веденні господарства (ним було зроблено огорожу подвір`я, побудована стайня, стодола, гараж), що підтверджується довідкою Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області. В літній період він проживав з матір`ю в с. Грушка Тлумацького району Івано-Франківської області, а на зимовий період забирав її до м. Івано-Франківська, де він постійно проживає, що підтверджується довідкою Крихівецької сільської ради. Він проводив похорон матері, витрати по проведенню похорону взяв на себе. Також ним встановлений пам`ятник, що підтверджується відповідною накладною. З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги те, що частка в спадковому майні для позивача є незначною, та те, що він приймав активну участь у житті батьків, як фізично так і матеріально, тому просив суд відмовити позивачу в даній позовній вимозі, а саме у визнанні права власності на 1/2 частки, як обов`язкову частку в спадщині після смерті матері [PERSON] . Крім того, заперечив в частині стягнення з нього понесених судових витрат, вказавши, що оскільки позивач просить визнати за ним право власності на належні йому частки майна, дані позивні вимоги до нього не відносяться. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.02.2020 року клопотання [PERSON] задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. належним чином посвідчену копію спадкової справи № 283/2016, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Витребувано у державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області: спадкову справу № 66/2010, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та спадкову справу № 65/2010, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та відкладено підготовче судове засідання. 14.08.2020 року відповідач-позивач [PERSON] подав зустрічну позовну заяву (Т. 2 а.с. 22-25), в якій просив встановити факт його фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме 1/16 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Зменшити розмір обов`язкової частки у спадщині [PERSON] , яка належить йому після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , з 5/64 частки до 5/128 частки. Визнати право власності на спадкове майно, а саме на 63/128 частки домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , баби [PERSON] та матері [PERSON] (1/16 після смерті батька, 5/32 після смерті баби та 35/128 після смерті матері). Зустрічну позовну заяву обґрунтував тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 21.11.2005 року Виконавчим комітетом Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, будинок, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , належав на праві спільної часткової власності по частці кожному, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно виписки з погосподарської книги № 6 за 1991-1995 роки дане домоволодіння будо віднесено до колгоспного двору. [INFO] помер його батько [PERSON] . Згідно довідки Грушівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 710, на момент його смерті з ним були зареєстровані: дружина [PERSON] , мати [PERSON] , син [PERSON] . 19.02.2010 року його мати [PERSON] звернулася до Тлумацької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті чоловіка [PERSON] , після чого в Тлумацькій районній державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 66. Проте свідоцтво про право власності на спадкове майно на вищевказане домоволодіння не видавалося. 12.04.2019 року його брат [PERSON] подав державному нотаріусу Тлумацької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва після смерті батька [PERSON] . 12.04.2019 року йому було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в належній йому частці на житловий будинок після смерті батька [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Він з народження проживав з батьками. У зв`язку з тим, що він вступив до навчального закладу в місті Івано-Франківську та потребував реєстрації в гуртожитку, він виписався з вищевказаного домоволодіння в 1983 році. Проте, кожних вихідних та в період відпустки аж до смерті як батька [PERSON] так і баби [PERSON] він приїжджав додому, допомагав їм по господарству, а саме разом з батьком проводили ремонтні роботи у вищевказаному домоволодінні, купляв численні будівельні матеріали (пісок, цемент, вапно), що підтверджується доданими до даної позовної заяви чеками та квитанціями (зокрема видатковою накладною № 361/Т від 12.11.1999 року та квитанціями до прибуткового касового ордера від 05.07.2010 року, що підтверджує факт проведення ним газифікації у вищевказаному домоволодінні). Його брат жодної участі у ремонті не брав, як фінансової так і фізичної, хоча був зареєстрований за даною адресою. Окрім того, вони з батьком будували стайню, стодолу та гараж. Що стосуються його вступу в фактичне володіння та управління спадщиною, то безпосередньо після смерті батька, у шестимісячний строк, він проводив бетонні роботи у вищевказаному домоволодінні, займався укріпленням стодоли, замінював огорожу (паркан) з дерев`яного на металічний. Згідно довідки Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 415 від 29 липня 2020 року, він протягом всього життя батьків, а саме батька [PERSON] , та після його смерті, баби [PERSON] та матері [PERSON] допомагав вести господарство. Всі ці його дії, копії квитанцій на будівельні матеріали, а також покази свідків є прямим підтвердженням того, що він прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] . На момент смерті його батькові належала 1/4 частка домоволодіння по [ADDRESS] . Враховуючи те, що з ним були зареєстровані матір, брат та баба, а також те, що він вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном після смерті батька, частки у домоволодінні розподілилися наступним чином - його 1/4 частка ділиться на чотирьох і виходить: - у мами [PERSON] - 5/16 частки (належна їй 1/4 частка та 1/16 після смерті чоловіка); - у баби [PERSON] - 5/16 частки (належна їй 1/4 частка та 1/16 після смерті сина); - у брата [PERSON] - 5/16 частки (належна йому 1/4 частка та 1/16 частка після смерті батька); - у нього, [PERSON] , - 1/16 частка після смерті батька. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить і 1/4 частка домоволодіння [ADDRESS] . 19.02.2010 року він звернувся до Тлумацької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті баби [PERSON] , на підставі чого була заведена спадкова справ № 65. 11.02.2010 року Грушківською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області було видано довідку за № 127 про те, що він дійсно проводив похорон померлої бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] та обробляв належну їй земельну ділянку, підтримував господарство та допомагав його вести. Ці його дії свідчили про фактичний вступ в управління та володіння спадщиною після смерті баби [PERSON] . 19.02.2010 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] № 248 на земельну частку (пай), у землі, що перебуває у колективній власності АКГ «Вільна Україна», розміром 42,70. Отримати свідоцтво про право на спадщину на частину належного бабі домоволодіння немає можливості, оскільки втрачено оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Належна бабі [PERSON] 5/16 частка домоволодіння ділиться на двох, а саме 5/16 : 2 = 5/32 у кожного, оскільки брат [PERSON] був зареєстрований з нею за одною адресою на момент її смерті. Отже, їхні частки у домоволодінні розприділяються наступним чином: -у матері [PERSON] - 5/16 частки (належна їй 1/4 частка та 1/16 частка після смерті чоловіка); -у його брата [PERSON] - 5/16 частки (належна йому 1/4 частка та 1/16 частка після смерті батька) плюс 5/32 часток після смерті баби, що дорівнює 15/32 часток; -у нього 7/32 частки (1/16 частка після смерті батька плюс 5/32 часток після смерті баби, що дорівнює 7/32 частки). [INFO] померла мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/4 частка вищевказаного домоволодіння. 05.07.2016 року приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. було заведено спадкову справу № 283/2016 після смерті [PERSON] . На випадок своєї смерті остання залишила заповіт номер по реєстру 34, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Лисак Т.Б., яким все належне їй майно на момент смерті заповіла йому. Його брат зернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку, а саме на частину вищевказаного домоволодіння, проте йому надано постанову про відмову, в якій зазначено, що неможливо визначити частку у майні через розбіжність інформації в документах. Він також не можу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на майно, а саме свідоцтва про право власності на будинковолодіння від 21.11.2005 року, а також у зв`язку з тим, що, на його думку, обов`язкова частка брата у спадщині після смерті матері має бути зменшена. Вказав, що брат не спілкувався з матір`ю, не надавав їй допомоги та підтримки впродовж дуже довгого періоду життя, не цікавився її здоров`ям. Через свою немічність і неможливість самій доглядати за собою, мати за його пропозицією переїхала проживати в його будинок, що по [ADDRESS] , де проживала з 2003 року по 2016 рік. Згідно довідок Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано- Франківської області № 36 від 13.01.2020 року та № 22 від 03.01.2020 року, він до дня смерті опікувався матір`ю [PERSON] , дійсно проводив похорон померлої матері. Окрім того, він сам купував і встановлював пам`ятник на могилі матері. Враховуючи вищесказане та відношення його брата [PERSON] до покійної матері, вважає за необхідне просити суд про зменшення обов`язкової частки брата у спадщині після смерті матері. Отже, після смерті матері [PERSON] залишилось 5/16 частки вищевказаного домоволодіння, яка згідно ст. 1241 ЦК України повинна була б розраховуватися наступним чином: у нього 3/4 даної частки, а у його брата 1/4 даної частки. Виходить: 5/16:4 = у нього, [PERSON] , 15/64 частки та у [PERSON] 5/64 частки. Проте, враховуючи, що його брат не доглядав за матір`ю і вся опіка та піклування про неї до дня її смерті була на ньому, просив суд зменшити обов`язкову частку [PERSON] у майні покійної матері [PERSON] на половину, наступним чином: 5/64:2 = 5/128 частки. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.08.2020 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту фактичного вступу в управління та володіння спадковий майном, зменшення обов`язкової частки у спадщині та визнання права власності на спадкове майно, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, об`єднано в одне провадження з первісним позовом та присвоєно справі загальний номер № 353/1132/19, а провадженню номер № 2/353/61/20. 05.10.2020 року позивач-відповідач [PERSON] подав заяву про уточнення та збільшення позовних вимог за первісним позовом (Том 2 а.с. 77-81), разом з підтвердженням про направлення його копії учасникам справи (Том 2 а.с. 74-76), в якій просив: - визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом ВММ №678076, видане державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Керничною М.В. 19.02.2010 року, зареєстроване в реєстрі №249 по спадковій справі №66, на ім`я [PERSON] .; - визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом ВММ №678075, видане державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Керничною М.В. 19.02.2010 року, зареєстроване в реєстрі №248 по спадковій справі №65, на ім`я [PERSON] ; - визнати за ним право власності на 3/4 частки домоволодіння по [ADDRESS] з підстав належності йому як співвласнику 1/4 (3/12) частки, 1/12 частки, успадкованої після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , 4/12 частки успадкованих за правом представлення після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , 1/12 частки, як обов`язкової частки в спадщині, після смерті мами [PERSON] , померлої [INFO] ; - визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності АКГ «Вільна Україна» розміром 42,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ІФ №0075538, виданого Тлумацькою райдержадміністрацією 16.07.2009 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №268, в порядку спадкування за правом представлення після смерті баби [PERSON] ; - визнати за ним право власності на 3/4 земельної частки (паю) у землі, що перебуває у колективній власності АКГ «Вільна Україна» розміром 42,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ІФ №0075537, виданого Тлумацькою райдержадміністрацією 16.07.2009 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №267, а саме 1/3 частку, яку він успадкував після смерті батька [PERSON] , 1/3 частку, яку він успадкував після смерті баби [PERSON] за правом представлення, та 1/12 частку, як обов`язкову частку в спадщині, після смерті матері [PERSON] ; - визнати за ним право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1342 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ №017535, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010931100559; - визнати за ним право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1288 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ №017534, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010931100526; - визнати за ним право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,9997 га згідно державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ІФ №048317, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №19; - визнати за ним право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,4892 га. згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ №017536, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010931100527. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити за безпідставністю. Вимоги мотивував тим, що він, [PERSON] , [INFO] , з дитинства і до [INFO] проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . Також у господарстві за адресою [ADDRESS] проживали: [PERSON] , баба; [PERSON] , тато; [PERSON] , мама. Оскільки дане домогосподарство відносилось до суспільної групи - колгоспний двір і було створене до 15 квітня 1991 року всі члени сім`ї, тобто члени колгоспного двору, в силу діючого на той час законодавства про особливий статус майна колгоспного двору, мали рівні права власності у майні даного господарства. Таким чином, домогосподарство по [ADDRESS] належало йому [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках, а саме по 1/4 частці. Виходячи з даних обставин та вимог закону, що діяв на час виникнення правовідносин, виконавчим комітетом Грушківської сільської ради на підставі рішення №71 від 20.09.2005 року було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.11.2005 року за адресою: [ADDRESS] , згідно якого визнано право спільної часткової власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/4 частці кожному. Коломийським МБТІ проведено реєстрацію даного права власності за реєстраційним номером 12865950 від 21.11.2005 року, номер запису 354 в книзі 3, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності. У зв`язку із втратою оригіналу свідоцтва про право спільної часткової власності від 21.11.2005 року він не може оформити свої права на майно даного домогосподарства з підстав спадкування часток в господарстві після смерті його співвласників, а саме: [INFO] помер батько - [PERSON] . На день його смерті в будинку проживали та були зареєстровані дружина - [PERSON] , мати [PERSON] , та він, син - [PERSON] , які прийняли спадщину шляхом вступу в володіння та управління спадковим майном померлого, що складало 1/4 частку домоволодіння по [ADDRESS] та підтверджується довідкою №710 від 06.08.2019 року Грушківської сільської ради. Отже, після смерті [PERSON] , належне йому майно у вигляді 1/4 частки домоволодіння, успадкували спадкоємці першої черги: він - син померлого, його мати та баба, тому кожному з них належить по 1/12 частці в майні домогосподарства з підстав спадкування за законом. Після смерті [PERSON] частки у власності на домоволодіння по [ADDRESS] розподілились наступним чином: йому [PERSON] належить 1/4, або 3/12 часток, як співвласникові майна колгоспного двору та 1/12 частка успадкована після смерті батька, що разом складає 4/12 частки, такі ж частки у власності мали [PERSON] та [PERSON] , тобто по 4/12 частки. Також батькові [PERSON] належало право - на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності АКГ «Вільна Україна», розміром 42,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ІФ №0075537 виданого Тлумацькою райдержадміністрацією 16.07.2009 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №267 (Наведене стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.02.2010 року, Т. 1 а.с. 139). Таким чином, після смерті батька [PERSON] він, [PERSON] , мати - [PERSON] та баба [PERSON] успадкували по 1/3 часті вищенаведеного права на земельну частку (пай). [INFO] померла [PERSON] , його баба, яка на день смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] , та разом з нею проживали та були зареєстровані невістка померлої [PERSON] та він - онук померлої, який прийняв спадщину, вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою №708 від 06.08.2019 року, виданою Грушківською сільською радою, та випискою з погосподарських книг по Грушківській сільській раді №1166 від 28.10.2019 року (Т. 1 а.с. 9). Оскільки на день смерті [PERSON] його батько помер, він спадкує належне їй майно за правом представлення. Отже, після смерті баби [PERSON] частки домоволодіння по [ADDRESS] розподілились наступним чином: [PERSON] 4/12 частки, а йому 8/12 часток, з яких 4/12 з підстав спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , 3/12 як члену колгоспного двору та 1/12 після смерті батька. Також бабі [PERSON] належало право - на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності АКГ «Вільна Україна», розміром 42,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ІФ №0075538, виданого Тлумацькою райдержадміністрацією 16.07.2009 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №268 (Наведене стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.02.2010 року, Т. 1 а.с. 149). Таким чином після смерті баби [PERSON] він, [PERSON] , в цілому успадкував вищенаведене право на земельну частку (пай) та 1/3 частку права на земельну частку (пай) по сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ №0075537, яку баба [PERSON] успадкувала після смерті його батька [PERSON] . А отже, йому належить 2/3 частки права на земельну частку (пай) по сертифікату серії ІФ №0075537, а мамі [PERSON] належала 1/3 частка наведеного права на земельну частку (пай). [INFO] померла мама [PERSON] . Як йому стало відомо з Постанови приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. від 06.07.2018 року, померла [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт на ім`я [PERSON] . Оскільки він на день смерті спадкодавця був непрацездатним (інвалідом третьої групи, пенсіонером), то має право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. Спадщину після смерті матері він прийняв шляхом подачі протягом шести місяців заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Обов`язкова частка в спадковому майні становить половину частки, яка б належала кожному із спадкоємців відповідної черги в разі спадкування за законом. З врахуванням, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері є він та брат - відповідач, на користь якого зроблено заповіт, обов`язкова частка в спадковому майні, на яку він має право, складає 1/4 частину спадкового майна. Спадкове майно, що належало матері [PERSON] , складається з 4/12 часток у праві власності на домоволодіння по [ADDRESS] . Таким чином, спадкове майно після смерті [PERSON] розподіляється між спадкоємцями наступним чином: він, як спадкоємець першої черги, успадковує обов`язкову частку в спадковому майні, що дорівнює 1/12 частці, а брат - відповідач має право на спадкування 3/12 часток у спадковому майні. Також матері належало 1/3 частки права - на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності АКГ «Вільна Україна» розміром 42,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ІФ №0075537, виданого Тлумацькою райдержадміністрацією 16.07.2009 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №267, яке мама успадкувала після смерті батька [PERSON] . А також мамі [PERSON] належали: земельна ділянка площею 0,1342 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ №017535 (Т. 1 а.с. 117); земельна ділянка площею 0,1288 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ №017534 (Т. 1 а.с. 118); земельна ділянка площею 0,9997 га згідно державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ІФ №048317 та земельна ділянка площею 0,4892 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ №017536. Копії двох державних актів він долучив до позову. Таким чином він, як спадкоємець першої черги, успадковує обов`язкову частку у спадщині, а саме 1/4 частку у кожній із чотирьох вищенаведених земельних ділянок. Звернувшись за оформленням своїх спадкових прав до органів нотаріату, він отримав письмові відмови про неможливість їхнього оформлення в позасудовому порядку з підстав відсутності у нього оригіналу правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Грушківської сільської ради від 21.11.2005 року, та неможливості визначити частки спадкового майна через розбіжність інформації в документах. Також він не може підтвердити своє право власності на 1/4 частку в домоволодінні по [ADDRESS] , як члена колишнього колгоспного двору, у зв`язку із втратою свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Грушківської сільської ради 21.11.2005 року та неможливості його поновлення у зв`язку із смертю інших співвласників даного будинковолодіння. 14.09.2020 року він ознайомився в суді з матеріалами справи та виявив, що державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори 19 лютого 2010 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна [PERSON] (його батька) є дружина [PERSON] (його мати). Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з права: - на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності АКГ «Вільна Україна», розміром 42,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ІФ №0075537, виданого Тлумацькою райдержадміністрацією 16.07.2009 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №267. Дане свідоцтво видане на підставі недостовірної довідки Грушківської сільської ради за №492 від 20.09.2009 року, згідно якої [PERSON] провела похорон чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . До дня смерті проживали в одному господарстві і вели спільне господарство (Т. 1 а.с. 138 зворот). Стверджує, що довідка такого змісту не давала право нотаріусу видавати Свідоцтво. Сільська рада, видаючи наведену довідку, приховала, що будинковолодіння по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року відносилось до колгоспного двору та належало в рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та йому, [PERSON] . На день смерті батька [PERSON] в будинковолодінні по [ADDRESS] проживали, крім його дружини [PERSON] , також мама покійного [PERSON] - [PERSON] та він, [PERSON] , і вони усі вступили в управління та володіння спадковим майном. Тобто прийняли спадщину. Видаючи свідоцтво, нотаріус в порушення ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року не з`ясував коло спадкоємців, які вступили в управління і володіння спадковим майном, а тому таке свідоцтво підлягає до визнання його недійсним з підстав, передбачених ст. 1301 ЦК України. Також 19 лютого 2010 року державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна [PERSON] (його баби) є онук, [PERSON] (його брат - відповідач по справі). Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з права: - на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності АКГ «Вільна Україна», розміром 42,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ІФ №0075538, виданого Тлумацькою райдержадміністрацією 16.07.2009 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №268 (Наведене стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.02.2010 року, Т. 1 а.с. 149). Дане свідоцтво видане на підставі сфальсифікованої довідки Грушківської сільської ради за №127 від 11.02.2010 року, згідно якої [PERSON] провів похорон померлої бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Обробляв земельну ділянку. До дня смерті не проживали в одному господарстві і спільне господарство не вели. Громадянин [PERSON] проводив похорон померлої, підтримує господарство, допомагав вести господарство померлій [PERSON] (Т. 1 а.с. 148 зворот). Стверджує, що довідка такого змісту не давала право нотаріусу видавати Свідоцтво. Сільська рада, видаючи наведену довідку, приховала, що будинковолодіння по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року відносилось до колгоспного двору та належало в рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та йому, [PERSON] . На день смерті баби [PERSON] в будинковолодінні по [ADDRESS] проживала невістка покійної баби - [PERSON] та він, [PERSON] , і тільки він вступив в управління та володіння спадковим майном. Тобто прийняв спадщину. Похорон померлої бабусі провела мама [PERSON] з його допомогою. [PERSON] не обробляв земельну ділянку покійної [PERSON] , оскільки бабі належало тільки право на земельну частку пай. В управління і володіння спадковим майном не вступав. Видаючи свідоцтво, нотаріус в порушення ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року не з`ясував коло спадкоємців, які вступили в управління і володіння спадковим майном, а тому таке свідоцтво підлягає до визнання його недійсним з підстав, передбачених ст. 1301 ЦК України. Зазначає, що [PERSON] звернувся в суд із зустрічним позовом до нього про встановлення факту фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті батька [PERSON] , зменшення обов`язкової частки у спадщині після смерті матері [PERSON] . Такий позов [PERSON] вважає безпідставний. Вказує на те, що [PERSON] після смерті батька [PERSON] не вчиняв дій, які б давали підстави вважати, що він прийняв спадщину. Доводи та докази, на які він посилається в позовній заяві, є неналежними, недопустимими, недостовірними та недостатніми. Крім того просить суд звернути увагу, що будинковолодіння по [ADDRESS] на момент смерті батька [PERSON] належало ще трьом співвласникам - [PERSON] , [PERSON] та йому на праві спільної часткової власності, без визначення часок кожного із співвласників в натурі, а тому [PERSON] , ані фізично, ані теоретично не міг вступити в управління і володіння спадковим майном після смерті батька. Він міг прийняти спадщину тільки шляхом подачі в шестимісячний строк заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Такої заяви останнім подано не було. Він, [PERSON] , від народження проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . В 1979 році одружився. У шлюбі народилося троє дітей. В даному будинковолодінні проживали його батьки та бабуся. [PERSON] вибув із членів колгоспного двору, що по [ADDRESS] , у 1983 році. Брат одружився та став проживати в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради, де розпочав своє будівництво. Він, [PERSON] , разом із своїми батьками вів спільне господарство. Вони вигодовували велику рогату худобу та свиней і їх продавали, а виручені кошти давали брату [PERSON] , які той вкладав в свою будову. [PERSON] за життя батьків та баби час від часу допомагав виконував певні незначні роботи в господарстві по [ADDRESS] , але батько, а пізніше і мати завжди платили за це йому гроші. Що стосується зменшення обов`язкової частки у спадщині після смерті матері [PERSON] , то і в цій частині посилається на безпідставність позову, вказуючи, що з 22.02.2011 року він проживає у [ADDRESS] . Однак відносини між ним та мамою були дуже добрими. Постійно спілкувався з нею, надавав їй як матеріальну так і фізичну допомогу, до моменту смерті матері допомагав їй вести господарство. На його прохання дочка [PERSON] в період з 26.11.2013 року по 30.11.2014 року, а його зять [PERSON] в період з 26.12.2014 року по 30.06.2016 року здійснювали постійний догляд за його мамою [PERSON] по [ADDRESS] . Брат [PERSON] тільки використовував матір коли йому це було потрібно. Зокрема у січні 2015 року він забрав маму у с. Крихівці, нічого не сказавши. Він неодноразово телефонував на мамин номер телефону та до брата, але ніхто не відповідав, Як в подальшому виявилось, це брат зробив виключно з корисливих мотивів. Викрав документи на право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] . Закрив маму одну в кімнаті в с. Крихівці, забравши від неї мобільний телефон та в той період зробив так званий на себе заповіт від імені матері. Його дружина [PERSON] разом з онуком поїхали до брата в с. Крихівці, для того щоб дізнатись, що відбувається з мамою, однак [PERSON] спустив свою собаку та наказав дружині забиратись геть з його подвір`я. В березні 2015 року брат привіз маму до дому в с. Грушку Тлумацького району Івано-Франківської області та більше її не забирав. Також, 05.10.2020 року позивач-відповідач [PERSON] подав клопотання (Т. 2 а.с. 93), в якому просив залучити до участі в справі як співвідповідачів за первісним позовом Грушківську сільську раду Тлумацького району Івано-Франківської області та Тлумацьку державну нотаріальну контору. 22.10.2020 року на адресу суду від відповідача-позивача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] при уточненому та збільшеному розмірі позовних вимог за первісним позовом (Т. 2 а.с. 100-101), разом з підтвердженням про направлення його копії учасникам справи (Том 2 а.с. 102-105), в якому він вимоги викладені в заяві про уточнення та збільшення позовних вимог за первісним позовом не визнав, вказав, що жодних доказів того, що Грушківською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області неправомірно видано довідку № 492 від 20.09.2009 року позивачем-відповідачем не надано. Дано довідка видана повноважними посадовими особами органу місцевого самоврядування та свідчить про події, які мали місце. Твердження [PERSON] про неправомірність дій нотаріуса, зокрема не з`ясування кола спадкоємців при видачі свідоцтва про право на спадщину на частку (пай) в АКГ «Вільна Україна» згідно сертифікату серії ІФ № 0075537, є голослівними, оскільки він, [PERSON] , звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину і подав доказ - вищевказану довідку. Аналогічним є заперечення [PERSON] відносно оспорювання [PERSON] видачі свідоцтва про право на спадщину, виданого йому, [PERSON] , на частку (пай) в АКГ «Вільна Україна» згідно сертифікату серії ІФ № 0075538. Вважає, що довідка Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 127 від 11.02.2010 року є правомірною, а дії нотаріуса є законними. При оформленні спадщини на частку (пай) в АКГ «Вільна Україна» згідно сертифікату серії ІФ № 0075537, так і на частку (пай) в АКГ «Вільна Україна» згідно сертифікату серії ІФ № 0075538, жодного правового значення не має той факт, що домоволодіння по [ADDRESS] відносилося до колгоспного двору, оскільки відбувся факт прийняття ним спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном в порядку ст. 549 ЦК УРСР. Щодо оспорюваня братом вступу його, [PERSON] , у володіння та управління спадковим майном після смерті [PERSON] , то посилання на те, що для успадкування частки батька необхідно було нібито подати заяву про прийняття спадщини, оскільки не було виділено частки останнього в домоволодінні є необґрунтованими. Колгоспний двір є формою спільної сумісної власності членів колгоспного двору, членом якого безспірно був покійний [PERSON] . Спільна сумісна власність являється формою власності без виділення часток і вважається, що частки членів колгоспного двору є рівними. Твердження [PERSON] щодо безпідставності зменшення його частки є голослівними, а докази на підтвердженя цього є наналежними, оскільки надані [PERSON] довідки про догляд за покійною [PERSON] складені на невідомих осіб, а одна із наданих довідок стверджує, що доглядач здійснював догляд за [PERSON] до 30.06.2016 року, хоча вона померла [INFO] . Враховуючи вищенаведене, просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03.11.2020 року прийнято до розгляду заяву позивача-відповідача [PERSON] про уточнення та збільшення позовних вимог, змінивши первісні позовні вимоги пред`явлені до [PERSON] , а саме про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом по цивільній справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, зменшення обов`язкової частки у спадщині та визнання права власності на спадкове майно. Клопотання позивача-відповідача [PERSON] задоволено. Залучено до участі у справі за первісним позовом, в якості співвідповідачів: Грушківську сільську раду Тлумацького району Івано-Франківської області та Тлумацьку державну нотаріальну контору Івано-Франківської області. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.02.2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11.06.2021 року клопотання позивача-відповідача [PERSON] задоволено. По даній справі замінено відповідача за первісним позовом Грушківську сільську раду Тлумацького району Івано-Франківської області на її правонаступника Тлумацьку міську раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Від Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області надійшла заява із зазначенням того, що відповідно до норм законодавства України по такій категорії справ нотаріус є неналежним відповідачем, просять розглянути справу без їх участі, рішення по справі прийняти на розсуд суду (Т. 2 а.с. 137). Тлумацька міська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (Т. 3 а.с. 13). В судовому засіданні сторони та їх представники вимоги сторін підтримали з підстав наведених у поданих позовних заявах, не визнавши вимог пред`явлених один до одного. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, дослідивши надані суду письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги №6 Грушківського старостинського округу №13 Тлумацької міської ради будинковолодіння по [ADDRESS] відносилось до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року у ньому були зареєстровані та проживали [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] (Т. 1 а.с. 9, Т. 3, а.с. 8-9). У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. 21.11.2005 року виконавчим комітетом Грушківської сільської ради на підставі рішення №71 від 20.09.2005 року було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , згідно якого визнано право спільної часткової власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/4 частці за кожним. (Т. 1 а.с. 16). Коломийським МБТІ проведено реєстрацію наведеного права власності за реєстраційним номером 12865950 від 21.11.2005 року, номер запису 354 в книзі 3, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності. (Т. 1 а.с. 17) [INFO] помер батько сторін по справі - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (Т. 1 а.с. 6). [INFO] померла [PERSON] , баба сторін, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (Т. 1 а.с. 7). Після їх смерті відкрилась спадщина за законом. Відповідно до статей 524, 529 ЦК УРСР чинного на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. На день смерті батька сторін [PERSON] , померлого [INFO] , в будинку по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані дружина померлого - [PERSON] , мати померлого - [PERSON] , та син померлого - [PERSON] , які прийняли спадщину шляхом вступу в володіння та управління спадковим майном померлого, що складало 1/4 частку наведеного домоволодіння, що стверджується даними які містяться у: виписці з погосподарської книги №6 по Грушківській сільській раді (Т. 1 а.с. 9); виписці з погосподарської книги №6 Грушківського старостинського округу №13 Тлумацької міської ради (Т. 3 а.с. 8-9); довідці №710 від 06.08.2019 року Грушківської сільської ради, яка видана на відкриття та оформлення спадщини (Т. 1 а.с. 10); довідках за №№ 953, 954, 955 від 07.09.2017 року Грушківської сільської ради, які видані на відкриття та оформлення спадщини (Т. 1 а.с. 128 - 130); трьох довідках за №№ 265, 266 від 26.03.2018 року та № 624 від 30.07.2018 року Грушківської сільської ради, які видані на відкриття та оформлення спадщини (Т. 1 а.с. 183-184); довідці на відкриття та оформлення спадщини Грушківського старостинського округу №13 Тлумацької міської ради за №490 від 24.06.2021 року (Т. 3 а.с. 10). Наведені докази є належними, допустимими і такими, що повністю узгоджуються із встановленими судом дійсними обставинами справи. Отже після смерті [PERSON] , належне йому майно у вигляді 1/4 частки домоволодіння, успадкували спадкоємці першої черги: [PERSON] - син померлого, його мати та його дружина, тому кожному з них належить по 1/12 частці в майні домогосподарства з підстав спадкування за законом. Після смерті [PERSON] частки у власності на домоволодіння по [ADDRESS] розподілились наступним чином: [PERSON] належить 1/4, або 3/12 часток, як співвласникові майна колгоспного двору та 1/12 частка успадкована після смерті батька, що разом складає 4/12 частки, такі ж частки у власності мали [PERSON] та [PERSON] , тобто по 4/12 частки. Також батькові сторін [PERSON] належало право - на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності АКГ «Вільна Україна» розміром 42,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ІФ №0075537, виданого Тлумацькою райдержадміністрацією 16.07.2009 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №267, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.02.2010 року (Т. 1 а.с. 139). Таким чином після смерті батька сторін - [PERSON] , його син [PERSON] , мати - [PERSON] та баба [PERSON] успадкували по 1/3 частці права на земельну частку (пай). На день смерті баби сторін [PERSON] , померлої [INFO] в будинку по [ADDRESS] разом з нею проживали та були зареєстровані невістка померлої [PERSON] та [PERSON] - онук померлої, який прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується даними, які містяться у: виписці з погосподарської книги № 6 по Грушківській сільській раді (Т. 1 а.с. 9); виписці з погосподарської книги № 6 Грушківського старостинського округу № 13 Тлумацької міської ради (Т. 3 а.с. 8-9); довідці №708 від 06.08.2019 року Грушківської сільської ради, яка видана на відкриття та оформлення спадщини (Т. 1 а.с. 11); довідках за №№ 954, 955 від 07.09.2017 року Грушківської сільської ради, які видані на відкриття та оформлення спадщини (Т. 1 а.с. 129-130); довідках за № 265 від 26.03.2018 року та № 624 від 30.07.2018 року Грушківської сільської ради, які видані на відкриття та оформлення спадщини (Т. 1 а.с. 183-184); довідці на відкриття та оформлення спадщини Грушківського старостинського округу №13 Тлумацької міської ради за №491 від 24.06.2021 року (Т. 3 а.с. 11). Наведені докази є належними, допустимими і такими, що повністю узгоджуються із встановленими судом дійсними обставинами справи. Оскільки на день смерті [PERSON] - баби сторін, батько [PERSON] помер, то останній спадкує належне [PERSON] майно за правом представлення. Отже, після смерті баби сторін [PERSON] , частки домоволодіння по [ADDRESS] розподілились наступним чином: [PERSON] належало 4/12 частки, [PERSON] належало 8/12 часток, з яких 4/12 з підстав спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , 3/12 як члену колгоспного двору та 1/12 після смерті батька [PERSON] . Також бабі сторін [PERSON] належало право - на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності АКГ «Вільна Україна» розміром 42,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ІФ №0075538, виданого Тлумацькою райдержадміністрацією 16.07.2009 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №268, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.02.2010 року (Т. 1 а.с. 149). Таким чином після смерті баби сторін [PERSON] , [PERSON] , в цілому успадкував вищенаведене право на земельну частку (пай) та 1/3 частку права на земельну частку (пай) по сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ №0075537, яку баба сторін [PERSON] успадкувала після смерті батька сторін [PERSON] . А отже, [PERSON] належить 2/3 частки права на земельну частку (пай) по сертифікату серії ІФ №0075537, а мамі сторін [PERSON] належала 1/3 частка наведеного права на земельну частку (пай). [INFO] померла мама сторін [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (Т. 1 а.с. 8). Згідно копії заповіту від 23.01.2015 року [PERSON] на випадок смерті, все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла [PERSON] (Т. 1 а.с. 69). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 року), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 1241 ЦК України , малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). На момент смерті матері [PERSON] син, [PERSON] , являвся пенсіонером, особою з інвалідністю третьої групи довічно, що стверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] (Т. 2 а.с. 88). [PERSON] 05.07.2016 року , а [PERSON] 25.10.2016 року прийняли спадщину шляхом подачі у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори (Т. 1 а.с. 80, 98). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Згідно абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 1241 ЦК України розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Підставами для зменшення розміру обов`язкової частки у спадщині, як вказано в інформаційному листі ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» є характер відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, ними може вважатись тривала відсутність спілкування між спадкодавцем і спадкоємцем, неприязні стосунки, зумовлені аморальною поведінкою спадкоємця, тощо. Зменшення розміру обов`язкової частки в спадщині полягає у пропорційному зменшенні частки такого спадкоємця. Як роз`яснено у п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов`язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У разі порушення права спадкоємців на обов`язкову частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, яка складає обов`язкову частку. Суд може зменшити розмір обов`язкової частки у спадщині з урахуванням відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення, зокрема майнового стану спадкоємця. Позбавлення особи права на обов`язкову частку судом ЦК України не передбачає, хоча особа, яка має право на обов`язкову частку, може бути усунена від права на спадкування відповідно до статті 1224 ЦК України. Допитані в судовому засіданні зі сторони [PERSON] , позивача по зустрічному позову, свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що приблизно з 2003 року [PERSON] проживала з [PERSON] в його будинку в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради. Періодично [PERSON] возив маму в село. Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивача [PERSON] , за первісним позовом, [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] час від часу їздила до сина [PERSON] в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради та допомагала останньому по господарству, але фактично вона до дня смерті проживала по [ADDRESS] . Мамою опікувався її син [PERSON] . Згідно даних наведених у довідці за №476 від 10.03.2020 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Тлумацької РДА, [PERSON] здійснювала догляд за перестарілою особою [PERSON] з 26.11.2013 року та одержувала грошову компенсацію по 30.11.2014 року (Т. 2 а.с. 87). А згідно даних наведених у довідці за №477 від 10.03.2020 року виданої Управлінням соціального захисту населення Тлумацької РДА [PERSON] здійснювала догляд за перестарілою особою [PERSON] з 26.12.2014 року та одержував грошову компенсацію по 30.06.2016 року (Т. 2 а.с. 86). Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . [PERSON] перебуває в церковному шлюбі з дочкою [PERSON] - [PERSON] (Т. 2 а.с. 244-248). За встановлених в судовому засіданні обставин, підстав для зменшення обов`язкової частки [PERSON] у спадщині після смерті матері не має, а тому зустрічний позов в цій частині не підлягає до задоволення. Обов`язкова частка в спадковому майні становить половину частки, яка б належала кожному із спадкоємців відповідної черги в разі спадкування за законом. З врахуванням, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері є [PERSON] та [PERSON] , на користь якого зроблено заповіт, обов`язкова частка в спадковому майні, на яку [PERSON] має право складає 1/4 частку спадкового майна. Судом встановлено, що спадкове майно, що належало матері сторін [PERSON] , складається з 4/12 часток у праві власності на домоволодіння по [ADDRESS] . Таким чином спадкове майно після смерті [PERSON] розподіляється між спадкоємцями наступним чином: [PERSON] , як спадкоємець першої черги, успадковує обов`язкову частку в спадковому майні, що дорівнює 1/12 частці, а [PERSON] - має право на спадкування 3/12 часток у спадковому майні. Виходячи з наведеного, за [PERSON] слід визнати право власності на 3/4 частки домоволодіння по [ADDRESS] з підстав належності йому як співвласнику 1/4 (3/12) частки, 1/12 частки, успадкованої після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , 4/12 частки успадкованих за правом представлення після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , 1/12 частки, як обов`язкової частки в спадщині, після смерті мами [PERSON] , померлої [INFO] . А за [PERSON] слід визнати право власності на 1/4 частку будинковолодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті мами [PERSON] , померлої [INFO] . Також [PERSON] належало 1/3 частки права - на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності АКГ «Вільна Україна» розміром 42,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ІФ №0075537, виданого Тлумацькою райдержадміністрацією 16.07.2009 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №267, яке вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] . А також [PERSON] належали: земельна ділянка площею 0,1342 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ №017535 (Т. 1 а.с. 117); земельна ділянка площею 0,1288 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ №017534 (Т. 1 а.с. 118); земельна ділянка площею 0,9997 га згідно державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ІФ №048317 та земельна ділянка площею 0,4892 га. згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ №017533 (Т. 2 а.с. 84, 85). Таким чином [PERSON] успадковує обов`язкову частку у спадщині вищавказаного права на земельну частку (пай) та в кожній із чотирьох вищенаведених земельних ділянок. Суд оцінюючи докази, на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності, які стосуються зустрічного позову [PERSON] в частині встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті батька [PERSON] та доводів [PERSON] щодо вступу в управління і володіння спадковим майном після смерті баби [PERSON] та розподілу належних покійним часток будинковолодіння по [ADDRESS] , зазначає наступне. [PERSON] не був членом колгоспного двору - будинковолодіння по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року та не набув на вказану дату частки у майні колгоспного двору. На момент смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , та на момент смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] не проживав разом з ними та не був зареєстрований за їх адресою: [ADDRESS] , що достовірно встановлено судом і не заперечується учасниками справи. Допитані в судовому засіданні зі сторони [PERSON] , позивача за зустрічним позовом, свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що піля смерті [PERSON] вони бачили його сина [PERSON] в господарстві по [ADDRESS] , де останній ставив нову огорожу та порався по господарстві. Свідок [PERSON] вказав на те, що він допомагав [PERSON] класти цю огорожу. Разом з тим наведені свідки не змогли точно та чітко вказати місять та рік проведення [PERSON] таких робіт, а допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивача [PERSON] , за первісним позовом, [PERSON] та [PERSON] своїми показами повністю заперечили покази свідків [PERSON] та [PERSON] . З наданих [PERSON] копії на відвантаження від 11.07.2008 року (Т. 1 а.с. 64), копії накладної від 12.11.1999 року, копії квитанції до прибуткового ордера від 31.05.2001 року, копії квитанції до прибуткового касового ордера від 10.09.1998 року, копії фактури від 18.06.1998 року, копії накладної від 07.06.2001 року, копії товарного чека від 30.05.2001 року, копії рахунку фактури від 11.07.2001 року (Т. 2 а.с. 45-52) вбачається, що останній протягом вищенаведеного періоду купував гіпсокартон, оцинковані листи, пісок та цемент. Разом з тим, доказів того, що вказані будівельні матеріали були використані особисто [PERSON] для потреб будинковолодіння по [ADDRESS] та в період шестимісячного строку для прийняття спадщини шляхом вступу у володіння спадковим майном, суду не надані. Згідно довідки Грушківської сільської ради Тлумацького району за №425 від 31.05.2016 року, яка видана [PERSON] , її чоловік [PERSON] помер [INFO] . На день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті в управління спадковим майном вступила його дружина [PERSON] , проживали разом, вели спільне господарство (Т. 1 а.с. 101). Згідно довідки Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за №492 від 20.09.2009 року, яка видана [PERSON] , вона проводила похорон померлого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . До дня смерті проживали в одному господарстві і вели спільне господарство (Т. 1 а.с. 138 зворот). Згідно довідки Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за №127 від 11.02.2010 року, яка видана [PERSON] , він проводив похорон померлої бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , обробляв земельну ділянку. До дня смерті не проживали в одному господарстві і спільне господарство не вели. Громадянин [PERSON] проводив похорон померлої, підтримує господарство, допомагав вести господарство померлій [PERSON] (Т. 1 а.с. 148 зворот). Згідно довідки Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за №426 від 31.05.2016 року, яка видана [PERSON] , її свекруха [PERSON] померла [INFO] . На день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті в управління спадковим майном вступила її невістка [PERSON] , проживали разом, вели спільне господарство (Т. 1 а.с. 154). Згідно довідки Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за №415 від 29.07.2020 року [PERSON] протягом життя батьків, а саме батька [PERSON] , та після його смерті, баби [PERSON] та матері [PERSON] , допомагав вести господарство. Гр. [PERSON] не зареєстрований в с. Грушка Тлумацького району (Т. 2 а.с. 36). Згідно довідки Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за №493 від 20.09.2009 року, яка видана [PERSON] , він проводив похорон померлої бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . До дня смерті проживали в одному господарстві і вели спільне господарство (Т. 2 а.с. 37). Суд констатує, що за змістом наведені довідки, є неточними, суперечливими, недостовірними та в певній мірі взаємовиключаючими. Наведені довідки видані без зазначення в них осіб, які були зареєстровані та проживали на момент смерті як спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , так і спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , та мали право на спадкування за законом. Суд приходить до висновку, що з досліджених в судовому засіданні доказів неможливо достовірно встановити факт вступу [PERSON] в управління та володіння спадковим майном після смерті батька [PERSON] та після смерті баби [PERSON] , а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити за недоведеністю. Згідно пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року , цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 1301 ЦК України , свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Суд зазначає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом ВММ №678076, видане державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Керничною М.В. 19.02.2010 року, зареєстроване в реєстрі №249 по спадковій справі №66, на ім`я [PERSON] та про визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом ВММ №678075, видане державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Керничною М.В. 19.02.2010 року, зареєстроване в реєстрі №248 по спадковій справі №65, на ім`я [PERSON] , є похідними. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , - 1/3 частку спадкового майна, а тому Свідоцтво про право на спадщину за законом ВММ №678076 підлягає визнанню недійсним у частці 2/3. А [PERSON] після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , в управління та володіння спадковим майном не вступив, то Свідоцтво про право на спадщину за законом ВММ №678075 підлягає визнанню недійсним в цілому. Судом встановлено, що сторонам в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину з підстав відсутності у них оригіналу правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] , виданого виконкомом Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області 21.11.2005 року та неможливості визначити частки спадкового майна через розбіжність інформації в документах, що стверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. від 06.07.2018 року у спадковій справі 283/2016, заведеній після смерті [PERSON] (Т. 1 а.с. 13), Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області від 12.04.2019 року у спадковій справі №66/2010, заведеній після смерті [PERSON] (Т. 1 а.с. 15), Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області від 12.04.2019 року у спадковій справі №65/2010, заведеній після смерті [PERSON] (Т. 1 а.с. 14), Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. від 27.03.2018 року у спадковій справі 283/2016, заведеній після смерті [PERSON] (Т. 2 а.с. 112), Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області від 29.10.2020 року у спадковій справі №65/2010, заведеній після смерті [PERSON] (Т. 2 а.с. 116). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позовні вимоги [PERSON] за первісним позовом та позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом підлягають до частково задоволення з підстав та в обсязі наведеному в мотивувальній частині рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд зазначає, що Тлумацька державна нотаріальна контора Івано-Франківської області є неналежним відповідачем по даній справі, а позовних вимог до відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області сторонами не заявлено, а тому суд не розподіляє судові витрати щодо наведених відповідачів. Суд, визнаючи частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом ВММ №678076 у частці 2/3, відносить судовий збір сплачений [PERSON] по цій вимозі в розмірі 840 грн. 80 коп. на його рахунок, поскільки вказане свідоцтво було видане на ім`я нині покійної [PERSON] . Решту судових витрат по справі, понесених [PERSON] та [PERSON] , суд розподіляє між ними відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549, 554 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 392,1216-1222, 1241, 1268, 1269, 1301 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: partial