Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся в суд з позовом до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - Відповідач 1), третя особа [PERSON] про стягнення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Свої вимоги обґрунтовував тим, що постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 листопада 2017 року по справі №405/4081/17, провадження 3/405/1241/17 гр. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зокрема, останній 21 липня 2017 року о 12 год. 10 хв. у м. Кропивницькому, рухаючись по вул. Родимцева, зі сторони Кільцевої дороги, в напрямку вул. Овражної, нехтуючи вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, був неуважним та автомобілем Gееlу СК , державний номерний знак [NUMBER] , здійснив обгін на перехресті, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ 110307, держ. номер [NUMBER] , чим порушив вимоги п. 1.5, 2.3 (б,д), 14.6 (а) Правил дорожнього руху, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно експертного авто товарознавчого дослідження № 106 від 17 серпня 2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний № [NUMBER] , пошкодженого під час ДТП, становить 27933 (двадцять сім тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ЗАЗ 110307 становить 24794 грн. СТО, до якої звернувся Позивач і яка має всі необхідні документи та інструменти та спеціалізується на таких ремонтах, нарахувала станом на 28 грудня 2017 року за ремонт його автомобіля суму - 33450,00грн. 12 жовтня 2017 року Відповідач 1 надіслала Позивачу листа, в якому попросила надати постанову суду, заяву про страхове відшкодування з зазначенням банківських реквізитів для перерахування коштів власнику транспортного засобу. Всі вище перелічені документи були надані, але Відповідач 1 перерахував тільки 18249 грн.02 коп. Дана сума коштів не покривала розрахованої суми відновлювального ремонту, а тому Позивач просив стягнути з Відповідача 1 на його користь ще частину необхідної суми 15 201,06 грн. до вартості відновлюваного ремонту автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний номер [NUMBER] . Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 22 січня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, надано сторонам строк для подання заяв по суті. Заочним рішенням суду від 14 квітня 2020 року позов було задоволено повністю. Ухвалою суду від 23 червня 2020 року задоволено заяву Відповідача 1 та скасовано заочне рішення суду з призначенням справи до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 27 липня 2020 року задоволено клопотання сторони Позивача про заміну неналежного відповідача, а саме здійснено заміну Відповідача 1 на Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - Відповідач 2). Позивач та його представник позов підтримували повністю та просили його задовольнити. Представник Відповідача 2 проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа до суду не з`явився, його неявка не перешкоджала розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Як було встановлено в ході судового розгляду, постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 листопада 2017 року по справі №405/4081/17, провадження 3/405/1241/17 гр. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зокрема, останній 21 липня 2017 року о 12 год. 10 хв. у м. Кропивницькому, рухаючись по вул. Родимцева, зі сторони Кільцевої дороги, в напрямку вул. Овражної, нехтуючи вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, був неуважним та автомобілем Gееlу СК , державний номерний знак [NUMBER] , здійснив обгін на перехресті, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ 110307, держ. номер [NUMBER] , чим порушив вимоги п. 1.5, 2.3 (б,д), 14.6 (а) Правил дорожнього руху, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно експертного авто товарознавчого дослідження № 106 від 17 серпня 2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний № [NUMBER] , пошкодженого під час ДТП, становить 27933 (двадцять сім тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ЗАЗ 110307 становить 24794 грн. СТО, до якої звернувся Позивач і яка з його слів має всі необхідні документи та інструменти та спеціалізується на таких ремонтах, нарахувала станом на 28 грудня 2017 року за ремонт його автомобіля суму - 33450,00грн. 12 жовтня 2017 року Відповідач 2 надіслала Позивачу листа, в якому попросила надати постанову суду, заяву про страхове відшкодування з зазначенням банківських реквізитів для перерахування коштів власнику транспортного засобу. Всі вище перелічені документи були надані, але Відповідач 2 перерахував тільки 18249 грн.02 коп., а решту суми 15 201,06 грн. Позивачу не надала. З урахуванням наведеного Позивач порушує питання про відшкодування зі страховика відповідальності винуватця ДТП решти вартості його пошкодженого автомобіля. Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають наступне правове регулювання. Частиною другою статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст.1192 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу. Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Відповідно до ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Зазначені правові висновки мають місце в постанові ВС від 01.08.2018 у справі №363/2222/16-ц та постанові ВС від 30.01.2019 у справі №753/21303/16-ц. Відповідно до ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст.3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночною діяльності. Наказом Міністерства Юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 була затверджена «Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів». Страхове відшкодування позивачу виплачене без урахування ПДВ та франшизи, а згідно ч.ч.1,2 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не с обов`язковим для неї. Отже, страховик не може бути примушений по виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником ПДВ. У справі суду не було надано доказів ремонту автомобіля Позивача платником ПДВ, отже суми цього податку правомірно до розміру страхового відшкодування включені не були. Крім того, згідно ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Як вбачається, в матеріалах справи відсутні докази документального підтвердження витрат на проведення ремонту. Сторона Позивача або інший учасник процесу не клопотав про призначення експертизи з цього питання, і суд проводив розгляд в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, які були надані сторонами у справі. У зв`язку з вказаним, суд знаходить, що відсутні правові підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed