Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON]А звернулася до суду з позовом до [PERSON], третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], [PERSON], Управління державної міграційної служби в Черкаській області в особі Христинівського районного сектору УДМС в Черкаській області \~\~про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою квартирою №1 в будинку №10 по вул. Молодіжна с. Христинівка Христинівського району Черкаської області; зняти його з реєстрації місця проживання ; стягнути з відповідача на її користь понесені витрати з оплати судового збору. При цьому посилалась на те, що вона разом зі своїми повнолітніми дітьми - [PERSON] та [PERSON], являються власниками житлової квартири [ADDRESS]. Належну відповідачу по справі 1/4 частку у цій же житловій квартирі, ним відповідно до договору дарування від 24.11.2014 р. відчужено на користь їх сина [PERSON]. Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2014 року у справі №706/643/14-ц, шлюб між сторонами по справі розірвано. З часу розірвання між ними шлюбу, тобто з вересня 2014 року, відповідач за зареєстрованим місцем проживання у житловій квартирі [ADDRESS] не проживав та до дня подання даної позовної заяви, жодного разу не проживав та не користувався квартирою, не брав участі в її утриманні, оплаті комунальних послуг, тощо. Через своє особисте неприязне ставлення до позивачки, знаючи про те, що зареєстроване його місце проживання у [INFO], погіршує її матеріальне становище через те, що вона вимушена сплачувати комунальні платежі з урахування зареєстрованих у ньому осіб, у добровільному порядку відмовляється зняти своє зареєстроване місце проживання. Оскільки відповідач вже більше 6 місяців не проживає в її домоволодінні та не приймає участі у витратах на його утримання, вона вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивачка не зявилась надала суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився без поважної причини, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про розгляд справи у судовому засіданні. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, поскільки на думку суду, у справі є достатньо доказів для слухання справи та прийняття рішення по суті. Поскільки у відповідності до ст.60 ЦПК України сторони мають одинакові права на надання суду доказів у справі, суд вважає, що неявка відповідача свідчить про його небажання захищати свої інтереси у суді і находить за можливе при розгляді справи по суті оцінювати докази надані суду позивачем. Суд вважає необхідним розглянути справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились по невідомій суду причині, про час, місце та дату розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи Управління ДМС України в Черкаській області у судове засідання не зявився, проте від третьої особи надійшла заява з проханням розглянути справу без участі її представника, в своїй заяві також зазначає, що при ухваленні рішення покладається на суд. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка та її повнолітні дітьми - [PERSON] та [PERSON], являються власниками житлової квартири [ADDRESS]. Належну відповідачу по справі [PERSON] 1/4 частку у цій же житловій квартирі, ним відповідно до договору дарування від 24.11.2014 посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Монастирищенського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №2382, відчужено на користь їх сина [PERSON]. Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2014 року у справі №706/643/14-ц, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. З часу розірвання між ними шлюбу, тобто з вересня 2014 року, відповідач за зареєстрованим місцем проживання у житловій квартирі [ADDRESS] не проживає. Незважаючи на фактичне припинення сімейних відносин та втрату права власності на частку у згаданій вище квартирі, відповідач добровільно відмовляється від зняття реєстрації його місця проживання у ній. [PERSON] полишив зареєстроване місце свого проживання у вересні 2014 року, з того часу та до дня подання даної позовної заяви до суду, жодного разу не проживав та не користувався квартирою, не брав участі в її утриманні, оплаті комунальних послуг, тощо. Через своє особисте неприязне ставлення до позивачки, відповідач знаючи про те, що зареєстроване його місце проживання у [INFO], погіршує її матеріальне становище через те, що вона вимушена сплачувати комунальні платежі з урахування зареєстрованих у ньому осіб, у добровільному порядку відмовляється зняти своє зареєстроване місце проживання. Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач більш як шість місяців в спірному жилому приміщенні не проживає, ним не цікавиться, залишив його добровільно, перешкод в користуванні йому ніхто не чинив, а тому він втратив право користування ним.

Outcome: partial