Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Сацика В.О. звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшая Т.М., про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі з нежитлового приміщення № 37 площею 88,8 кв.м., що розташовується за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] не склав заповіту як особистого розпорядження на випадок своєї смерті, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Позивачка [PERSON] , будучи дружиною [PERSON] , в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини звернулась з заявою про її прийняття до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшої Т.М. Інших спадкоємців, в тому числі які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. Незважаючи на це, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшая Т.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення № 37, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 23/02-31 від 27 січня 2021 року. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення № 37 загальною площею 88,8 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , є те, що позивачкою не надано договір про виділ у натурі частки з нерухомого майно або відповідне рішення суду. На момент відкриття спадщини [PERSON] належало на праві приватної власності нежитлове приміщення № 37 загальною площею 88,8 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи ту обставину, що за життя [PERSON] його частка у спільному майні, а саме у спільній частковій власності на спірне нерухоме нежитлове приміщення, була припинена шляхом виділу в натурі його частки у розмірі 13/100, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 червня 2020 року про реєстрацію права власності. При цьому підставою для державної реєстрації прав власності на виділений в окрему одиницю об`єкт нерухомого майна були наступні документи: висновок щодо технічної можливості виділу в окрему одиницю об`єкта нерухомого майна, довідка про присвоєння поштової адреси, технічний паспорт на нежитлове приміщення. Таким чином, [PERSON] у встановленому законом порядку набув право власності на спірне нежитлове приміщення. Позивачка просила визнати за нею право власності на нежитлове приміщення № 37 загальною площею 88,8 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. До суду надіслав відзив, в якому зазначив, що вважає подання позову про визнання права власності на спадкове майно та зазначення відповідачем Київську міську раду помилковим. Просив розглянути справу за відсутності представника Київської міської ради, за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до норм діючого законодавства. Третя особа приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшая Т.М. в судове засідання повторно не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.11.2013, про що зроблений відповідний актовий запис № 847. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.06.2020, виданого Виконавчим комітетом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , актовий запис № 14. Згідно з копією дубліката договору купівлі-продажу 13/100 частин нежитлового приміщення від 04 листопада 2003 року, укладеного між ТОВ з іноземними інвестиціями «Торговий Дім «Альтран» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Прокудіною Л.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 1690-у, [PERSON] купив 13/100 частин нежилих приміщень, що знаходяться вбудинку під номером [ADDRESS] . Згідно з витягом про державну реєстрацію прав від 24.04.2012, виданим комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, [PERSON] є власником 13/100 частки нежитлового приміщення в [ADDRESS] . Згідно з довідкою, виданою ФОП [PERSON] № 2020-150/в від 22.05.2020, [PERSON] належить нежитлове приміщення № 37, якому присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 37. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.06.2020 нежитлове приміщення № 37 загальною площею 88,8 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] зареєстроване на праві приватної власності за [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину та 27 січня 2021 року звернулася до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшої Т.М. з заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом на нежитлове приміщення № 37, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Винесена приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшою Т.М. постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 23/02-31 від 27.01.2021 підтверджує те, що після відкриття спадщини в шестимісячний термін позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на спадщину. 27 січня 2021 року приватний нотаріус Пєшая Т.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою такої відмови стала відсутність необхідних документів, що посвідчують право власності [PERSON] на вищезазначене нежитлове приміщення. А саме не надання [PERSON] договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна або відповідного рішення суду. Отже таким чином, позивачка вичерпала всі можливості, щодо позасудового вирішення ситуації, що склалась і вимушена звертатись за захистом своїх прав та інтересів до суду. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Згідно із ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України гарантовано власнику здійснення його прав власності: володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (абз.6,9,10 п.3.1.) зазначено, що у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.14 п.3.3). Таким чином, відповідачем у даній справі є Київська міська Рада, оскільки вона є органом місцевого самоврядування в місті Києві. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ст. ст. 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав, а також, що Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, зокрема, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги [PERSON] в особі представника адвоката Сацика В.О. до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved