Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] а звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований наступними обставинами. 28 квітня 2006 року між [PERSON] , та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 412. . У шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що причинами розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різних поглядів на життя, відсутність взаємолюбові та поваги. Зазначила, що рішення про розірвання шлюбу є остаточним, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач у відкрите судове засідання не з`явилась, разом із позовом подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, про причини неявки не повідомив, відзив на позов до суду не надав, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок здійснення права на припинення шлюбу та регулюються Главою 11 Розділу ІІ СК України. Судом встановлено, що 28 квітня 2006 року між [PERSON] , та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28 квітня 2006 року, серії [NUMBER] , актовий запис №412. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, серії [NUMBER] , від 28 листопада 2006 року, актовий запис № 850, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, серії [NUMBER] , від 02 травня 2018 року, актовий запис № 610. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд, враховуючи викладені обставини задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач просить після розірвання шлюбу залишити собі прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved