Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON] 29 вересня 2015 року звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 16 вересня 2009 року по 29 квітня 2013 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON], народження [INFO], яка проживає з матір'ю та знаходить на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений у встановлений законом спосіб. Суд уважає, що особисті пояснення відповідача в судовому засіданні необов'язкові, справа може бути розглянута за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Згоди на постановлення заочного рішення позивач не надав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] та [PERSON] з 16 вересня 2009 року по 29 квітня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON], народження [INFO], що підтверджується копією про народження (а.с. 3-5). Малолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] на [ADDRESS], яка самостійно утримувати дочку не має можливості (а.с. 7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу. У відповідності до вимог ст.ст. 180, 199 Сімейного кодексу України (далі СК) обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Як передбачено приписами ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК установлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на малолітню дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved