Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] , в інтересах недієздатного сина [PERSON] , звернулася до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина - [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом першої «Б» групи з дитинства, довічно в сумі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2015 року [PERSON] , [INFO] , визнаний недієздатним, а вона - [PERSON] , його мати, призначена опікуном [PERSON] , оскільки він має психічне захворювання у зв`язку з чим потребує постійного догляду, надзору та допомоги, не може самостійно проводити час та виконувати побутові справи, оскільки це становить небезпеку його власному життю і здоров`ю. Через хворобу син не розуміє значення своїх дій, не керує ними, потребує постійної сторонньої допомоги, свої дії не контролює, повністю залежить від неї. Психічний стан здоров`я його не покращується. Син, [PERSON] , [INFO] , хворіє з дитинства, є дитиною інвалідом першої «Б» групи з дитинства довічно по психічному захворюванні, страждає на тяжку розумову відсталість. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання, але після досягнення сином повноліття відповідач не надає будь якої допомоги на утримання сина. Позивач зазначає, що працює, займається підприємницькою діяльністю, здійснює догляд за дитиною-інвалідом, отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда щомісячно, інших джерел доходу не має. Крім того, вказує, що їй відомо, що відповідач працює, але місце його роботи їй не відоме. Посилаючись на вказане, просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини-інваліда, але вважав, що їх розмір має бути зменшений до 1000 гривень. При цьому просив суд взяти до уваги, що він вже сплачує аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання та надав довідку про доходи. Представник відповідача, [PERSON] , підтримав позицію [PERSON] . Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 квітня 1999 року Бурбулатівською сільською радою Близнюківського району Харківської області. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 460678 від 20 березня 2017 року, виданої головою МСЕК, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом першої групи «Б» з дитинства, безстроково. Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2015 року [PERSON] , [INFO] , визнаний недієздатним. [PERSON] , [INFO] , його мати, призначена опікуном [PERSON] . Стаття 88 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно довідки про доходи № 1886 від 25.10.2019, наданої Структурним підрозділом «Слов`янська дистанція колії «Регіональна філія «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», [PERSON] з жовтня 2018 по вересень 2019 нараховано - 128570,15 грн., податок з доходів фізичних осіб - 23142,62 грн., сплачені аліменти - 25270,99 грн.. Крім того, згідно рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 27.11.2019 по справі № 612/750/19, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання у розмірі ј частини усіх видів його заробітку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до закінчення навчання - 30.05.2023. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачем уже сплачуються аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання у розмірі ј частини усіх видів його заробітку за рішенням суду. За вказаних обставин і з врахуванням того, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина, але в меншому розмірі, який визначила позивач, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі,яка визнана відповідачем, в розмірі 1000 грн. щомісячно, довічно. Вказаний розмір аліментів буде достатнім для належного утримання дитини-інваліда враховуючи обставини справи та докази надані сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначений судом розмір аліментів може бути згодом збільшений за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави.

Outcome: partial