Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила суд внести зміни по підпункту 2.1.1 п. 2.1 ст. 2 Договору №б/н про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, укладеного між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та [PERSON] 15.08.2018 року, визнати невід`ємною частиною Договору №б/н про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, укладеного між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та [PERSON] 15.08.2018 року, розрахунок величини пайової участі при реконструкції нежитлових приміщень в літ. А-1 в нежитлову будівлю по [ADDRESS] , стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та інші витрати. В обґрунтування позовних вимог вказала, що Постановою Верховного Суду від 15.08.2018 року по справі №646/15522/15-ц визнано укладеним між нею та Департаментом економіки та комунального майна ХМР з моменту набрання законної сили цієї постановою, договір №б/н про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова в наведеній в резолютивній частині постанови. Згідно з підпунктом 2.1.1 п. 2.1 ст. 2 Договору, Замовник здійснює перерахування до бюджету м. Харкова коштів в розмірі 280\~704,01 грн., згідно з розрахунком величини пайової участі в розвитку інфраструктури м. Харкова. П. 2.10 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету ХМР від 09.11.2011 року №804, чинного станом на 15.08.2018 року, також встановлено, що розрахунок величини пайової участі замовника у створенні інфраструктури м. Харкова є невід`ємною частиною договору. Однак, розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова, постановою ВС від 15.08.2018 року по справі №646/15522/15-ц, на відміну від тексту Договору, не затверджувався. Відтак, наведена в підпункті 2.1.1 п. 2.1 ст. 2 Договору сума, а саме 280\~704,01 грн. не має під собою розрахунку та належного правового обґрунтування та не є правильною. Зазначила, що розмір її пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова при реконструкції нежитлових приміщень №8,11,13, 17-19 1 поверху літ. А-1 в нежитлову будівлю по [ADDRESS] складає 10 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта. Разом з тим, 06.02.2015 року Департаментом ДАБІ у Харківській області за №ХК142150360540 зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція нежитлових приміщень №8,11,13,17-19, 1 поверху літ. А-1 в нежитлову будівлю по [ADDRESS] , замовником реконструкції за якою є вона. Згідно з п. 15 Декларації, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 110\~000 тис. грн.., у тому числі витрати на будівельно монтажні роботи 110\~000 грн. Але загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта «Реконструкція нежитлових приміщень №8,11,13, 17-19 1 поверху літ. А-1 в нежитлову будівлю по [ADDRESS] », визначена у зведеному кошторисному розрахунку вартості будівництва №01, складеному в поточних цінах на 12.01.2015 року складає 106\~823 грн. Тобто, величина її пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова дорівнює 106\~823 грн. Зазначила, що реконструкція була завершена в 2015 році, а Договір вважається укладеним з 15.08.2018 року. У зв`язку з наведеним, при розрахунку величини пайової участі була застосовано Порядок, який був чинний до 26.12.2018 року. Також вказала, що жоден з положень Договору не містить розрахунку або формули за якою був визначений розмір пайової участі позивача в розвитку інфраструктури в сумі 280\~704,01 грн. Крім того зазначила, що Департамент економіки та\~комунального майна\~Харківської міської\~ради листом\~від 07.03.2019\~року за\~№Б-По-41/0/42-19-64/0/114-19\~відмовився вносити\~зміни до\~Договору без\~будьякого змістовного\~пояснення причини\~відмови.\~З метою\~підтвердження або\~спростування правильності\~розрахунків вона\~звернулась до\~ХНДІСЕ ім.\~засл.\~Проф.\~М.С.\~Бокаріуса з\~проханням провести\~будівельнотехнічну експертизу.\~Згідно з\~висновком експерта\~№7541\~від 16.04.2019\~року розроблений\~зведений кошторисний\~розрахунок вартості\~будівництва об`єкту\~«Реконструкція нежитлових\~приміщень №8,11,13,17-19\~1\~го поверху\~літ.\~«А-1»в\~нежитлову будівлю\~по [ADDRESS] » відповідає\~ДСТУ Б\~Д.1.1.-1:2013\~«Правила визначення\~вартості будівництва»; вартість робіт з реконструкції нежитлових приміщень №8,11,13, 17-19 1 поверху літ. А-1 в нежитлову будівлю по [ADDRESS] затверджена в зведеному кошторисному розрахунку вартості будівництва №01 відповідає діючим цінам станом на 12.01.2015 року та складає 106\~823 грн. 05.09.2019 року до суду було надано письмовий відзив відповідача, відповідно до якого зазначено, що за змістом позовних вимог у справі та викладеними позивачем [PERSON] обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги вбачається, що подання позову пов`язане з непогодженням [PERSON] з рішенням Касаційного цивільного суду від 15.08.2018 року у справі №646/15522/15, яким задоволено в повному обсязі позов Департаменту економіки та комунального майна ХМР. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач намагається оспорити суму коштів в розмірі 280\~704,01 грн., зазначеної в п. 2.1.1 Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова. Зазначили, що орган місцевого самоврядування наділений законом правом встановлювати порядок розрахунку розміру пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту та такий розрахунок повинен відповідати вимогам закону. На виконання наведених вимог закону виконавчим комітетом ХМР 09 листопада 2011 року прийнято рішення №804, яким затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова і до якого рішенням від 22 травня 2013 року №319 виконавчого комітету ХМР внесені зміни, якими визначено механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку величини пайового внеску, за яким до відповідача заявлені позовні вимоги. Даний Порядок діяв на момент виникнення правовідносин щодо залучення у судовому порядку [PERSON] до укладення договору про пайову участь. Формула розрахунку величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури м. Харкова визначена п. 3.3 Порядку. Департаментом при здійсненні розрахунку розміру пайової участі правомірно застосовано показник опосередкованої вартості, на останню дату до введення об`єкта в експлуатацію, для обрахування величини пайової участі, як це визначено п.5.4 Порядку з урахуванням п. 5.5 Порядку. Також, відповідач вважає безпідставним посилання позивача, як на підставу для задоволення позову, на висновок експертизи від 16.04.2019 року, оскільки величина пайової участі визначається умовами п.5 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та за механізмом встановленим Порядком, а не висновком експертизи, який оцінюється на рівні з іншими доказами та не має для суду наперед встановленого значення. 20.09.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача зазначив, що застосування представником відповідача ст. 627 ЦК України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки обов`язок замовника будівництва на території м. Харкова укласти договір пайової участі в імперативному порядку, а не на основі вільного волевиявлення, виключно з Департаментом економіки та комунального майна ХМР встановлений ст.. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та рішенням виконавчого комітету ХМР. Також, відповідно до ч.5 ст. 40 ЗУ №3038 величина пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту визначається в договорі ,укладеному з органом місцевого самоврядування, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами та правилами. Відповідачу також відомо, що його листи до позивача з пропозицією укласти договір пайової участі не були доставлені останньому, а тому позивач не міг з об`єктивних причин надати загальний кошторисний розрахунок вартості реконструкції об`єкту відповідачу. Відповідач не оспорює та не спростовує, що ХМР не були затверджені нормативи для одиниці створеної потужності. У зв`язку з цим у відповідача були відсутні вихідні дані для розрахунку величини пайової участі позивача при реконструкції об`єкту. Крім того, посилання відповідача на п.3.6 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова є некоректним, оскільки даний пункт не відповідає приписам ч.5 ст. 40 ЗУ №3038. Відповідач визнає, що розрахунок був здійснений без урахування загальної кошторисної вартості реконструкції об`єкту, однак не пояснює чому відмовив позивачу у складанні розрахунку пайової участі та внесенні змін до п.п.2.1.1 п. 2.1 Договору. Також зазначив, що посилання відповідача на невідповідний вимогам закону висновок експерта №7541 від 16.04.2019 року є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження. 09.10.2019 року до суду надійшли письмові заперечення у справі від представника відповідача, в яких зазначено, що відповідач не погоджується із позицією позивача, вона не відповідає правовим нормам встановленими законодавством України в сфері договірних відносин щодо взяття замовником будівництва пайової участі згідно договору, укладеного з органом місцевого самоврядування. Наголошували на тому, що орган місцевого самоврядування наділений законом правом встановлювати порядок розрахунку розміру пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту та такий розрахунок повинен відповідати вимогам Закону. Відповідач вважав безпідставним посилання позивача, як на підставу для задоволення позову, на висновок експертизи від 16.04.2019 року, оскільки величина пайової участі визначається умовами п.5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та за механізмом встановленим Порядком, а не висновком експертизи, який оцінюється на рівні з іншими доказами та немає для суду наперед встановленого значення. Крім того, 04.12.2019 року до суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача, відповідно до яких зазначено, що щодо нарахування величини пайової участі та правомірності застосовується опосередкована вартість будівництва для розрахунку пайової участі. На виконання вимог ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» рішенням виконавчого комітету ХМР від 09.11.2011 року (зі змінами в редакції рішення від 22.05.2013 року №319) затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, який визначає умови та встановлює процедуру залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури замовниками будівництва на території м. Харкова. П.3.6 Порядку встановлено, що у разі ненадання замовником зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва об`єкта або якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами вона визначається, виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житловокомунального господарства України. Вказали, що отримавши 06.02.2015 року, декларацію про готовність до експлуатації об`єкта за №ХК 142150360540 [PERSON] не вважала за необхідним укладати договір про пайову участь, а тому умисно ухилилась від виконання обов`язку пайової участі та вжиття заходів щодо його укладення. Листом управління соціальноекономічного розвитку, планування та обліку ДЕКМ від 08.04.2015 №193/0/114-15 направлено на адресу [PERSON] для розгляду та підписання два оригінали договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова. Розрахунок величини пайової участі замовника в розвитку інфраструктури здійснено виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житловокомунального господарства України показників опосередкованої вартості будівництва адміністративних будинків на останню дату введення об`єкта в експлуатацію та додано до проекту договору. Договір укладено не було. Зазначили, що оскільки позивачем не подано документів, що підтверджують кошторисну вартість об`єкта будівництва, так як це передбачено ст. 40 Закону та а.2.6 Порядку, то Департаментом при здійсненні розрахунку розміру пайової участі правомірно застосовано показник опосередкованої вартості, на останню дату до введення об`єкта в експлуатацію, для обрахування величини пайової участі, як це визначено п.5.4 Порядку, з урахуванням п.5.5 Порядку. Враховуючи наведене, розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту здійснено Департаментом у відповідності до норм чинного законодавства, якими врегульовано дане питання. Крім того, відповідач вважає безпідставним посилання позивача, як на підставу для задоволення позову висновок експертизи від 16.04.2019 року, оскільки величина пайової участі визначається умовами п.5 ст.40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та за механізмом встановленим Порядком, а не висновком експертизи. Наданий замовником зведений кошторисний розрахунок вартості реконструкції нежитлових приміщень по [ADDRESS] не містить витрат замовника на проектні роботи, що суперечить нормам ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 та ч.1 ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність». Крім того, позивачем не доведено документально, якою кваліфікаційною особою складався зведений кошторис та на підтвердження зазначеного позивачем не додано кваліфікаційний сертифікат виконавця кошторисної документації. Так, у декларації зазначено, що витрати на будівельно-монтажні роботи складають 110,00 тис. грн. А зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва містить дані, що кошторисна вартість будівельних робіт складає 84,186 грн. Також, описова частина висновку не містить посилання на наявність у особи, яка його складала відповідного кваліфікаційного сертифікату або отримання ХНДІСЕ ім. засл. проф.. М.С. Бокаріуса ліцензії на виконання робіт, пов`язаних із створенням зведеного кошторисного розрахунку. Вказали, що експертизу кошторисної частини проектної документації згідно з діючим законодавством виконує суб`єктексперт з кошторисної документації з Кваліфікаційним Сертифікатом експерта з експертизи кошторисної частини проектної документації. З наданих документів відповідачем та висновку експерта взагалі не вбачається наявність зведеного кошторисного розрахунку, підготовленого, підписаного та з проставленням відповідної печатки ліцензійною організацією або фахівцем, який отримав кваліфікаційний сертифікат на проведення робіт, пов`язаних із інженернобудівельним проектуванням у частині кошторисної документації. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2019 року підготовче провадження у цивільній справі було закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Калугін О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Замніус М.В., в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши думку учасників процесу, які присутні в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач є замовником реконструкції нежитлових приміщень № № 8, 11, 13, 1719 першого поверху літ. А-1 в нежитловій будівлі на [ADDRESS] відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка була зареєстрована 06 лютого 2015 року. Тобто зазначений об`єкт загальною площею 232,6 кв. м прийнято до експлуатації на підставі цієї декларації. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.07.2015 року вбачається, що [PERSON] належить нежитлова будівля літ. «А/1-1» загальною площею 232,6 кв.м за адресою: [ADDRESS] (а.с.49). Сторонами не заперечувалось, що [PERSON] не виконала визначений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 804, зі змінами, внесеними рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 22 травня 2013 року № 319, обов`язок щодо звернення до департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради для укладення договору про пайову участь. Так, відповідно до цього Порядку пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету м. Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної інфраструктури м. Харкова у розмірах: 10 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта\~для нежитлових будівель та споруд; 4 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта\~для житлових будинків. Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку департаменту економіки та комунального майна надсилало на адресу відповідача лист від 17 березня 2015 року № 193/0/114-15 7/0/114-12, яким інформувало про необхідність звернення до виконавчих органів Харківської міської ради для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури, а листом від 08 квітня 2015 року № 193/0/114-15 надіслало для розгляду та підписання два оригінали договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова. Відповіді на ці листи або укладений договір чи протокол розбіжностей до проекту договору від позивача не надходили. Крім того, матеріали справи свідчать про те, що позивач договір не підписала. Своїм правом щодо направлення до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради відповідного протоколу розбіжностей або письмових мотивованих зауважень до договору не скористалася. Таким чином, договір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури між позивачем та відповідачем як до початку будівництва, так і після його закінчення всупереч вимогам закону не було укладено. Загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину) визначені у статтях\~3,\~6,\~203,\~626,\~627 ЦК України. Відповідно до частини 1\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин між фізичною і юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених частиною 1\~статті 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у\~статтях 642-643 ЦК України\~(пункт 2 частини 1 статті\~208, частина 1 статті\~638 ЦК України). Частина 1\~статті 628 ЦК України\~передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Цивільний кодекс України\~визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу 2 частини 3 статті\~6\~та статті\~627\~цього\~Кодексу\~при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього\~Кодексу\~та інших актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами частини 1 статті\~203, частини 1 статті\~215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Аналіз частини 3 статті\~6, частини 1 статті\~630 ЦК України,\~Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положення свідчить, що умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Запропонований відповідачем договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова відповідав типовому договору, тому укладення договору було обов`язком замовника. Судом встановлено,\~що постановою\~Верховного Судувід 15.08.2018 року по справі №646/15522/15-ц визнано укладеним між нею та Департаментом економіки та комунального майна ХМР з моменту набрання законної сили цієї постановою, договір №б/н про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова в наведеній в резолютивній частині постанови. Згідно з підпунктом 2.1.1 п. 2.1 ст. 2 Договору, Замовник здійснює перерахування до бюджету м. Харкова коштів в розмірі 280\~704,01 грн., згідно з розрахунком величини пайової участі в розвитку інфраструктури м. Харкова (а.с.13-19). В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2019 року позивач направила листа до директора Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, в якому виклала пропозицію щодо підготовки проекту додаткової угоди до Договору, який було визнано укладеним відповідно до постанови Верховного Суду від 15.08.2018 року, в якій викласти в новій редакції підпункт 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 Договору; підготувати розрахунок величини пайової участі [PERSON] у розвитку інфраструктури міста Харкова при реконструкції нежитлових приміщень № № 8, 11, 13, 1719 першого поверху літ. А-1 в нежитловій будівлі на [ADDRESS] на підставі зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва №01 з урахуванням відомостей, наведених у пункті 15 Декларації (а.с.20-23). Так судом встановлено, що дійсно 06.02.2015 року Департаментом ДАБІ у Харківській області за №ХК142150360540 зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція нежитлових приміщень №8,11,13,17-19, 1 поверху літ. А-1 в нежитлову будівлю по [ADDRESS] , замовником реконструкції за якою є вона. Згідно з п. 15 Декларації, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 110\~000 тис. грн., у тому числі витрати на будівельномонтажні роботи 110\~000 грн.(а.с.43-47). Листом від 07.03.2019 року відповідач повідомив [PERSON] , що за результатами розгляду її листа, останній необхідно виконати вимоги постанови Верховного Суду від 15.08.2018 року у справі №646/15522/15-ц (а.с.24-25). Згідно долученого до матеріалів справи зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва №01 судом вбачається, що кошторисна вартість будівельних робіт складає 84186 грн.,загальна вартість реконструкції складає 106823 грн.(а.с.26-42). Обґрунтовуючи свої вимоги щодо необхідності внесення змін до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 ст. 2 Договору №б/н про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у частині визначення величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова, позивач посилався та долучив до матеріалів справи висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №7541 від 16.04.2019 року, за висновками якого вбачається, що розроблений зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва об`єкту «Реконструкція нежитлових приміщень №8,11,13,17-19, 1 поверху літ. А-1 в нежитлову будівлю по [ADDRESS] » відповідає ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правил визначення вартості будівництва». Вартість робіт з реконструкції нежитлових приміщень №8,11,13,17-19, 1 поверху літ. А-1 в нежитлову будівлю по [ADDRESS] , затверджена в зведеному кошторисному розрахунку вартості будівництва №01 відповідає діючим цінам станом на 12.01.2015 року та складає 106823 грн. (а.с.52-62). Мотиви і доводи Суду та застосовані норми права. Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені\~Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до частини третьої статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (частина друга статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону (частина перша статті 40 зазначеного закону). Відповідно до частини п`ятої статті 40 Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими для виконання на відповідній території (стаття 144 Конституції України). Частиною першою\~статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Відповідно до частини першої\~статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування»\~акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Отже, орган місцевого самоврядування наділений Законом правом встановлювати порядок розрахунку розміру пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту та такий розрахунок повинен відповідати вимогам Закону. Рішенням Харківської міської ради Харківської області № 319 від 22 травня\~\~\~\~\~\~\~\~ 2013 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 № 804 «Про пайову участь замовників у розвиток інфраструктури м. Харкова» затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова у новій редакції (далі Порядок). Даний порядок діяв на момент виникнення правовідносин щодо залучення у судовому порядку [PERSON] до укладання договору про пайову участь. П. 3.6 Порядку встановлено, що у разі не надання замовником зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва об`єкта або якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами вона визначається, виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. А саме для нежитлових будівель і споруд за показниками опосередкованої вартості адміністративних будинків, які споруджуються на території України, на останню дату до введення об`єкта в експлуатацію. Аналогічна вимога закріплена у п. 5.4 Порядку, а саме розрахунок величини пайової участі здійснюється на підставі загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта згідно зведеного кошторисного розрахунку, а у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами та правилами, вона визначається виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості. Формула розрахунку величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури м. Харкова визначена пунктом 3.3. Порядку. Згідно пунктів 3.2., 3.3. Порядку розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова, становить: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків. Пунктом 5.5. Порядку передбачено, що у разі не укладання замовником договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова до введення об`єкта в експлуатацію розмір пайової участі, розрахований у відповідності до п. 5.4. цього Порядку, збільшується на 10 %. Судом встановлено, що при укладанні договору про пайову участь позивач не подав документів, що підтверджували кошторисну вартість об`єкта реконструкції , так як це передбачено ст.. 40 Закону та п. 2.6 Порядку, тому відповідач при здійсненні розрахунку розміру пайової участі правомірно застосував показник опосередкованої вартості на останню дату до введення об`єкта в експлуатацію, для обрахування величини пайової участі, як це визначено п. 5.4 Порядку, з урахуванням п. 5.5 Порядку. З огляду на викладене, визначений у п.п.2.1.1. п. 2 Договору розмір коштів в сумі 280704,01 грн., які позивач повинен перерахувати до бюджету м. Харкова, вирахуваний виходячи з опосередкованої вартості спорудження будівлі, яка діяла на момент введення об`єкта до експлуатації із збільшенням її величини на 10%, відповідно до умов Порядку, є вірним. Позивач, наполягаючи на тому, що розмір пайової участі необхідно обраховувати виходячи із даних, зазначених у зведеному кошторисному розрахунку, не врахував, що дані, які зазначені у ньому суперечать даним, визначеним у пункті 15 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, оскільки загальна вартість реконструкції об`єкта у цьому кошторисі визначена у розмірі 106823 грн., а у декларації про готовність об`єкта у розмірі 110000 грн., витрати на будівельні роботи у кошторисі визначені у розмірі 84186 грн., у декларації 110000 грн. Загальна вартість реконструкції об`єкта, який позивач вважає вірним, не була перевірена та затверджена Департаментом ДАБІ у Харківській області, змін щодо кошторисної вартості будівництва уповноваженим органом внесене не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем було правомірно відмовлено у задоволені пропозиції позивача щодо підготовки розрахунку величини пайової участі [PERSON] у розвитку інфраструктури міста Харкова при реконструкції нежитлових приміщень № № 8, 11, 13, 1719 першого поверху літ. А-1 в нежитловій будівлі на [ADDRESS] на підставі\~зведеного кошторисного\~розрахунку вартості\~будівництва №01 з урахуванням відомостей, наведених у пункті 15 Декларації, оскільки відомості, які наявні у цих документах суперечили один одному. При цьому, судом вбачається, що позивач не довів документально, якою кваліфікаційною особою складався цей документ, копія кваліфікаційного сертифікату виконавця кошторисної документації у матеріалах справи відсутня. Разом з тим, виконання робіт, пов`язаних із створення зведеного кошторисного розрахунку покладається на суб`єктів господарювання, які мають відповідну ліцензію або на громадян, які пройшли професійну атестацію та отримали відповідний кваліфікаційний сертифікат. Крім того, наданий позивачем зведений кошторисний розрахунок вартості реконструкції нежитлових приміщень по [ADDRESS] не містить витрат замовника на проектні роботи (роботи з розробки проектної документації), що суперечить нормам ДСТУ Б Д.1.1-1:2013. Наполягаючи на тому, що відомості, зазначені у зведеному кошторисі є вірними, позивач також обґрунтував це висновком експерта №7541, складеним 16.04.2019 року за результатами проведення будівельно-технічного дослідження кошторисної документації на реконструкцію об`єкта по [ADDRESS] , тобто яке було проведено вже після звернення до відповідача із пропозицією щодо підготовки проекту додаткової угоди до Договору, який було визнано укладеним відповідно до постанови Верховного Суду від 15.08.2018 року, в якому позивач просив викласти в новій редакції підпункт 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 Договору. Крім того, аналізуючи надане до суду дослідження встановлено, що проведення цього дослідження було доручено експерту Кириленко С.А., у якій у переліку її кваліфікацій відсутні відомості, що вона є експертом, який одержав в установленому законодавством порядку відповідний кваліфікаційний сертифікат, що підтверджує його здатність виконувати роботи з експертизи проектної документації на будівництво за відповідним напрямом експертизи, а тому відсутні відомості, що вона може залучатися до проведення експертизи окремих розділів проектної документації на будівництво та несе за це відповідальність відповідно до законодавства України. Більш того, позитивного висновку державної будівельної експертизи, актуальність якого не перевищувала б три місяці на момент звернення до суду з позовом, який розглядається у даній справі, та вирішення спору по суті суду не надано. Клопотань про проведення такої експертизи у судовому засіданні сторони не заявляли. Виходячи з викладеного, суд погоджується з відповідачем, що оскільки загальна кошторисна вартість об`єкта будівництва актуальним на теперішній час позитивним висновком належної державної експертизи не визначена, розмір кошторисної вартості будівництва за затвердженою проектною документацією відрізняється від даних, визначених у зведеному кошторисному розрахунку вартості об`єкта будівництва №01, то визначення розміру пайової участі позивача у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Харкова згідно зі спірним правочином, повинно бути здійснено виходячи з опосередкованої вартості спорудження будівлі, яка діяла на момент введення об`єкта до експлуатації із збільшенням її величини на 10%, відповідно до умов Порядку. Визначення у вищезазначеному Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова того, що розмір пайової участі розраховується саме відповідачем, не нівелює конституційного права позивача на судовий захист та не спростовує обов`язку суду в повному обсязі встановити всі обставини справи з метою винесення об`єктивного та законного судового рішення, в тому числі, здійснити перевірку наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог розрахунків, проте з огляду на докази, надані сторонами та їх аналіз, підстав для задоволення позовних вимог позивача у суду немає. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача в частині внесення змін до п.п. 2.1. п. 2 ст. 2 Договору №б/н про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, укладеного між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та [PERSON] 15.08.2018 року є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed