Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбних стосунках з Відповідачем, від яких мають доньку, [PERSON] , [INFO] . На теперішній час донька навчається у Державному навчальному закладі «Шосткинський центр професійно-технічної освіти», на денній формі навчання. Закінчує навчання в навчальному закладі 19 лютого 2021 року. процес навчання є досить дорогим (покупка підручників, зошитів, канцелярія тощо). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відтак, посилаючись на норми матеріального права, просить стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Ухвалою суду від 23 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідач, відповідно до частини 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), будучи належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, відзиву на позов не надіслав. Враховуючи, що від Позивача не надходила заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи та розгляд справи в спрощеному порядку без участі сторін, суд вирішив розглянути справу в загальному порядку без винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено, Відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). З довідки № 238, виданої Державним навчальним закладом «Шосткинський центр професійно-технічної освіти» від 26.05.2020 вбачається, що [PERSON] навчається в ДНЗ «Шосткинський центр ПТО» в групі 66-П з 01.09.2019 по 19.02.2021, форма навчання денна, на повному державному утриманні не знаходиться (а.с.4). Відповідно до статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини третьої статті 199 ЦПК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, наданої виконкомом Княжицької сільської ради Ямпільського району Сумської області, [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 02.05.2018 (а.с.5). Згідно копії паспорта [PERSON] , остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.2). Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В частині першій статті 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що донька сторін, [PERSON] , [INFO] , дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання. Враховуючи,\~що Відповідач\~є батьком\~ [PERSON] ,\~яка навчається\~і потребує\~матеріальної допомоги,\~дослідивши докази\~по справі,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги слід\~задовольнити повністю\~та стягнути\~з Відповідача\~на користь\~Позивача аліменти\~у розмірі\~1/4\~частини від\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~Відповідача,\~щомісячно,\~до закінчення\~донькою навчання,\~але не\~більше як\~до досягнення\~нею 23\~років,\~починаючи стягнення\~з 15\~липня 2020 року, який буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та платоспроможності самого Відповідача. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на Відповідача. Враховуючи вищевикладене, з Відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved