Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] 12 березня 2013 року звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення. Позов мотивує тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] від 30.01.1997 року. У 1997 році вона надала можливість тимчасово проживати у [ADDRESS] її брату - [PERSON] та його сім'ї. Договору найму житла з відповідачами не укладала. Фактично, можливість проживання відповідачів у квартирі [ADDRESS] мала тимчасовий характер. З її згоди, [PERSON] та його сім'я зареєструвались за адресою: [ADDRESS]. У 2012 році, у неї виникла потреба у проживанні за адресою [ADDRESS]. Вона постійно зверталась до відповідачів про звільнення квартири [ADDRESS]. На її звернення про звільнення житла, відповідачі відповіли категоричною відмовою. Зважаючи на відмову відповідачів виселитись у добровільному порядку з квартири [ADDRESS] та на те, що вони своїми діями чинять перешкоди у користуванні її власним житловим приміщення, вона змушена звернутись до суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення. Вважає, що відповідачі не є власниками житла, не мають законних підстав на проживання у [ADDRESS]. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не є членами її сім'ї, що позбавляє даних осіб права на проживання та користування житлом на підставі ст. 156 ЖК України та ст.405 ЦК України. Оскільки відповідачі не є власниками житла, між нею та ними відсутній договір найму житла, відсутні сімейні відносини з останніми, а тому вважає відсутні правові підстави на користування її квартирою в якості членів її сім'ї. Останні в добровільному порядку відмовляються звільнити спірну квартиру, тому підлягають виселенню з неї в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд виселити відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого приміщення. В судовому засіданні позивач підтримала позов з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідачі в судовому засіданні позову не визнали. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. П. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном (у даному випадку квартирою) на свій розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником житлового приміщення, а саме: квартири [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 30.01.1997року, видане відділом по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) від 30.01.1997р. № 235-р і зареєстроване у відділі по приватизації житлового фонду під №235-р/38.(а.с.5) Згідно з будинковою книгою у вказаному приміщенні зареєстровані відповідачі - брат позивача зі своєю сім'єю: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Судом встановлено, що відповідачі зі згоди позивача, у 1997 році вселились у спірне житлове приміщення на умовах тимчасового проживання та зареєструвались у ньому. На даний час, у позивача виникла потреба у проживанні за вищевказаною адресою, проте відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні її житлом. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином , аналізуючи наведені по справі докази в їх сукупності та приймаючи до уваги, що позивач не взмозі користуватись належною їй на праві власності квартирою [ADDRESS], оскільки в ній зареєстровані та проживають відповідачі, суд прийшов до висновку, що останніх слід виселити без надання іншого житлового приміщення.

Outcome: approved