Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

[PERSON] 9 січня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2018 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2018 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 1977 року, від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, ведення спільного господарства, витрати сімейного бюджету, обов'язки подружжя в сім'ї. З червня 2012 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. На теперішній час відповідач проживає з іншою жінкою, яка вагітна. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просила шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, ухваливши заочне рішення, прізвище після розірвання шлюбу змінити на дівоче - [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов відповідачем суду надано не було. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]. знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 1977 року, який було зареєстровано Будинком щастя Жовтневого району м. Дніпропетровська, актовий запис № 764 (а.с. 9). Від цього шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, ведення спільного господарства, витрати сімейного бюджету, обов'язки подружжя в сім'ї. З червня 2012 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Позивач у своєму позові посилається на те, що на теперішній час відповідач проживає з іншою жінкою, яка вагітна. Разом з тим, суд не може прийняти до уваги ці обставини, як підстави для задоволення позову, оскільки докази з цього приводу позивачем надано не було, а відповідач у судове засідання не з'явився з метою підтвердження або спростування цих обставин, відзив на позов ним також подано не було. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище позивача після розірвання шлюбу змінити на дівоче - [PERSON]. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 704 гривні 80 коп, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved