overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] 29. 12. 2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 28.08.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем та проживала з ним до травня 2010 року. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.06.2011 року їх шлюб було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що колишній чоловік надає матеріальну допомогу на утримання сина не в повному обсязі. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частки усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, проте якщо відповідач не працює, просила суд стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 28.08.2009 року по 23.06.2011 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває а її утриманні. Згідно пояснень позивачки, відповідач не в повному обсязі надає матеріальну допомогу на утримання дитини та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.5 ст.181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів в розмірі 500 грн. підлягають до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON] 29. 12. 2015 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21. 04. 2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 490. Від даного шлюбу, сторони мають двох дітей, дочку [PERSON] - [INFO], сина [PERSON] - [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з грудня 2012 року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільного господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, від отримання кореспонденції ухилився. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON] 29 березня 2017 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення 352170 гривень боргу, що є еквівалентом 13000 тисяч доларів США, по курсу НБУ. При цьому позивач посилається на те, що 22 квітня 2014 року [PERSON] позичила в [PERSON] 13000 доларів США зі строком повернення 22 квітня 2015 року, на підтвердженням чого [PERSON] написано розписку. Станом на дату звернення позивача до суду, відповідач борг не повернула та відмовляється повертати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала не заперечувала проти суми боргу, послалась на те, що її бажання врегулювати спір мирним шляхом не знайшло підтримки у позивача. Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача особисто, оглянувши оригінал розписки, вважає позов [PERSON] обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 22 квітня 2014 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] позичила в [PERSON] 13000 доларів США зі строком повернення до 22 квітня 2015 року. На підтвердження змісту та умов договору, а також на підтвердження факту передачі грошових коштів [PERSON] власноруч написано розписку, що вона підтвердила в судовому засіданні. Наразі [PERSON] повернути борг не може. Сума боргу складає 352170 гривень боргу, що є еквівалентом 13000 тисяч доларів США, по курсу НБУ, з якою відповідач в судовому засіданні погодилась. Суд знаходить, що між сторонами склалися правовідносини в результаті укладеного ними договору позики. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд, встановивши характер правовідносин між сторонами, вважає встановленим той факт, що позичальник [PERSON], не виконавши належним чином, взяті на себе зобов?язання по договору позики від 22.04.2014 року, на вимогу позикодавця [PERSON] повинна сплатити останньому суму боргу, не зважаючи на неможливість повернути гроші. Сума боргу, яку [PERSON] повинна сплатити [PERSON] складає 352170 гривень, яка заявлена позивачем, як еквівалент 13000 доларів США по курсу НБУ та з якою погодилась відповідач. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і задовольняє їх повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] 29 березня 2017 року предявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 грудня 2015 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, сім`ю та побут, збереження сімї неможливе, суперечить їхнім інтересам. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 Про призначення територіальної підсудності справ, справи, які підсудні Ворошиловському районному суду м. Донецька, розглядаються Селидівським міським судом Донецької області. Із свідоцтв про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 23 грудня 2015 року(арк. справи 4). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] 29 березня 2017 року предявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 вересня 1980 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 2004 року шлюбні відносини між ними припинені спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу в їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач визнала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних доказів. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 27 вересня 1980 року(а.с.9). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З 2004 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] 29 березня 2017 року предявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 червня 2002 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що їхнє подружнє життя не склаося через розбіжність в характерах та ігнорування його, позивача, як особистості, відсутність спільних інтересів і, як виявилося, відсутність почуттів спричиняли постійні сварки та непорозуміння, постійним ініціатором яких була відповідач, котра зловживала алкогольними напоями. Шлюбні відносини вони не підтримують з січня 2014 року, оскільки відповідач з цього часу проживає з іншим чоловіком, з котрим у неї народилася спільна дитина. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнала. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2002 року, від якого мають троє неповнолітніх дітей, котрі проживають з позивачем. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У січні 2014 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Наслідки визнання позову відповідачу розяснено. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

[PERSON] 29 березня 2019 року пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 7 серпня 2004 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що з відповідачкою вони не проживають разом із осені 2018 року, спільного господарства не ведуть, він втратив почуття до відповідачки, пішов із сім`ї та на даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою має намір створити сім`ю. Під час судового розгляду позивач [PERSON] позов підтримав. Відповідачка [PERSON] позов визнала, про що подала письмову заяву. Суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 7 серпня 2004 року, від якого мають одну неповнолітню дитину. У березні 2019 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. За наданий судом строк сторони не примирилися. При таких обставинах суд дійшов висновку, що їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та нормам моралі, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідачці роз`яснено наслідки визнання позову. Отже, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] 29 березня 2021 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті [INFO] матері [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Зазначив, що є спадкоємцем за законом, однак спадщину у встановлений шестимісячний строк не прийняв через те, що доглядаючи за спадковим майном та зберігаючи спадкові документи, вважав, що прийняв спадщину. Просить визначити додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності та, відповідно, [PERSON] - про підтримання заявлених вимог, а [PERSON] , [PERSON] - про їх визнання. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено копією свідоцтва про народження позивача, копіями свідоцтв про народження та копіями свідоцтв про одруження відповідачів, довідкою Ратнівської селищної ради №319 від 22 лютого 2021 року, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є дітьми [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Гірниківської сільської ради 29 серпня 2018 року, актовий запис №29, [PERSON] померла [INFO] . З цієї дати відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно. Про належність [PERSON] житлового будинку, що знаходиться на [ADDRESS] , свідчить довідка Ратнівської селищноїради №319 від 22.02.2021. Згідно з вищезгаданою довідкою заповіт від імені [PERSON] в Гірниківській сільській раді не посвідчувався, спадкоємцями за законом першої черги є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не реєструвалася, про що свідчить інформаційна довідка із Спадкового реєстру №64276132, сформована 08 квітня 2021 року приватним нотаріусом Лахтюк І.М. Відповідно до ст.1269 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Із довідки приватного нотаріуса Ратнівського районного нотаріального округу Лахтюк І.М. від 24 лютого 2021 року №89/01-16 вбачається, що [PERSON] у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини не звернувся. Згідно із позовною заявою у встановлений ст.1270 ч.1 ЦК України шестимісячний строк останній до нотаріальної контори не звернувся, оскільки, будучи спадкоємцем майна за законом першої черги та доглядаючи за спадковим майном, зберігаючи спадкові документи, вважав, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд, з огляду на визнання позову відповідачами, враховуючи принцип справедливості та відсутність інших спадкоємців, визнає причину пропуску строку поважною та визначає додатковий строк в один місяць з наступного дня після вступу рішення у законну силу, який вважає достатнім для подання позивачем до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] 29 березня 2021 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 січня 2003 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що підставою для розірвання шлюбу стало те, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, у них різні погляди на життя та немає взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, через що три місяці тому назад повністю припинили подружні відносини. Їхній шлюб припинив існування, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Під час судового розгляду позивачка [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Із свідоцтв про одруження та народження видно, що сторони зареєстрували шлюб 20 січня 2003 року від якого мають двоє неповнолітніх дітей ( а. с.5, 10, 11, 12). В лютому 2021 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, відповідач переїхав проживати до своїх батьків. При таких обставинах суд дійшов висновку, що їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved