Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , об`єднавши свої позовні вимоги в уточненій позовній заяві, яку востаннє уточнили 15.04.2020, просили суд визнати, що домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , було спільною сумісною власністю [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , визначивши, що кожному з них за життя належало право на Ѕ частину вказаного домоволодіння. Також просили суд визнати за [PERSON] , право власності на 2/3 частини вказаного домоволодіння, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , якому вказана частка належала в порядку спадкування 1/6 частини в майні, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . За [PERSON] та [PERSON] , кожною окремо, просили визнати право власності на 1/6 частину вказаного домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначали, що 20.11.1989 на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Будинок придбано в період шлюбу з [PERSON] , їх частки у праві спільної сумісної власності не визначалися. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті спадщину фактично прийняли її чоловік [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] , які до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не зверталися, оскільки проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] помер [INFO] , частка якого у вище вказаному домоволодінні склала 2/3 частини, та який вказаний будинок заповів [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, для реалізації своїх спадкових прав, але отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через те, що шлюбна доля у спільному майні не виділялася. Аналогічні відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину отримали [PERSON] та [PERSON] , які звернулися до нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] . Зважаючи на викладене, позивачі, для захисту своїх прав, звернулися з указаним позовом до суду. Позивачі в судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач Софіївська\~сільська рада\~Криворізькогорайону Дніпропетровської області, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечила, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечила. Відзиву не подано. Оскільки сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.\~ Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). За життя [PERSON] , набув право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 71,8 кв.м, житловою площею 42,3 кв.м, літньої кухні - сараю «Б», гаражу сараю «В», сарай «Г», вбиральні «Д», огорожі № 1, огорожі № 2, калитки № 3, про що свідчить копія свідоцтва про право приватної власності від 20.11.1989, технічна документація на будинок (а.с. 9-12) та довідка від 24.04.2019 № 169931 (а.с.18) видана КП ДОР «Криворізьке БТІ». На підставі Постанови Верховної ради України № 1377-VIII від 19.05.2016 село Валове Криворізького району перейменоване на «Софіївка», а на підставі розпорядження голови Валівської сільської ради № 4-р від 06.01.2016 вулиця «Комсомольська» перейменована на «Українську» (а.с. 163). Право власності на вказаний будинок набуте [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01.08.1967 р.н. (а.с. 78). Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин (набуття права власності на майно), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Тому суд приходить до висновку, що вище вказане домоволодіння належало [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, в якій частки кожного із них були рівними, кожному з них належало право власності на Ѕ частину вказаного домоволодіння. Доказів в спростування рівності їх часток суду не надано. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.06.2007 (а.с. 79, 93). Із відповіді Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 13.12.2019 № 4096/01-16 слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.89-90). Відповідно до довідки Софіївської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 622 (а.с. 12), на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] з нею були зареєстровані спадкоємці першого ступеня споріднення: чоловік [PERSON] , а також доньки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 72-73), копією свідоцтва про шлюб [PERSON] , після укладення якого вона змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 86). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємці, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом строку, встановленого 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від неї. Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними . Оскільки чоловік та діти спадкодавця [PERSON] проживали з нею на момент відкриття спадщини, спадкова справа після її смерті не заводилася, виходячи з рівності часток спадкоємців за законом, суд приходить до висновку, що кожен з них набув право власності на 1/3 частину спадкового майно, що, виходячи з частки [PERSON] у спільному майні на вказане домоволодіння, склало 1/6 частину домоволодіння (1/2:3), для кожного із спадкоємців. [PERSON] та [PERSON] звернулися до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , однак їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки спадкове майно придбано у шлюбі, шлюбні долі не визначені (а.с. 140). [PERSON] право на спадщину після смерті дружини [PERSON] не оформив, але фактично прийняв спадщину у вигляді 1/6 частини домоволодіння [ADDRESS] , у зв`язку з чим його частка у вказаному нерухомому майні збільшилася до 2/3 частин (1/2+1/6). За життя [PERSON] склав заповіт від 16.12.2011, яким заповів [PERSON] будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Заповіт посвідчено державним нотаріусом Криворізької районної нотаріальної контори Грабевник О.В., та зареєстрований в реєстрі під № 2-3118. Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , яка отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 68) та [PERSON] (а.с. 50), яка отримала свідоцтво про право на спадщину у вигляді земельної ділянки, що підтверджується матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.49-69). Як видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.05.2019 (а.с.68), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , так як з поданих документів видно, що спадкове майно придбано померлим у шлюбі, шлюбні долі в досудовому порядку виділити неможливо. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1233\~ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] йому належало право власності на 2/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , то саме ця частка будинку є спадковим майном після його смерті, яка переходить у спадщину за заповітом до [PERSON] . Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачів задовольнити, визнати вище вказане домоволодіння спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , визнавши рівність їх часток у праві власності на будинок, та беручи до уваги факт вичерпання позивачами позасудових способів захисту невизнаного права на спадкове майно, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] , кожною окремо, право власності на 1/6 частину вище вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , а за [PERSON] право власності на 2/3 частки вказаного домоволодіння, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] .

Outcome: approved