Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі, що належить їм на праві спільної часткової власності. В обгрунтування своїх вимог вказують, що є співвласниками квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] була зареєстрована в квартирі за вказаною адресою і проживала в ній з 18.05.2009 року по 2011 рік, як дружина [PERSON] З того часу проживає за іншою адресою, але продовжує бути зареєстрованою в належній їм квартирі, що створює їм, як власникам житла, певні незручності, зокрема вони сплачують за неї комунальні послуги(газ, світло, вода), хоча відповідач жодним чином не відшкодовує понесених ними витрат. Оскільки відповідач добровільно припинила проживання у спірній квартирі та вибула на проживання за іншою адресою, її слід вважати особою, яка без поважних причин відсутня на проживанні за місцем реєстрації. Вказують також, що будь-яких договорів між ними та відповідачем відносно проживання чи реєстрації у спірній квартирі не укладалося. Покликаючись на те, що добровільно зняти свою реєстрацію в належній їм квартирі [PERSON] відмовляється, просять суд визнати її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], як таку, що відсутня без поважних причин понад один рік. [PERSON] в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] звернулася в суд із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні позивача служба у справах дітей Луцької міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві і просить задовольнити їх. Суду пояснив, що поважних причин не проживати за місцем реєстрації понад один рік [PERSON] не мала, будь-які перешкоди їй у цьому позивачі не чинили. Уточнив також, що права позивачів в даному випадку порушені необхідністю оплачувати за відповідача комунальні послуги, а саме: вивезення сміття, оскільки плата за дану послугу залежить від кількості зареєстрованих в квартирі осіб. Крім того зазначив, що в квартирі зареєстрований також і малолітній син [PERSON] та [PERSON], який проживає з матір'ю. Питання про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі, що належить їм на праві спільної власності, позивачами не ставиться. Просить позов задовольнити, в зустрічному позові відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON] проти позову заперечила. Суду пояснила, що в квартирі [ADDRESS] була зареєстрована разом із сином [PERSON], [INFO], як дружина [PERSON], шлюб з яким був укладений 06.09.2009 року. Шлюб між ними розірваний 31.10.2011 року, в спірній квартирі не проживає з червня 2012 року, оскільки колишній чоловік забрав ключі від вхідних дверей квартири, пізніше замок на вхідних дверях був змінений. Крім того, не маючи достатніх коштів на своє утримання та утримання малолітньої дитини в зв'язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, змушена була до закінчення зазначеної відпустки проживати за місцем проживання своїх батьків в смт.Іваничі. На даний час працює в м.Луцьку, орендує квартиру, дитина тимчасово проживає з її батьками. Має намір проживати разом з дитиною за місцем реєстрації. Суду повідомила крім того, що колишній чоловік [PERSON], маючи на даний час іншу сім'ю та його брат [PERSON] з сім'єю, за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] не проживають також. Просить в позові відмовити, зустрічний позов задовольнити. Представник служби у справах дітей Луцької міської ради проти первісного позову заперечив, покликаючись на те, що втрата [PERSON] права користування житловим приміщенням в квартирі за місцем реєстрації порушуватиме права малолітнього [PERSON], який після розірвання шлюбу між батьками проживає з матір'ю та зареєстрований за місцем її реєстрації. Заслухавши пояснення сторін, свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в первісному позові слід відмовити, зустрічний позов підлягає до задоволення. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ч.2 ст.405 СК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачам та відповідачам за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15.02.1995 року(а.с.8). З 06.09.2009 року по 31.10.2011 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] в квартирі [ADDRESS] зареєстрована 18.05.2010 року, як дружина [PERSON], разом із сином [PERSON], [INFO], зареєстрованими залишаються і на даний час, що стверджується будинковою книгою(а.с.4-7). В спірній квартирі [PERSON] разом з дитиною не проживають з червня 2012 року. Перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, проживали за місцем проживання її батьків в смт.Іваничі Волинської області. На даний час працює в м.Луцьку, орендує квартиру, дитина тимчасово залишається проживати з її батьками. Брати участь у витратах на утримання квартири співвласники не пропонували, добровільно змінити місце реєстрації не бажає, оскільки має намір проживати разом з дитиною за місцем реєстрації. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні жодним чином не спростував пояснення [PERSON], що вона не проживала за місцем реєстрації з поважних причин, оскільки колишнім чоловіком у неї були забрані ключі від вхідних дверей спірної квартири та, що після цього замок на вхідних дверях був змінений. Разом з тим, ні позивачі за первісним позовом, ні представник позивача в судовому засіданні, підтримуючи заявлені позовні вимоги та заперечуючи проти зустрічного позову, відповідно до ст.ст.58,59 ЦПК України не надали суду жодного доказу про порушення їх права, як співвласників квартири, непроживанням в квартирі [PERSON] та її реєстрацією в належній їм квартирі. Тим більше, беручи до уваги повідомлену [PERSON] обставину, що [PERSON] та [PERSON] у вказаній квартирі за місцем реєстрації не проживають, що не заперечив в судовому засіданні представник позивача [PERSON] На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки позивачі за первісним позовом не довели порушення, невизнання або оспорювання їх прав, свобод чи інтересів, як співвласників спірної квартири та не спростували твердження відповідача та позивача за зустрічним позовом, що в спірній квартирі не проживає понад один рік з поважних причин, в первісному позові слід відмовити, зустрічний позов слід задовольнити та усунути перешкоди [PERSON] та її малолітньому сину [PERSON] в користуванні житлом шляхом вселення їх в квартиру [ADDRESS]. Крім того, суд приходить до висновку також, що відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів за зустрічним позовом в користь [PERSON] слід стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 243,60 грн. по 60,90 грн. з кожного. На підставі ст.ст.4,15,317,383,405 ЦК України,

Outcome: approved