Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] 26 лютого 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2020 року вищевказана цивільна справа була передана на розгляд судді Шавули В.С. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 1840/0/15-20 від 16 червня 2020 року про звільнення [PERSON] з посади судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку з поданням заяви про відставку суддю [PERSON] було звільнено. На підставі розпорядження керівника апарату суду № 182 від 10 липня 2020 року, вищевказану цивільну справу було передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 липня 2020 року цивільну справу було передано на розгляд судді Приходченко О.С. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2020 року справу було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження і призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2020 року підготовче провадження було закрито і справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем 13 вересня 2003 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2018 року шлюб було розірвано. Дитина проживає разом з позивачем, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання доньки, але відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача у своїй заяві до суду просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов на адресу суду не направив. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] 13 вересня 2003 року зареєстрували шлюб (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 205/260/18 від 04 травня 2018 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с. 9). Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем, яка займається її вихованням та утриманням, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Частиною 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Донька сторін [PERSON] неповнолітня, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дитини, і несе об`єктивно більші витрати на її утримання, а відповідач є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 800 гривень, щомісячно, до досягнення повноліття [PERSON] . У задоволенні інших позовних вимог позивачеві слід відмовити, оскільки у суду відсутні відомості про наявний у відповідача дохід, стягнення аліментів у більшому розмірі може призвести лише до утворення заборгованості по сплаті аліментів, а не до реального матеріального забезпечення дитини батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини з дня подання позову до суду, тобто з 26 лютого 2020 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп. - абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial