Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом про зміну визначеного рішенням Конотопського міськрайонного суду від 23.12.2013 розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши їх в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що через значні інфляційні процеси в України значно підвищилася вартість життя, у зв`язку з чим, розмір раніше присуджених аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини. Водночас, відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід та має можливість надати дитині посильну допомогу. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с.12). Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Правом на подачу відзиву не скористався (а.с.18). Згідно із частиною третьою статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною першою статті 206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних мотивів та підстав. Судом встановлено, що від шлюбу з відповідачем позивач має сина [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , сторони вказані батьками (а.с.5). Згідно із рішенням Конотопського міськрайонного суду від 23.12.2013 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій валюті в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 12.12.2013 до досягнення дитиною повноліття (а.с.2-3). На даний час дитина продовжує проживати разом із позивачем. Частиною другою статті 51 Конституції України визначено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (стаття 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (частина друга статті 182 СК). Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (стаття 192 СК України). Відповідно до частини третьої статті 181 СК України спосіб аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В даному випадку зміна способу стягнення аліментів може призвести до збільшення їх розміру. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Від відповідача, як платника аліментів, заперечень проти позову не надійшло. Добровільно сторонами домовленості щодо утримання спільної дитини не досягнуто. Відповідач позовні вимоги визнав, що стверджується його письмовою заявою від 09.10.2020 (а.с. 18). На переконання суду, розмір аліментів на рівні 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача відповідає вимогам законодавства, є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. За вказаних умов перешкод для зміни способу стягнення аліментів немає. Враховуючи вищевикладене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved