Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території, посилаючись на те, що [INFO] року в м. Макіївка Донецької області України помер її чоловік [PERSON], [INFO]. Причина смерті: інтоксикація та злоякісне новоутворення сигмовидної кишки після операції (2012 року), ІV клінічна група. Факт смерті встановлено лікарем - терапевтом [PERSON] Центру медико-санітарної допомоги № 3 м. Макіївка. Зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 22.12.2018 року Макіївським міським відділом ЗАГС реєстраційної палати міністерства юстиції Донецької народної республіки, яке було їй видане на тимчасово окупованій території, заявник 16.01.2019 року звернулася до Петропавлівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Дніпропетровській області для реєстрації смерті чоловіка [PERSON], але заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті чоловіка через те, що для підтвердження факту смерті заявник пред'явила документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Посилаючись на ст.ст. 293, 315-317, 430 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, [INFO] року в місті Макіївка Донецької області, причина смерті: інтоксикація та злоякісне новоутворення сигмовидної кишки після операції (2012 року), ІV клінічна група, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть та допустити негайне виконання рішення. Заявник в судовому засіданні підтримала заяву та просила суд її задовольнити. Заінтересована особа Петропавлівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання представника не направила, будучи повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, вивчивши надані заявником докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Це роз'яснення відповідає змісту ч.2 ст.319 ЦПК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. За приписами ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з п.8 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території; гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до п.11 ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Судом встановлено, що заявник є громадянкою України, [INFO], що підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданим Кіровським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 30.09.1997 року. Відповідно до довідки від 03.04.2017 № 3454, виданої Управлінням соціального захисту Петропавлівської районної адміністрації, заявник взята на облік як внутрішньо переміщена особа, зареєстрована за місцем проживання по [ADDRESS] а місцем фактичного проживання вказана адреса: [ADDRESS] Заявник є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим Палацом одружень м. Макіївка Донецької області. Відповідно до довідки від 03.04.2017 № 3453, виданої Управлінням соціального захисту Петропавлівської районної адміністрації, [PERSON], взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, зареєстрований за місцем проживання по [ADDRESS] а місцем фактичного проживання вказана адреса: [ADDRESS] Чоловік заявника [PERSON] тривалий час хворів і 21.12.2018 помер на тимчасово окупованій території у м. Макіївка Донецької області України, там же заявник його поховала, що підтверджується світлинами могили померлого на кладовищі. Ці обставини встановлені з пояснень заявниці, допитаної як свідка згідно із статтями 230-232, 234 ЦПК України, та показань свідків [PERSON] та [PERSON] При цьому суд не вважає допустимими доказами в сенсі ч.1 ст.78 ЦПК України і не бере до уваги лікарське свідоцтво про смерть № 492 від 22.12.2018, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 22.12.2018. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджених Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07 листопада 2014 року № 1085-р, та відповідно до положень Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року м. Макіївка Донецької області України відноситься до тимчасово окупованої території України, а тому на зазначені правовідносини поширюються встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені ст.317 ЦПК України. 16.01.2019 року за вих. № 48/14.39-137 Петропавлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка [PERSON] через те, що для підтвердження факту смерті заявником пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті чоловіка, що тягне за собою настання правових наслідків у вигляді отримання права на допомогу на поховання, спадщину, пенсію тощо. Таким чином, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, яка є громадянином України, враховуючи, що заявник не має можливості іншим способом захистити своє право, суд приходить до висновку про задоволення заяви в частині встановлення факту смерті чоловіка заявника [PERSON] в певний час і в певному місці. Що стосується зазначення причини смерті, то суд вказує наступне. Згідно з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі - Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якою затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть). Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров'я України. Саме в цих документах зазначається причина смерті особи. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суду не надані належні і допустимі докази у вигляді лікарського свідоцтва про смерть за формою № 106/о або фельдшерської довідки про смерть за формою № 106-1/о, виданих уповноваженими органами Держави Україна, на підставі яких суд міг би зазначити причину смерті чоловіка заявника, тому в цій частині вимоги заяви задоволенню не підлягають.

Outcome: partial