Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

[PERSON] 25 листопада 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 12 березня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO], які проживають разом зі своєю матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобов'язаний та може надавати таку допомогу, тому позивач просить суд стягти з відповідача аліменти на утримання їх дітей. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд уважає, що особисті пояснення відповідача в судовому засіданні необов'язкові, справа може бути розглянута в його відсутність на підставі наявних у ній доказів. Проти постановлення заочного рішення позивач заперечує. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2012 року, від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO], які проживають разом зі своєю матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. (а.с. 5-8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість та зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами частинами 1 та 2 ст. 183 СК установлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначені розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, позовна заява підлягає задоволенню. У даній справі позивачем за надання юридичної допомоги було сплачено 350 грн, що підтверджується квитанцією № 11/09/02 від 11.09.2014, тому суд указані судові витрати стягує на користь позивача з відповідача (а.с. 8). Згідно з ч. 2 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з відповідача стягуються судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved