Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Новоайдарської РВЦА про зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 21.02.2007 року, народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Луганськ від 24 жовтня 2008 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON], місце проживання малолітньої [PERSON] визначено з її батьком [PERSON] Також позивач вказав, що [PERSON] була засуджена вироком Жовтневого районного суду м. Луганськ від 31.07.2008 року за ст. 166 КК України. 27.11.2009 року, [PERSON], у звязку з порушенням режиму відбування умовної міри покарання, постановою Жовтневого районного суду м. Луганськ, від 09.02.2009 року була направлена до місць позбавлення волі, де відбувала покарання до 12.07.2012 року. Жовтневим районним судом Луганської області, з [PERSON], було стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання доньки. Аліментні платежі [PERSON] не сплачувала, нехтуючи обовязком виховання та матеріального забезпечення дитини. 02 жовтня 2013 року Жовтневим районним суд м. Луганськ, [PERSON] поновлено у батьківських правах відносно її малолітньої доньки [PERSON] Питання щодо місця проживання доньки зазначеним рішенням не розглядалось. Судом встановлено що дитина тимчасово проживала з [PERSON] за домовленістю з [PERSON] Оскільки зазначеним рішенням, питання про місце проживання малолітньої дитини не вирішувалось, то, відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Луганськ від 24 жовтня 2008 року місце проживання доньки, визначено з її батьком, [PERSON] [PERSON] перестала виконувати усні домовленості щодо надання батькові часу для спілкування з дитиною, вивозить дитину за межі області та країни без згоди батька. На неодноразові звернення позивача, щодо нормального, спільного виховання дитини, відповідач по справі відмовляв, перешкоджаючи [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Прокурор Скрябіна С.М. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Новоайдарської РВЦА у судове засідання не зявилась, за заявою від 07.12.2015 року просила справу розглянути за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. 157 СК України, ст.ст. 10, 11, 33, 57, 58, 59, 60, 88, 179, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України,-

Outcome: approved