Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] 18.10.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивувала тим, що сторони 14.07.2012 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Під час шлюбу у позивача та відповідача народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач з сім'єю не проживає,добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з наведеним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON]вказала, що з вересня 2016 року вони з відповідачем разом не проживають, нещодавно шлюб між ними було розірвано, за більше ніж 4 місяці окремого проживання відповідач надав лише 1 500 гривень на утримання дитини, позивач працює продавцем, отримує 2 000 гривень середньомісячного доходу, самотужки вона не може забезпечити дитину одягом, продуктами харчування, сплачувати за дитячий садочок, потребує матеріальної допомоги на утримання дитини від її батька. Додатково зазначила, що відповідач здорова, працездатна людина, інших утриманців не має, працює неофіційно в «Екодомі», здійснює ремонтні, фасадні роботи, за час їх спільного проживання щомісяця приносив додому 10-12 тисяч гривень заробітку, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, вказав, що має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 500 гривень щомісячно, повідомив, що він 5 років працює неофіційно в «Екодомі», його щомісячна заробітна плата становить 3 000 гривень, зазначив, що має 4 кредити (на 10 000 гривень, на 30 000 гривень та 2 кредити по 5 000 гривень), які взяв на купівлю автомобіля. Автомобіль йому купив його брат, який в рахунок повернення вартості автомобіля щомісяця відраховує з зарплати позивача по 1 500 гривень. Автомобіль зареєстрований на брата відповідача, однак коли відповідач виплатить своєму брату вартість цього автомобіля, тоді автомобіль перереєструють на відповідача. Відповідач додатково зазначив, що він має у власності 1/3 частку квартири, проте вдома не проживає, оскільки додому телефонують з банків, живе в машині, вказав, що «так йому зручно», визнав, що має відносини з іншою жінкою, однак не проживає з нею. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.3), який на даний час розірвано. Під час шлюбу у позивача та відповідача народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 27.12.2012 року, в якому в графі «Батько» зазначено відповідача [PERSON] (а.с.4). Позивач разом з донькою зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 30.09.2016 року №371/Т, виданою МКП «ЖЕК №15» (а.с.2). Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України. У цьому зв'язку судом встановлено, що відповідач по справі офіційно не працює, як наслідок розмір його доходів неможливо проконтролювати, а тому аліменти з нього слід стягувати у твердій грошовій сумі. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільна дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на розмір заявлених вимог, матеріальне становище відповідача, часткове визнання ним позову, суд вважає можливим встановити аліменти на рівні 750 грн. щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на спільний обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Суд не приймає до уваги позицію позивача, що розмір аліментів має становити не менше 1 500 грн. щомісячно, оскільки нею не доведено перед судом того, що відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти в такому розмірі. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 18.10.2016 року. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial