Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

[PERSON] 14.11.2017 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до [PERSON] із вимогами щодо розірвання шлюбу між ним та [PERSON], зареєстрованого 27.09.1998 року Виконавчим комітетом Коростівецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області за актовим записом №6. У позовній заяві [PERSON] викладена наступна позиція. З відповідачем по справі [PERSON] він перебуває у шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Повідомив, що кожен з їх подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім'ї, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зазначив, що на разі вже понад дванадцять років, як [PERSON] практично перервала із ним та дітьми спілкування, проживання та сумісне ведення спільного господарства, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. За наведених обставин їх з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження неможливе, сім'я остаточно розпалась. Зауважив, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя їх з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Вказав, що шлюб вони розривають вперше, спір про поділ майна між ними відсутній та неповнолітня дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом із ним. Сторони за їх належним викликом в судове засідання не з'явились, подавши письмові заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, в яких позивач підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, а відповідач позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позову, одночасно вказавши, що наразі вона не є вагітною та не має дитини віком до одного року. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи по суті. За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в редакції 03.10.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.7) вбачається, що сторони є відповідно батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та повнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно чи про місце проживання дитини між сторонами не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного тривалого припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам сторін, відповідачем визнані безумовно. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого ним при поданні позову, що становить 320 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 320 грн, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved