Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач-1) та [PERSON] (далі - позивач -2) звернулись до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в якому вказують, що [INFO] померла їх мати [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Позивачі є спадкоємцями [PERSON] за законом та спадщину після її смерті прийняли. Крім того, позивачі оформили свої спадкові права на належне померлій спадкове майно. До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , ввійшла земельна ділянка загальною площею 1 га, що розташована у селі Голуб`ятин, Попільнянського району, Житомирської області. Рішенням виконавчого комітету Голуб`ятинської сільської ради № 31 від 25.11.1993 року «Про передачу в приватну власність громадян земельних ділянок», [PERSON] , тобто батьку позивачів, було передану у приватну власність земельну ділянку площею 1 га. Проте, право власності на вищевказану земельну ділянку батько за життя не оформив та помер [INFO] . Спадкоємцем батька за законом була мати позивачів [PERSON] , яка прийняла спадщину та оформила свої спадкові права на частину належного батькові майна. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивачі звернулись до нотаріуса, проте отримали відмову через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість. Позивачі просять визнати за ними, право, в рівних частках за кожним, на завершення приватизації земельної ділянки, загальною площею 1 га, яка передана у приватну власність [PERSON] , рішенням виконавчого комітету Голуб`ятинської сільської ради від 25.11.1993 року № 31 та розташована в селі Голуб`ятин, Попільнянського району, Житомирської області, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , проте, не оформила свої спадкові права на вищевказану земельну ділянку. Судові витрати покладають на себе. Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, в позовній заяві просили справу розглядати без їх участі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 травня 1954 року, запис за № 7 та серії [NUMBER] від 19 грудня 1963 року, виданих Голуб`ятинським сільським бюро ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30 вересня 2005 року виконавчим комітетом Голуб`ятинської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 15. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 березня 1999 року виконавчим комітетом Голуб`ятинської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] , запис за № 4. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 05 грудня 1963 року Голуб`ятинським сільським бюро ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] та [PERSON] з 05 грудня 1963 року перебували у зареєстрованому шлюбі, запис за № 11. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 26 серпня 2000 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкоємцями майна померлого [PERSON] , померлого [INFO] , є його дружина [PERSON] , що проживає в селі Голуб`ятин, Попільнянського району, Житомирської області. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з грошових вкладів з нарахованою компенсацією. Спадкова справа № 671. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 24 листопада 2006 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкоємцем Ѕ ідеальної частки майна [PERSON] , померлої [INFO] , є її син: [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , і належить померлій на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Голуб`ятинської сільської ради 21.08.2006 року. [PERSON] зареєстрував право власності на Ѕ частку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Державним КП «Бердичівське МБТІ» 09 січня 2007 року. Довідкою № 131 від 27 травня 2020 року Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області визначено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка села Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області, на день своєї смерті [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , одна. Як вбачається з довідки № 130 від 27 травня 2020 року виданої Попільнянською селищною радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , уродженець села Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області, на день своєї смерті [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , разом із дружиною [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 132 від 27 травня 2020 року Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, земельна ділянка розміром 1,00 га, яка була передана безкоштовно у приватну власність [PERSON] згідно рішення виконкому № 31 від 25.11.1993 року Голуб`ятинською сільською радою, розташована в [ADDRESS] та [ADDRESS] . Згідно архівного витягу з рішення Голуб`ятинської сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області «Про передачу в приватну власність громадян земельних ділянок» № 31 від 25 листопада 1993 року, виданого Архівним сектором Попільнянської РДА Житомирської області 15 травня 2020 року № 05-03/157, вирішено передати безкоштовно громадянам у приватну власність земельні ділянки, що були раніше надані їм у межах населеного пункту для ведення особистих підсобних господарств в розмірах згідно додатку № 1, під № 20 вказаний [PERSON] «так в документі» [PERSON] - 1,00 га. Рішенням Тридцять шостої сесії VI скликання «Про перейменування вулиць села Голуб`ятин» від 15 вересня 2015 року виданого Голуб`ятинською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, вулицю «Пролетарську» в селі Голуб`ятин Попільнянського району Житомирської області перейменовано на вулицю «Бессарабія». Як вбачається з повідомлення № 67/02-31 від 14 вересня 2020 року Попільнянської державної нотаріальної контори Центрально - Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] та [PERSON] відмовлено у оформлені спадкових прав та у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 1,00 га, яка розташована в селі Голуб`ятин, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , так як спадкоємцями не подано, а в матеріалах спадкової справи № 148/2006 відсутні правовстановлюючі документи на вищевказану нерухомість. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що засвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509 - VI). Згідно пункту 7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За вимогами статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного Кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачами, права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачі при зверненні до суду з даним позовом просили залишити судові витрати за ними, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Outcome: approved