Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.08.2002 р. між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [NUMBER] з надвірними спорудами по [ADDRESS]. Вказаний договір було зареєстровано Первомайською філією Південної біржі «Південь». Після укладення договору були здійснені всі необхідні дії для його виконання, а саме: [PERSON] передав, а він прийняв в управління та користування спірний будинок, сплативши іншій стороні договірну вартість в розмірі 1 000,00 грн., що є доказом про те, що вони домовились щодо всіх істотних умов договору і відбулося його повне виконання. [PERSON] помер [INFO]., тому нотаріальне посвідчення даного договору на сьогодні є неможливим. Після його смерті є спадкоємиця [PERSON]. З часу отримання будинку він підтримує його в належному стані, обробляє земельну ділянку, яка надана для його обслуговування. Тепер у нього виникла необхідність розпорядитися вищевказаним будинком, але він не може цього зробити, оскільки земельна ділянка, розташована за адресою [ADDRESS], згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23.04.2002 р. та згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданих на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕР № 566341 від 23.04.2002 р., зареєстровані за [PERSON]. Оскільки він придбав вищевказаний житловий будинок, вважає, що до нього перейшло право власності на присадибну ділянку. Ураховуючи викладене, просить визнати за ним право власності на житловий будинок [NUMBER] з надвірними спорудами по [ADDRESS]; визнати право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та право власності на земельну ділянку площею 0,41 га для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS]. Ухвалою суду від 16.03.2016 р. позовні вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 0,41 га для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS] залишено без розгляду на підставі заяви позивача. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги, а саме: про визнання право власності на житловий будинок [NUMBER] з надвірними спорудами по [ADDRESS] та визнання права власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] підтримує, та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа - Універсальна біржа «Південь» - в судове засідання повноважного представника не направила, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Третя особа - Болеславчицька сільська рада Первомайського району Миколаївської області - в судове засідання повноважного представника не направила, надала заяву з клопотанням розглядати справу без участі її представника; заперечень проти позову не мають. Дослідивши зібрані у справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов до таких висновків. 12.08.2002 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [NUMBER] з надвірними спорудами по [ADDRESS], який розташовано на земельній ділянці площею 0,25 га. Вказаний договір було зареєстровано Первомайською філією Універсальної біржі «Південь» за № 986 від 12.08.2002 р. та зареєстрований 16.08.2002 р. в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 122. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.07.2002 р. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕР № 566341 від 23.04.2002 р. було передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована на території с. Болеславчик Болеславчицької сільської ради, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. [PERSON] помер [INFO]. у смт. Врадіївка Миколаївської області, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції 19.07.2005 р. зроблено відповідний актовий запис № 104, свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до листа Врадіївської державної нотаріальної контори № 74/01-16 від 04.02.2016 р. після смерті [PERSON], який помер [INFO]. відкрито спадкову справу № 293/2005, згідно з якою спадщину прийняла [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] 13.10.2012 р. уклала шлюб з [PERSON]; після реєстрації шлюбу прізвище дружини «[PERSON]». Відповідно до висновку про вартість ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], станом на 06.10.2015 р. становить 67 798,00 грн.; оціночна вартість земельної ділянки загальною площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], станом на 08.10.2015 р. становить 41 250,00 грн. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пленум Верховного суду України в своїй Постанові від 16.04.2004р. за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначив, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати ст. 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст. 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі ст. 377 ЦК, а з часу внесення змін до ст. 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007р. №997-V- і згідно зі ст. 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Вирішуючи питання про захист права власності на майно, суд виходить з того, що правовий режим майна визначається з урахуванням законодавства, чинного на момент набуття права на відповідне майно. Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що, оскільки позивач та [PERSON] виконали всі умови договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.08.2002 р., а саме: житлового будинку [NUMBER] з надвірними спорудами по [ADDRESS], який розташовано на земельній ділянці площею 0,25 га; державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.07.2002 р. виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована на території с. Болеславчик Болеславчицької сільської ради, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; [PERSON] помер [INFO]., право позивача підлягає судовому захисту. Ураховуючи викладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved