Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] 27.12.2018 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 14.02.2008 вона уклала шлюб з відповідачем, за час якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з чоловіком не склалося, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, не турбувався про матеріальне забезпечення сім'ї, виявляв відносно неї (позивачки) та дитини неповагу. Його ставлення до сім'ї привело до фактичного припинення шлюбних відносин. 09.02.2010 шлюб з відповідачем було розірвано. Згідно з рішенням суду було визначено місце проживання дитини з нею. Позивачка у позові зазначає, що відповідач ніколи не відвідує сина, не вітає зі святами, з днем народження, не дарує подарунків, не підтримує та не підтримував ніяких сімейних зав'язків. Вона вживала заходів щоб змінити поведінку відповідача, щоб він спілкувався з сином, однак її дії ні до чого не призвели. 01.06.2011 року Тростянецьким районним судом Сумської області було надано дозвіл на виїзд за кордон [PERSON] Крім того, з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але у продовж останнього року відповідач не платив аліменти. Посилаючись на указані обставини позивачка, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]\~року народження. Ухвалою суду від 14.01.2019 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 05.02.2019 закрито підготовче провадження у вказаній справі і призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 16.10.2018 відповідач - [PERSON] просив справу про позбавлення його батьківських прав слухати у його відсутності, вказав, що з позовною заявою згоден (а.с.18). Представник третьої особи - органу опіки та піклування Тростянецької РДА [PERSON], у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони - [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України). Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з частинами 4 - 6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Із показань допитаних у ході судового розгляду справи як свідків [PERSON] та [PERSON] судом встановлено, що відповідач не цікавиться життям дитини, практично не спілкується із нею, не бере участі у її вихованні, неналежно виконує обов'язки по утриманню дитини. Згідно з висновком органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації від 23.11.2018 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO], беручи до уваги той факт, що відповідач неналежним чином не піклується про його розвиток, виховання та здоров'я. (а.с.17). Оцінюючи обґрунтованість висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав та оцінюючи відповідність такого висновку інтересам дитини, суд враховує роз'яснення, викладені у пунктах 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за змістом яких, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням викладеного та на підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що відповідач, будучи батьком [PERSON] не цікавиться життям та його розвитком, не бере участь у його вихованні, не проявляє батьківської турботи, що свідчить про самоусунення останнього від виконання батьківських обов'язків. Судом не установлено обставин, які б вказували на наявність у відповідача перешкод у належному виконанні батьківських обов'язків, що вказує на свідоме ухилення від їх виконання. Така поведінка батька не змінюється тривалий час. Суд розцінює поведінку відповідача як свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому висновок органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам [PERSON], узгоджується з дослідженими під час судового розгляду доказами і не суперечить закону. За таких обставин, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved