Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON] 07.12.2015 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначено, з 26.12.2009 року по 23.10.2015позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 23.10.2015 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від цього шлюбу в сторін є спільна донька [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина проживає разом з матірю, та знаходиться на її забезпеченні. [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про те, що вона підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224\~ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 15.06.2010 в шлюбі року народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 07.07.2010 року зроблено відповідний актовий запис № 626, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 228257 від 08.07.2010 року. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 23.10.2015 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 545 від 09.10.2015 року, виданої Комунальним підприємством «Жилсервіс», [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], та до складу її сімї входить: донька [PERSON], [INFO]. Згідно з\~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі досліджених письмових доказів суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В ст. 79 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищезазначене суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 487,20 гривень в дохід держави.

Outcome: approved