overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] 12.03.2014 року звернулась до суду з заявою, якою просить стягнути на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] з [PERSON] в розмірі ? частки від заробітку відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та не надає матеріальної допомоги на утримання сина. В судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя, не має інших утриманців, не являється інвалідом, являється працездатним, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] 12.03.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити дитину з нею. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 03.12.1988 року уклала шлюб із [PERSON]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки вони з відповідачем тривалий час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства, допомоги один одному не надають і не спілкуються. У судове засідання позивач не з'явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі (а.с.13). Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі (а.с.12). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 03.12.1988 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ІІ-ТП № 297646, виданим 03.12.1988 року виконавчим комітетом Чорнорудської сільської ради Ружинського району Житомирської області (а.с.3). Сторони по справі мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02.02.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Житомирської міської ради (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги повністю, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та сім'я розпалась остаточно, тому є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] 12.03.2015р. звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 29.09.2007р. перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Шлюб у неї перший. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2014 року по причині втрати любові, взаємоповаги. Зазначає, що вони перестали розуміти один одного, а замість цього у них виникли відчуження й психологічна несумісність. Вони припинили сімейні відносини і спільний побут. Вважає, що примирення між ними неможливе та їх шлюб повинен бути розірваним. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу її прізвище залишити як «[PERSON]». Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, та надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] позов визнав цілком, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2007р. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

[PERSON] 12.03.2019р. звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з заявою, у якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є рідною сестрою [PERSON] , померлої [INFO] . Заявник надала суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримує та просить розглядати справу без її участі. Представник Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради надав суду заяву, у якій заявлені вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши викладені у заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження УГ [NUMBER] [ADDRESS] (а.с.8). Як вбачається з заяви окремого провадження та доданих до неї матеріалів, мати заявниці перед укладенням шлюбу з [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , під час якого в них народилась донька [PERSON] [INFO] (а.с.7). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 27.03.2018р., актовий запис № 733 (а.с.5). Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є заявниця у справі [PERSON] Водночас, враховуючи що прізвище заявника та померлої різні, а документи підтверджуючі зміну прізвища їх матері відсутні, заявник позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 Постанови № 5 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для реалізації права на спадщину. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] 12.04.2016 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1167 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду й до досягнення дитиною 18 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 28.10.2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. [PERSON] здоровий, не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] 12.04.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона з відповідачем перебували у шлюбі з 08.08.2008 року та мають спільну дитину, - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 15.07.2013 року шлюб між ними розірвано. Вона проживає разом з дитиною, а відповідач мешкає окремо та матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. Позивач просила стягнути із [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Додатково пояснила, що на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за другою дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач матеріальної допомоги на утримання їхнього сина [PERSON] не надає. Син [PERSON] має задовільний стан здоровя, навчається в першому класі ЗОШ №24. Вважає, що відповідач є працездатним, аліментів нікому не сплачує, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позову, визнав, що дитина проживає разом з матірю, також суду пояснив, що на даний час він ніде не працює, оскільки не може знайти роботу, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, аліментів по виконавчим листам нікому не сплачує, після 12 квітня 2016 року матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надавав, проти вказаного позивачем розміру аліментів не заперечував. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 6) 21.01.2009 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між [PERSON]. та [PERSON] розірвано рішенням суду від 15.07.2013 року (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON]О проживають разом, а відповідач проживає окремо. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2016 року (дата звернення із позовом до суду) і до повноліття дитини, тобто до 21.01.2027 року. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] 12.04.2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що, вона з відповідачем одружились 10.08.2013 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 116. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На жаль , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки перестали співпадати. Суперечки частішали. Разом припинили мешкати з січня 2018 року. Спору майнового характеру та спору про виховання дитини не заявлено. В судове засідання позивач не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, на позові наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, надав письмову заяву в якій просив справу розглянути без його участі , проти позову не заперечував. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2013 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 116. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. На жаль , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки перестали співпадати. Суперечки частішали. Разом припинили мешкати з січня 2018 року. Спору майнового характеру та спору про виховання дитини не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватись прізвищем [PERSON]. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] 12.05.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває з 08.09.2005 року в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №79. Сімейним життям сторони проживали до 2010 року, оскільки зрозуміли, що у них з відповідачкою зовсім різні погляди на життя. У зв'язку з цим між ними почали виникати непорозуміння. З того часу вони перестали підтримувати сімейні відносини. На даний час позивач проживає однією сім'єю з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. Строни є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з відповідачкою та [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Спір стосовно місця проживання дітей відсутній. Позивач миритися не бажає та вважає, що збереження реєстрації шлюбу між ним та відповідачкою є неможливим та суперечитиме його особистим інтересам. У судове засідання позивач не з'явився, однак просив розглядати справу без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання також не з'явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, справу просить розглядати без її присутності. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.09.2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №79. Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з відповідачкою та [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Спір стосовно місця проживання дітей відсутній. З 2010 року сторони перестали підтримувати сімейні стосунки. На даний час позивач проживає однією сім'єю з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. Позивачка та відповідач не вбачають можливості примирення та збереження сім'ї. За таких обставин та у відповідності до положень ст.112 СК України, суд приймає визнання відповідачкою позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON] 12.05.2014 року звернувся до суду з позовом до Вітрянської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилається на те, що [PERSON] був його дідом та проживав у [ADDRESS] та помер там [INFO]. При житті [PERSON] заповіту складено не було. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 0,88 га, розташованої на території Вітрянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Спадкодавець був позивачу дідом по лінії батька - [PERSON], який помер [INFO] та спадщину після смерті [PERSON] не приймав. З метою оформлення своїх спадкових прав, позивач звернувся до приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, приватним нотаріусом було в усному порядку відмовлено у цьому, оскільки позивачем пропущений встановлений законом строк для подання такої заяви. Вважає, що даний строк пропущений ним з поважних причин, оскільки сімейні обставини та фінансовий стан склалися таким чином, що для подання заяви про прийняття спадщини позивач хотів звернутись до нотаріуса в кінці травня 2011 року, але не міг це зробити через хворобу, яка не дала йому можливості самостійно рухатись. Просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом на спадкове майно [PERSON], який проживав в [ADDRESS] та помер там [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просить про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено наступні обставини. Після смерті в с. Вітрянка Сокирянського району Чернівецької області 03.10.2010 року [PERSON] відкрилась спадщина. При житті [PERSON] заповіту складено не було. Спадкоємцем за законом першої черги був його син - [PERSON], який помер [INFO] та який не прийняв спадщину після смерті свого батька. Позивач по справі є онуком померлого [PERSON] Позивач з поважних причин пропустив встановлений ч.2 ст.1270 ЦК України трьохмісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд визнає за можливе прийняти визнання представником відповідача позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ч.2 ст.1270, ч.3 ст.1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] 12.05.2015р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 19.07.2013р перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2013 року по причині відсутності любові та поваги один до одного. Зазначає, що вони перестали розуміти один одного, а замість цього у них виникли відчуження й психологічна несумісність. Вони припинили сімейні відносини і спільний побут. Вважає, що примирення між ними неможливе та їх шлюб повинен бути розірваним. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу її прізвище залишити як «[PERSON]». Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, та надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] позов визнав цілком, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2013р. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити - «[PERSON]».

Outcome: approved