Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з вимогами до відповідача Бахмутської міської ради Донецької області (далі - Відповідач), про скасування заборони відчуження. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 березня 2010 року між його братом, [PERSON], та [PERSON], було укладено спадковий договір на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], який було засвідчено приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 559. Дана квартира належала братові на підставі Свідоцтва про право власності від 26 травня 1994 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 січня 2010 року. Разом із посвідченням цього договору нотаріусом накладено заборону відчуження даної квартири, про що внесено запис в реєстрі нотаріальних дій №560 та в реєстрі заборон №06. В подальшому даний спадковий договір було розірвано на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2013 року, яке набуло законної сили 15 лютого 2013 року. 20 листопада 2014 року [PERSON] померла. 28 лютого 2017 року [PERSON] помер. Після смерті брата він звернувся до державного нотаріуса Першої Бахмутської державної нотаріальної контори [PERSON] з метою оформити спадщину, що залишилась після смерті брата, зокрема на вказану вище квартиру. Однак, згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 листопада 2017 року йому відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище квартиру з-підстав, що після розірвання спадкового договору за рішенням суду, тим не менше наразі є чинним вище заборона відчуження даної квартири від 25 березня 2010 року, що була накладена нотаріусом при посвідченні спадкового договору. Також в інтересах Позивача адвокатом було зроблено до приватного нотаріуса Артемівського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] щодо можливості скасування даної заборони. Однак згідно листа від 21 листопада 2017 року №537/01-16 нотаріус повідомила про неможливість надати будь-яку інформацію з цього приводу. Тобто в даний час, наявність вказаної заборони відчуження квартири, яка належить спадкодавцю, чинить мені перешкоди у здійсненні прав власника (отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та подальшого розпорядження своїм успадкованим майном). Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду із даним позовом. У звязку з чим просить скасувати заборону відчуження квартири, що розташована за адресою6 [ADDRESS] (раніше Артемівськ) Донецької області, накладену приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу в реєстрі нотаріальних дій за №60 та в реєстрі заборон за №06 у звязку з посвідченням спадкового договору від 25 березня 2010 року. Ухвалою суду від 07 грудня 2017 року було відкрито провадження у даній цивільній справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 24 січня 2018 року судовий розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, установлено строк для подання до суду заяв по суті справи і доказів. Ухвалою суду від 20 лютого 2018 року закрито підготовче провадження у вищезазначеній цивільній справі та призначено судовий розгляд. Представник позивача та позивач у судове засідання 30 травня 2018 року не зявились, надали до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають, просять їх задовольнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача Бахмутської міської ради Донецької області, у судове засідання 30 травня 2018 року не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та про те що, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Тертя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала пояснення про те, що відповідно до ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачені випадки для відмови державного реєстратора в державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме п. 2) - заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою. В звязку з вищевикладеним та на підставі наведеного, повідомила Суд, що за відсутності одної із сторін даного Спадкового договору на квартиру, вона не маю можливості вчинити таку реєстраційну дію. На підставі ч. 2\~ст.\~247\~ Цивільного\~процесуального кодексу\~України (далі ЦПК), у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За матеріалами справи судом установлено наступне. Право власності на житло, розташованого за адресою: [ADDRESS] (раніше Артемівськ) Донецької області, належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 травня 1994 року, зареєстрованим Артемівським бюро технічної інвентаризації за №25-5694 від 27 травня 1994 року(а.с.9). У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 січня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованим у реєстрі за №1-251 (спадкова справа №871/03), спадкоємцем майна [PERSON], померлої 10 квітня 2003 року, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (раніше Артемівськ) Донецької області є її чоловік - [PERSON] (а.с.10). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №22698999 від 26 січня 2010 року та [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25167710 від 28 січня 2010 року, власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (раніше Артемівськ) є [PERSON] (а.с.12). 25 березня 2010 року між [PERSON], та [PERSON], було укладено спадковий договір на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], який було засвідчено приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 559, який було розірвано 04 лютого 29013 року рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2013 року, яке набуло законної сили 15 лютого 2013 року (а.с.13-14). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2017 року по справі №219/3232/17, було встановлено факт, що [PERSON], [INFO], є рідним братом [PERSON], [INFO], який помер 21 лютого 2017 року (а.с.15-16). У відповідності до свідоцтва про смерть серії І-НО №822675, [PERSON], померла 18 листопада 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис №1374 та свідоцтва про смерть серії І-НО №979675, [PERSON] помер 21 лютого 2017 року, про що зроблено відповідний актовий запис №301 (а.с.17- 18). 21\~листопада 2017\~року листом\~за №537/01-16\~Приватного нотаріуса\~Бахмутського нотаріального\~округу Донецької\~області [PERSON],\~було повідомлено\~про неможливість надати будь-яку інформацію у відповідності до ст.46 ЗУ «Про інформацію» та ст. 8 ЗУ «Про нотаріат» з приводу підстав накладення заборони відчуження майна, в тому числі в звязку з посвідченням Спадкового договору (а.с.19-20). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої Бахмутської державної нотаріальної контори [PERSON] від 09 лютого 2017 року вбачається, що [PERSON]., 07 листопада 2017 року відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище квартиру з-підстав, що після розірвання спадкового договору за рішенням суду, наразі є чинним вище заборона відчуження даної квартири від 25 березня 2010 року, що була накладена нотаріусом при посвідченні спадкового договору. (а.с.60). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2013 року по справі №0503/11834/2012, яке набуло законної сили 15 лютого 2013 року, розірвано спадковий договір від 25 березня 2010 року, укладений між [PERSON], та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 559 (а.с.14). З повідомлення завідувача Першої Бахмутської державної нотаріальної контори [PERSON] №518/01-16 від 30.03.2018 року та наданої до нього спадкової справи, вбачається, що Першою Бахмутською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа на майно [PERSON], який помер 21 лютого 2017 року, за номером у нотаріуса 296/2017 від 16.08.2017 року, де з заявою про прийняття спадщини від 16.08.2017 року за № 706 звернувся брат померлого [PERSON], який проживає за адресою: [INFO]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.103-122). Відповідно до положень п.9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Передбачено, що відомості про припинення дії договору та зняття заборони відчуження майна, яке є предметом спадкового договору, нотаріус вносить до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Установлено, що [PERSON] не повідомив нотаріуса про припинення договору довічного утримання, а тому нотаріус, відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не зміг внести відповідні зміни у реєстр речових прав. На даний час нотаріус, який застосовував заборону відчуження квартири, скасувати цю заборону не може, оскільки [PERSON] помер 28 лютого 2017 року . Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі квартиру, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Системний аналіз наведених норм права, а також та обставина, що позивач у передбачені законом строки звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, дають підстави для висновку про наявність у позивача як спадкоємця за заповітом права на звернення до суду із позовом про скасування арешту, оскільки таке право перейшло до позивача як спадкоємця з моменту відкриття спадщини, і не може бути підставою для відмови від права на звернення до суду за захистом. Відповідно до ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.\~1\~ст.\~321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями статті 391 ЦК передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Однак, позивач, як спадкоємець майна [PERSON], який помер 21.02.2017р. і був власником домоволодіння по вул. Оборони, 32/30 в м. Бахмут (раніше Артемівськ), не має можливості отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно, у звязку із продовженням перебування спадкового майна під арештом, чим порушуються його права згідно ст.1297 ЦК щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та законного набуття права власності на нерухоме майно і його наступної державної реєстрації. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та скасувати заборону відчуження квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (раніше Артемівськ) Донецької області, накладену приватним Артемівського міського нотаріального округу в реєстрі нотаріальних дій за №60 та в реєстрі заборон за №06 у звязку з посвідченням спадкового договору від 25 березня 2010 року. З огляду на викладене та

Outcome: approved