Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] 13 липня 2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 9 березня 2002 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що через деякий час після одруження стосунки між нею та відповідачем погіршилися, у них виявилися різні погляди на сімейне життя і виховання дітей, крім цього, відповідач влаштовував скандали без будь-якої причини, під час яких ображав її різними нецензурними словами, наносив побої, що негативно впливало на її та дітей психологічний стан і на неодноразові прохання змінити таку поведінку в сімї він не реагував. Після чергової сварки та нанесення побоїв у грудні 2016 року вона звернулася із заявою до правоохоронних органів з приводу спричинення тілесних ушкоджень, внаслідок чого було порушене кримінальне провадження. Зважаючи на таку негативну поведінку відповідача в сімї, його небажання жити спільним подружнім життям, вона втратила до нього почуття поваги і довіри, тому відновлення їхнього шлюбу і підтримання сімейних відносин є неможливим. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтв про одруження та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 9 березня 2002 року, від якого мають троє неповнолітніх дітей (а. с. 5, 6, 7, 8 ). Із показань позивача, допитаної як свідка, вбачається, що сторони у грудні 2016 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Із ухвали суду від 17 лютого 2017 року вбачається, що [PERSON] 17 грудня 2016 року наніс своїй дружині [PERSON] умисні легкі тілесні ушкодження. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Ураховуючи наведене, необхідно із [PERSON] у користь [PERSON] стягнути судові витрати в сумі 640,00 грн., повязані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а.с. 1).

Outcome: approved