Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2001, який 27.08.2012 рішенням суду був розірваний. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . На даний час дочка повнолітня, однак продовжує навчатися у коледжі на денній формі навчання, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач аліменти вже не сплачує, тому фактично обов`язок щодо утримання дочки залежить від позивача. У зв`язку з цим позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього дочки в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Вказаною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач зазначену ухвалу отримав 16.02.2021, що підтверджується листом Окружного суду в Любліні від 12.03.2021 №Оz080-55/21 щодо вручення документів. Жодних заперечень, клопотань про розгляд справи з викликом сторін, а також відзиву відповідачем до суду подано не було. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 29.04.2001 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації цивільного стану у Курові Люблінського воєводства Республіки Польща, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії №5/2001 від 29.04.2001 (а.с.10-11). Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.08.2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.15). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується випискою з акту про народження №167/2002 від 15.03.2002, виданим відділом цивільного стану в Пулавах (а.с.12). Її батьками вказані: батько - [PERSON] , мати (дівоче прізвище) - [PERSON] (а.с.41). Із довідки Ківерцівського фахового медичного коледжу Волинської обласної ради від 25.09.2020 №319 вбачається, що [PERSON] з 01.09.2020 навчається на денній формі навчання за спеціалізацією «Лікувальна справа», спеціальність «Медсестринство» (а.с.16). Термін закінчення навчання - 30.06.2023. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, повнолітня дочка відповідача має право на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання і до досягнення нею двадцяти трьох років, а обов`язок щодо надання вказаної допомоги поширюється на обох батьків, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частина 1 ст. 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що повнолітня дочка відповідача продовжує навчання на денній формі навчання та немає можливості працевлаштуватися, суд вважає, що вона дійсно потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували незадовільний стан його здоров`я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків та свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу на навчання дочки. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд звертає увагу, що у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Крім того, згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved