Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

[PERSON] 10 вересня 2019 року звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з зазначеним позовом. Позивач вказує, що 31 серпня 2019 року при проведенні моніторингу автоматизованої системи виконавчого провадження дізнався про відкриття приватним виконавцем Вольф Т.Л. виконавчого провадження № 59682286 на підставі вчиненого 17 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бутько М.В. виконавчого напису, реєстровий номер 361, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості в розмірі 12 735 грн. Позивач наголошує, що відповідач не надав приватному нотаріусу необхідних документів на підтвердження безспірності заборгованості, а саме: доказів направлення боржнику повідомлення про наявність заборгованості; оригіналу договору позики. Виходячи з цього, позивач стверджує, що приватний нотаріус Бутько М.В. при вчиненні виконавчого напису не переконалася у безспірності вимог кредитора, чим порушила норми статті 88 Закону України «Про нотаріат». Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу та третій особі копію позовної заяви з додатками. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву, а третій особі - для надання письмових пояснень щодо позову. Також ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бутько М.В. завірені документи, на підставі яких було вчинено згаданий виконавчий напис. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 361, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бутько М.В. 17 липня 2019 року. 26 листопада 2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 31 серпня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом реєстрації позивача на сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач отримав кредит 3000 грн на платіжну картку строком на 23 дні зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування та 2,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» [PERSON] зареєструвався на веб-сайті відповідача, пройшов ідентифікацію та верифікацію особи, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надіслання електронного повідомлення з одноразовим ідентифікатором. Останній було перед цим направлено позивачу на його мобільний телефон. Таким чином, відповідач резюмував, що укладений згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» згаданий електронний правочин прирівнюється до письмової форми договору. Відповідач вказав, що 08 липня 2019 року надіслав [PERSON] претензію (трек-номер рекомендованого листа в системі ПАТ «Укрпошта» 0337009937123) з вимогою повернути кредит у розмірі 3000 грн та нараховані відсотки у розмірі 8535 грн (загальна сума заборгованості 11535 грн). Через невиконання позивачем умов кредитного договору відповідач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бутько М.В. надала суду завірені документи, на підставі яких було вчинено згаданий виконавчий напис. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 31 серпня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] було укладено договір № 180831-196-1. Договір було укладено шляхом реєстрації позивача на сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач отримав кредит 3000 грн на платіжну картку строком на 23 дні зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування та 2,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 08 липня 2019 року відповідач надіслав [PERSON] претензію (трек-номер рекомендованого листа в системі ПАТ «Укрпошта» 0337009937123) з вимогою повернути кредит у розмірі 3000 грн та нараховані відсотки у розмірі 8535 грн (загальна сума заборгованості 11535 грн). 15 липня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бутько М.В. із заявою про вчинення виконавчого напису для стягнення з позивача заборгованості у розмірі 11 535 грн. Суд звертає увагу, що у вищевказаній заяві ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» просить вчинити виконавчий напис на підставі договору № 181221-2659-1 від 12 січня 2017 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] . У матеріалах справи відсутні будь-які документи, пов`язані з договором зі вказаними номером та датою. 17 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бутько М.В. вчинено виконавчий напис за № 361, за яким було запропоновано звернути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованість за кредитним договором № 180831-196-1 від 31 серпня 2018 року в сумі 11 535 грн. У виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 26 грудня 2018 року по 07 липня 2019 року. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. винесла постанову від 16 серпня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 59682286 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі вчиненого виконавчого напису. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З відзиву на позовну заяву вбачається, що кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. Вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 768 гривень 40 копійок судового збору.

Outcome: approved