Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] 10.02.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину, посилаючись на те, що з 25.09.2010 року по 06.08.2012 року вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказувала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутися до суду. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] року в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення ними повноліття. До початку судового засідання позивач надала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання як дружини, з якою поживає дитина до досягнення нею трирічного віку в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу заробітку відповідача. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але ухилився від отримання позовної заяви та судової повістки, що підтверджено поштовим повідомленням. Інформацію щодо своєї адреси суду не надав, тому відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 25.09.2010 року по 06.08.2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] [PERSON] являється його батьком. Згідно пояснень позивача, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 84 ч. 2 Сімейного Кодексу України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Як вбачається з наданих позивачем доказів, на її утриманні знаходиться малолітній син, на даний час вона знаходиться у відпустці по вихованню та доглядом за дитиною, якому не виповнилося три роки, в зв'язку з чим вона не має можливості працювати та отримувати заробітну плату. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачем до суду та до повноліття дитини, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання її як дружини в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачем до суду та до досягнення дитиною трьох років. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved