Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] 20 лютого 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення та зменшення розміру аліментів Позивач у своєму позові посилався на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2012 року його було визнано батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2013 року з позивача на користь відповідача на утримання доньки було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 26 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначене рішення суду від 30 квітня 2013 року набрало законної сили, і з метою його виконання судом було видано виконавчий лист. З листопада 2013 року у позивача змінилося матеріальне становище. На час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів позивач не мав постійного місця роботи та постійного заробітку, наказом № 12-К від 14 листопада 2013 року його було прийнято на роботу на ТОВ ВФ «Технополіс» на посаду водія автотранспортних засобів, де позивач працює і до тепер. Крім того, позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу має малолітнього сина [PERSON], [INFO], і дружина , і син знаходяться на його утриманні. Після сплати аліментів, грошових коштів, які залишаються, не вистачає на утримання сім'ї позивача. Позивач у своєму позові просив суд змінити спосіб стягнення та зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання доньки за рішенням суду від 30 квітня 2013 року у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття на стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання доньки у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, ухваливши заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, у своїй заяві до суду судове засідання просила відкласти у зв'язку з хворобою дитини, причини неявки відповідача суд вважає неповажними, оскільки на жодні докази, які б відповідач мала намір повідомити суду і які б істотно вплинули на правильне вирішення справи, вона не посилається, тому справу можливо розглядати за її відсутності. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2012 року [PERSON] було визнано батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5-7). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2013 року з позивача на користь відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 26 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-11). Підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі була відсутність у [PERSON] постійного місця роботи, тому рішенням суду від 30 квітня 2013 року аліменти з нього було стягнуто з урахуванням положень ч. 1 ст. 184 СК України. Разом з тим, наказом № 12-К від 14 листопада 2013 року [PERSON] було прийнято на роботу на ТОВ ВФ «Технополіс» на посаду водія автотранспортних засобів (а.с. 12). За цим місцем роботи позивач працює і до тепер. Згідно довідки № 11 від 14 січня 2014 року розмір його окладу складає 1 220 гривень (а.с. 13). На підставі ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до абз. 1 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Однією з підстав, на підставі якої позивач просить суд змінити розмір стягнутих аліментів, є його офіційне влаштування на роботу та отримання постійного заробітку. Іншою підставою є наявність у позивача дружини - [PERSON] (а.с. 14), та малолітньої дитини від шлюбу - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 15), які знаходяться на його утриманні. Дана обставина не може бути прийнята до уваги судом як підстава для змінення розміру аліментів, оскільки при ухваленні рішення суду від 30 квітня 2013 року судом ці обставини були враховані. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням того, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2013 року з позивача на користь відповідача на утримання дитини було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі з підставі відсутності у [PERSON] постійного місця роботи та отримання нерегулярного, мінливого доходу (а.с. 8-11), а на теперішній час він офіційно працює, має постійний, регулярний заробіток (а.с. 12, 13), тому підстави для продовження стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на даний час відсутні, що є підставою для зміни розміру аліментів зі стягнення твердої грошової суми на стягнення частки від заробітку (доходу) позивача, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та змінити розмір аліментів, які стягнуто з позивача рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2013 року, змінивши їх стягнення з твердої грошової суми на стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved