Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

[PERSON]А звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору позики недійсним. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує про те, що 28 листопада 2015 року йому стало відомо про рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22 лютого 2007 року у справі за позовом [PERSON] до позивача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. За даними рішення суду, між сторонами було укладено договір позики від 27 вересня 2005 року, проте, позивач наполягає на тому, що про слухання справи йому не було відомо, копію рішення він не отримував, договір не підписував. Просить визнати недійсним договір позики від 27 вересня 2005 року, укладений між ним та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в ході судового розгляду позовні вимоги підтримував, просив їх задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, просив розгляд справи проводити за участю свого представника. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подавши письмові заперечення. Зокрема, вказує про те, що 22 лютого 2007 року Хмельницьким міськрайонним судом було розглянуто справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, та стягнуто з [PERSON] 293327,92 гривень боргу, рішення суду набрало законної сили 30 березня 2007 року. Оскільки боржник [PERSON] ухилявся від сплати боргу, лише в 2015 році було відкрито виконавче провадження про примусове стягнення вказаного боргу. Представник відповідача вказує про те, що звернення позивача з даним позовом має на меті уникнути стягнення боргу за рішенням суду. Крім того, вказує, що до заявленого позову позивачем не було надано боргового документу розписки, яка була складена позивачем 12 лютого 1999 року, згідно якої [PERSON] передав, а [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 7000 доларів США та зобовязався повернути до 12 грудня 1999 року. Проте, взяті на себе зобовязання не виконав, грошові кошти не повернув, в судовому засіданні позивач визнав свої боргові зобовязання перед відповідачем, здійснював часткове погашення боргу за відкритим виконавчим провадженням. Представник відповідача заперечив, що позивачу [PERSON] стало відомо про рішення суду від 22 лютого 2007 року про стягнення з нього коштів на користь [PERSON] лише 28 листопада 2015 року, а тому, враховуючи, що позивач не заявив про поновлення строків звернення до суду, просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази: копію договору від 27 вересня 2005 року; копію рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2007 року; копії нотаріально посвідчених заяв [PERSON] та [PERSON]; матеріали цивільної справи № 2-882/07 за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2007 року, яке набрало законної сили 30 березня 2007 року, задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто на його користь з [PERSON] грошові кошти в розмірі 291491,52 гривень як суму боргу за договором позики від 12 лютого 1999 року. За змістом даного рішення суду, на підтвердження існуючого зобовязання щодо повернення отриманих коштів між [PERSON] та [PERSON] 27 вересня 2005 року було укладено письмовий договір, відповідно до якого [PERSON] мав повернути отримані кошти до 27 лютого 2006 року та сплатити три відсотки від суми позики в місяць за користування коштами, а також у випадку несвоєчасного повернення позики мав сплатити один відсоток від суми позики та процентів за кожен прострочений день. Існування заборгованості за вказаним договором було підтверджено розпискою станом на 27 лютого 2006 року. Підставами заявленого позивачем [PERSON] позову зазначено ст. 215 ЦПК України щодо недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, встановлених ч.ч. 1-3, 5,6 ст. 203 ЦПК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно ст. 203 ЦПК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, тощо. А також позивач [PERSON] в обґрунтування позову про визнання недійсним договору позики посилається на норми матеріального права, передбачені ст.ст. 3, 6 ст.ст. 627-629 ЦК України та ч.3 ст. 509 ЦК України. Підставою позову [PERSON] зазначено те, що останній не підписував договір позики від 27 вересня 2005 року. Відповідно до ч.1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Аналогічне положення закріплене у ч.3\~ст. 10 ЦПК України. Суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведені обставини, які він вважає підставами позову, не надані відповідні докази на обґрунтування заявлених вимог. Так, рішенням Хмельницького міськрайонного суду, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] грошові кошти на користь [PERSON] на підставі укладеного письмового договору від 27 вересня 2005 року. Вказане рішення позивачем [PERSON] не оскаржувалося, а відповідно до ч.3\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Твердження позивача [PERSON] про те, що він не підписував договір позики від 27 вересня 2005 року, не підтверджуються жодним доказом у справі. Заявлене позивачем у позові клопотання про призначення почеркознавчої експертизи щодо виконання підпису у оспорюваному договорі позики залишилося поза увагою [PERSON], який не наполягав на її проведенні в звязку з відсутністю оригіналу такого договору. Враховуючи, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження існування підстав, передбачених для визнання договору недійсним, в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити за їх недоведеністю.

Outcome: dismissed