Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

[PERSON] в жовтні 2020 року звернулася до Великобілозерського районного суду Запорізької області з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказавши, що з [PERSON] перебувають у шлюбі з 29 вересня 2012 року. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбне життя з відповідачем припинене з жовтня 2020 року з підстав наявності постійних конфліктів та суперечок. Оскільки примирення неможливе , просила шлюб між нею та відповідачем розірвати . Ухвалою судді Великобілозерського районного суду Запорізької області від 16 листопада 2020 року справу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2020 року по справі відкрито провадження. 19 січня 2021 відповідач надав відзив на позов, в якому не оспорюючи факту припинення шлюбних стосунків та не заперечуючи проти розірвання шлюбу, зазначив про наявність між ним та відповідачем спору щодо виховання дитини та спору про поділ спільного майна. В судове засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача адвокат Курлапова С.В. до судового засіданняи не з`явилася, в задоволенні її клопотання про проведення відео конференції було відмовлено, а тому суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутність представника відповідачів з огляду на те, що судове засідання у справі вже відкладалося через неявку саме адвоката Курлапової С.В., а надмірна тривалість провадження по справі не відповідає вимогам «розумного строку» та порушує права позивача , а також приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка гарантує кожній фізичній та юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної справи, в якій вона є стороною. Суд, дослідивши письмові докази , приходить до нступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 29 вересня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як вбачається з позовної заяви та наданого відповідачем відзиву , сторони не бажають більше підтримувати шлюбні стосунки. Вважають, що сім`я розпалась, клопотання про примирення суду не надавалося. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. З огляду на принцип диспозитивності , визначений ст. 13 ЦПК України , відповідач у випадку наявності спору щодо виховання дитини та спору про поділ спільного майна не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved