Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства «Юс-центр» (далі - відповідач, ПП «Юс-центр»), в якому просить визнати договір суборенди квартири [ADDRESS], укладений 05.06.2012 року між позивачем та відповідачем, припиненим; зобов'язати відповідача забезпечити позивача іншим житлом, згідно трудової угоди від 01.06.2012 року, терміном до 01.06.2016 року; стягнути з відповідача на користь позивача 24 000,00 грн. збитків, пов'язаних з орендою іншого житла. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 01.06.2012 року між нею та відповідачем було укладено трудову угоду, згідно умов якої ПП «Юс-центр» взяло на себе обов'язок забезпечити позивача житлом. 05.06.2008 року між ПП «Юс-центр» та [PERSON] був укладений договір оренди квартири [ADDRESS], строком дії з 05.06.2008 року по 05.06.2017 року, згідно умов якого орендар мав право здавати квартиру в суборенду. 05.06.2012 року було укладено договір суборенди, згідно якого [PERSON] було передано в оренду 1/3 квартири [ADDRESS] строком до 05.06.2016 року. У вересні 2013 року позивач була незаконно позбавлена можливості користуватися квартирою, оскільки [PERSON] змінила ключі від вхідних дверей та заселила сторонніх осіб. Не маючи іншого житла у м. Києві позивач за власні кошти орендувала інше житло за адресою: [ADDRESS], на строк, що закінчується 05.06.2014 року, на що витратила 24 0000,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.04.2014 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного підприємства «Юс-центр» про зобов'язання вчинити дії та відшкодування збитків та справу призначено до судового розгляду. 24.04.2014 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи за її відсутності в якій остання зазначила, що ПП «Юс-центр» виплатило їй грошову компенсацію в розмірі 22 500,00 грн. за оренду іншої квартири, а також грошову компенсацію в розмірі 60 000,00 грн. замість забезпечення іншим житлом, та виплатило 487,20 грн. компенсації за подачу позовної заяви, отже, претензії до ПП «Юс-центр» у неї відсутні. 30.04.2014 року на адресу суду надійшли письмові пояснення ПП «Юс-центр» в яких останнє зазначило, що позов в частині припинення договору суборенди квартири [ADDRESS], укладеного 05.06.2012 року, воно позов визнає, а в іншій частині позову просить відмовити, оскільки позивачу компенсовано всі витрати в розмірі 82 987,20 грн. В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, в заяві від 24.04.2014 року просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, заважаючи на наступне. Судом встановлено, що 01.06.2012 року між ПП «Юс-центр» (Замовник) та [PERSON] (Виконавець) було укладено трудову угоду, згідно п. 2.2 якої Замовник забезпечує Виконавця житлом в м. Києві на весь термін дії договору. Відповідно до п. 2.3 договору, термін дії договору складає час до 01.06.2016 року. 05.06.2012 року ПП «Юс-центр» (Орендодавець) уклало договір суборенди квартири у приватної особи з [PERSON] (Орендар), згідно умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове володіння та користування 1/3 частини квартири [ADDRESS]. У п. 4.1 договору суборенди сторони погодили, що термін оренди складає чотири роки з 05.06.2012 року по 05.06.2016 року. Термін оренди може бути скорочений лише за згодою сторін. Відповідно до п. 5.1 договору суборенди, орендна плата складає дві тисячі гривень, які були отримані Орендодавцем під час підписання цього договору. Як визначено у ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 765 ЦК України, наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, на виконання умов договору суборенди, 05.06.2012 року між ПП «Юс-центр» (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар) було підписано Акт прийому-передачі житлового приміщення, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове володіння та користування нерухоме майно у виді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Разом з тим, як зазначає [PERSON] та не заперечує ПП «Юс-центр», відтак, згідно п. 1 ст. 61 ЦПК України, вказані обставини не підлягають доказуванню, у вересні 2013 року позивач була незаконно позбавлена можливості користуватися квартирою [ADDRESS], оскільки [PERSON] - власник квартири, змінила ключі від вхідних дверей та заселила сторонніх осіб. Не маючи іншого житла у м. Києві [PERSON] за власні кошти орендувала інше житло за адресою: [ADDRESS], на строк, що закінчується 05.06.2014 року, зі сплатою орендної плати в розмірі 2 500,00 грн. за один місць, що підтверджується договором оренди 1/3 частки квартири від 20.10.2013 року. Згідно ч. 1 ст. 781 ЦК України, договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено у ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Так, згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Так, оскільки ПП «Юс-центр» порушено зобов'язання за договором суборенди квартири у приватної особи від 05.06.2012 року, укладеним між ПП «Юс-центр» та [PERSON], що останнім не заперечується, то вказаний договір може бути припиненим внаслідок його розірвання. Більш того, ПП «Юс-центр» в письмових поясненнях визнало позов в частині визнання договору суборенди квартири у приватної особи від 05.06.2012 року припиненим. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, враховуючи, що відповідач визнав позов в частині визнання договору суборенди квартири у приватної особи від 05.06.2012 року, укладеного між ПП «Юс-центр» та [PERSON], припиненим, що не суперечить чинному законодавству та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Крім того, [PERSON] просила зобов'язати відповідача забезпечити її іншим житлом, згідно трудової угоди від 01.06.2012 року, терміном до 01.06.2016 року; стягнути з відповідача на користь позивача 24 000,00 грн. збитків, пов'язаних з орендою іншого житла. Як визначено у ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, у зв'язку із порушенням ПП «Юс-центр» зобов'язання за договором суборенди квартири у приватної особи від 05.06.2012 року, [PERSON] вимушена була укласти договір оренди квартири, згідно умов якого сплатила 24 000,00 грн., що є реальними збитками. Отже, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу понесені збитки. Разом з тим, ПП «Юс-центр» в повному обсязі відшкодувало [PERSON] усі понесені нею збитки, в тому числі, пов'язані з неможливістю забезпечити інше житло, відтак, в цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 243,60 грн. у відшкодування судового збору, проте, вказані витрати ПП «Юс-центр» уже відшкодувало [PERSON], що останньою не заперечується, відтак, правові підстави для стягнення судових витрат відсутні. Враховуючи викладене,

Outcome: partial