Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до Тальнівського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення боргу. На підставу своїх вимог посилається на те, що 29 березня 2012 року між Позивачем та Відповідачем було укладено спадковий договір, який нотаріально посвідчений. На підтвердження справжності намірів сторін, Відповідачем 29.03.2012 було складено розписку про отримання від [PERSON] коштів в розмірі 45000 грн. 09.11.2013 [PERSON] помер, тому у звязку зі смертю фізичної особи-набувача за спадковим договором дія договору припинилася. Спадкоємцем [PERSON] є його син [PERSON] - Позивач, який звернувся до Відповідача з пропозицією переукласти спадковий договір, але отримав відмову. Повернути кошти у відповідності до розписки в сумі 45000 грн. Відповідач також відмовився. Тому, Позивач просить стягнути з Відповідача суму боргу у відповідності до розрахунку станом на 25.07.2016, а саме основний борг в розмірі 45000 грн., суму інфляційних збитків в розмірі 33120 грн., три відсотки річних, що складають суму в розмірі 4528,28 грн., разом 82648,28 грн. Позивач до початку розгляду справи подав до суду заяву якою позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити, справу розглядати за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до судового засідання не зявлявся, хоча про час і місце розгляду справи був завчасно та неодноразово повідомлений. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, тому суд вважає за доцільне, справу слухати за наявними у справі матеріалами з винесенням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом Тальнівського районного нотаріального округу Черкаської області та зареєстровано в реєстрі за №843. Зі змісту наданої позивачем розписки складеної 29.03.2012, вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 45000 грн. Зобовязався повернути вказану суму [PERSON] в разі розірвання спадкового договору посвідченого нотаріусом 29.03.2012 за №843 не пізніше одного місяця з дня розірвання договору. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-СР №222160 виданого 12.11.2013, [PERSON] помер 09.11.2013. Відповіно до свідоцтва про право на спадщину за законом №777 виданого 28.05.2014 по спадковій справі №345/2013, спадкоємцем майна [PERSON], який помер 09.11.2013 є його син [PERSON], 08.11.1994 народження. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25 липня 2016 року заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 82648,28 грн. з них сума інфляційних збитків в розмірі 33120 грн., яка складається з інфляційних збитків за 1 місяць 2013 року в розмірі 225 грн., за 2014 рік 11205 грн., за 2015 рік 19485 грн., за 2016 рік станом на 01 червня 2205 грн., а також три відсотки річних від простроченої суми, що складає 4528,28 грн за 967 днів та сума основного боргу в розмірі 45000 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Згідно положень статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості ; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: approved