Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] 17 грудня 2020 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року заяву було прийнято до розгляду суду, а у справі відкрито провадження в порядку окремого провадження. Заявник у своїй заяві посилалася на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0597 га, яка розташована на території с.т. «Автобуд» Кіровської селищної ради Дніпропетровського району, яка належала померлій матері на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ДН № 039518, виданого 21 липня 1999 року Кіровською селищною Радою народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної Ради народних депутатів № 24 від 18 червня 1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4145. Разом з тим, в Державному акті на право приватної власності на землю по батькові матері було вказано як « [PERSON] », хоча за паспортними даними та свідоцтвом про смерть її по батькові є « [PERSON] ». Заявник мала на меті прийняти спадщину, проте, під час звернення із заявою до Другої Дніпровської державної нотаріальної контори, було виявлено описку, а саме різність написання по батькові померлої матері. З урахуванням вищезазначеного заявник просила суд встановити факт належності померлій матері Державного акта на право приватної власності на землю серії ДН № 039518. У своїй заяві до суду заявник просила справу розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити. Представник заінтересованої особи Другої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання заінтересована особа повідомлялася належним чином, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без участі свого представника. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ДН № 039518, виданого 21 липня 1999 року Кіровською селищною Радою народних депутатів Дніпропетровського району на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної Ради народних депутатів Дніпропетровського району № 24 від 18 червня 1997 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0597 га, яка розташована на території с.т. «Автобуд» Кіровської селищної ради Дніпропетровського району (а.с. 5), право власності на яку у встановленому законом порядку було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4145 (а.с. 4). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9). У Державному акті на право приватної власності на землю серії ДН № 039518 від 21 липня 1999 року, по батькові [PERSON] було зазначено як « [PERSON] » (а.с. 4). Разом з тим, у свідоцтві про смерть та паспорті по батькові [PERSON] вказано як « [PERSON] » (а.с. 9, 10). Різність написання по батькові померлої матері заявника в Державному акті на право приватної власності на землю серії ДН № 039518 і свідоцтві про смерть на теперішній час перешкоджає заявнику в отриманні спадщини. Із зазначеного вбачається, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ДН № 039518, виданого 21 липня 1999 року Кіровською селищною Радою народних депутатів Дніпропетровського району, невірно зазначено по батькові [PERSON] , замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] », тому на теперішній час заявник не має змоги отриманти спадщину. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З копії свідоцтва про смерть та паспорта [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що її по батькові є « [PERSON] », а не « [PERSON] », як це зазначено у Державному акті на право приватної власності на землю (а.с. 4, 9, 10). За таких обставин суд вважає, що оскільки всі інші дані в свідоцтві про смерть, паспорті, свідоцтві про одруження та Державному акті на право приватної власності на землю серії ДН № 039518, виданого 21 липня 1999 року Кіровською селищною Радою народних депутатів Дніпропетровського району, повністю співпадають, то заява підлягає задоволенню, а факт належності [PERSON] Державного акта на право приватної власності на землю серії ДН № 039518, виданого 21 липня 1999 року на ім`я [PERSON] , встановленню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Заявником при поданні заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 420 гривень 40 коп. (а.с. 1), який відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved