Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач) визнання спільної сумісної власності, в якому зазначив, що з початку 1992 року він мешкає однією сім'єю з відповідачкою без реєстрації шлюбу по теперішній час. За час сумісного мешкання у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. За період сумісного проживання вони придбали, але зареєстрували на відповідача наступне майно: 1/3 частка нежитлового приміщення площею 326,7 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS]; квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], разом з підвальним приміщенням, яке знаходиться під цією квартирою. З причини того, що мається спір про право власності з боку Банку, позивач бажає узаконити майно, яке було придбано в період проживання чоловіка і жінки однією сім'єю. За таких підстав позивач просив суд встановити факт спільного проживання чоловіка - [PERSON] та жінки - [PERSON] однією сім'єю у період з 1992 року по теперішній час; визнати 1/3 частку нежитлового приміщення площею 326,7 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS], яке належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2007 року та квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], разом з підвальним приміщенням, яке знаходиться під цією квартирою, спільною сумісною власністю подружжя - позивача та відповідача; провести розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнав за позивачем право власності на: 1/6 частку нежитлового приміщення площею 326,7 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS], ? частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], ? частку підвального приміщення, яке знаходиться під вказаною квартирою, а решту 1/6 частку нежитлового приміщення площею 326,7 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS], ? частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], ? частку підвального приміщення, яке знаходиться під вказаною квартирою, визнати за відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання однією сім'єю позивача та відповідача з 1992 року по теперішній час. Даний факт також був підтверджений самим позивачем, допитаному в судовому засіданні як свідок в порядку ст.184 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав, викладених у письмових запереченнях. В письмових запереченнях проти позовної заяву представник третьої особи вказав, що спірна квартира разом з розташованим під нею підвальним приміщенням є предметом іпотечного договору, що забезпечують виконання зобов'язань позивача по справі за кредитним договором. Відповідачем по справі при укладанні іпотечного договору була подана заява, в якій він вказує, що ні з ким не проживав та не проживає до теперішнього часу однією сім'єю без укладання шлюбу, що предмет договору іпотеки не є об'єктом спільної власності, та перебуває у його приватній власності, будь-яких прав щодо нього в інших осіб, в тому числі за договором найму немає. В зв'язку з тим, що на теперішній час спірне майно є предметом іпотеки, воно не може бути поділено. Більш того, СУ ГУМВС України в Донецькій області у відношенні позивача та відповідача порушено кримінальну справу за фактом шахрайства у кредитних правовідносинах, де ПАТ «ПУМБ» залучено у якості потерпілого. На підставі викладеного вважає, що у задоволенні позову повинно бути відмовлено. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 липня 2010 року (а.с.3) було встановлено факт сумісного проживання однією сім'єю у цивільному шлюбі позивача та відповідача у квартирі за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Артема, 50/53. Згідно з ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23.01.2012 року (вступна та резолютивна частина) апеляційну скаргу ПАТ «ПУМБ» задоволено частково. Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 липня 2010 року було скасовано, заяву позивача про встановлення факту сумісного проживання залишено без розгляду та роз'яснено позивачу, що він має право подати позов на загальних підставах (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24.01.2013 року (а.с.32) позивача визнано батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30.04.2013 року кримінальне провадження відносно позивача - [PERSON], за ч.1,3,4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України закрито у зв'язку із закінченням строків давності (а.с.38-43). Згідно з іпотечним договором № РУТА-16 від 05.11.2008 року відповідач передає іпотекодержателеві в іпотеку об'єкти нерухомого майна, а саме: частину нежилого підвального приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS]; трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.63-65). Також 05.11.2008 року відповідач нотаріально посвідчив заяву (а.с.66), за якою він у шлюбі не перебуває, ні з ким не проживає, предмет іпотеки не є об'єктом спільної власності. Згідно з договором купівлі-продажу від 07.12.2000 року (а.с.75) відповідач придбав квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. За договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.12.2007 року (а.с.80) відповідач придбав у власність 1/3 частину нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. 18 Сімейного Кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Згідно з ст. 74 Сімейного Кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбів, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 Сімейного Кодексу України. Згідно з ст.60 Сімейного Кодексу України, 368 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За актом від 24.11.2014 року (а.с.81), складеного за місцем проживання відповідача, позивач та відповідач проживають разом однією сім'єю за адресою: [ADDRESS], починаючи з 2000 року. Згідно з ст. 63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ч.1 статті 65 Сімейного Кодексу України визначає, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до статей 69, 70 Сімейного кодексу України, 372 Цивільного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. При цьому суд критично відноситься до заяви відповідача (а.с.66), наданої нотаріусу 05.11.2008 року, про те, що на момент укладення іпотечного договору № РУТА-16 від 05.11.2008 року він у шлюбі не перебуває, ні з ким не проживає та не проживала, то такі свідчення не відповідають встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам. Посилання представника третьої особи на те, що судом при вирішенні справи повинен бути врахований обов'язок відповідача щодо повернення кредитних коштів, отриманих за кредитним договором, не означає, що в судовому порядку неможливо поділити спільне майно подружжя шляхом визнання права власності на нього, оскільки право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядження ним. Тим паче, що відповідно до п.2.1 іпотечного договору № РУТА-16 від 05.11.2008 року за рахунок предмета іпотеки задовольняються вимоги іпотекодержателя до позивача - [PERSON]. Таким чином, суд вважає доведеним факт сумісного мешкання чоловіка [PERSON] та жінки [PERSON] однією сім'єю в період з 1992 року по теперішній час, та факт придбання спірного майна за час спільного проживання чоловіка [PERSON] та жінки [PERSON] однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved