Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] 31.08.2017 року звернулась до суду з позовною заявою в якій просить суд: - визнати розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації №316 від 06.08.2006 року в частині надання у власність [PERSON] земельних ділянок, які розташовані на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області площею 2,6428 з кадастровим номером [NUMBER] та площею 0,7654 га з кадастровим номером [NUMBER], протиправним і скасувати; - визнати недійсним Державний акт на право на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 2,64 га (пай [NUMBER]), кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010983900006, виданий 11.03.2009 року на ім'я [PERSON]; - визнати недійсним Державний акт на право на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 0,77 га (пай [NUMBER]), кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010983900007, виданий 11.03.2009 року на ім'я [PERSON]; - визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки (пай [NUMBER]), які розташовані на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області площею 2,64 з кадастровим номером [NUMBER] та площею 0,77 га з кадастровим номером [NUMBER], в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті чоловіка позивачки відкрилась спадщина за законом, до складу якої, крім іншого, входять і вище вказані земельні ділянки (пай [NUMBER]), що за життя належали [PERSON] - матері спадкодавця, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 20.09.2002 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації №514 від 20.09.2002 року. Спадкоємцем до майна [PERSON] був її син - [PERSON], який прийняв спадщину за заповітом, але не оформив своїх спадкових прав, адже помер [INFO]. Позивачка, будучи спадкоємцем першої черги за законом, звернулась до нотаріальної контори і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (пай [NUMBER]) їй було відмовлено, оскільки відсутні витяги з Державного земельного кадастру на вказані земельні ділянки. При цьому позивачці стало відомо, що на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 06.08.2008 року №319 [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 2,64 га та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 0,77 га, за рахунок земельної частки паю [NUMBER], які вже перебували на законних підставах у власності [PERSON] та були успадковані спадкодавцем по справі [PERSON] Таким чином сторона позивача вважає, що розпорядження Чернігівської РДА видане у порушення діючого законодавства, отже підлягає скасуванню, а виданні [PERSON] Державні акти на право власності на земельну ділянку підлягають визнанню недійсними. При цьому за [PERSON] має бути визнано право власності на дані земельні ділянки пай ([NUMBER]), які за життя фактично успадкував її чоловік [PERSON] У судовому позивач позов підтримала, просили його задовольнити, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] цивільний позов не визнала, вказала, що у цьому спорі її вини не має, адже вона як член колишнього КСГП «Україна» для виділення їй земельної частки (паю) в натурі на місцевості надала у компетентні органи усі необхідні документи, проводилось жеребкування за результатами якого вона витягла пай за [NUMBER] і було прийняте рішення про передачу у її власність оспорюваних земельних ділянок, при цьому зазначила, що жодним чином не порушувала право власності позивача. Представник співвідповідача - Чернігівської РДА у Чернігівській області позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що райдержадміністрація не є належним відповідачем у цій справі і провина у виникненні цього спору лежить саме на Довжицькій сільській раді Чернігівського району Чернігівської області, яка здійснювала розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) і результати якого оформила відповідним протоколом на підставі чого [PERSON] було виготовлено документацію. За результатами розгляду даної документації Чернігівською районною державою адміністрацією і було винесено розпорядження №319 від 06.08.2008 року про передачу у приватну власність земельної ділянки розташованої на території Довжицької сільської ради. Представник співвідповідача - Довжицької сільської ради Чернігівському районі Чернігівської області у судовому засіданні вважала, що сільська рада не повинна нести відповідальність у даному спорі, оскільки не вирішувала питання про розпаювання земель і відповідні документи у сільраді відсутні. Представник співвідповідача - СТОВ «Україна» у судовому засіданні не зміг висловити свою позицію щодо виниклого спору. Представник третьої особи - ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області висловив свою позицію про те, що у дійсності є усі підстави для визнання недійсним розпорядження Чернігівської РДА та скасування Державних актів на право власності [PERSON] Судом після заслуховування пояснень сторін, перевірено усі матеріали справи, з'ясовано усі обставини на які посилаються сторони та досліджено докази, якими вони обґрунтовують позов та заперечення на нього. Встановлено наступні обставини. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Копія повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] свідчить, що [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років у с. Довжик Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.16/ За життя, 04.10.2005 року, [PERSON] зробила, посвідчене у виконавчому комітеті Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, розпорядження за яким своїми спадкоємцями, до всього належного їй майна призначила сина [PERSON], тобто спадкодавця по даній справі та дочку [PERSON]. /а.с.81/ Таким чином [PERSON] та [PERSON] були спадкоємцем за заповітом до спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], в силу приписів статті 1223 ЦК України, положення якої діяли на момент відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка (пай [NUMBER]) площею 3,41 га в межах згідно з планом, з яких: 2,64 га - рілля, 0,77 га - кормові угіддя, розташована на території Довжицької сільської ради, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 20.09.2002 року №514, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №22026. /а.с.9/ З копії спадкової справи №507/2009 після померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28.04.2009 року, яке 12.05.2009 року набрало законної сили, [PERSON] визначено додатковий трьохмісячний строк з моменту набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] і 03 липня 2009 року за заявою [PERSON] Чернігівською районною державою нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, однак свідоцтва про право на спадщину за заповітом не видавались. /а.с.79-81/ Дослідженням свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 66 років у с. Довжик, Чернігівського району, Чернігівської області. /а.с.15/ З повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що позивачка 01.03.1975 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та отримала його прізвище. /а.с.17/ Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], у силу приписів ст.1261 ЦК України. З копії спадкової справи №754/2016 встановлено, що 19.08.2016 року до Другої чернігівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] [PERSON] звернулась дружина спадкодавця [PERSON], а дочка спадкодавця [PERSON] 19.08.2016 року подала заяву про відмову від спадщини батька. 12.04.2017 року [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки у праві власності на квартиру, на житловий будинок та грошові вклади з належними відсотками та компенсаціями. /а.с.49-74/ Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1853/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 2,64 га та 0,77 га, що розташовані на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, пай [NUMBER], оскільки спадкоємцю не були надані витяги з Державного земельного кадастру на вказані земельні ділянки. /а.с.6/ Технічна документація по складанню Схеми паювання земель колишнього КСП «Україна» на земельні частки (паї) та виготовлення державних актів на право приватної власності на земельну частку (пай) власникам сертифікатів Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, виготовленої ДП «Чернігівський районний центр державного земельного кадастру» у 2002 році свідчить, що Протоколом №1 загальних зборів власників сертифікатів на земельну частку (пай) бувшого КСП «Україна» Довжицької сільської ради від 22 лютого 2002 року було затверджено Положення про проведення жеребкування та визначено комісію по проведенню жеребкування земельних часток (паїв). 26.02.2002 року відбулося засідання комісії по проведенню жеребкування між власниками земельних сертифікатів ТОВ «Україна» Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та внаслідок жеребкування [PERSON], яка проживає у [ADDRESS] отримала пай [NUMBER], про що мається запис під порядковим номером 11 у Протоколі жеребкування серед членів бувшого КСП «Україна» власників сертифікатів на земельні частки /паї/ /кормові угіддя/ для оформлення Державними актами на право приватної власності на землю. В списку розподілу земельних часток (паїв) між власниками земельних сертифікатів Довжицької сільської ради на території Довжицької сільської ради, який є додатком до висновку Довжицької сільської ради від 11.03.2002 р. №117 під порядковим номером 387 значиться [PERSON], яка отримала земельну частку -пай [NUMBER], загальною площею 3,71 га, з яких 2,64 га - рілля, 0,77 га - пасовища. На підставі Списку власників сертифікатів на земельну частку (пай) бувшого КСП «Україна», яким видаються Державні акти на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, який є додатком до розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 20.09.2002 року №514 «Про передачу у власність земельних ділянок та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів на земельні частки (паї), [PERSON] було передано земельну ділянку загальною площею 3,41 га, з яких 2,64 га рілля та 0,77 га пасовища. /а.с.83, 169-256/ Натомість, як вбачається з копії Протоколу жеребкування власників сертифікатів на земельні частки (паї) (кормові угіддя) для оформлення Державними актами СТОВ «Україна» підписаного членами комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], без номера і дати, наданого директором СТОВ Україна, відповідач [PERSON], яка проживає по [ADDRESS], за результатами жеребкування отримала пай [NUMBER], про що мається її підпис. Крім того, протоколом №1 від 21.05.2008 року тимчасової комісії з врегулювання земельних відносин Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області визначено, що в ході жеребкування [PERSON] отримала земельну частку (пай) за [NUMBER] загальною площею 3,41 га: ріллі 2,64 га, сіножатті 0,77 га, що знаходяться на території Довжицької сільської ради. /а.с.87-88, 123/ З Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки (паї) [PERSON] загальною площею 3,41 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області виготовленої в 2008 році вбачається, що 30.09.1996 року [PERSON], яка проживає у с. Довжик, Чернігівського району, Чернігівської області на підставі рішення Чернігівської районної державної адміністрації від 27.08.1996 р. №387 видано сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Україна» розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 30.09.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №381. На підставі Списку власників сертифікатів на земельні частки (паї) колишнього КСГП «Україна», яким передаються земельні ділянки у власність та видаються Державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області , який є додатком до розпорядження в.о. голови районної державної адміністрації від 06.08.2008 року №319 «Про передачу у власність земельних ділянок та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів на земельні частки (паї)», [PERSON] було передано земельну ділянку (пай) [NUMBER] загальною площею 3,41 га на території Довжицької сільської ради, з яких 2,64 га рілля та 0,77 га пасовища. Управлінням Держкомзему у Чернігівському районі Чернігівської області земельній ділянці площею 2,64 га було присвоєно кадастровий номер [NUMBER], а земельній ділянці площею 0,77 га було присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. 11 березня 2009 року згідно розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 06.08.2008 року №319 [PERSON] видано: - Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 2,64 га, пай [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010983900006; - Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,77 га, пай [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010983900007;. /а.с.10, 11, 84-85,124-147/ Згідно відповіді Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області №К-362/04/01-11 від 30.05.2017 року на звернення [PERSON], розпорядження Чернігівської райдержадміністрації від 06.08.2008 року №319 прийняте відповідно до звернення громадянки [PERSON] та виготовленої технічної документації. Згідно пункту 2 статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування, і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. /а.с.7-8/ Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, пенсіонери, які раніше працювали і вийшли на пенсію з нього і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки по кожному підприємству окремо приймається районною державною адміністрацією, а також видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до ст.9 Закону України №899-ІV від 05.06.2003 «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів. З наведеного суд робить висновок про те, що розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 20.09.2002 року №514, яке стало підставою для видачі Державного акту, не оспорювалась, недійсним не визнавалось і [PERSON] правомірно був вданий Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], а саме на земельну частку (пай [NUMBER]) площею 3,41 згідно проведеного жеребкування, то розпорядження №316 від 06.08.2006 року «Про передачу у власність земельних ділянок та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів на земельні частки (пай)» в частині передачі у власність [PERSON] земельних ділянок, які розташовані на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області площею 2,6428 з кадастровим номером [NUMBER] та площею 0,7654 га з кадастровим номером [NUMBER], є недійсними відповідно до п. «г» ч.3 ст.152 ЗК України, адже із способів захисту прав на земельні ділянки є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Оскільки судом визнається недійсним рішення про передачу у власність [PERSON] земельних ділянок, то відповідно є недійсними і Державні акти серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 11.03.2009 року на право власності [PERSON] на земельні ділянки площею 2,64 га і площею 0,77 га відповідно. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання за позивачем право власності на земельні ділянки (пай [NUMBER]) по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність [PERSON] припинилась у момент його смерті і за таких обставин отримати правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця не має правової можливості. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. За таких обставин, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковану земельну ділянку в нотаріальному порядку. З'ясувавши повно і всебічно усі обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на законі і заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наведених вище підстав та міркувань.

Outcome: approved