Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Ташкова Анастасія Олександрівна звернулися до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла в тому числі частка житлового будинку, з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , до зміни адреси, будинок мав номер [INFO] . При житті [PERSON] залишила заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право. Спадкоємець за заповітом прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої баби в установлений законодавством строк. Нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області заведена спадкова справа № 318/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] , однак неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме на частку житлового будинку, з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, за адресою: [ADDRESS] , через те, що не вбачається можливим визначити тип об`єкта нерухомого майна (жилий будинок/домоволодіння/квартира) та здійснити реєстрацію прав власності за спадкоємцем. В зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду. Просить суд встановити факт володіння [PERSON] та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, що видане Бюро приватизації житла Бериславської районної ради народних депутатів Херсонської області 29 червня 1995 року, на підставі розпорядження від 29 червня 1995 року № 2816, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», житлом, а саме - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 31.12.2020 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.02.2021 року справу призначено до судового розгляду. Представник позивача-адвокат Ташкова А.О. в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області в судове засідання не прибув, надано до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у відсутність їх представника. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. У відповідності до ч.1 ст. 81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Суд, відповідно до ст. ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що повністю узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги т акими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло, що видане Бюро приватизації житла Бериславської районної ради народних депутатів Херсонської області 29 червня 1995 року, на підставі розпорядження від 29 червня 1995 року № 2816, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», [PERSON] та [PERSON] набули у власність житло за адресою: [ADDRESS] . На підставі правовстановлюючого документа 26 серпня 1995 року бюро технічної інвентаризації зареєструвало право власності на вказане майно. Та в правовстановлюючому документі помилково зазначено про набуття ними «квартири» замість «житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами» (а.с. 15). Відповідно до будинкової книги, для реєстрації громадян, що мешкають в будинку [ADDRESS] , [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності на житло, що видане на підставі розпорядження від 29.06.1995 року № 2816, є домовласником. У вказаному будинку зареєстрований [PERSON] (а.с. 23-24). Відповідно до довідки за № 1602, виданою Виконавчим комітетом Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області, на підставі рішення Виконавчого комітету Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області за № 55 від 28.07.2005 року, змінено нумерацію житлового будинку [ADDRESS] , на [ADDRESS] (а.с. 20). Рішенням Виконавчого комітету Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 24.11.2016 року за № 90 «Про встановлення адреси» встановлено, що житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який належить [PERSON] , має адресу: [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно листа начальника КП «ХБТІ» ХОР №1083 від 22.05.2018 року вбачається, що згідно архівних матеріалів за станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] - на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.06.1995 року, видане згідно розпорядження № 2816 від 29.06.1995 р. Реєстрацію в БТІ здійснено 26.08.1995 р. за р. №798 (а.с. 16). Для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , закріплена земельна ділянка, яка має орієнтовану площу 0,10 га. Земельна ділянка закріплена відповідно до Генерального плану с. Новорайськ, що затверджений в 2019 році, що підтверджується довідкою №769 від 23.03.2021 року виданою виконкомом Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с. 39). [INFO] в с. Новорайськ, Бериславського району, Херсонської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонській області 26 серпня 2016 року, актовий запис № 37 (а.с. 13). За життя [PERSON] , залишила заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Новорайської сільської ради народних депутатів Бериславського району Херсонської області Тарасовою Н.П. та зареєстровано в реєстрі за №84 (а.с. 14). За нормами ст. 1216 ЦК України, ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області заведена спадкова справа № 318/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 12). З листа нотаріуса Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області за № 300/02-14 від 06.07.2020 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме на частку житлового будинку, з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, за адресою: [ADDRESS] , через те, що наданий документ, що посвідчує право власності спадкодавця виданий на квартиру, а померлій [PERSON] належить частка житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд. В зв`язку з чим було рекомендовано звернутися до суду (а.с. 11) . Свідоцтво про право власності на житло було видано Бюро приватизації житла Бериславської районної ради народних депутатів Херсонської області, яке на даний час припинило свою діяльність, через що позивач не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ в позасудовому порядку в частині статусу житлового приміщення. Встановлення факту володіння житлом, а саме - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, тягне для [PERSON] юридичні наслідки, а саме, дає змогу реалізувати права спадкоємця та власника. Нормами ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Статтею 380 ЦК України визначено поняття житлового будинку. Так житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно п.«а» ч.14.1.129.1 ст. 14 Податкового кодексу України житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. Статтею 382 ЦК України визначено поняття квартири. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до п.п. 14.1.129 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу (ПКУ) об`єкти житлової нерухомості - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки. Згідно із п.п. 14.1.129.1 п.п. 14.1.129 п. 14.1 ст. 14 ПКУ будівлі, віднесені до житлового фонду поділяються на такі типи: а) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень; б) прибудова до житлового будинку - частина будинку, розташована поза контуром його капітальних зовнішніх стін, і яка має з основною частиною будинку одну (або більше) спільну капітальну стіну; в) квартира - ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання; Отже, головною відзнакою квартири і будинку є відособленість. Квартира розміщуються у житловому блоці, де знаходиться ще декілька аналогічних приміщень. Будинок відособлений від других об`єктів нерухомості, всі комунікації, розміщені у ньому, автономні. Інженерні системи квартири є централізованими, це стосується водопостачання, опалення, електрики. У квартирі є елементи, що знаходяться у спільному користуванні (труби, коридори, сходи). У будинку є відокремлений вхід, натомість у квартири тільки вхідні двері. Наявність земельної ділянки свідчить про те, що це будинок, оскільки земельні ділянки за квартирами не закріплюється, лише за будинком у цілому для обслуговування будинку та прибудинкової території. Так можна зробити висновок, що квартира це житлове приміщення, яке складається із декількох кімнат, має окремий вхід и набір необхідних інженерних систем ( опалення, каналізація, вентиляція). Розміщється у окремому блоці, де поряд розміщено ще декілька таких приміщень. Будинок це окреме житлове приміщення, яке має окремий вхід і повний набір автономних комунікацій. Відповідно до п.5 стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень є - рішення судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] є житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, відповідно має усі ознаки житлового будинку, а саме: розташований на окремій земельній ділянці з визначеними межовими знаками - огорожею разом з приналежними до нього будівлями та спорудами, має окремий в`їзд - виїзд на вулицю, будинок має окремий вхід-вихід у власний двір, що підтверджується технічним паспортом (а.с. 17-19). Суд вважає, що за змістом ст.ст. 380 - 382 ЦК України, п.«а» ч.14.1.129.1 ст. 14 Податкового кодексу України житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] є житловим будинком. На підставі викладеного,

Outcome: approved