Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), в якому, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] , посилалась на те, що вказаний житловий будинок [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в Макарівському БТІ за №290. Разом з нею в даному будинку зареєстрований [PERSON] , [INFO], що підтверджується випискою з погосподарської книги. Незважаючи на те, що [PERSON] вже тривалий час не проживає за даною адресою, залишається там зареєстрованим, а позивач - пенсіонер, змушена самостійно нести витрати на оплату житлово-комунальних послуг за кількістю зареєстрованих осіб, та позбавлена можливості оформити субсидію. Ухвалою суду від 21.10.2019 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 21.10.2019 року та позовну заяву з додатками відповідач не отримав, поштове відправлення №0800104746353 (а.с. 41), яке направлялось за адресою фактичного місця проживання відповідача, вказаного у позові, та поштове відправлення №0800104808766 (а.с. 44), яке направлялось за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача, повернулись до суду без врученням по причині «за закінченням встановленого строку зберігання», а тому згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України особа вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, тобто 27.12.2019 року. Відзиву на позовну заяву відповідач в установлений судом строк не подав, будь-яких заяв, клопотань суду не заявляв, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] , видане 15.01.2002 року державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори Лисенко Л.В., зареєстроване в реєстрі за №126, та зареєстроване в Макарівському бюро технічної інвентаризації 30.01.2002 року за №290 (а.с. 9). Як вбачається з виписки з погосподарської книги, виданої Липівською сільською радою Макарівського району 10.09.2019 року за №513 (а.с. 13) та довідки про склад сім`ї №514 від 10.09.2019 року (а.с. 14), за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , - заявник, та [PERSON] , [INFO] , - син. Згідно Акту про обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 12.09.2019 року (а.с. 15), та Актів про відсутність громадянина за місцем реєстрації понад 12 місяців від 12.07.2019 року, від 06.08.2019 року, від 08.09.2019 року, від 07.10.2019 року (а.с. 10, 11, 12, 27), у складі комісії: депутата сільської ради Кузьменко Т.О., двох свідків (сусідів) - [PERSON] та [PERSON] , про те, що [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] , не проживає з 2016 року. Позивач, [PERSON] , самостійно нести витрати на оплату житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 28-33). Вирішуючи вимоги за позовом, суд керується наступним. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України та Житловим Кодексом Української РСР. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим регулювання житлових відносин здійснюється спеціальним законом яким є Житловий Кодекс Української РСР. Як зазначено у ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. До членів сім`ї власника будинку (квартири) згідно ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме його дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ст. 64 ЖК УРСР). Відповідно до ст. 158 ЖК УРСР наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Як встановлено ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ж ст. 72 цього ж Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тож, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] , де відповідач зареєстрований, однак більше року у ньому не проживає, відповідно не сплачує комунальних платежів, витрат на утримання майна, що порушує право власності позивача на вказаний житловий будинок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені (а.с.1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. Також, на користь позивача відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» підлягає поверненню внесена сума судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме у розмірі 34,40 грн., оскільки позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 802,80 грн. замість 768,40 грн. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved