Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

[PERSON] [PERSON] звернулися у суд із вказаним позовом до [PERSON] про визнання втратившим право на жилплощу. В обгрунтування позову зазначили, що вони на підставі свідоцтва про право власності на житло №002104, виданого виконкомом Вовчанської міської ради 22.12.2015 року, на момент видачі свідоцтва [PERSON] та [PERSON]Ю на праві спільної сумісної власності належить житлова квартира №7 по вулиці леніна 128 в смт. Білий Колодязь, вовчанського району, Харківської області. За вказаною адресою зареєстровані вони та [PERSON], який фактично в квартиру не посилявся та не проживав. Просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користуванням жилплощою. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву про підтримання позовних вимог, просив їх задовольнити, справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 22 грудня 1995 року-посвідчує, що квартира яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON]Ю.(в шлюбі [PERSON], та [PERSON]Ю.) на праві приватної власності. У квартирі [ADDRESS] колодязь Харківської області зареєстровані позивачі та [PERSON] Факт не проживання відповідача в спірній квартирі підтверджується довідкою Білоколодязької селищної ради від 25.06.2015 року та письмовими поясненнями свідків. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. і Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному будинку, суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 7 в будинку № 128 по вул. Леніна в смт. Білий Колодязь Харківської області, так як на даний момент у спірній квартирі він не проживає, не проводять оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, власники квартири - позивачі не бажають, щоб [PERSON] був зареєстрованим у даній квартирі. Таким чином, оскільки позивачі є власниками зазначеної квартири і на даний час не бажають, щоб відповідач був зареєстрований в ньому, тому він, відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником будинку, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його майном спірним будинком. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач зареєстрований у будинку, який на праві власності належить позивачу, тому вона вважається квартиронаймачем будинку позивача. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушений нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованого у його будинку відповідача. За таких обставин, оскільки відповідач не є власником вказаного будинку, крім того не проживає в спірному будинку, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в будинку позивача порушує його права як власника, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, і тому задовольняє їх. На підставі викладеного,

Outcome: approved