Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 17.06.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві між нею та [PERSON] (далі - відповідач) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 671. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними зникли взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, у зв'язку з чим з лютого 2016 р. подружжя не веде спільне господарство та не підтримує шлюбних відносин. Сім'я розпалася остаточно, надавати строк для примирення необхідності немає. Майнового спору між ними немає. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву, в якій просить слухати справу без її участі; позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність; позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 17.06.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб; актовий запис № 671; свідоцтво про шлюб серії І-БК № 245173 від 17.06.2014 р. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Чостковська». Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ФП № 211823 від 24.07.2014 р. Судом встановлено, що з лютого 2016 р. шлюбні відносини між подружжям припинені через відсутність взаєморозуміння; сторони спільного господарства не ведуть; на примирення не згодні. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved