Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] виклад позицій позивача та відповідача 1. Виклад позиції позивача. 09.01.2019 року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем 01.08.1993 року, який зареєстрований виконкомом Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, актовий запис за №21. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01.08.1993 року. Від шлюбу він та відповідач неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося, однією сімєю він та відповідач не проживають понад чотири роки. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сімї неможливе та суперечить його інтересам, оскільки він створив іншу сімю, шлюб існує формально, шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені. Розірвати шлюб через органи ДРАЦСу відповідач не бажає. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала, відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подала, проте 18.02.2019 року подала заяву про визнання позову в повному обсязі та про ухвалення судом рішення у підготовчому судовому засіданні (а.с.17). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Позивач [PERSON]\~згідно з\~п.2\~прохальної часини\~позовної заяви\~ просить\~розгляд справи\~проводити у\~його відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує,\~просить позов\~задовольнити та\~розірвати шлюб\~(а.с.2). 18.02.2019 року представник позивача [PERSON] [PERSON], що діє на підставі довіреності від 08.01.2019 року (а.с.7), подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, в якій також зазначив, що позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі, на розірванні шлюбу з відповідачем наполягає, не заперечує щодо ухвалення судом рішення у підготовчому судовому засіданні (а.с.19). 2. Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності через неможливість прибути у підготовче судове засідання, заперечень щодо позову [PERSON] не має, позовні вимоги визнає, миритись з позивачем не бажає, не заперечує щодо ухвалення рішення судом у підготовчому судовому засіданні (а.с.17). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 21.01.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 18.02.2019 року (а.с.11). 2. В підготовче судове засідання для розгляду справи по суті сторони не прибули, заявили про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у їх відсутності, при цьому відповідач заявила про повне визнання позову [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, немає. 3. Також, враховуючи, що сторони не прибули в підготовче судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у підготовчому судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.08.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №224286 (а.с.5). Від шлюбу позивач та відповідач неповнолітніх дітей не мають. Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та заяви до суду його представника (а.с.2, 19). Також,\~судом встановлено,\~що причиною\~розладу в\~сім'ї\~стали різні\~характери,\~внаслідок чого\~виникали конфлікти,\~які призвели\~до фактичного\~припинення шлюбних\~відносин,\~у звязку\~із чим\~сторони не\~проживають однією\~сімєю понад\~чотири роки. Позивач створив іншу сімю. Розлучатися через органи ДРАЦСу відповідач не бажає. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як однією сімєю сторони не проживають понад чотири роки, не бажають миритися, що вбачається із позовної заяви та заяв представника позивача і відповідача до суду (а.с.2, 19, 17). Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує його особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин понад чотири роки тому. Крім того, позивач створив іншу сімю, в якій бажає узаконити відносини. . V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. VІ. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі п.13 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», яким встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій. При цьому, позивачем до позовної заяви додано посвідчення серії УБД №078778, видане 16.04.2016 року, яке є безтерміновим і відповідно до якого [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.1). Таким чином, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 768,40 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved