Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] ( далі - [PERSON] ) звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ), третя особа - Служба у справах дітей Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . [INFO] народився син [PERSON] . Після народження дитини позивач з відповідачем були у гарних стосунках, проте згодом спільне життя погіршилось, порозуміння пропало, та відповідач пішов з дому, залишивши позивача з сином наодинці. Вже с того часу відповідач не цікавився долею дитини, та жодним чином не приймав участь у його вихованні. Хлопчик більше ніколи не бачив батька та не впізнає його, навіть якщо й побаче. Весною 2015 року, промешкав більше року без відповідача позивач змушена була звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Весь час позивач неодноразово просила відповідача прийняти участь у вихованні дитини, хоча б поцікавитись його долею, здоров`ям, приїхати до сина на день народження, допомогти придбати дитині речі. Але відповідач цього робити не бажав і дитина з того часу по теперішній росте без батька. Весь час з 2014 року позивач одна повністю займаюється вихованням та забезпеченням сина. Рішенням суду шлюб з відповідачем було розірвано. Крім цього, цим рішенням суду також відповідача було зобов`язано сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище « [PERSON] », проте у зв`язку з тим, що відповідач взагалі для позивача та дитини став сторонньою людиною, та вирішила змінити своє прізвище і повернула своє дівоче прізвище « [PERSON] ». Незважаючи на рішення суду що до сплати аліментів, відповідач на утримання неповнолітнього сина жодної копійки не сплатив. Таким чином, незважаючи на те, що відповідач має велику заборгованість по аліментам, а дитині вже одинадцять років, [PERSON] , взагалі життям свого неповнолітнього сина [PERSON] більше семи років не цікавиться, не телефонує, зі святами не вітає, аліменти не виплачує та матеріально не допомагає. Будь якого бажання або намагання спілкуватись зі своїм сином та приймати участь у його вихованні не виявляє. Дитина вже не пам`ятає відповідача як батька. Таким чином, згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є достатні підстави щоб позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30.06.2021 провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.11.2021 підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Невинний І.І. надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали, просили задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України, згідно якої відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Тож відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутністю не подав. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримали. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] 26 серпня 2006 року уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу [INFO] народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим на підставі актового запису № 95, зробленого Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області 20 жовтня 2010 року. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 травня 2015 року по справі № 635/3378/15-ц шлюб з відповідачем розірвано, зобов`язано сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 квітня 2015 року. Після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище « [PERSON] », проте вподальшому змінила прізвище і повернула своє дівоче прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про зміну прізвища. Відповідач на утримання неповнолітнього сина аліменти не сплачує, що підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до виконавчого листа № 635/3378/15-ц, виданого Харківським районним судом Харківської області 13 червня 2015 року. Станом на 28 квітня 2021 року загальна сума заборгованості вже складає 108172,00 гривні. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватись про свою дитину, про стан її здоров`я, розвиток, виховувати. Згідно з п. 16 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року ( із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 19 грудня 2008 року) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: «Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.» Відповідно до довідки Комунального закладу «Безлюдівського юридичного ліцею імені Героя Радянського Союзу І.Я. Підкопая Безлюдівської селищної ради» № 01-21/153 від 29 квітня 2021 року, [PERSON] навчається в КЗ «Безлюдівський юридичний ліцей» з першого класу. За час навчання зарекомендував себе, як старанний, здібний, активний, комунікабельний учень. Має високий рівень знань по всіх навчальних предметах із першого класу. У хлопчика добре розвинена пам`ять, стійка увага. До уроків готується систематично. Проявляє високий інтерес до навчання. Має схильність до предметів усіх циклів. Добре розвинене мовлення. Мова виразна, думки висловлює чітко, словниковий запас значний. Уміє логічно мислити, аналізувати, робити правильні висновки. Переважають таки риси характеру, як ввічливість, відповідальність, врівноваженість, доброзичливість, наполегливість, справедливість. [PERSON] користується авторитетом серед однокласників, є лідером у дружньому колективі. Бере активну участь у громадському житті ліцею, класу. Неодноразовий переможець шкільних олімпіад з української мови та переможець районного конкурсу з української мови у 2019/2020 навчальному році. Нагороджений дипломом за ІІ місце у районному конкурсі знавців української мови імені Петра Яцика . В позаурочний час відвідує спортивну секцію по футболу і має нагороди. До доручень ставиться відповідально. Мати приділяє належну увагу вихованню сина, вчасно приводить його до ліцею, допомагає при виконанні домашніх завдань, забезпечує всіма необхідними матеріалами та систематично контролюю навчання сина і відповідально ставиться до його виховання. Користується авторитетом серед батьків класу. Співпрацює з педагогічним колективом ліцею. В зазначеній довідці інформації про участь батька у вихованні дитини не зазначено, оскільки відповідача в ліцеї ніхто не знає та не бачив. Відповідно до довідки від 06 травня 2021 року боксерського клубу «Карат-777», [PERSON] декілька років вже займається боксом у боксерському клубі «Карат-777», має чудові успіхі в спорті та гарну фізичну підготовку. Мій син неодноразово, як боксер представляв ГО «Спортивний клуб «Карат - 777» на змаганнях у м. Харкові, а також на змаганнях обласного та державного рівня, де займав призові місця, був нагороджений дипломами та медалями. На своєму рахунку він має п`ять золотих та срібну медалі. Мати повністю забезпечує сина індивідуальним спортивним інвентарем, відвідує змагання, вболіває за його здобутками у спорті, тим самим роблячи великий внесок у його фізичний розвиток та становлення сина як особистості. Будь-якою інформацією про батька [PERSON] адміністрація та тренерський склад ГО «Спортивний клуб «Карат - 777» не володіє. Спортивний клуб він жодного разу не відвідував. Згідно довідки ЧСВВ настоятеля храму і монастиря о. Йосифа Щура від 29 квітня 2021 року, [PERSON] регулярно відвідує Свято-Покровський Храм у с. Покотилівка, Харківського району Харківської області. З 2016 року він навчається у недільній школі при цьому храмі, а з 2017 року є членом вівтарної дружини та прислуговує священникам та єпископу під час Богослужіння. За час навчання та служіння він показав себе старанним у навчанні, чемним, добре вихованим та ініціативним учнем. Він регулярно брав участь у постановах і спектаклях, активно проявляв себе у головних ролях. Крім цього, [PERSON] відвідує Свято-Покровський храм кожної неділі разом із своєю матір`ю, [PERSON] , яка за тривалими і пильними спостереженнями, зразково виконує свої батьківські обов`язки та вносить великий внесок у духовний розвиток дитини. Нажаль інформацією про батька [PERSON] , [PERSON] , керівництво храму та парафії не володіє, оскільки батько не займається духовним вихованням своєї дитини. З 2014 року позивач сама займається утриманням спільного з відповідачем сина, його вихованням, піклується про нього, надає житло, слідкує про стан його здоров`я, займається духовним та фізичним вихованням, надає йому всі необхідні умови для життя. Вже багато років працює в правоохоронних органах, є підполковником поліції на посаді начальника слідчого відділення ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, що підтверджується витягом з наказу ГУНП в Харківській області від 02 березня 2021 року. Позивач сумлінно ставиться до своєї служби та виконує покладені на неї обов`язки, постійно підвищує свій професійний рівень та вболіває за результати праці, не допускає порушення в законності та користується авторитетом серед колег. Зазначене підтверджується службовою характеристикою, виданою начальником відділення поліції № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, Відповідач [PERSON] засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 308 КК України, з 16 липня 2019 року ухиляється від покарання за вироком суду та перебуває у розшуку, що підтверджується довідкою ГУНП в Харківській області від 28 квітня 2021 року. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.2,3 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Пунктом 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доводи позивача про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям та здоров`ям не цікавиться, не спілкується з ним та не проявляє турботи, тобто фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не спростовані. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази на спростування вищевказаних обставин в матеріалах справи відсутні. Частиною 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Службою у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області наданий висновок від 26.10.2021 року № 521 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Беручи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд констатує, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до сина, тому позбавлення батьківських прав відповідача є єдиним можливим засобом забезпечення дитині належного рівня життя та розвитку. Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання до суду позову в розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved