Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області Соснівського старостинського округу №4 (далі - відповідач) про визнання права на власності на спадкове майно за заповітом,посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшла 1/2 частина житлового будинку із господарськими надвірними спорудами та будівлями, що розташований у [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку із кадастровим номером 3222787701:01:001:1100, яка розташована за цією ж адресою. За умовами заповіту, складеного померлою [PERSON] 19.12.2015 року, все своє майно вона заповіла [PERSON] - позивачці по справі. На момент смерті спадкодавець проживала одна, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. У визначений законом термін позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини, про що Макарівською ДНК було заведено спадкову справу № 185/2019. При цьому, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок та земельну ділянку нотаріусом було відмовлено, про що винесено постанову від 29.08.2020 року. Основною причиною відмови у видачі свідоцтва стало відсутність правовстановлюючих документів щодо права власності померлої на будинок і землю. В той же час 1/2 частина житлового будинку та земельна ділянка дійсно належали померлій [PERSON] , (зокрема даний факт підтверджується випискою з погосподарської книжки сільської ради та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 26.04.2000 року. Згідно договору [PERSON] придбала вказану земельну ділянку, однак не вчинила ніяких дій щодо виготовлення та державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку на своє ім`я як того вимагали положення Земельного кодексу України, що діяли на момент виникнення правовідносин. Враховуючи викладене, позивач просить суд: визнати за нею, право власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: 1/2 частину житлового будинку з відповідною кількістю надвірних будівель та господарських (присадибних) споруд у [ADDRESS] . Житловий будинок (А) загальною площею 92,1 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м; (а) веранда, ганок, ганок, (Б) сарай, (В) погріб, (Г) убиральня, (Д) сарай-прибудова, № 1-4 огорожа. -земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку із кадастровим номером 3222787701:01:001:1100, яка розташована у [ADDRESS] . Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 14.09.2020 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.10.2020 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] . Витребувані докази надійшли до суду 15.10.2020 року та приєднані до матеріалів справи. Ухвалою суду від 29.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 08.12.2020 року, яке відкладено на 11.01.2021 року. У судове засідання позивач не прибула. Відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд справу на її розгляд свого представника не направив, будь-яких заяв, клопотань до суду не подавав, відзиву від нього також не надходило. У зв`язку з наведеним суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 06. [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та довідкою № 02-29/562 від 09.07.2019 р.(а.с. 5, 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшла 1/2 частина житлового будинку із господарськими надвірними спорудами та будівлями, що розташований у [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку із кадастровим номером 3222787701:01:001:1100, яка розташована за цією ж адресою. За життя [PERSON] 19.12.2015 рокусклала заповіт, яким все своє майно вона заповіла [PERSON] - позивачці по справі. На момент смерті спадкодавець [PERSON] проживала одна, що підтверджується довідкою № 14-03/272 від 23.07.2020 р. (а.с. 8). У визначений законом термін позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини, про що Макарівською ДНК було заведено спадкову справу № 185/2019 (а.с. 27). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом судом не встановлено, що підтверджується відсутністю заяв у матеріалах спадкової справи. При цьому, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок та земельну ділянку нотаріусом було відмовлено, про що винесено постанову від 29.08.2020 року № 949/02-31. Причиною відмови у видачі свідоцтва стало відсутність правовстановлюючих документів щодо права власності померлої на будинок і землю (а.с. 18). В той же час, судом встановлено, що 1/2 частина житлового будинку та земельна ділянка дійсно належали померлій [PERSON] , що підтверджується випискою з погосподарської книжки сільської ради та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 26.04.2000 року (а.с. 9, 13). Згідно договору купівлі-продажу [PERSON] придбала вказану земельну ділянку, однак не вчинила ніяких дій щодо виготовлення та державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку на своє ім`я як того вимагали положення Земельного кодексу України, що діяли на момент виникнення правовідносин. Також з Виписки з погосподарської книги (а.с. 9) встановлено, що в погосподарській книзі Соснівського старостинського округу виконавчого комітету №4 Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області за №8 на 2020 рік, зроблено особовий запис №0361-3, про те, що співвласниками по 1/2 частці житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , до складу домоволодіння входять: житловий будинок (А) загальною площею 92,1 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м; (а) веранда, ганок, ганок, (Б) сарай, (В) погріб, (Г) убиральня, (Д) сарай-прибудова, № 1-4 огорожа(а.с. 11-12). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3220024322020 від 06.08.2020 р., земельній ділянці площею 0.2500 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] ,присвоєно кадастровий номер 3222787701:01:001:1100 (а.с. 15-17). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 та ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Згідно положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , спадщину у встановленому законом порядку прийняла, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшла частина житлового будинку з господарськими спорудами у [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0.2500 га, щодо яких нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідачів, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову та покладаються на позивача.

Outcome: approved