Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника - адвоката Темненко В.О., яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги та Ордеру (а.с.17,18), звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач з 21.02.1969 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . За час життя, в них [INFO] , народилася донька [PERSON] . 29.11.1997 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на [PERSON] . 17.12.1999 року шлюб між ними було розірвано. 09.10.2000 року донька позивача вдруге уклала шлюб, змінивши прізвище на « [PERSON] ». За час спільного життя позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON] здійснили приватизацію державного житлового фонду, а саме квартири [ADDRESS] , право власності на яку було зареєстровано відповідно до діючого на той час законодавства. 31.03.2006 року позивач [PERSON] та її чоловік склали заповіт, за яким заповіли, належну їм на праві приватної власності квартиру, своїй донці [PERSON] [INFO] чоловік позивача помер. На час смерті [PERSON] фактично перебував у КУ «Михайлівський психоневрологічний інтернат», та був зареєстрований за місцем знаходження даної установи. Будучи юридично неусвідомленою, перебуваючи у похилому віці, позивач своєчасно не звернулась із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що прийняла спадщину, так як постійно проживає у квартирі, частина якої є спадковим майном, користується нею, здійсною догляд, та була переконана, що наявність заповіту надає їй можливість у будь-який час оформити спадщину. Проте, звернувшись до нотаріуса, їй було роз`яснено, що нею пропущений строк для прийняття спадщини і вирішити дане питання можливо у судовому порядку, тому позивач звернулась до суду. Ухвалою суду від 29.05.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, вимоги викладені у позові підтримує та просить їх задовольнити (а.с.40). Представник позивача - адвокат Темненко В.О. також надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує у повному обсязі (а.с.42). Відповідач [PERSON] надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а.с.49). Третя особа: Михайлівська державна нотаріальна контора Запорізької області, тричі не з`явилась у судове засідання, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.27,33,39б), заяв або клопотань з приводу позовних вимог від третьої особи до суду не надходило, причини неявки суду не відомі. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі третьої особи - Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач по справі перебувала з 21.02.1969 року у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). [INFO] в них народилася донька [PERSON] (відповідач по справі), що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). 29.11.1997 року донька позивача [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на [PERSON] . 17.12.1999 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану (а.с.7). 09.10.2000 року донька позивача - відповідач по справі, вдруге уклала шлюб, змінивши прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 01.07.1994 року, позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON] мають на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS] (а.с.9). 31.03.2006 року позивач [PERSON] та її чоловік склали заповіт, за яким заповіли, належну їм на праві приватної власності квартиру, своїй донці [PERSON] , що підтверджується заповітом (а.с.12). Відповідно до данного заповіту, після смерті одного з подружжя частка у праві спільної сумісної власності переходить до другого з подружжя. Який його пережив, а у разі смерті останнього право на спадщину має [PERSON] . [INFO] чоловік позивача помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13). На час смерті чоловік позивача [PERSON] фактично перебував у КУ «Михайлівський психоневрологічний інтернат», та був зареєстрований за місцем знаходження даної установи. Згідно з постановою державного нотаріуса від 09.10.2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки позивач не була зареєстрована на момент смерті за однією адресою зі спадкодавцем, та заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не подавала (а.с.43). Позивач пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки будучи юридично неусвідомленою та особою похилого віку, вважала, що прийняла спадщину, так як постійно проживає у квартирі, частина якої є спадковим майном, користується нею, здійсною догляд, та була переконана, що наявність заповіту надає їй можливість у будь-який час оформити спадщину, що суд вважає поважними причинами пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15. На думку суду, обставини зазначені стороною позивача щодо пропуску звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є поважними, а отже строк звернення позивача до нотаріальної контори підлягає поновленню. Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню у зв`язку з доведеністю їх законності та визнанням їх відповідачем.

Outcome: approved