Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

[PERSON] 29 жовтня 2021 року звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області з зазначеним позовом до [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що з відповідачем у справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2015 року, від якого мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] , сина [PERSON] [INFO] . З самого початку спільне життя у позивачки з відповідачем складалося, проте з 2019 року між ними почали виникати непорозуміння у сімейних відносинах через несумісність характерів, почалися сварки, скандали, у зв`язку з чим сторони разом не проживають з вересня 2021 року, між ними припинені відносини як дружини та чоловіка. Діти проживають з позивачкою, а відповідач окремо від них. Позивачка 29 жовтня 2021 року звернулася до суду з позовами до [PERSON] про розірвання шлюбу і про стягнення аліментів. Свої обов`язки відносно дітей позивачка виконує, виховує та піклується за ними, турбується про їх фізичне та моральне виховання, а батько дій не допомагає їй фінансово утримувати дітей, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання їх дітей, в якому [PERSON] просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] щомісячно у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, починаючи з дня подання в суд позовної заяви і до повноліття дітей. Про місце, дату і час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позов, поданий нею до [PERSON] про стягнення аліментів, підтримала, просить його задовольнити, справу просить розглянути без її участі без застосування засобів технічної фіксації. Відповідач [PERSON] також надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі без застосування засобів технічної фіксації, позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей визнає у повному обсязі. Повідомляє суду, що він працює у ТОВ «Дніпрокераміка» пакувальником. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 20 лютого 2015 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області, що підтверджується копією виданого 20 лютого 2015 року свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Сторони є батьками двох малолітніх дітей: доньки [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією повторно виданого 26 серпня 2015 року свідоцтва про народження серії [NUMBER] , і сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 березня 2016 року. З довідки про реєстрацію місця проживання №3724, виданої виконавчим комітетом Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області 01 жовтня 2021 року, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . При цьому дана довідка не містить відомостей про те, що батько дітей проживає разом з матір`ю дітей і з дітьми. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як вбачається із ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є працездатним за віком, працює та має стабільний дохід, відомостей про те, що він має незадовільний стан здоров`я чи інших утриманців, до суду надано не було, визнав позовні вимоги, тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти до повноліття дітей. Судом також враховано положення абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, в якому наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 29 жовтня 2021 року до повноліття дітей. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 908,00 грн. судового збору, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, що відповідач має пільги зі сплати судового збору, передбачені ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved