Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] 26 вересня 2017 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Марію, [INFO], на яких відповідно до рішення суду стягуються аліменти, а також малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. З відповідачем вони проживають окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON]він не надає, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] повідомлявся судом про час та місце судового розгляду судовою повісткою з повідомленням, яку отримав особисто (а.с. 21) та смс-повідомленням (а.с. 23), проте у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав.Тому суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача заочно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ч. 3 цієї статті сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття, що знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Сторони з 19 серпня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 02 липня 2014 року розірвано (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження (а. с. 2), [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, що підтверджено довідкою про склад сімї (а.с. 3). Відповідно до виконавчого листа №2-131 від 16 лютого 2006 року (а.с. 5) з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки Марії, [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Суд погоджується з розміром аліментів, запропонованим позивачем, що не суперечить вимогам закону, а також інтересам сторін та дитини. Оскільки позивач звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі, передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (0,4 розміру прожиткового мінімуму, що дорівнює 640 грн.). Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved