Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду із заявою про встановлення факту народження особи в певному місці, заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, в якій зазначила, що [PERSON] народився [INFO] в Російській Федерації, Пермська область, його батьками були [PERSON] за національністю українець та [PERSON] за національністю росіянка. Батько заявника проживав в [ADDRESS] та [INFO] помер. В січні 2020 року [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського відділу управління державної міграційної служби в Луганській області для отримання дозволу на міграцію в Україну та оформлення посвідки на постійне проживання на території України в [ADDRESS] . Для позитивного вирішення цього питання йому зазначили в міграційній службі, що необхідно надати свідоцтво про народження його батька або рішення суду про факт його народження на території України. З документів, що підтверджують народження його батьків на території України зберігся лише військовий квиток, водійське посвідчення та свідоцтво про шлюб батька, відповідно до яких батько заявника народився в Дніпропетровській області, Лиховський район, на теперішній час с. Мишурин Ріг, Кам`янського району, Верхньодніпровська територіальна громада, Дніпропетровської області, Україна. Заявник звернувся Верхньодніпровського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської області з метою отримання інформації про народження батька, але йому надійшла відповідь з державного архіву Дніпропетровської області, до якого було відділом актів цивільного стану перенаправлено заяву, що видати довідку про народження [PERSON] 1928 року немає можливості, так як по книгам записів актів цивільного стану Мишурин-Рігської сільської ради Лиховського району Олександрівського округу (на теперішній час Мишурин-Ріг, Верхньодніпровський район, Дніпропетровської області) відсутні документи зберігання за 1926 рік. Підставою звернення до суду з даною заявою стало те, що у заявника відсутні дані його батька, якими він міг би підтвердити факт його народження на території України. Встановлення факту народження [PERSON] на території України необхідно заявнику для оформлення посвідки на тимчасове проживання на території України та в подальшому громадянства України. 12.04.2021 до суду від представника УДМС України в Луганській області Скіртача Ю. надійшли письмові пояснення на заяву про встановлення факту народження особи в певному місці, в яких зазначено, що відповідно до відомостей https://uk.wikipedia.org/wiki у серпні 1925 року було проведено реформу адміністративно-територіального поділу в СРСР, за якою були скасовані губернії та утворено округа. З колишньої Катеринославської губернії було виділено 7 округ. Сучасна територія області входила до складу 3 округ: Катеринославська округа (14 районів, населення - 681 033, міста - Катеринослав (з 20 липня 1926 року - Дніпропетровськ), Кам`янське, Новомосковськ); Криворізька округа (14 районів, населення - 504 617, міста - Кривий Ріг, Нікополь); Павлоградська округа (12 районів, населення - 532 619, місто - Павлоград). 1926 року Павлоградська округа приєднана до Дніпропетровської. З 15 вересня 1930 року поділ на округи скасовувався, УРСР поділялась безпосередньо на райони. Таким чином, з 1925 року були округа, а з 1930 року - райони. До складу Кременчуцька округа - адміністративне територіальне формування у УРСР, що існувало з березня 1923 року по вересень 1930 року входив Лихівський район. До Дніпропетровська округа (до 1926 року - Катеринославська округа) - одиниця адміністративного поділу Української РСР, що існувала з квітня 1923 по вересень 1930 року, входив Верхньодніпровський район. Тобто, станом на 1926 рік існували і Лиховський район і Верхньодніпровський район. Дніпропетровську область було утворено лише 27 лютого 1932 року, а назва села Мишурін Ріг пишеться без дефісу, тобто батько заявника в 1926 році не міг народитися саме в Дніпропетровській області. В судове засідання представник заявника [PERSON] не з`явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу за його та заявника відсутності, подав до суду уточнену заяву та просив вимоги уточненої заяви задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно з копією паспорта громадянина Російської Федерації [NUMBER] , код підрозділу - 538, виданого 17.04.2017 УФМС, [PERSON] , [INFO] , уродженець Пермської області, Російська Федерація. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Кізельським міськ. ЗАГС Пермської області, [PERSON] (російською) народився [INFO] у м. Кізел Пермської області, Російська Федерація, про що 05.02.1957 зроблено відповідний актовий запис № 131. Батьком записаний [PERSON] (російською), матір`ю - [PERSON] (російською). З копії свідоцтва про шлюб серії серії [NUMBER] , виданого 22.07.1960 Кізельським міськ. ЗАГС Пермської області вбачається, що [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською) 22 липня 1960 року зареєстрували шлюб, про що 22.07.1960 зроблено відповідний актовий запис № 466. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловіку - [PERSON] (російською), дружині - [PERSON] (російською). Згідно з копією свідоцтва про смерть, виданого 30.01.1991 Сєвєродонецьким міськ. ЗАГС Луганської області, [PERSON] помер [INFO] у місті Сєвєродонецьк Луганської області, про що 30.01.1991 складено відповідний актовий запис № 80. Відповідно до копії водійського посвідчення серії [NUMBER] , виданого 01.09.1984 ДАІ м. Лисичанська, [PERSON] , 1926 року народження, місце народження - Дніпропетровська область, має водійські права категорій «В» та «С». З копії листа Державного архіву Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 11-2-2020-z від 18.02.2020, видати довідку про народження [PERSON] в 1926 році за книгами запису актів цивільного стану Мишурін-Рігської сільської ради Лихівського району Олександрівської округи (на даний час Верхньодніпровський район Дніпропетровської області) неможливо у зв`язку з відсутністю на зберіганні вказаних документів за 1926 рік. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи законних інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі - Закон № 3773-VI) визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України. Пунктом 18 частини 1 статті 1 даного Закону визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні. Статтею 4 Закону № 3773-VІ регламентовано підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України. Частиною 3 статті 5 Закону № 3773-УІ визначено, що іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій та двадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання. Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» і частини вісімнадцятої статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Кабінет Міністрів України постановою від 25.04.2018 № 322 затвердив зразок та технічний опис бланка посвідки на тимчасове проживання з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2 та Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (надалі - Порядок № 322). Пунктом 3 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» передбачено, що квота імміграції, дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається, особам які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи викладені вище обставини та письмові докази, а також досліджений витяг з вікіпедії щодо історії Лихівського району, суд вважає встановленим факт народження [PERSON] [INFO] в селі Мишурин Ріг Лихівського району Кременчуцької округи, Української Радянської Соціалістичної Республіки (на теперішній час село Мишурин Ріг Кам`янського району, Верхньодніпровська територіальна громада Дніпропетровської області, Україна). Отже, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту народження особи в певному місці підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, суд зазначає, що при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved