Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON], у якому просять стягнути із відповідача заборгованість за договором позики за основним боргом у розмірі 46570,60 грн. (сорок шість тисяч п'ятсот сімдесят гривень 60 коп.), три відсотки річних у розмірі 2174,15 коп. (дві тисячі сто сімдесят чотири гривні 15 коп.), пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 10536,44 грн. (десять тисяч п'ятсот тридцять шість гривень 44 коп.), судові витрати у розмірі 707,51 грн. (сімсот сім гривень 51 коп.). На судовий розгляд справи позивачі не з'явилися, їх інтереси на підставі довіреностей представляє [PERSON] Відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, будучи належним чином своєчасно повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв від нього до суду не надходило. На підставі ст.169, 224, 225 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів без участі відповідача. Представник позивачів дала пояснення, якими підтримала обставини, зазначені у позовній заяві, та заявлені позовні вимоги і просила задовольнити такі повністю на підставі поданих доказів. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові докази, враховуючи, що наявні матеріали є достатніми для вирішення справи, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Встановлено, що 15 січня 2012 року [PERSON] (паспорт серії [NUMBER]. виданий Старокиївським РУ ГУ МВС України в м. Києві. 04.06.1995 року) було надано розписку [PERSON] та [PERSON], в якій він підтверджує той факт, що отримав від [PERSON] суму у розмірі 4 700,00 дол. США (чотири тисячі сімсот) дол. США. 00 центів, 13 000.00 (тринадцять тисяч) гривень 00 копійок та від [PERSON] грошову суму в розмірі 1 000,00 (одна тисяча) дол. США 00 центів та зобов'язався повернути їх протягом 30 (тридцяти) днів. Позика була надана для особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується розпискою [PERSON] від 15 січня 2012 року, що відповідає вимогам п. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України . Згідно ст. 11 ЦКУ. цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 1046 ЦКУ, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Грошові кошти у розмірі 4 700,00 дол. США (чотири тисячі сімсот) дол. США, 00 центів, 13 000,00 (тринадцять тисяч) гривень 00 копійок та 1 000,00 (одна тисяча) дол. США 00 центів, що в гривневому еквіваленті разом становлять суму 58 560,10 (п'ятдесят вісім тисяч п'ятсот шістдесят) гривень 10 копійок були передані [PERSON] у момент підписання розписки. Статтею 1047 ЦКУ визначені вимоги до форми договору позики, а саме, Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа. - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦКУ Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 530 ЦКУ, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк повернення у розписки визначений, як 30 (тридцять) днів. Станом на 19 листопада 2013р. сума позики була повернута частково. У травні 2012 року [PERSON] було повернуто 1 500,00 (одна тисяча п'ятсот) доларів США 00 центів [PERSON], згідно курсу НБУ в гривневому еквіваленті становить 11 989,50 (одинадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят дев'ять) гривень 50 копійок. Таким чином сума заборгованості станом на вищевказану дату становить 46 570,60 (сорок шість тисяч п'ятсот сімдесят) гривень 00 копійок. На підставі вимог ст. 1050 ЦКУ, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у речі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У разі порушення зобов'язання згідно вимог ст. 625 ЦКУ, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так згідно з вищенаведеним сума заборгованості з урахуванням 3 % річних та подвійної облікової ставки НБУ становить 59281,19 (п'ятдесят дев'ять тисяч двісті вісімдесят одна) гривня 19 копійок. Разом із тим, вимогу, викладену у прохальній частині позовної заяви, про накладення арешту на майно відповідача суд відхиляє, оскільки така заявлена з метою забезпечення позову. Відповідно до ст.ст.151-153 ЦПК України, особі, заінтересованій у вжитті судом заходів забезпечення позову, належало звернутися до суду зі зверненням, оформленим у виді письмової заяви, вимоги до змісту якої викладені у ст.151 ЦПК України. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, обставини, на які посилаються позивачі, підтверджені належними доказами, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики слід задовольнити.

Outcome: partial