Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - відповідач, Банк), в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 43 500,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є клієнтом банку, ним укладено з банком депозитні договори, відкрито карткові рахунки, було видано кредитну картку. 01.08.2016 року дізнався про те, що в період з 13 до 19 год. з його кредитного рахунку відбулося зняття грошових коштів та за ним рахується заборгованість в розмірі 46 354,73 грн. Як стало відомого згодом, зняття кредитних коштів відбулось протиправно та рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2017 року у справі № 201/13153/16-ц визнано такі операції недійсними, такими, що не являються дозволеними користувачем та зобов'язано банк відновити залишок коштів на кредитній картці до 50 000 грн. Незважаючи на це, з відкритих на ім'я позивача в банку рахунку відбулося безпідставне списання грошових коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з банку безпідставно списані грошові кошти в розмірі 43 500,00 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував повністю, з підстав їх недоведеності та необґрунтованості. Зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження списання грошових коштів в розмірі вказаному в позовній заяві. Заслухавши пояснення осіб, які беруть учать у справі та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 14.01.2016 року між позивачем та Банком укладено договір № SAMDMNWFD0070990778000 Вклад «Депозит Плюс» строковий на 12 місяців. Початкова сума вкладу 28000,00 грн. Вклад на 366 днів до 14.01.2017 року включно. Банк відкриває особовий рахунок [NUMBER] на який зараховується вклад. На суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 23,5 % річних. 14.01.2016 укладено додаткову угоду. Проценти за вкладом зараховують на рахунок/картку [NUMBER]. 27.04.2016 року між позивачем та Банком укладено договір № SAMDMNWFD0071136455100 Вклад «Депозит плюс» строковий на 12 місяців. Початкова сума вкладу 60041,34 грн. Вклад на 366 днів до 27.04.2017 року включно. Банк відкриває особовий рахунок [NUMBER] на який зараховується вклад. Проценти за вкладом зараховують на рахунок/картку [NUMBER]. 27.04.2016 року між позивачем та Банком укладено угоду № SAMP2PA00000INHR5QVT. Сума вкладення 20000,00 грн. Строк вкладення до 28.04.2017 року включно. Дохід не менше ніж 25 % річних від суми вкладення. Дохід від вкладення зараховується на картку [NUMBER]. 02.06.2016 року між позивачем та Банком укладено договір № SAMDMNWFD0071185963701 Вклад «Депозит Плюс» строковий на 6 міс. Початкова сума вкладу 97002,08 грн. на 6 місяців до 02.12.2016 включно. Банком відкрито особовий рахунок [NUMBER] на який зараховується вклад. Період нарахування процентів за вкладом 1 місяць. На суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 18% річних. Проценти за вкладом зараховують на рахунок/картку [NUMBER]. 26.07.2016 року між позивачем та Банком укладено договір № SAMDMNWFD0071249097500 Вклад «Депозит Плюс» строковий на 12 місяців. Початкова сума вкладу 124 004,39 грн. Вклад на 366 днів до 26.07.2017 року включно. Банк відкриває особовий рахунок [NUMBER] на який зараховується вклад. На суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 18 % річних. Проценти за вкладом зараховують на рахунок/картку [NUMBER]. Таким чином матеріалами справи підтверджено та сторонами по справі не заперечується той факт, що позивач є клієнтом банку, має відкриті на своє ім'я рахунки, на які зараховувалися грошові кошти у виді вкладу та нараховувались відповідні відсотки. Вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем. Згідно наданих відповідачем розрахунків, по банківським операціями [PERSON] вбачається рух грошових коштів у виді знаття готівки з банкомату, поповнення мобільного телефону тощо. Які були проведені з кредитної картки позивача, що також не заперечується сторонами по справі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2017 року у справі № 201/13153/16-ц, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.05.2018 року, позовні вимоги [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, визнано недійсними відповідні транзакції з його карткового рахунку та зобов'язано банк відновити показники рахунків. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З долучених до матеріалів справи розрахунків по рахункам позивача вбачається відображення як проведення транзакцій, які в подальшому були визнані судом недійсними так і факт здійснення автоматичного списання з рахунків позивача грошових коштів на погашення кредитної заборгованості. Такі списання були: 03.12.2016 року на суму 92,05 грн., 04.12.2016 року на суму 50 грн.,06.12.2016 року на суму 7350,00 грн., 10.02.2017 року на суму 159,81 грн., 20.02.2017 року на суму 20,75 грн., 27.02.2017 року на суму 791,16 грн.,28.02.2017 року на суму 24,00 грн., 28.02.2017 року на суму 167,71 грн., 01.03.2017 року на суму 1597,90 грн., 05.04.2017 року на суму 15,09 грн., 28.04.2017 року на суму 1037,27 грн., 28.04.2017 року на суму 5142,75 грн., 27.07.2017 року на суму 10820,00 грн., 15.11.2017 року на суму 4,57 грн. всього на загальну суму 27 273,06 грн. Вказана обставина також підтверджена представником відповідача в судовому засіданні. Водночас, після встановлення рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2017 року недійсності транзакцій з рахунків позивача, які спричинили для нього негативні наслідки у виді утворення кредитної заборгованості (необхідність сплати суми кредиту та відсотків, які ним не отримувались), та зобов'язання відновити показники рахунків банком не здійснено відповідних дій, що також підтверджується листом банку від 01.08.2018 року. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З метою відновлення порушеного права позивач звернувся до суду. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Майновий інтерес позивача в даній справі ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Нормами Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України). Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ході судового розгляду справи визначена позивачем сума позову в розмірі 43 500,00 грн. не підтверджена належними та допустимими доказами, підтвердженим є факт списання з його рахунків грошових коштів в розмірі 27 273,06 грн., правомірність якого відповідачем не доведена, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки позивач згідно норм ЗУ «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial