Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визначення розміру часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на квартиру. Позов мотивують тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.06.1995 року, виданого розпорядженням комісії по приватизації житла виконкому Берегівської міської ради від 24.06.1998 року № 630-ГЖ, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності громадянці [PERSON], однак участь у приватизації окрім [PERSON] брали члени її сім'ї, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року помер один із співвласників квартири [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до якої належить частка квартири [ADDRESS]. Тобто право спадкувати за померлими [PERSON], як спадкоємець першої черги отримала позивач (дружина померлого) [PERSON]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] теж мають право на частку у квартирі [ADDRESS] При зверненні [PERSON] до нотаріуса із проханням оформити належним чином спадщину та до Берегівського БТІ щодо реєстрації часток у спільній сумісній власності, згідно чинного законодавства їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаної квартири, оскільки, оформлення спадку можливе лише після виділення частки померлого у спільному майні. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, про день, однак подали до суду спільну заяву в якій просять розглянути справу без їх участі, позов підтримують та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача виконавчого комітету Берегівської міської ради в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі за наявними в матеріалах справи документами та не заперечує проти позовних вимог позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачі посилаються, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.06.1995 року, виданого розпорядженням комісії по приватизації житла виконкому Берегівської міської ради від 24.06.1998 року № 630-ГЖ, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності громадянці [PERSON]. Однак участь у приватизації окрім [PERSON] брали члени її сім'ї, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року помер один із співвласників квартири [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до якої належить частка квартири [ADDRESS]. Тобто право спадкувати за померлими [PERSON], як спадкоємець першої черги отримала позивач (дружина померлого) [PERSON] Судом встановлено, що для оформлення спадщини необхідно визначити частки позивачів, а також частку померлого, оскільки згідно ст. 370 ч.2 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст. 1268 ЦК України позивачі прийняли спадщину, однак оформити її після смерті спадкодавця в нотаріальному порядку не можуть, оскільки в свідоцтві про право власність на житло, яке було видане комісією по приватизації житла виконкому Берегівської міської ради від 24.06.1998 року № 630-ГЖ, не встановлені їх частки у спільному майні, а відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності, лише після виділення часток у спільному сумісному майні. Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що кожен з співвласників має рівні частини в квартирі, тобто кожному із співвласників, в тому числі і померлому [PERSON] належить по 1/4 частці квартири [ADDRESS], Закарпатської області. Частиною 1 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК України). Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved