Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися у суд з позовом до [PERSON], Багнянської сільської ради Вижницького району, про скасування рішень сільської ради. У позові вказували, що рішенням Вижницького районного суду від 27.11.2015 року задоволено повністю їх позов до [PERSON], Багнянської сільської ради, Відділу Держземагентства у Вижницькому районі, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Вказаний державний акт було видано на підставі рішення №38 виконавчого комітету Багнянської сільської ради від 28.08.1997 року та рішення восьмої сесії пятого скликання Багнянської сільської ради від 17.12.2007 року, якими [PERSON] було надано земельну ділянку площею 0,2391 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Питання про скасування вказаних рішень у позові не ставилось. Зазначали, що [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Багна, вул. Головна, 70-а, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.10.2008 року виконавчим комітетом Багнянської сільської ради. А [PERSON] є власником другої половини цього ж будинку на підставі договору дарування від 12.11.2009 року. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,2391 га, яка раніше була надана у власність [PERSON] Через це вони, як власники житлового будинку, не можуть узаконити право землекористування для обслуговування їх будинку. Посилаючись на ст.ст.373, 377 ЦК України просили скасувати рішення №38 виконавчого комітету Багнянської сільської ради від 28.08.1997 року про надання безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,20 га [PERSON] та рішення восьмої сесії пятого скликання Багнянської сільської ради від 17.12.2007 року про внесення змін у рішення виконкому сільської ради №38 від 28.08.1997 року про передачу у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,2391 га та вирішити органу самоврядування Багнянської сільської ради питання про надання їм земельної ділянки площею 0,2391 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просили справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача - Багнянської сільської ради, в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві позов визнав, просив справу розглядати без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належно повідомлений про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 27.11.2015 року по цивільній справі №713/1690/15-ц (провадження №2/713/789/15) позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Багнянської сільської ради Вижницького району, Відділу Держземагентства у Вижницькому районі, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку задоволено. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,2391 га, серії ЯЕ №362066, виданого Багнянською сільською радою Вижницького району на імя [PERSON]. Рішення набрало законної сили 15.12.2015 року, а отже встановлені ним обставини в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню. Зазначеним рішенням встановлено, що 28.10.2008 року на [PERSON] була виготовлена технічна документація зі складанням державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Багна, вул. Головна, 70-а, Вижницького району Чернівецької області та на [PERSON] був роздрукований державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №362066, однак він не був зареєстрований відповідно до вимог чинного законодавства. 20.10.2008 року виконкомом Багнянської сільської ради [PERSON] та [PERSON], було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташований в с. Багна по вул. Головна, 70 по 1/2 частині кожному з них. Згідно договору дарування, укладеного 12.11.2009 року та посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу [PERSON] по реєстру №4828, [PERSON] став власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, яка належала [PERSON], в с. Багна, вул. Головна, 70-а. Після набрання законної сили зазначеним рішенням суду [PERSON] та [PERSON] звернулися до Багнянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області із заявами про надання їм у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Сьома сесія сьомого скликання Багнянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області рішенням №61-07-16 від 12.04.2016 року вирішила: відмовити [PERSON] та [PERSON] у наданні у власність земельної ділянки площею 0,2391 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Багна по вул. Головній, 65, у зв'язку з тим, що у рішенні Вижницького районного суду від 27.11.2015 року при визнанні недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,2391 га, серії ЯЕ №362006 виданого Багнянською сільською радою Вижницького району на ім'я [PERSON] не відмінено рішення виконкому Багнянської сільської ради №38 від 28.08.1997 року та рішення 8 сесії 5 скликання №162-08-07 Багнянської сільської ради від 17.12.2007 року про передачу у власність [PERSON] для виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,2391 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд в с. Багна по вул. Головній, 65, що підтверджується його копією. Судом також встановлено, що рішенням виконавчого комітету Багнянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №38 від 28.08.1997 року надано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,20 га, для будівництва житлового будинку і господарських будівель та споруд [PERSON], а рішенням восьмої сесії пятого скликання Багнянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 17.12.2007 року внесено зміни в рішення виконкому №38 від 28.08.1997 року на фактичну площу земельної ділянки, яка передається у власність [PERSON] площею 0,2391 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що підтверджується їх копіями. 21.03.2008 року [PERSON], [INFO] змінено прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про зміну прізвища серія І-МИ №001528 від 21.03.2008 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області. Таким чином судом встановлено, що при визнанні недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №362066, виданого Багнянською сільською радою на імя [PERSON] судом не визнавались недійсними та не скасовувались рішення Багнянської сільської ради №38 від 28.08.1997 року та рішенням восьмої сесії пятого скликання Багнянської сільської ради від 17.12.2007 року, на підставі яких був виданий вказаний державний акт, оскільки перед судом такі вимоги не ставились. Наявність зазначених рішень перешкоджає позивачам [PERSON] та [PERSON] у оформленні права власності на земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок, який належить їм на праві спільної часткової власності. Відповідно до змісту ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами) роз'яснено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК України і ст.120 ЗК України в редакції Закону України від 05.11.2009 року. За змістом ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно п.10 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Частиною 1 ст.393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином з досліджених доказів судом встановлено, що рішення Багнянської сільської ради №38 від 28.08.1997 року в частині надання [PERSON] безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,20 га, для будівництва житлового будинку і господарських будівель та споруд та рішення восьмої сесії пятого скликання Багнянської сільської ради від 17.12.2007 року в частині внесення зміни в рішення виконкому №38 від 28.08.1997 року на фактичну площу земельної ділянки, яка передається у власність [PERSON] площею 0,2391 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд є такими, що не відповідають цивільному законодавству і порушують права [PERSON] та [PERSON], як співвласників житлового будинку, розташованого по вул. Головна, 70-а в с. Багна Вижницького району Чернівецької області, а тому є в цій частині частково незаконними та підлягають частковому скасуванню. Що стосується позовної вимоги позивачів вирішити органу самоврядування Багнянської сільської ради питання про надання їм земельної ділянки площею 0,2391 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Багна, вул. Головна, 70-а, то в її задоволенні необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений у ст.118 ЗК України. Так ч.1 ст.118 ЗК України встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Тобто незважаючи на те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку в с. Багна по вул. Головна, 70-а, він розташований на земельній ділянці площею 0,2391 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка перебуває у їх користуванні, то вони повинні звернутися до Багнянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області із заявами у порядку, передбаченому ст.118 ЗК України. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного суду не надано. На підставі викладено, ст.ст.16, 377, 393 ЦК України, ст.ст.120, 152 ЗК України,

Outcome: partial