Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про стягнення інфляційного зростання суми боргу та 3 (трьох) відсотків річних (а. с. 21 25). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 р. стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальну і моральну шкоду внаслідок дорожньо транспортної пригоди, а також судовий збір в сумі 10\~488,85 (десять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 85 копійок,. З метою виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 р., виконавчою службою стягнута з відповідача сума 429,75 (чотириста двадцять девять) гривень 75 копійок, що підтверджується копією постанови від 04.03.2015 р. про повернення виконавчого документу (а. с. 11). Борг, що залишився у сумі 10\~059,10 (десять тисяч пятдесят девять) гривень 10 копійок, до теперішнього часу, не стягнуто і не сплачено добровільно відповідачем по справі. У відповідача перед позивачем виникли грошові зобовязання, повязані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню суми боргу. Тому, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити інфляційне зростання боргу і проценти у розмірі 3 (три) відсотка річних, за період з 20.11.2012 р. по 14.04.2015 р., в сумі 5\~879,73 (пять тисяч вісімсот сімдесят девять) гривень 73 копійки, а також оплачений судовий збір у сумі 243,60 (двісті сорок шість) гривень 60 копійок, витрати на правову допомогу у сумі 5\~000,00 (пять тисяч) гривень 00 копійок. У судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву від 20.07.2015 р., в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити (а. с. 40) . Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву від 23.07.2015 р., в якій просив суд розглянути справу у його відсутність. Крім того, 23.07.2015 р. до канцелярії суду надійшли заперечення проти позову. В обґрунтуванні своєї позиції відповідач зазначив, що правовідносини з відшкодування майнової та моральної шкоди по суті не є грошовими, тому не вбачає законних підстав щодо стягнення з нього від суми боргу: інфляційних витрат і 3 (трьох) відсотків річних. Стосовно компенсації відповідачем витрат на правову допомогу не згоден, розрахунок витрат вважає не обґрунтованим. Просить суд відмовити у задоволені позову. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобовязального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню суми боргу, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України (далі за текстом ЦК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Ізмаїльського міського районного суду від 14.05.2012 р. (а. с. 6) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної і моральної шкоди, витрати на проведення експертизи, витрати на правову допомогу, судові витрати; всього на суму 18\~059,39 (вісімнадцять тисяч пятдесят девять) гривень 39 копійок. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 р. (а. с. 7, 8) рішення Ізмаїльського міського районного суду Одеської області від 14.05.2012 р. скасовано, прийнято нове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної і моральної шкоди, витрати на проведення експертизи, витрати на правову допомогу, судові витрати; всього на суму 10\~488,85 (десять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 85 копійок. Як встановлено судом та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, наданих позивачем, 11.02.2013 р. Ізмаїльським міським районним судом Одеської області, відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області, видано виконавчий лист №2-1036/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми в розмірі 10\~488,85 (десять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 85 копійок (а. с. 12). 04.03.2015 р. начальником Відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області [PERSON], на підставі ст. ст. 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, - у звязку з тим, що майно боржника, розшук якого здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку. При цьому, у постанові зазначено, що за боржником зареєстрована земельна ділянка, яка знаходиться в оренді ФГ «Агрофірма Бургуджі», на орендну плату якої звернено стягнення, боржник не працює, доходу не отримує. Тому, заборгованість стягнена частково в сумі 429,75 (чотириста двадцять девять) гривень 75 копійок, залишок не стягненої суми 10\~059,10 (десять тисяч пятдесят девять) гривень 10 копійок (а. с. 11), копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві направлено сторонам виконавчого провадження (а. с. 10). 01.04.2015 р. на підставі виконавчого листа, за заявою [PERSON] (а. с. 9), державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №47090120 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], на залишок не стягненої суми 10\~059,10 (десять тисяч пятдесят девять) гривень 10 копійок,яка направлена сторонам - боржнику і стягувачу по справі (а. с. 13). Сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача, згідно рішення апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 р., відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційного зростання суми боргу та 3 (трьох) відсотків річних, суд приходить до наступного висновку. Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції, за весь час прострочення. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 (трьох) відсотків річних - є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування інфляційних збитків та 3 (трьох) відсотків річних від суми боргу, оскільки їх стягнення передбачено ст. 625 ЦК України та критерієм щодо стягнення індексації є підвищення вартості життя. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції (а. с. 29), яку відповідач повинен сплатити позивачу, складає 5\~160,17 (пять тисяч сто шістдесят) гривень 17 копійок, а саме: - з 20.11.2012 р. по 14.04.2015 р. період заборгованості; - 10\~059,10 грн. сума боргу; - 1,513 сукупний індекс інфляції; - 15 219,42 грн. сума боргу з урахуванням індексу інфляції; - 5\~160,17 грн. інфляційне зростання суми боргу. Розрахунок 3 (трьох) відсотків річних, яку відповідач повинен сплатити позивачу, складає 724,26 (сімсот двадцять чотири) гривні 26 копійок, а саме: -10\~059,10 грн. сума боргу; -з 20.11.2012 р. по 14.04.2015 р. період прострочення, який складає 876 днів; -3 (три) відсотка річних складає 724,26 грн. (10\~059, 10 х 3%) / 365 календарних днів на один рік х 876 днів прострочки = Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] складає: 5\~160,17 грн. + 724,26 грн. = 5\~884,43 (пять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 43 копійки. Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. За змістом ст. ст. 79, 84, 88 ЦПК України сторона, проти якої постановлено судове рішення, має відшкодувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею документально підтверджені витрати на правову допомогу. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.\~\~ Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VІ від 20.12.2011 р.,\~розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40 (сорока) відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Мінімальна заробітна плата з 01.09.2015 р. складає 1\~378,00 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу складає: 1 378,00 грн. х 40 % = 551 гривня 20 копійок / за 1 годину.\~\~ Позивач, звертаючись до суду з позовом, додав до позовної заяви договір про надання правової допомоги адвокатом [PERSON] (а. с. 15, 17), також додав квитанцію про фактичну оплату витрат на правову допомогу в сумі 5\~000,00 (пять тисяч гривень) 00 копійок (а. с. 16). У судових засіданнях, в ході розгляду цивільної справи, адвокат [PERSON] участі не приймав. Захист своїх порушених прав в усіх судових\~\~засіданнях, позивач приймав заочно, передчасно подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі (а. с. 36). Судом встановлено, що правова допомога, яка надана позивачу адвокатом [PERSON] полягала у складанні адвокатом позовної заяви з проведенням арифметичних розрахунків. При цьому, всі документи що додаються до позовної заяви, зібрані і надані адвокату, безпосередньо, самим позивачем. З врахуванням викладених обставин, судом встановлено що надана позивачу правова допомога адвокатом полягала в складанні позовної заяви, без надання будь - яких запитів, збирання інформації та інше, тому суд вважає можливим стягнути на користь позивача з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, встановлених Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» за 4 (чотири) години, що є на думку суду, достатнім часом для складання позову з проведенням арифметичних розрахунків: 551,20 грн. х 4 години = 2\~204,80 (дві тисячі двісті чотири) гривні 80 копійок. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову [PERSON] На користь позивача з відповідача підлягає стягненню інфляційне зростання суми боргу та 3 (три) відсотка річних в сумі 5\~884,43 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2\~204,80 грн. і витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 243,60 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки понесені витрати підтверджені відповідним платіжним документом (а. с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: partial