Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

[PERSON] 02 листопада 2020 року звернувся до Любешівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Позов обґрунтовано тим, що 23 липня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, у якому в них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В заяві також вказує, що подружні стосунки з [PERSON] за її ініціативою фактично припинилися. Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 30.09.2020 року шлюб між ними розірвано. На даний час позивач разом з дітьми живе у будинку своєї матері. Про конкретний розмір аліментів вони з відповідачкою домовитися не можуть. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 13 листопада 2020 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про визнання позовних вимог. У відповідності до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, згідно свідоцтв про народження [PERSON] (серії [NUMBER] від 01.02.2008 року), [PERSON] (серії [NUMBER] від 16.03.2010 року) та [PERSON] (серії [NUMBER] від 02.12.2013 року), матір`ю останніх є [PERSON] 30.09.2020 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Любешівського районного суду Волинської області. Згідно довідок Бірківського старостинського округу Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №1274 від 07.10.2020 року малолітні діти проживають зі своїм батьком - позивачем по справі [PERSON] . Статтею 8 ЗУ «Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до положень\~Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до\~ст.180\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України)\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі\~ст.141 цього Кодексу\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з цього, позивач як мати, зобов`язана брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,\~разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатньості заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який для\~дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня - 2318 гривень. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, суд, дотримуючись меж позовних вимог, визначає аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у\~ст.7 СК України. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК\~України рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до ч.6\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн., встановлений\~Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VІ\~з урахуванням ставок судового збору станом на 01 січня 2020 року.

Outcome: approved