Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] 28.12.2017 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.08.2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Спільне подружнє життя у них не склалося через різні погляди та несумісність характерів. Прийшла до висновку, що їхня сімя розпалася остаточно і надії на її поновлення немає ніякої, розлад в їхній сімї набув тривалого характеру, тому примирення між ними неможливе. Спору про поділ спільно набутого майна у них немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30.08.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №188. Позивачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала. просить їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні, викладеним в позові, додатково пояснила, що втратила почуття любові до відповідача із-за його обману, постійних сварок, проживають окремими сім»ями від 15.12.2017 року, дітей не мають. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони одружилися 30.08.2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №188 (а.с.3). Від спільного подружнього життя дітей не мають. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони проживають окремо з 15.12.2017 року, в різних населених пунктах, не підтримують подружніх відносин, стали чужими, сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та відносини в сім'ї, сторони не розуміють один одного, втратили почуття любові. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Визнання відповідачем предявленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю, сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим. Також формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При подачі позивачкою позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок (а.с.1). Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого [PERSON] при поданні позову, що становить 320 гривень 00 копійок. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи також те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 320 гривень 00 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved