Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] 25.09.2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини з твердої грошової суми 500 грн. щомісячно до 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У позовній заяві викладено наступну позицію: вони із відповідачем з 22.10.1998 перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.01.2006 року, та вони є батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка 29.03.2017 року змінила ім»я на [PERSON] Дочка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.07.2006 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 300 грн., а від 30.09.2008 року збільшено до 500 грн. На даний час змінився матеріальний стан позивачки та дочки, оскільки з часу винесення рішень дочка вступила до Тульчинського коледжу ветеринарної медицини, де навчається на денній формі навчання, а відтак змінились її потреби. Крім того змінено мінімальний розмір аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а законами про бюджет неодноразово змінювався прожитковий мінімум, та на час звернення до суму, мінімальний розмір аліментів для дитини 17-го віку складає 972 гривні. Посилаючись на положення ст.ст. 181 ч.3, 182, 184, 192 СК України просить збільшити розмір аліментів, що стягуються із відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] з твердої грошової суми 500 грн. щомісячно до 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 27-30) В п. 2 прохальної частини позовної заяви просила допустити негайне виконання рішення суду. Заяв та клопотань до суду не надходило. Ухвалою суду від 26.09.2018 року позовну заяву [PERSON], залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.21). Ухвалою суду від 11.10.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 32) Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (а.с.31, 34), що відповідає адресі, вказаній позивачкою у позовній заяві (а.с.27). Конверт повернувся на адресу суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», що свідчить про відсутність відповідача за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомлений розгляд даної справи, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також щодо виду та розміру аліментів не надав. Судом установлено такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала, що стягнутий за рішенням суду розмір аліментів є недостатнім для забезпечення належного утримання неповнолітньої дитини, потреби якої змінились та законодавчо збільшився мінімальний розмір аліментів, які стягуються на дитину. А тому просить збільшити розмір стягнуваних аліментів із відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини з 500 грн. щомісячно до 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання дитини з метою забезпечення кращого матеріального забезпечення дитини. Підставою позову - зміна матеріального стану позивача у зв»язку із збільшенням потреб дитини. Відповідно до копії свідоцтва про народження позивачка [PERSON] (а.с. 5-6) та відповідач [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 10), яка відповідно до копії свідоцтва про зміну імені 29.03.2017 року змінила ім»я на [PERSON] (а.с. 11) Неповнолітня [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 10-зворот). Шлюб між сторонами розірвано 26.01.2006 року відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.12) Відповідно до копії заочного рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.07.2006 року (а.с. 13), яке набуло законної сили 07.08.2006 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісяця, починаючи з 09.06.06 року і до досягнення дитиною повноліття. Даним рішенням встановлено, що неповнолітня [PERSON] є інвалідом дитинства. Відповідно до копії заочного рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.09.2008 року (а.с. 14), яке набуло законної сили 28.10.2008 року, з змінено розмір стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], до 500 гривень щомісяця. Даним рішення встановлено, що позивачка досягла пенсійного віку за вислугою років у Збройних силах України, неповнолітня дочка сторін є інвалідом дитинства, потребує додаткових матеріальних витрат, покращеного харчування та регулярного лікування. На виконання данного рішення видано виконавчий лист (а.с.16) Відповідно до довідки квартального комітету «Постройки» №429 від 10.09.2018 року, позивачка [PERSON]Ю, зареєстрована по\~ [ADDRESS] та до складу її сім»ї входить донька [PERSON], [INFO] та знаходиться на її утриманні (а.с. 15) Відповідно до довідки №02/1546 від 28.08.2018 року [PERSON] з 01.09.2018 року навчається у Тульчинському коледжі ветеринарної медицини БНАУ на денному відділенні державної форми навчання (а.с. 17) Відповідно до посвідчення сарія [NUMBER], [PERSON], 2001 р.н. є дитиною-інвалідом дитинства та їй призначено соціальну допомогу (а.с.18) Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд відхиляє аргумент позивачки, що із відповідача повинні стягуватись аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно з часу звернення із позовом та до досягнення дитиною повноліття, оскільки нею не зазначено обгрунтований розмір таких витрат на дитину у щомісячному розмірі, з врахуванням рівності обов»язку батьків на утримання дитини, не зазначено взагалі який дохід у позивача та відповідача та чи може відповідач сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, не зазначені та не надані відповідні докази. Крім того, оцінюючи викладені позовні вимоги у виді стягнення аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд звертає увагу, що суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, та визначення їх розміру, у тому числі у твердій грошовій сумі, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. Однак судом встановлено, що матеріальне становище позивачки та дитини сторін змінилось через зміну потреб дитини, яка будучи неповнолітньою вступила до навчального закладу, а відтак права позивачки порушені та підлягають захисту. Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини, на які посилалась і позивачка. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Тобто із аналізу вказаного положення закону вбачається, що для визначення розміру аліментів вище мінімального рекомендованого розміру, суд має встановити наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Для стягнення аліментів на рівні мінімального рекомендованого розміру, суд має встановити достатність заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні питання про зміну розміру аліментів, суд враховує, що з часу ухвалення Жмеринським міськрайонним судом 30.09.2008 року рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO], дочці сторін виповнилося 17 років, змінились потреби дитини, яка вступила до ВУЗу, де здобуває освіту, зросли витрати на її утримання, та ці всі обставини в сукупності визначаються судом як підставу для зміни раніше визначеного розміру аліментів за рішенням суду відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України. Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, а тому суд приходить до висновку, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі щомісячно у збільшеному розмірі, який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Щодо визначення розміру аліментів, суд враховує, що позивачка просить збільшити розмір стягуваних аліментів в твердій грошовій сумі до 1500 грн. щомісячно, та ще й одночасно визначила мінімальний розмір аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, а саме аліменти мають стягуватись у твердій грошовій сумі, яка складає 1100 гривень щомісячно, що перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки позивачкою не доведено жодними доказами, що відповідач в межах своїх здібностей і фінансових можливостей може сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі заявленому позивачкою. При цьому, суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість не може покласти в обгрунтування судового рішення будь-які припущення чи необгрунтоване бажання позивача. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. Щодо вимог про стягнення аліментів з дня пред'явлення позову та негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць слід зазначити наступне. Відповідно до роз'яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. А за таких обставин негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць та стягнення аліментів у новому розмірі з дня пред'явлення позову не ґрунтуються на законі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial