Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька позивачки [PERSON], який помер [INFO] відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,0146 га., розташованих на території Гумниської сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем до даного майна по закону, однак не може прийняти спадщину у нотаріальній конторі, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Просить суд встановити факт постійного проживання позивачки разом з спадкодавцем, визнати за позивачкою право власності на земельні ділянки після смерті батька. Позивач [PERSON], її представник [PERSON], до початку судового засідання, подали письмові заяви з проханням справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному об'ємі, просять позов задовольнити. Представник відповідача Гумниської сільської ради Буського району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав лист з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом [NUMBER], виданим Гумниською сільською радою Буського району Львівської області 27.03.2008 року підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 3. У свідоцтві про народження позивачки [NUMBER] від 19.07.1990 р., актовий запис № №38, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] від 28.02.2000 року, реєстровий № 3525, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 14.02.2000 року № 72, на земельні ділянки № 1 площею 0,2425 га., № 2 площею 1,7721 га., загальною площею 2,0146 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Гумниської сільської ради Буського району Львівської області, виданий на ім'я [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Окрім неї, спадкоємцями першої черги спадкування за законом до даного майна є її мати [PERSON], брати [PERSON], [PERSON]. Останні на дану спадщину не претендують, про що подали суду письмові заяви від 03.02.2017 року, посвідчені секретарем Чанизької сільської ради. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Також спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом, незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Позивач звернулася в нотаріальну контору для оформлення прийняття спадщини. Однак їй відмовлено, мотивуючи відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. З огляду на те, що позивач фактично прийняла спадщину, не заявила про відмову від спадщини у встановлені ст. 1270 ЦК України строки, відповідач не оспорює її право на спірну земельну ділянку, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином, в суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за останньою права власності на вище згадану земельну ділянку, в порядку спадкування по закону після смерті її батька. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved