Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до Біловодського районного суду Луганської області з позовом до Сотенської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, третя особа Станично-Луганська державна нотаріальна контора, про визнання права\~власності на\~спадкове майно в порядку\~спадкування за\~законом. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді сертифікату на право на земельну ділянку (пай) розміром 7,48 умовних кадастрових гектарах, серії ЛГ № 0163537, вартістю 21426,21 грн. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді сертифікату на право на земельну ділянку (пай) розміром 7,40 умовних кадастрових гектарах, серії ЛГ № 0146917, вартістю 21426,21 грн. Позивач зазначає, що окрім нього до спадкоємців першої черги входить її брат [PERSON] . Після смерті спадкодавця [PERSON] Луганською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 324/1999 та брат позивача [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину на прийняв спадщину у вигляді Ѕ земельної ділянки (пай) розміром 7,48 умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії ЛГ № 0163537 та спадщину у вигляді Ѕ земельної ділянки (пай) розміром 7,40 умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії ЛГ № 0163537. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину уповноважений представник позивача 27 грудня 2018 року звернувся до Станично-Луганської державної нотаріальної контори, де отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії на підставі того, що спадкова справа № 324/1999 залишилась на тимчасово окупованій території Луганської області, у зв`язку із чим у нотаріуса немає доступу до спадкової справи та можливості перевірити коло спадкоємців, які прийняли або відмовилися від спадщини, водночас нотаріусом у вказаній постанові надано рекомендацію звернутися до суду. У зв`язку з наведеним просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на Ѕ земельної частки (паю) розміром 7,48 умовних кадастрових гектарів в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Суворова, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] № 0163537, яка залишися після смерті батька позивача [PERSON] та на Ѕ земельної частки (паю) розміром 7,40 умовних кадастрових гектарів в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Суворова, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] № 0146917, яка залишилася після смерті матері позивача [PERSON] . Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, наполягали на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявилися, звернулися до суду з заявою в якій просили розглядати справу за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 травня 2018 року, [PERSON] помер [INFO] в с. Михайлівка Станично-Луганського району Луганської області. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 травня 2018 року, [PERSON] померла [INFO] в смт. Петрівка Станично-Луганського району Луганської області. Померлі [PERSON] та [PERSON] були батьком та матір`ю позивачки по справі [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 19, виданого Краснооктябрьською сільською радою Верхнетепловського району Луганської області. Факт зміни прізвища позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » находить своє підтвердження з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 30 березня 2018 року № 00019866472, згідно змісту якого було вчинено відповідний актовий запис № 4 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 7,48 умовних кадастрових гектарів в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Суворова, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] № 0163537, виданого на підставі рішення Станично-Луганської районної державної адміністрації від 11 квітня 2000 року № 179. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 7,40 умовних кадастрових гектарів в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Суворова, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] № 0146917, виданого на підставі рішення Станично-Луганської районної державної адміністрації від 24 березня 1997 року № 102. Також згідно вказаних сертифікатів вбачається, що право на Ѕ кожної із цих земельних частко (паїв) 12 серпня 2010 року передано спадкоємцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину [NUMBER] , про що учинено відповідний запис в розділі «Зміни, які вносяться до сертифіката у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай)» Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті батька та матері. Згідно ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Із постанови державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєва В.М. від 27 грудня 2018 року вбачається, що позивачка через представника зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] , проте їй було відмолено з тих причин, що спадкова справа № 324/1999, яка була заведена Луганською державною нотаріальною конторою після померлої [PERSON] , залишилась на тимчасово окупованій території Луганської області, у зв`язку із чим у нотаріуса немає доступу до спадкової справи та можливості перевірити коло спадкоємців, які прийняли або відмовилися від спадщини та їй було рекомендовано звернутися до суду. З повідомлення державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєва В.М. від 19 червня 2019 року № 662/01-09 вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа не заводилася, заповіти відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 564635520 від 10 червня 2019 року, а після смерті [PERSON] ,22 квітня 1999 року, заведено спадкову справу № 324/1999, яка на даний час знаходиться на тимчасово непідконтрольній території Луганської області, доступу до неї у нотаріуса немає. У силу вимог\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається із матеріалів справи позивачка [PERSON] разом з братом [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може. Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У порядку статей 1216 та 1218\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до пункту 3.1. Листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року\~та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 1 ст.\~15, ч. 1,\~2\~ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved