Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] 16 березня 2016 року звернулася до суду з позовом до Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. У заяві вказується, що 23 липня 2014 року померла мати позивача [PERSON]. За час життя [PERSON] побудувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою вул. Київська, 13 в с. Сасинівка Пирятинського району Полтавської області. За час свого життя [PERSON] не оформила правовстановлюючі документи та не зареєструвала своє право власності на вказане нерухоме майно. Відповідно до довідки виконкому Сасинівської сільської ради №116 від 23.02.2016 власником вказаного домоволодіння є [PERSON]. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить і вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. У відповідності до заповіту від 17 жовтня 2008 року, посвідченого секретарем Сасинівської сільської Пирятинського району Полтавської області все своє майно [PERSON] заповіла [PERSON] У встановленому законом порядку [PERSON] звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, проте, у нотаріальному оформленні права власності на домоволодіння їй було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Тому позивач звернувся до суду для визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, отримані в порядку спадкування за заповітом. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений у встановлений законом спосіб, у заяві на адресу суду прохає справу слухати у відсутності його представника, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Суд уважає, що особисті пояснення представника відповідача в судовому засіданні необовязкові, справа може бути розглянута в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені факти та відповідні їм правовідносини: 23 липня 2014 року померла мати позивача [PERSON] (а.с. 6-7, 9). [PERSON] на час смерті належало домоволодіння № 13 по вул. Київській, с. Сасинівка Пирятинського району Полтавської області, яке складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 57 м2, житловою площею 26 м2, сараю «б», сараю «В», гаража «Г», літньої кухні «Д», вбиральні «Е», погрібу «Ж», огорожі №1, колодязю №2. (а.с. 10-12, 15). Як слідує з копії заповіту від 17.10.2008 все своє майно [PERSON] заповіла своїй рідній дочці позивачу [PERSON] (а.с. 8). Пирятинською державною нотаріальною конторою Полтавської області було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння у звязку із відсутністю у померлої правовстановлюючих документів на нього (а.с. 16) . Як передбачено ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази в справі, ураховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов позивача [PERSON] є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved