Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач-1, [PERSON]), [PERSON] (далі - позивач-2, [PERSON]), [PERSON] (далі - позивач-3, [PERSON]) звернулись до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON]), в якому просять стягнути з відповідача на користь позивачів матеріальну шкоду в розмірі 10 600,00 грн., завдану внаслідок залиття квартири, моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. та судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначають, що вони проживають в квартирі [ADDRESS], яка належить їм на праві спільної часткової власності в рівних долях. 01.04.2013 року сталось залиття квартири позивачів, внаслідок чого останнім було спричинено шкоду. Внаслідок комісійного обстеження було встановлено, що залиття відбулось внаслідок того, що лопнув вентиль на пральну машину в квартирі [ADDRESS]. ТОВ «Трансєвро» на замовлення позивачів було здійснено оцінку матеріальної шкоди після залиття, яка склала 9 100,00 грн., а вартість оцінки склала 1 500,00 грн. Відтак, позивачам внаслідок залиття квартири завдано матеріальну шкоду в розмірі 10 600,00 грн., яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Крім того, позивачі вважають, що внаслідок залиття їм також завдано моральну шкоду, ку вони оцінюють в розмірі 2 000,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.07.2013 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2013 року у цивільній справі за клопотанням відповідача призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2014 року провадження у цивільній справі було відновлено. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2014 року, відповідно до ст.ст. 35, 36 ЦПК України, до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено [PERSON] (далі - третя особа-1, [PERSON]) та [PERSON] (далі - третя особа-2, [PERSON]). В судове засідання 17.12.2014 року з'явились позивач-1, позивач-2, відповідач та третя ооба-1. Позивач-3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа-2 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач-3 та третя особа-2 про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлені належним чином, зважаючи на заяву позивача-3 про розгляд справи за його відсутності, суд визнав можливим провести розгляд справи у їх відсутність. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав та просили їх задовольнити. Відповідач та третя особа-1 в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували. Вислухавши пояснення позивачів, відповідача, третьої особи-1, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26.09.2005 року (а с. 6). Згідно Акту КП УЖГ «Печерськжитло» від 02.04.2013 року було проведено обстеження квартири [ADDRESS] з приводу звернення щодо її залиття, внаслідок якого встановлено, що квартиру залито внаслідок того, що лопнув вентиль на пральну машину з квартири [ADDRESS]. (а. с. 7). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При цьому, суд зазначає, що для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Так, згідно наданого позивачами Акту від 02.04.2013 року, залиття квартири [ADDRESS] відбулось з квартири № 54 внаслідок того, що лопнув вентиль на пральній машині. За таких обставин, винним у залитті квартири позивачів є власники квартири [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 25.07.1997 року, квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності в рівних долях належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 125). Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст.. 360 ЦК України,співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Таким чином, співвласники квартири [ADDRESS] несуть спільну відповідальність за заподіяну внаслідок залиття квартири [ADDRESS] шкоду пропорційно своїй частці. Так, згідно звіту про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття, від 09.06.2013 року, зробленого ТОВ «Трансєвро» на замовлення [PERSON], вартість матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття приміщень квартири [ADDRESS], становить 9 100,00 грн. При цьому, позивачами сплачено вартість проведено оцінки, яка склала 1 500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру (а. с. 9). Відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 29.08.2014 року № 10098/13-43, розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику квартири [ADDRESS] внаслідок залиття рідиною конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів в приміщеннях квартири з вище розташованих приміщень будинку, згідно акту про залиття від 02.04.2013 року, складає 6 458,00 грн. (а. с. 44-50). При цьому, оскільки позивачами не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження фактично зроблених витрат по відновлювальному ремонту, то суд приймає до уваги саме висновок судової будівельно-технічної експертизи. Отже, шкода, завдана позивачам внаслідок залиття становить 6 458,00 грн. та 1 500,00 грн., що були сплачені за проведення оцінки ТОВ «Трансєвро», яка підлягає відшкодуванню за рахунок власників квартири [ADDRESS], а саме, в рівних частинах [PERSON], [PERSON], [PERSON] На неодноразові роз'яснення суду під час розгляду справи щодо уточнення позовних вимог та залучення співвідповідачів, позивачі своє право не реалізували. За таких обставин, [PERSON] несе відповідальність за завдану позивачам шкоду виключно в частині 1/3, пропорційно своїй частці у праві власності на квартиру [ADDRESS], що складає 2 652,67 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проте, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження відшкодування ним завданої матеріальної шкоди. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2 652,67 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, позивачі також просять відшкодувати моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Позивачами не обґрунтовано розмір компенсації моральної шкоди та не надано жодних доказів на її підтвердження. Разом з тим, беручи до уваги, що залиття квартири спричиняє певні незручності, призводить до порушення звичного ритму життя, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 500,00 грн. Аналізуючи викладене, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2 652,67 грн. та моральної шкоди в розмірі 500,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково, то з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню 114,76 грн. у відшкодування судових витрат пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи викладене,

Outcome: partial