Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] 03.11.2017 року звернувся до суду з позовом [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,313 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), який посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В. 23.02.2016 року за реєстровим №80. Позов мотивований тим, що 23.02.2016 року між сторонами по справі укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,313 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), який посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В. 23.02.2016 року за реєстровим №80, згідно якого відповідач продав, а позивач купив вищезазначену земельну ділянку. Під час укладення договору [PERSON] замовчав той факт, що на земельній ділянці відсутня рілля, а її цільове призначення не дозволяє використання земельної ділянки для вирощування рослин, що було основною метою купівлі позивачем земельної ділянки. Крім того, продавець (відповідач у справі) при підписанні договору ухилявся від виїзду на місце розташування земельної ділянки для її огляду, запевняючи покупця (позивача у справі), що вона розорана та використовується в якості ріллі. Окрім того, земельна ділянка має угіддя під господарськими будівлями і дворами, які відносяться до несільськогосподарських угідь, що унеможливлює засівання земельної ділянки. Позивач вважає, що враховуючи викладені обставини, договір купівлі-продажу укладено під впливом обману, є недійсним, що і стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом до відповідача. Відповідач [PERSON] в своїх запереченнях проти позову просив відмовити в задоволенні позову, оскільки обставини, викладені в позові, не відповідають дійсності, його мотиви є безпідставними та надуманими. В запереченнях зазначено, що рішенням Лука-Мелешківської сільської ради від 07.07.2000 року без зазначення адреси передано безкоштовно [PERSON] в приватну власність земельну ділянку в межах с. Лука-Мелешківська, загальною площею 0,40 га, в т.ч. для будівництва та обслуговування житлових споруд 0,12 га, ведення особистого селянського господарства 0,40 га. Рішенням Лука-Мелешківської сільської ради від 18.09.2015 року «Про затвердження технічної документації та видачу документів, що посвідчують право на земельну ділянку вирішено, зокрема, передати у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,3130 га для ведення особистого селянського господарства, яке розміщене по [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), видати [PERSON] правоустановчі документи на земельну ділянку, передати у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га для ведення особистого селянського господарства, яке розміщене по [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), видати [PERSON] правоустановчі документи на земельну ділянку. 21.09.2015 року [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,3130 га. Відповідач твердить, що підстави набуття ним у власність зазначених земельних ділянок є такими, що відповідають вимогам закону, позиція позивача щодо введення його в оману ґрунтується на обставинах що не відповідають дійсності та спростовуються відомостями наведеними у правоустановчих документах на земельні ділянки. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву, в якій проти задоволення позову заперечив, з підстав, що наведено у його письмових запереченнях, просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо недійсності договорів. Судом встановлено, що 23.02.2016 року між [PERSON] як продавцем та [PERSON] як покупцем укладено договір купівлі продажу земельної ділянки площею 0,313 га в межах згідно з планом, розташовану за адресою: [ADDRESS]), кадастровий номер [NUMBER], договір посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В. 23.02.2016 року за реєстром №80 (а.с. 3-5). Згідно п.1.2 договору цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства. Цим же пунктом визначено якісну характеристику земельної ділянки, а саме, що рілля в земельній ділянці становить 0,3130 га. Відповідно до п.1.5 договору на вказаній земельній ділянці відсутні будь-які будівлі та споруди. Згідно п.5.1 договору земельна ділянка візуально оглянута покупцем до підписання цього договору, істотних недоліків, які б перешкоджали використанню земельної ділянки за її цільовим призначенням ним на момент огляду земельної ділянки не виявлено, претензій до продавця з приводу якісних характеристик земельної ділянки покупець не має. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №54005970 від 25.02.2016 року приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В. 24.02.2016 року як державний реєстратор внесла до Реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію щодо набуття права власності на земельну ділянку площею 0,313 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]) [PERSON] (а.с. 12-13). Перевіркою судом наявності у відповідача [PERSON] правомочностей власника спірної земельної ділянки на момент її відчуження встановлено наступне. Рішенням ХІІІ сесії 3 - го скликання Лука - Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 07.2000 року, вирішено передати безкоштовно [PERSON] у приватну власність земельну ділянку в межах села Лука - Мелешківська для будівництва житлового будинку 0,12 га, господарських споруд та ведення підсобного господарства 0,40 га. Адреса розташування вказаної земельної ділянки в рішенні не відображена (а.с. 40). Згідно рішення ХІІІ сесії 3 - го скликання Лука - Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 07.07.2000 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність», вирішено передати безкоштовно [PERSON] у приватну власність земельну ділянку в межах [ADDRESS], загальною площею 0,40 га в тому числі для ведення особистого селянського господарства 0,40 га. (а.с. 38). Протоколом 51 сесії 6 - го скликання Лука - Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 18 вересня 2015 року було розглянуто зокрема й питання про затвердження технічної документації та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] (а.с. 41). Рішенням 51 сесії 6 скликання Лука - Мелешківської ради Вінницького району Вінницької області від 18.09.2015 року вирішено затвердити технічну документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Передати у власність останнього земельну ділянку площею 0,1000 для ведення особистого селянського господарства, яка розміщена по [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]). Видати правовстановлюючі документи гр. [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га - для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]). (а.с. 43) Також, рішенням 51 сесії 6 скликання Лука - Мелешківської ради Вінницького району Вінницької області від 18.09.2015 року вирішено затвердити технічну документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Передати у власність останнього земельну ділянку площею 0,3130 для ведення особистого селянського господарства, яка розміщена по [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]). Видати правовстановлюючі документи гр. [PERSON] на земельну ділянку площею 0,3130 га - для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]). (а.с. 42). Нотаріусом під час посвідчення оспорюваного договору купівлі - продажу земельної ділянки від 23.02.2016 року перевірено, що на час укладення правочину спірна земельна ділянка належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видано державним реєстратором реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області Бадюк О.В. від 21.09.2015 року, номер запису про право власності 11264554. (а.с. 3). Судом не встановлено будь - яких перешкод для посвідчення нотаріусом оспорюваного правочину, що впливало б на його дійсність в розумінні статей 203, 215 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 4, 12 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Законом встановлений такий спосіб захисту порушеного права як визнання правочину недійсним. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 215, 216 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до положень ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням (ст.229 ЦК України). Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. При вчиненні правочину під впливом обману формування волі потерпілого відбувається не вільно, а вимушено, під впливом недобросовісних дій інших осіб, які полягають у навмисному створенні у потерпілого помилкового уявлення про обставини, які мають істотне значення: природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Внутрішня воля потерпілого на вчинення правочину відповідає його зовнішньому волевиявленню, однак її формування відбувається не вільно, а під впливом обману з боку інших осіб. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до вчинення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 ЦК України. Обґрунтування позову позивачем зводяться до його тверджень щодо введення його відповідачем в оману, а саме, що стан набутої ним земельна ділянки не дозволяє використовувати її за цільовим призначенням (ведення особистого селянського господарства), на ній наявні господарські будівлі, відсутня рілля, відповідач до підписання договору ухилявся від виїзду на місцезнаходження земельної ділянки для огляду її покупцем. Однак доказів щодо кожної із зазначених обставин позивач суду не представив, хоча обов'язок щодо доказування умислу, спрямованого на обман позивача повинен довести саме позивач, як особа, яка діяла під впливом обману. Окрім наведеного, суд дослідивши матеріали справи зважає на зміст оспорюваного договору, згідно якого позивач, як покупець за договором, візуально оглянув земельну ділянку до підписання цього договору, істотних недоліків, які б перешкоджали використанню земельної ділянки за її цільовим призначенням ним на момент огляду земельної ділянки не виявлено, претензій до продавця з приводу якісних характеристик земельної ділянки покупець не має (п. 5.1. Договору). Також суд звертає увагу на те, що й станом на час розгляду справи позивач не довів ту обставину, що на спірній земельній ділянці наявні будь - які будівлі та споруди, будь - які докази з цього приводу суду не представлено (в матеріалах цивільної справи відсутні). Пунктом 1.5. оспорюваного Договору зафіксовано, що на вказаній земельній ділянці відсутні будь-які будівлі та споруди. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У цьому зв'язку суд зазначає, що позивачем перед судом не доведено своїх позовних вимог, а саме факту укладення позивачем оспорюваного договору купівлі - продажу під впливом обману. Суд звертає увагу на те, що позивач власноруч підписав вказаний договір, обрав на власний розсуд предмет договору (визначену земельну ділянку) і ознайомився з умовами договору, про що свідчить його підпис під договором. Окрім наведеного позивач з позовом звернувся до суду лише 03.11.2017 року, незважаючи на те, що оспорюваний договір ним укладено ще 23.02.2016 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.02.2016 року недійсним, а як наслідок в задоволенні позову слід відмовити повністю. З цих же підстав, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed