Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), діючи через свого представника [PERSON], звернувся до суду з позовом до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області та відділу Держземагентства у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області про визнання частково недійсним розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, виданого на ім'я [PERSON] та скасування реєстрації цього акту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем після своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті матері, в порушення вимог цивільного законодавства України, на її ім'я було видано державний акт на право власності на землю, однак він позбавлений можливості оформити право власності на земельну ділянку, яка належала його матері відповідно до вказаного акту, оскільки відповідна земельна ділянка не увійшла до спадкової маси. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача - Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача - відділу Держземагентства у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області позовні вимоги визнала і проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, [INFO] в с. Грем'яч Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла [PERSON] (а.с. 8). За життя остання склала заповіт, відповідно до якого вона заповіла все своє майно позивачу (а.с. 9). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Грем'яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 10 грудня 2013 року №805 позивач після смерті його матері проживав та на даний час проживає в будинку, який належав останній і здійснював його поточний ремонт (а.с. 11). Відповідно до частини першої статті 548 Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) (в редакції на момент виникнення правовідносин) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином позивач, здійснюючи ремонт будинку та проживаючи в ньому, фактично вступив в управління та володіння спадковим майно своєї матері, відповідно належним чином прийняв її спадщину. Відповідно до розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області №265 від 27 серпня 2002 року затверджено погоджену в установленому порядку схему поділу земель колективної власності колишнього КСП «Шлях нового життя» на земельні частки (паї), передано громадянам - власникам сертифікатів у власність земельні ділянки та зобов'язано відділ земельних ресурсів видати громадянам - власникам земельних часток (паїв) державні акти на право приватної власності, зокрема й [PERSON], матері позивача (а.с. 13). На підставі вказаного розпорядження 26 грудня 2002 року Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім'я матері позивача видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН №009804 на земельну ділянку площею 6,33 га, розташовану на території Грем'яцької сільської ради, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №78 (а.с.10). Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР (в редакції на час виникнення правовідносин) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Згідно зі статтею 10 ЦК УРСР, в якій розкрито зміст правоздатності громадян, громадяни, серед іншого, можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно. Враховуючи зазначене вище суд приходить до висновку, що видача головою Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області розпорядження про передачу матері позивача земельної ділянки у приватну власність та видача на ім'я останньої державного акту про право приватної власності на землю були здійснені в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки. Водночас, відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, зв'язку з видачею на ім'я матері позивача державного акту на право приватної власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував право вимоги останньої на відведення у приватну власність земельної ділянки, яке входило до складу спадкового майна останньої, став недійсним. Це в свою чергу порушило право позивача на спадкування зазначеного майнового права після своєї матері. За таких обставин суд вважає за необхідне захистити права позивача, визнавши недійсними розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області №265 від 27 серпня 2002 року в частині передачі [PERSON] земельної ділянки та державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім'я [PERSON], скасувавши реєстрацію зазначеного державного акту в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Відповідно позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved