Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

[PERSON] 13 листопада 2020 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 18 березня 2014 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 102. Від цього шлюбу вони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що з часом відносини з відповідачем стали погіршуватися через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, виховання дітей. Шлюбні відносини між ними припинені з червня 2018 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Тому позивач просить шлюб розірвати, судові витрати віднести за рахунок відповідача. Також позивач просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.2-3). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 листопада 2020 року указана цивільна справа передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.13) Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.14). До суду 11 грудня 2020 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.15). Ухвалою судді від 14 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу(а.с.16-17). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 18 березня 2014 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 102 (а.с.10). Від цього шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12). Спільне життя у сторін не склалося, почуття любові та поваги між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки згідно з доводами, наведеними позивачем, припинені, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 25 СК України\~визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2\~ст.\~112\~СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч. 3 \~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем висловлено чітке рішення про бажання розірвати шлюб та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред`явленні позову та розгляді справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved