Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Виноградівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер позивачки чоловік [PERSON], який за життя заповіту не залишив. Спадкове майно складалося з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги є позивач [PERSON]. Після його смерті спадщину фактично прийняла відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним. На момент подання позову позивач фактично доглядає це майно після смерті спадкодавця та здійснює його обслуговування і ремонт, несе інші передбачені законодавством України витрати пов»язані з його утриманням, тобто здійснює всі повноваження власника щодо успадкованого ним майна. Однак, правовстановлюючих документів на будинок на покійного чоловіка оформлено не було. Коли позивач звернулася в нотаріальну контору з метою оформити належним чином права на спадкове майно, там їй пояснили про необхідність представлення нотаріусу правовстановлюючого документу на будинок. Разом з тим у спадкодавця був відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Зазначений будинок згідно довідки БТІ зареєстровано за померлим [PERSON] На даний час позивач не може оформити спадщину на себе через нотаріальну контору, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. У зв'язку з чим позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання представник позивача та позивач не з'явилися. Згідно поданої заяви представник позивача просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без його участі. Дослідивши подані докази, всебічно та повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, що мають значення для прийняття рішення по суті позову, суд прийшов до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] (а.с.3). За померлим рахується житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], побудований у 1997 році, що стверджується довідкою БТІ, технічним паспортом, договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку, рішенням виконкому від 17.04.1996 року за №184 (а.с.7,8-10, 11-13). Спадкоємцем першої черги до майна померлого є його дружина [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином домогосподарство за [ADDRESS], яке побудовано за час шлюбу [PERSON] та [PERSON] є їх спільною сумісною власністю. У відповідності до чинного законодавства однією з підстав виникнення права приватної власності, є одержання майна внаслідок успадкування. За ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Про відмову від спадщини спадкоємець може заявити протягом строку, встановленого для її прийняття. Як вбачається з матеріалів справи, обставин позову [PERSON] на час смерті [PERSON] постійно проживала з ним. Крім цього, у передбачений законом 6 місячний строк з дня відкриття спадщини, [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини, та є єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.29). Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] є такою, що прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті [PERSON], до складу якої ввійшло нерухоме майно, відтак вона зобов'язана отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право [PERSON], набуте нею шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту обраним нею способом, передбаченим законом. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved