Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Цигиця Л.М., звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що з 2005 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою, від яких [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Енергодарського міського суду від 03.10.2011 року з нього стягувалися аліменти на утримання доньки на користь відповідачки [PERSON] . На підставі рішення Енергодарського міського суду від 02.11.2018 року були виключені відомості про [PERSON] , як батька [PERSON] , оскільки було встановлено, що позивач не є батьком дитини. Рішенням цього ж суду від 13.06.2019 року по справі № 316/421/19 [PERSON] звільнено від стати аліментів, що стягуються з нього за рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 03.10.2011 року по виконавчому листу № 2-784 на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, щомісячно. Відповідно до листа Енергодарського МВ ДВС у період з 01.08.2018р. по 01.02.2019р. за виконавчим листом стягнуто аліментів в сумі 42992,81грн. Вважає, що ці кошти були отримані відповідачкою безпідставно, просить їх стягнути з останньої, а також втрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40грн. Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 30.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с. 19). Ухвало суду від 17.03.2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 37). У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача- адвокат Цигиця Л.М. на електронну адресу суду надіслала письмове клопотання, в якому просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 29-30). Позивач [PERSON] на адресу суду також надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує (а.с. 33). Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомила, заяв або клопотань про відкладення слухання справи, відзиву на позов до суду не надавала. Сповіщалася про дату та час судового засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Проте до суду повернувся поштовий конверт з відповідною відміткою «адресат відсутній» (а.с. 23, 26, 39). Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлена про час та місце слухання справи за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явилася у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання та не з`явилася в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надавала, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що з 2005 року [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою, від яких [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Енергодарського міського суду від 03.10.2011 року з нього стягувалися аліменти на утримання доньки на користь відповідачки [PERSON] . Підставою стягнення аліментів на утримання дитини, були відомості про [PERSON] , як батька дитини, які відповідно до обставин, встановлених рішенням Енергодарського міського суду від 02.11.2018 року, були виключені, оскільки було встановлено, що позивач не є її батьком (а.с. 7-9). Рішенням цього ж суду від 13.06.2019 року [PERSON] звільнено від стати аліментів (а.с. 5-6). Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Разом з тим у ст. 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Велика Палата Верховного Суду згідно висновку, визначеного у постанові від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц, встановила, що у ст. 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Разом з тим, Верховний суд у постанові від 25.01.2018 року у справі № 601/2435/15-ц звернув увагу на те, що зазначені правила ст. 1215 ЦК України застосовуються виключно у випадках, якщо виплата передбачених статтею грошових сум проведена фізичною або юридичною особою добровільно. Для перерахування коштів на підставі рішення суду, передбачений примусовий порядок виконання на підставі норм законодавства про виконавче провадження. Відповідно до листа Енергодарського МВ ДВС № 15895 від 23.10.2019 року у відділі перебувало на виконанні виконавче провадження, зареєстроване у АСВП № 29179285 у період з 01.08.2018р. по 01.02.2019р. за виконавчим листом стягнуто аліментів в сумі 42992,81грн. (а.с. 10), що вказує саме на примусове стягнення аліментів, а не їх добровільну сплату. Тому суд приходить до висновку, що стягнута з [PERSON] сума аліментів у розмірі 42992,81 грн підлягає поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача 768,40 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved