Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] 27.12.2016 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.03.2012 року, а також стягнення аліментів на дітей та на її утримання. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, сім`ю та побут, спільне господарство не ведуть, збереження сімї неможливе, суперечить їхнім інтересам. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вона не працює та потребує матеріальної допомоги. Просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 23.03.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 15; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка «Король»; стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 2500 гривень, починаючи з дати подання заяви до повноліття дітей; стягувати з Короля [PERSON], до досягнення ним трирічного віку у сумі 1000 гривень, починаючи з дати подання заяви; визначити порядок спілкування з дітьми два рази на місяць протягом доби за місцем реєстрації відповідача: вул.Солона, б.9 м.Селидове; стягнути з відповідача на її користь понесенні по справі судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.. 01.03.2017 року позивач надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій виключила п.6 позовних вимог, в решті позовні вимоги залишила без змін. Тобто просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 23.03.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 15; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка «Король»; стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 2500 гривень, починаючи з дати подання заяви до повноліття дітей; стягувати з [PERSON], до досягнення ним трирічного віку у сумі 1000 гривень, починаючи з дати подання заяви; стягнути з відповідача на її користь понесенні по справі судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 23 березня 1983 року(арк. справи 7), від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (арк.. справи.5-6). Із довідки, виданої УСЗН Селидівської міської ради відомо, що [PERSON] знаходиться на обліку УСЗН та отримувала щорічну одноразову допомогу при народженні першої дитини на сина [PERSON], [INFO] з 01.02.2013 року по 28.02.2017 року в розмірі 1012,50 грн.(арк.. справи 4). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Отже, позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на дітей, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст. 181 цього Кодексу\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1\~ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обовязку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Домовленості щодо способу їх утримання не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своїх малолітніх дітей передбачені сімейним законодавством обовязки з їх утримання, чим порушує право дітей на достатній рівень життя. Однак, позовні вимоги в частині стягнення аліментів не менше ніж 2500 гривень не підлягають задоволенню, так як відповідно до ч.2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Таким чином у разі визначення аліментів у частці від доходу платника аліментів у рішенні суду необхідно зазначати про те, що розмір аліментів, що підлягають стягненню у частці не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.12.2016 року і до досягнення кожним із дітей повноліття. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд дійшов до наступного. Відповідно до вимог ст.\~84\~ч. 2,4,6 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до положеньст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст.184 СК України). \~\~\~\~\~\~При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положеньст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. \~\~\~\~\~\~\~\~З роз'яснень, викладених у\~п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України, від15.05.2006 року №3, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~Частиною 3\~ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. \~\~\~\~Сторонами не надано суду доказів на підтвердження їх стану здоров'я, наявності утриманців тощо. Враховуючи в сукупності те, що обов`язок утримання дітей покладено на обох батьків; те, що діти проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні; позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та доходів не отримує, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так як позивачем пред`явлено кілька позовних вимог, нею сплачено судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу, в частині стягнення аліментів позивача звільнено від слати судового збору, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн. та в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 213,33 грн.

Outcome: partial