Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 01.08.2019 звернулась до суду з позовною заявою до Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла сестра позивача - [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме Ѕ частина земельної ділянки площею 2,08045 га., кадастровий номер 3521483200:02:000:0247, розташованої на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Своїм майном [PERSON] на випадок смерті не розпорядилась, заповіт від її імені не посвідчувався, особи, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні відсутні, на день її смерті з нею ніхто не проживав. Позивач є її єдиним спадкоємцем за законом. Представник позивача зазначає, що у встановлений законом строк позивач подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та після спливу шести місяців звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак подати нотаріусу правовстановлюючий документ позивач не має можливості, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 3521483200:02:000:0247, площею 4,16 га, розташована на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, належала матері позивача [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №006218. Представник позивача вказує на те, що [PERSON] за життя розпорядилась своїм майном, посвідчивши заповіт від 12.11.2007, згідно з яким зазначена земельна ділянка розподіляється в рівних частках між позивачем та його сестрою. Позивач вчасно звернувся до нотаріуса після смерті матері та отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31.08.2011, а сестра позивача після смерті матері не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, не подавала заяви про відмову від спадщини та від права спадкування усунута не була. За вказаних обставин позивач не має можливості надати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на право власності спадкодавця на Ѕ частину земельної ділянки, що стало причиною відмови приватного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії 30.08.2018 та роз`яснено його право на звернення з позовною заявою до суду про визнання права власності на спадкове майно. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 328, 386, 392, 1216, 1218, 1223, 1266, 1268, 1273, 1297 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), представник позивача просить визнати за позивачем право власності на Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером 3521483200:02:000:0247, площею 2,08045 га., яка знаходиться на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що залишилась після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 06.08.2019 позовна заява була залишена без руху, оскільки була подана з порушенням вимог ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). 14 серпня 2019 року представник позивача усунула недоліки позовної заяви, після чого ухвалою суду від 19.08.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 02.12.2019 за клопотанням представника позивача судом постановлено ухвалу про витребування доказів, якою у Голованівської районної державної нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи №348/2008, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та на виконання якої, нотаріусом 11.12.2019 надано витребувані докази. В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, від голови Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області Мамонтова С.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, зазначив, що проти заявлених вимог не заперечує. Відповідно до частин 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м. Одеса померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 17.01.2008 Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі (а.с. 103). Як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №006218 та копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №3503061142016 від 23.08.2016, [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 4,1609 га., кадастровий номер 3521483200:02:000:0247, яка знаходиться на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 12, 23-28). Згідно заповіту, посвідченого 12.11.2007 секретарем виконавчого комітету Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області Кирилюк Л.П., зареєстрованого в реєстрі за №120, [PERSON] за життя на випадок своєї смерті заповіла в рівних долях земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,16 га, житловий будинок, майновий пай та грошові вклади позивачу та [PERSON] (а.с. 14). Після смерті [PERSON] , спадщину, що складається з 1/2 частки земельної ділянки № [NUMBER] площею 4,16 га., кадастровий номер 3521483200:02:000:0247, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №006218 прийняв позивач, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 31.08.2011 державним нотаріусом Голованівської районної державної нотаріальної контори Голованівського району Кіровоградської області Бурдейною Г.І. та копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №27937925 від 31.08.2011 (а.с. 15-17). Відповідно до наданої державним нотаріусом Голованівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Бурдейною Г.І. копії спадкової справи №348/2008, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач, якому згідно заповіту від 12.11.2007 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31.08.2011 на Ѕ частку земельної ділянки № [NUMBER] площею 4,16 га., кадастровий номер 3521483200:02:000:0247. Заяви про відмову від прийняття спадщини в спадковій справі відсутні, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались, в тому числі не зверталась з такими заяви і [PERSON] (а.с. 88-130). Як вбачається з копії довідки №323, виданої Красногірською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, яка знаходиться в спадковій справі, [PERSON] з 21.06.1932 по день смерті була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] в цьому будинку були також зареєстровані, але не проживали [PERSON] та [PERSON] (а.с. 110). [INFO] в м. Долгопрудний Московської області Російської Федерації померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 13.11.2012 Лобненським відділом ЗАЦС Головного управління ЗАЦС Московської області (а.с. 8-10). Відповідно до листа приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Воєводи С.М. №304/01-16 від 16.09.2019 та доданих до нього Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №57565156 від 16.09.2019, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №57565171 від 16.09.2019, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач [PERSON] , в спадковій справі відсутні заяви про відмову від прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні. Свідоцтва про прийняття спадщини не видавались. Заповіти від її імені відсутні (а.с. 62-64). Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 23.05.1968 Красногірською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області та серії [NUMBER] , повторно виданого 10.08.1979 Красногірською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, позивач є рідним братом [PERSON] , їх матір`ю записана [PERSON] (а.с. 22). Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Воєводи С.М. від 12 квітня 2018 року, позивачу, який звернувся до нотаріуса після поновлення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини на підства рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області по справі №386/937/17, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 4,16 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Красногірської сільської ради Голованівського району, що залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що позивачем не надано правовстановлюючих документів (а.с. 21). Згідно довідок №415 від 21.08.2014 та №313 від 10.05.2016, виданих Красногірською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, [PERSON] згідно погосподарських книг з 2002 року по день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] , на день її смерті в житловому будинку ніхто не проживав (а.с. 19, 20). Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, а відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Нормами статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 за №283/8882, яка діяла на момент смерті [PERSON] , було визначено, що доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши вищезазначені норми та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину у вигляді по 1/2 частці земельної ділянки площею 4,16 га., кадастровий номер 3521483200:02:000:0247, фактично прийняли за заповітом позивач, який подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та сестра позивача [PERSON] , яка на день смерті спадкоємця була зареєстрована з нею, однак право власності за життя не зареєструвала, оскільки не зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину за законом фактично прийняв позивач, однак отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті сестри не має можливості, оскільки сестра за життя не встигла оформити спадщину, яку прийняла після смерті матері [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину земельної ділянки, площею 4,16 га., кадастровий номер 3521483200:02:000:0247 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та яку вона фактично прийняла після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved