Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] , 04.09.2020 звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з часу звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що з 27.05.2017 з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її повному утримані та проживає разом з нею на [ADDRESS] , що [PERSON] працює, отримує стабільний дохід, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток, їй самій важко забезпечувати потреби дитини. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 22.09.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. [PERSON] в суді вимоги підтримала, покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснила, що відповідач не надає жодних коштів на утримання [PERSON] , [INFO] , при цьому працює, має можливість та зобов`язаний матеріально забезпечувати потреби дитини, що її власного доходу недостатньо на утримання сина та забезпечення належного рівня його проживання. Просить позов задовольнити. [PERSON] у заяві від 16.10.2020 позов по суті визнав, просив про розгляд справи за його відсутності, окрім цього зазначив, що на даний час непрацевлаштований, постійного джерела доходів немає, за домовленістю з позивачкою, щомісячно, надає їй кошти в розмірі 2000 грн. на утримання сина (а.с. 17). Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст.\~150\~СК України, батьки\~зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я\~дитини,\~її фізичний,\~духовний\~та\~моральний\~розвиток. За положеннями\~ст.\~ст.\~180,\~182,\~184\~СК України\~батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею\~повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Із пояснень позивачки в суді, із долучених до справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що подружжя [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , дитина фактично проживає з матір`ю на [ADDRESS] та перебуває на її повному утриманні (а.с. 7). Із довідки ФОП « [PERSON] » №6 від 21.08.2020 убачається, що [PERSON] з 01.10.2018 працевлаштована адміністратором в ФОП « [PERSON] », її дохід з 29.02.2020 по 15.03.2020 склав 6 785 грн. 70 коп., а з 16.03.2020 по 31.07.2020 вона перебувала у відпустці без збереження заробітної плати у зв`язку з карантином (а.с. 8). Із змісту\~заяви [PERSON] \~від 16.10.2020,\~із копій\~квитанцій убачається,\~що відповідач\~непрацевлаштований, постійного джерела доходів немає, за домовленістю з позивачкою, щомісячно (04.08.2020, 29.08.2020 та 24.09.2020), надав їй кошти на утримання сина в розмірі 2000 грн.. За наведеного, ураховуючи принципи справедливості та розумності, беручи до уваги стан здоров`я дитини та платника аліментів, їх матеріальне становище, фінансову можливість відповідача, що останній працездатний, інших утриманців не має, його бажання надавати утримання дитині, витрати про які заявила позивачка в суді, розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років згідно Закону України «Про державний бюджет на 2020», інші обставини, що мають істотне значення, суд доходить висновку про задоволення позову і зокрема про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 2 000 грн., щомісячно, починаючи з 04.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім вкладом [PERSON] в матеріальне утримання дитини. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 840 грн. 80 коп. судових витрат.

Outcome: approved