Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Овсепян К.А. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 24.05.2008 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Пацканівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за № 03. Від даного шлюбу у них народилися доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останніх трьох років чоловік зловживає спиртними напоями, в результаті чого стає неадекватний та втрачає над собою контроль. Постійне зловживання алкоголем призводить до систематичних сварок та скандалів між подружжя, свідками яких нерідко стають їх малолітні діти, сусіди, а інколи звичайні громадяни. Окрім цього, чоловік вчиняє насильство в сім`ї різного характеру, яке починається з психологічного висловлювання нецензурної лайки в її бік, принижуючи її честь і гідність, доводить її до сліз, погрожує вбивством та закінчується фізичним насильством тяганням за волосся та побиттям по різним ділянкам тіла. Понад пів року вона з дітьми проживає у своїх батьків окремо від чоловіка, оскільки на даний час це єдиний вихід задля збереження власної безпеки та безпеки своїх дітей. Такі відносини подружжя призвели до того, що вона втратила до свого чоловіка почуття любові та поваги і не бажає далі з цією людиною перебувати у шлюбі та підтримувати будь-які стосунки, так як вони суперечать , як її інтересам так і інтересам їх дітей. За таких обставин, позивачка просить шлюб, який був укладений 24.05.2008 року між нею та [PERSON] розірвати. Спільних малолітніх дітей після розірвання шлюбу залишити проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове\~засідання позивачка\~ [PERSON] \~та її\~представник \~адвокат Овсепян\~К.А. не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, однак представник - адвокат Овсепян К.А. подала до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності. Просила позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає повністю, просить їх задоволити та розглянути справу у його відсутні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва, серії [NUMBER] від 24.05.2008 року про шлюб, 24.05.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Пацканівською сільською радою Ужгородського району, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за № 03. Від даного шлюбу у них народились доньки: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 19.06.2013 року виконкомом Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 14.11.2014 року виконавчим Киблярівської сільської ради Закарпатської області. Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.112\~СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, на даний час шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, за ст. 173-2 КупАП, тобто за вчинення домашнього насильства, що підтверджується ухвалами Ужгородського міськрайонного суду від 19.09.2018р., 12.03.2019р. Спільне життя з [PERSON] і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки [PERSON] , яка не бажає зберігати шлюб та вважає, що подальше збереження шлюбу не відповідає її інтересам та інтересам їх малолітніх дітей. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишити проживати разом з матір`ю [PERSON] . Положеннями ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] слід залишити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved