Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] 30 серпня 2017 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що між нею та [PERSON] у січні 2017 року була досягнута домовленість про купівлю-продаж належної їй квартири [ADDRESS] (Єврейська) в м. Ананьєві Одеської області. Домовившись щодо усіх істотних умов договору 09 січня 2017 року відповідачем по справі була написана розписка у простій письмовій формі в присутності двох свідків, відповідно до якої вона передала [PERSON] кошти в сумі шістдесят тисяч гривень за продаж квартири, а вона відповідно їй ключі та правовстановлюючі документи на квартиру: свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07 квітня 2006 року, технічний паспорт на квартиру та домову книгу. При цьому у них була усна домовленість, що за два місяці відповідач по справі разом з нею оформить нотаріально договір купівлі - продажу вищезазначеної квартири. Після написання вказаної розписки вона вселилася в будинок, почала ним користуватися, вкладає в нього кошти з метою поліпшення його стану.? Квартира з господарськими будівлями та спорудами в м. Ананьєві по вул. К. Лібкнехта (Єврейська), 97/3, Одеської області належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого нотаріусом Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області за реєстром №1286. 10 серпня 2017 року Ананьївським РБТІ виготовлено технічний паспорт на квартиру з господарськими будівлями та спорудами по вул. К. Лібкнехта (Єврейська), 97, кв.3, в м. Ананьїв Одеської області, з якого вбачається, що дана квартира та господарські будівлі та споруди біля неї побудовано у 1917 та 1952 роках, а також визначено інвентаризаційну вартість 9/100 частини житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами складає 92013,00 грн. Через два місяці після написання вказаної розписки вона звернулася до відповідача з проханням оформити у встановленому законом порядку договір купівлі-продажу вказаного будинку, однак вона відмовила їй посилаючись на виїзд за межі Ананьївського району. Ще через місяць вона знову звернулася до неї з проханням оформити нотаріально договір купівлі-продажу, однак вона їй знову відмовила, посилаючись на погане самопочуття. До сьогоднішнього дня на її неодноразові прохання щодо оформлення нотаріально договору купівлі-продажу відповідач їй відмовляла, тобто вона ухиляється від нотаріального посвідчення договору, хоча фактично відбулося його повне виконання, у звязку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги У судове засідання позивач не зявилася, однак, надала на адресу суду письмову заяву (а.с.24), в якій просить розглянути цивільну справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання також не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, заперечень проти позову не має(а.с.25). Представник третьої особи в судове засідання також не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, заперечень проти позову не має(а.с.26). Суд взявши до уваги заяви позивача, відповідача, представника третьої особи, вивчивши та перевіривши документи по справі (а.с.1-21), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст.218 ЦПК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Частиною другою ст.220 ЦПК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ч.2 ст.331 ЦПК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст.392 ЦПК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, наявні достатні підстави для визнання вище зазначеного договору купівлі-продажу дійсним, та визнання за позивачем права власності на цю квартиру з господарськими будівлями та спорудами. На підставі викладеного,

Outcome: approved