Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом - «Заявник») звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років. В обґрунтування заявлених вимог Заявник посилається на наступні обставини. У 1990 року вона познайомилась з [PERSON] , з якою вони разом працювали на Шинному заводі Білоцерківського виробничого об`єднання шин та РАІ в м.Біла Церква. У 1998 році [PERSON] була звільнена з роботи у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я за п.2 ст. 40 Кодексу закону України про працю. З 42 років [PERSON] залишилась без роботи та жодних засобів для існування. На день смерті [PERSON] отримувала пенсію в розмірі 1 825,00 грн. довічно. Заявник стала для [PERSON] як рідна мати та вона почала піклуватися за нею, вони мали спільний побут, проживали та вели спільне господарство, проводили дозвілля разом, здійснювали ремонт, мали спільний бюджет. Так як стан здоров`я [PERSON] був незадовільний, в зв`язку з надмірною вагою, що перевищувала 200 кг, Заявник неодноразово викликала карету швидкої допомоги, аварійно-рятувальний загін, пожежну безпеку для безпечного транспортування та переміщення [PERSON] на лікуванні до Міського центру первинної медико-санітарної допомоги №2. Так як стан здоров`я [PERSON] різко погіршився, тому всі матеріальні потреби за її доглядом, в тому числі в медичних закладах, придбання ліків для підтримання її стану, та продуктів харчування, здійснювала Заявник. Заявник здійснила утеплення фасадного балконного блоку помешкання, де вона фактично проживала разом з [PERSON] в квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , здійснювала оплату комунальних платежів за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку померлої [PERSON] . За життя [PERSON] набула у власність нерухоме майно у вигляді квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Київській області, актовий запис №1/88. Крім того, Заявник здійснила поховання [PERSON] за власні кошти. Спадкоємці у [PERSON] відсутні. Після смерті [PERSON] , [INFO] [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дерун А.А. з питання оформлення спадкових прав. 30.04.2020 року [PERSON] звернулась з письмовою заявою до приватного нотаріуса Дерун А.А. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що залишилось після смерті [PERSON] . Відповідно до п.4.2 п.4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» доказом родинних та інших відносин спадкоємців із спадкодавцем є: свідоцтво органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Враховуючи той факт, що [PERSON] не надала документи для доказу родинних стосунків з померлою - [PERSON] , 30.04.2020 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дерун А.А. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину не нерухоме майно, що належить [PERSON] , відповідно до постанови №109/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За таких обставин, уточнивши свої позовні вимоги, заявник просила встановити факт проживання однією сім`єю понад п`ять років з 2013 року до часу відкриття спадщини [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , як спадкоємця четвертої черги спадкування з [PERSON] , яка померла [INFO] . У судовому засіданні представник Заявника вимоги заяви підтримала, надала суду аналогічні пояснення, просила її задовольнити. Заявник у жодне судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник заінтересованої особи - Білоцерківської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 27.04.2021 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшли письмові пояснення щодо заяви, в яких представник зазначив, що з наданих письмових доказів Заявника, не вбачається доведення факту постійного проживання та ведення спільного господарства, участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життя сім`ї для якої характерним є також наявність взаємних прав та обов`язків, інших ознак сім`ї. Просив суд розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи (а.с. 48-50). 26.07.2021 року в судовому засіданні допитана за клопотанням представника Заявника у якості свідка [PERSON] , пояснила суду, що Заявника знає приблизно 30-35 років, оскільки раніше вони проживали в одному селі Мала Антонівка, а в 1988 році отримали квартири в одному будинку в м.Біла Церква та проживають там до цього часу. [PERSON] , яка померла у 2019 році, також була власником квартири у цьому будинку. ЇЇ звільнили з роботи і вона більше 5 років була без пенсії. При цьому, Заявник носила її їжу із свого дому, де готувала та приносила до квартири [PERSON] . Більше родичів у померлої не було. У шлюбі вона не перебувала, дітей у неї не було. Одного разу свідок заходила до квартири померлої, коли її забирала швидка допомога. Заявник іноді ночувала у [PERSON] приблизно разів 20-25, коли та хворіла. Також Заявник відвідувала [PERSON] , у лікарні, а після її виписки звідти, була коло неї. [PERSON] їй довіряла. Похованням також займалася Заявник. Відомості про взаємні права та обов`язки між Заявником і [PERSON] їй не відомі. 26.07.2021 року в судовому засіданні допитана за клопотанням представника Заявника у якості свідка [PERSON] , пояснила суду, що знає Заявника з 1988 року, коли вони отримували квартири у будинку [ADDRESS] . Також вона знала [PERSON] , яка хворіла та померла у 2019 році. За життя вона також проживала у цьому будинку. Заявник у всьому підтримувала [PERSON] , допомагала. Заявник готувала у себе їжу для неї та приносила до [PERSON] . Вона жодного разу не бачила щоб до [PERSON] хтось приїзжав з близьких або родичів. Відомості про взаємні права та обов`язки між Заявником і [PERSON] їй не відомі. Суд, вислухавши пояснення представника Заявника та свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи, у тому числі матеріали спадкової справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Як убачається з витягу з реєстру територіальної громади м.Біла Церква, індексний номер витягу:15.2-03/20283 від 01.12.2020 року, Заявник зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно з довідкою №39 від 22.12.2020 року, виданою ОСББ «Шинник», померла [PERSON] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та разом з нею фактично проживала, вели спільне господарство гр. [PERSON] з 01.12.2012 року по [INFO] (день смерті [PERSON] ) (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області серії [NUMBER] , актовий запис №1788, [PERSON] померла [INFO] (а.с.68). На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно померлій [PERSON] належала квартира [ADDRESS] (а.с.90). Згідно з довідкою №110 від 25.06.2020 року, виданою Малоантонівським старостинським округом №4 Білоцерківського району Київської області Узинська міська рада, гр. [PERSON] , [INFO] , вона дійсно провела поховання гр. [PERSON] , [INFO] за власний рахунок (а.с.11). Як убачається із матеріалів спадкової справи, завірені копії якої було надано суду приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дерун А.А., 10.02.2020 року Заявник звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 67). Як убачається із наявних у спадковій справі роз`яснення про відмову у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.04.2020 року та постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.04.2020 року нотаріусом було відмовлено Заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що належить [PERSON] , оскільки Заявник не надала документи для доказу родинних стосунків з померлою, а також на її ім`я не було посвідчено заповіту (а.с.88, 89). Крім того, із наявної у матеріалах спадкової справи, наданої нотаріусу довідки №5 від 07.02.2020 року, виданої ОСББ «Шинник», убачається, що померла [PERSON] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і до моменту смерті [INFO] проживала за даною адресою одна (а.с. 69). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Водночас кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України). Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому суд зазначає, що необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем є доведеність факту її спільного проживання з [PERSON] , як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років до дня смерті спадкодавця [PERSON] . Заявник проживала з покійною по сусідству і вона, маючи власне житло, надавала спадкодавцю допомогу в догляді та по господарству, що не є тотожним із фактом проживання однією сім`єю. Доказів саме проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, взаємних прав та обов`язків, Заявником суду не надано. До таких висновків дійшов і Верховний Суд в аналогічній справі, залишивши без задоволення касаційну скаргу особи, яка проживала по сусідству з померлим, надавала тому за життя допомогу та не довела факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю (постанова від 27.05.2021 року у справі №552/196/20). При цьому суд критично оцінює надану Заявником довідку №39 від 22.12.2020 року, видану ОСББ «Шинник» в частині того, що померла [PERSON] проживала разом та вела спільне господарство з [PERSON] з 01.12.2012 року по [INFO] (день смерті [PERSON] ), оскільки не визнає цей доказ допустимим. Крім того, раніше видана приватному нотаріусу довідка №5 від 07.02.2020 року, видана ОСББ «Шинник», містить відомості про те, що померла [PERSON] проживала за вказаною адресою одна. Виходячи із змісту заяви, пояснень представника Заявника та свідків, суд приходить до висновку про те, що між Заявником [PERSON] та померлою [PERSON] склалися правовідносини, які мають ознаки договору довічного утримання (догляду), що є предметом регулювання гл.57 ЦК України. Заявник дійсно забезпечувала померлу сусідку та доглядала за нею. Втім, відповідного договору між ними укладено не було. Розглянувши заяву на підставі наданих Заявником та витребуваних судом доказів, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви. Судові витрати залишаються за Заявником. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed