Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернувсь до суду з позовом до Мар'янівської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач), в якому вказав, що з вересня 2002 року він почав спільно проживати однією сім'єю з [PERSON]. Разом проживали та вели спільне господарство у с. Рожів Макарівського району Київської області. Разом з ними проживала однією сім'єю [PERSON] (мати [PERSON]). У березні 2004 року, [PERSON] придбала 24/50 частини житлового будинку з окремим входом в [ADDRESS]. 31.07.2004 р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу вони разом з [PERSON] стали проживати у житловому будинку в [ADDRESS]. [INFO] померла дружина позивача. Позивач продовжував проживати з матір'ю дружини. [INFO] померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем її майна є позивач, який проживав із спадкодавцем однією сім'єю з 2004 року по день її смерті [INFO] Інших спадкоємців на за законом, ні за заповітом немає. Тому позивач звернувся до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав. Проте, нотаріус своєю постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність документів, які підтверджували б право власності спадкодавця на житловий будинок, а також відсутністю факту родинних відносин. Враховуючи викладене, позивач просив суд: встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] [INFO], протягом чотирнадцяти років і до дня відкриття спадщини [INFO] із спадкодавцем [PERSON]; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок літера А, загальною площею 90,8 кв.м, житлова 38,4 кв.м, на погосподарські будівлі та споруди: веренда а, ганок а1, ганок а2, сарай Б, погріб В, вбиральня Г, криниця №1, вигрібна яма №2,3, хвіртка №4, ворота №5, огорожа №6, огорожа №7, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 17.07.2020 року позов [PERSON], прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.09.2020 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. У підготовче засідання позивач не прибув, клопотав перед судом про розгляд справи у його відсутності та покласти на нього судові витрати. Відповідач в установлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав повністю, та просив слухати справу у відсутності його представника. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Так, згідно копії Договору купівлі-продажу від 09.03.2004 року за № 703 та копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] придбала 24/50 частини домоволодіння в [ADDRESS] (а.с. 11, 12). Проте, оригінали вказаних документів втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Макарівські вісті» від 29.05.2020 р. за № 20 (а.с. 14). Також, згідно Витягу з рішення Виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Макарівського району Київської області від 22.12.2004 р. № 46, судом встановлено, що виконавчий комітет сільської ради вирішив: змінити поштову адресу житлового будинку, який має два окремих входи зі всіма зручностями, житлова площа, кухня, веранда, ганок, розташованого за адресою: [ADDRESS] на два окремих домоволодіння з окремою поштовою адресою. Присвоїти поштову адресу житловому будинку [NUMBER] (квартира №1, загальна площа 90,8 кв.м, житлова площа 38.4 кв.м, відповідно технічному паспорту станом на 01.10.2003 року) з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], який належить на праві приватної власності відповідно Договору купівлі-продажу від 09.03.2004 року [PERSON], [NUMBER] (а.с. 15). Окрім того, з рішення Виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Макарівського району Київської області від 27.12.2005 р. № 33 судом встановлено, що [PERSON] надано дозвіл на добудову/реконструкцію житлового будинку, господарських будівель за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно технічного паспорту ФОП [PERSON] від 06.02.2020 р. до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] входить: житловий будинок літера А, загальною площею 90,8 кв.м, житлова 38,4 кв.м, та погосподарські будівлі та споруди: веренда а, ганок а1, ганок а2, сарай Б, погріб В, вбиральня Г, криниця №1, вигрібна яма №2,3, хвіртка №4, ворота №5, огорожа №6, огорожа №7 (а.с. 16-21). Згідно довідки Мар'янівської сільської ради № 02-29/132 від 31.03.2020 р. встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з 2004 року проживав разом з [PERSON] (дружиною), яка померла [INFO], в домоволодінні [ADDRESS]. За весь період постійного проживання в даному домоволодінні, [PERSON], робив поточний ремонт в будинку, господарських будівель, провів водопостачання до будинку, створив належні умови, і зберігання домоволодіння з дня його передачі попереднім власником (а.с. 27). Згідно довідки Мар'янівської сільської ради № 02-29/134 від 31.03.2020 р. встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з 2004 року проживав разом з [PERSON] (тещею), яка померла [INFO], в домоволодінні [ADDRESS]. За весь період постійного проживання в даному домоволодінні, [PERSON] разом з тещею, вели спільне господарство, підтримував домоволодіння в санітарному стані, робив поточний ремонт в будинку, господарських будівель, провів водопостачання до будинку, створив належні умови, і зберігання домоволодіння з дня його передачі попереднім власником (а.с. 27-а). Згідно довідки Мар'янівської сільської ради № 02-29/133 від 31.03.2020 р. встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно доглядав свою тещу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до дня її смерті, [INFO], та вели спільне господарство (а.с. 28). Як вбачається із Витягу із Спадкового реєстру від 02.07.2020 р. спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с. 30). Як вказав позивач у позові, та що не заперечувалося відповідачем, з вересня 2002 року він почав спільно проживати однією сім'єю з [PERSON]. Разом проживали та вели спільне господарство у с. Рожів Макарівського району Київської області. Разом з ними проживала однією сім'єю [PERSON] (мати [PERSON] - а.с. 8). 31.07.2004 р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 10). Після реєстрації шлюбу вони разом з [PERSON] стали проживати у житловому будинку в [ADDRESS]. [INFO] померла дружина позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Після смерті дружини позивач продовжував проживати з її матір'ю в [ADDRESS]. Отже, з викладеного можна дійти висновку, що позивач з 2004 року по [INFO] проживав з покійною [PERSON] однією сім'єю. Інших спадкоємців щодо спадкового майна [PERSON], окрім позивача, ні за законом/заповітом судом не встановлено. Проте, стосовно оформлення спадкових прав на вказаний вище житловий будинок приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Корнієвською Н.В. відмовлено позивачу в оформленні спадкових прав, через відсутність документів, які підтверджували б право власності спадкодавця на житловий будинок, а також відсутністю факту родинних відносин (а.с. 29). Встановлення факту спільного проживання однією сім'єю із спадкодавцем, позивачу необхідно для оформлення своїх спадкових прав, як спадкоємця четвертої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON]. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як встановлено ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (Пленум ВСУ п. 23 Постанови №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»). Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач [PERSON] та покійна [PERSON] проживали разом однією сім'єю протягом останніх чотирнадцяти років до дня відкриття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO], тобто [PERSON] належить до спадкоємців четвертої черги за законом, спадщину прийняв, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, до складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач просив, сплачені ним судові витрати, не стягувати з відповідача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved