Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] 30 липня 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до провадження суду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та призначено судовий розгляд на 01 жовтня 2021 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2021 року розгляд справи було відкладено і визначено дату розгляду 01 листопада 2021 року. Ухвалю Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2021 року у задоволенні заяви [PERSON] про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження було відмовлено. Позивач у своєму позові посилався на те, що він з відповідачем 23 серпня 2002 року зареєстрував шлюб. Від шлюбу у сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , і малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей участі не приймає. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дітей, але відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає. Просив стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини її заробітку (доходу) щомісяця і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначивши, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з позивачем, від якого мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , і сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з позивачем, а син фактично проживає з нею. Вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки: надає їм материнську любов і піклування, виховує, організовує дозвілля, надає грошові кошти на потреби дітей, купує все необхідне. Вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей у заявленому позивачем розмірі задоволені бути не можуть, оскільки син проживає з нею. Просила суд визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від її доходу щомісячно до досягнення дочкою повноліття, в іншій частині позовних вимог просила відмовити. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 2002 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 6). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6 оберт) і неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 8). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 8308 від 29 липня 2021 року, неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з позивачем (а.с. 9). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до суду надано акт від 29 липня 2021 року, складений мешканцями буд. [ADDRESS] , засвідчений головою правління ОСББ «Ю. Кондратюка. 16» Іноземцевою Л.Г., з якого слідує, що малолітній син сторін, [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем (а.с. 10). Відповідачем до відзиву було надано акт № 67 від 21 жовтня 2021 року, складений мешканцями [ADDRESS] , погоджений головою квартального комітету № 1 Індустріального району м. Дніпра [PERSON] , в якому зазначено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , фактично проживає з відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини не заперечувала. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Донька сторін [PERSON] неповнолітня, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні свого батька, який потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дитини, яка є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття [PERSON] . У задоволенні інших позовних вимог позивачеві слід відмовити, оскільки з наданих сторонами доказів вбачається, що малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , фактично проживає з відповідачем, яка займається його вихованням і матеріально утримує його, на доказ зазначеного [PERSON] до відзиву було долучено копії квитанції та чеків, які свідчать про матеріальне забезпечення дитини. Також суд зауважує, що позивачем не спростовувався факт проживання сина з відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з дня подання позову до суду, тобто з 30 липня 2021 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень 00 коп. абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial