Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в якому вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем померлого за законом та спадщину після його смерті прийняла. Крім того, оформила свої спадкові права на належний померлому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за вищевказаною адресою. До складу спадкового майна, що залишилось після смерті батька, ввійшла земельна ділянка загальною площею 0,56 га, що розташована в [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Великолісівецької сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області № 17 від 29.12.1993 року, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,56 га. Проте, право власності на вищевказану земельну ділянку, [PERSON] , за життя не оформив. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, позивач звернулась до нотаріуса, проте, отримала відмову, через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість. Позивач просить визнати за нею, право на завершення приватизації земельної ділянки, загальною площею 0,56 га, яка розташована в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Судові витрати покладає на себе. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи приходить, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 березня 2018 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, [PERSON] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 65. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 червня 1988 року Великолісівецькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 3. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 липня 2016 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] 27 липня 2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис № 882. Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданого 11 квітня 2018 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про спадкову справу, спадкодавцем вказаний [PERSON] , який помер [INFO] , номер у спадковому реєстрі: [NUMBER] . Довідкою № 41 від 10 березня 2020 року Виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Житомирської області визначено, що [PERSON] , 1958 року народження, уродженець Російської Федерації, Новосибірської області, Доволенського району, село Довольне, який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований до дня його смерті на території Попільнянської селищної ради за адресою: [ADDRESS] , одиноко. Відповідно до довідки № 42 від 10 березня 2020 року Виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Житомирської області, земельна ділянка орієнтовною площею 0,55 га, яка передавалась у приватну власність [PERSON] , згідно рішення № 17 від 29.12.1993 року, розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно Архівного витягу з рішення № 17 від 29 грудня 1993 року Великолісівецької сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області, виданого Архівним сектором Попільнянської РДА Житомирської області 15 жовтня 2019 року за № 05-02/341, вирішено передати безоплатно у приватну власність земельні ділянки для ведення підсобного господарства слідуючим громадянам: [PERSON] - 0,56 га. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 18 вересня 2018 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, актуальна інформація щодо земельної ділянки площею 0,5599 га та земельної ділянки площею 4,7078 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Великолісівецької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області. Власником вказаних земельних ділянок вказаний [PERSON] , зареєстроване право оренди на дані земельні ділянки, строк дії оренди - до 05 квітня 2042 року. Актуальна інформація про квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] частини квартири вказаний [PERSON] . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданого 05 січня 2019 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про видачу свідоцтва про право на спадщину, спадкодавцем вказаний [PERSON] , спадкоємець - [PERSON] , спадкове майно - житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованих 05 січня 2019 року та 27 березня 2019 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, актуальна інформація про житловий будинок, загальною площею 66,6 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Власником будинку вказана [PERSON] , розмір частки Ѕ у кожному витягу. Підстава виникнення права власності: договір дарування та свідоцтво про право на спадщину за законом. Як вбачається з повідомлення № 136/02-14 від 03 липня 2020 року приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, [PERSON] відмовлено у оформлені спадкових прав та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, загальною площею 0,56 га, що розташована в [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , так як заявником не надано, а в матеріалах спадкової справи відсутні документи, що підтверджують права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що засвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509 - VI). Згідно пункту 7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За вимогами статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного Кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем, права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки.

Outcome: approved