Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

[PERSON] 08.07.2019 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищезазначеним позовом. Посилається на те, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . У даному будинку також зареєстрована його донька - відповідачка [PERSON] , яка з 2015 року в даному будинку не проживає. Добровільно знятись з реєстрації відповідачка не може, оскільки перебуває за кордоном. За даний період участі в утриманні будинку в належному стані відповідачка не приймає, кошти за комунальні послуги не сплачує. У зв`язку з тим, що відповідачка зареєстрована за даною адресою у позивача виникають труднощі з оформленням субсидії. Будь-які домовленості щодо подальшого проживання відповідачки у вказаному будинку, з 2015 року відсутні. Рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області №158 від 20.11.2018 року позивачу було відмовлено у знятті з реєстраційного обліку відповідачки та рекомендовано звернутись до суду. Просить винести рішенням, яким визнати відповідачку [PERSON] втратившою право на користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та належить позивачу на праві приватної власності. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідачки не заперечує щодо заочного розгляду справи, понесені ним судові витрати по сплаті судового збору з відповідачки на свою користь не бажає стягувати. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, а також не подала відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.04.2015 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.04.2015 року. У даному будинку згідно повідомлення виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області від 11.07.2019 року за №03-10/1730 зареєстрована відповідачка по справі [PERSON] . Згідно акту від 24.06.2019 року, складеного депутатом Сокирянської міської ради Чернівецької області Архіповим В.К. у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , комісією було встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , однак більше чотирьох років за даною адресою не проживає. У змісті позовної заяви позивач зазначив, що у зв`язку з тим, що відповідачка зареєстрована у належному йому житловому будинку у нього виникають труднощі з оформленням субсидії. При цьому, між сторонами відсутні будь-які домовленості щодо проживання відповідачки [PERSON] з 2015 року у даному житловому будинку. З копії рішення виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області №158 від 29.11.2018 року встановлено, що на звернення позивача [PERSON] до виконавчого комітету міської ради щодо зняття відповідачки [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , було відмовлено щодо вирішення даного питання та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 ЦК України власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною другою ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом на підставі досліджених письмових доказів встановлено обставину не проживання доньки позивача - відповідачки [PERSON] без поважних причин понад один рік у належному позивачу на праві приватної власності житловому будинку, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Оскільки позивач не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі наведеного та

Outcome: approved