overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

[PERSON] 10 липня 2018 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 08 серпня 2009 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем припинені з липня 2015 року у звязку з різністю характерів. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю. Спору про поділ майна не має. Вважає збереження сімї неможливим, тому просить розірвати шлюб. \~Позивач\~\~[PERSON] та його представник [PERSON] у підготовче засідання не зявилися, в заяві на імя суду просять розглянути справу за їхньою відсутністю, позовні вимоги підтримують. \~Відповідач\~[PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, на розірвання шлюбу згодна. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов \~[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 08 серпня 2009 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5),\~від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Подружні стосунки між сторонами припинені з липня 2015 року у звязку з різністю характерів, вони проживають окремо. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю. Спору про поділ майна не заявлено. Клопотань про надання строку для примирення не надійшло, відповідач позов визнала, тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

[PERSON] 10 липня 2018 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 грудня 2015 року вони уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району, актовий запис №1. Від проживання у шлюбі є неповнолітні діти: сини [PERSON] [INFO] та Олександр [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 31 грудня 2015 року сторонни уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району, актовий запис №1. Від проживання у шлюбі є неповнолітні діти: сини [PERSON] [INFO] та Олександр [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін Серії 1-БВ №144297 від 31.12.2015р.; даними свідоцтв про народження дітей Серії 1-БВ №198054 від 22.03.2013р., Серії І-БВ №151557 від 01.03.2011р. та визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] 10 липня 2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи вимоги відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги між подружжям, частими сварками. Сторони, кожен зокрема, живуть окремим життям, та кожен своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування, проживають окремо, шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство не ведеться, спору відносно майна немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в заяві до суду просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, в заяві до суду, завіреної нотаріально, позов визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу без його участі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 лютого 2017 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрованого виконавчим комітетом Требухівської сільської ради Броварського району Київській області, актовий запис №4 (а.с.7). В силу ст.ст.104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, спору відносно майна немає. Відповідач надав суду заяву, завіреної нотаріально, в якій позов визнає повністю і не заперечує проти його задоволення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «[PERSON]». У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] 10 липня 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником будинку за адресою: пров. Шахтарський /минула назва Комсомольський/, 11 в с. Стара Краснянка Кремінського району Луганської області. В цьому будинку зареєстровані її донька [PERSON] та онук [PERSON], але не проживають в ньому з 2015 року, комунальні послуги не сплачують. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відмовляються, тому просить визнати відповідачів втратившими право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не зявилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]. у підготовче засідання не зявилися, в заявах на електронну адресу суду з наданням правовстановлюючих документів просять розглянути справу за їхньою відсутністю, позовні вимоги визнають. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно договору купівлі-продажу від 28 березня 2013 року та технічного паспорту (а.с. 6-8) [PERSON] є власником будинку 11 по провулку Комсомольському /нині провулок Шахтарський/ в с. Стара Краснянка Кремінського району Луганської області. Відповідно до довідки про склад сімї (а.с. 9), характеристики соціально-побутових умов (а.с.10), копій паспортів на імя відповідачів (а.с. 23, 25-30), останні зареєстровані в будинку позивача як члени сімї, але в ньому не проживають з 2015 року. Оскільки відповідачі визнають вимоги позивача, але у добровільному порядку з реєстрації не знялися, проживають у Російській Федерації, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] 10 листопада 2014 року звернулась до Кодимського районного суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], який помер [INFO] року, як між донькою та батьком. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що є донькою [PERSON] Однак через розбіжності у зазначення їхніх прізвищ документальне підтвердження цього факту відсутнє, тому просила заяву задовольнити та в судовому порядку встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], як донькою та батьком. Встановлення вказаного юридичного факту необхідне для вирішення питання про отримання свідоцтва про право на спадщину. Представник заінтересованої особи - Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без нього (заява №02-16/392 від 17 листопада 2014 року). Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає можливим заяву [PERSON] задовольнити повністю з таких підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Такі справи розглядаються судом за місцем проживання заявника (ст.257 ЦПК України). Заявниця зареєстрована та проживає в с.Федорівка Кодимського району Одеської області, тому вказана справа підлягає розглядові Кодимським районним судом. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлені такі обставини. Заявниця [PERSON] народилась [INFO] року. У свідоцтві про її народження серії [NUMBER], повторно виданому 04 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області, прізвище її батька вказано «[NUMBER], хоча відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 19.11.1997 року Тарутинським РВ УМВС України в Одеській області та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 09 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області, його прізвище «[PERSON]». Таке ж прізвище вказане і в картці фізичної особи - платника податків, виданої 21 січня 2005 року Арцизькою районною ДПІ Одеської області. Сукупність встановлених судом обставин є доказом того, що заявниця [PERSON] та померлий [PERSON] є донькою та батьком, а перешкодою для визнання цього факту в позасудовому порядку є помилка в зазначенні їхніх прізвищ. У зв'язку з цим суд вважає необхідним заяву [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

[PERSON] 10 листопада 2016 року звернувся до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка на тимчасово окупованій території у Луганському перинатальному центрі [INFO] народила дитину жіночої статі, вагою 4 100 гр., зрістом 56 см. Кремінський РВ ДРАЦС відмовив йому у видачі свідоцтва про народження дитини у зв'язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт народження дитини. Заявник у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити частково. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту народження. Згідно з ч. 1 ст. 257-1 цього Кодексу заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. Згідно копій паспортів (а.с. 4-7) громадяни України [PERSON] та [PERSON] з 26 вересня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до медичного свідоцтва про народження №576 від [INFO] (а.с. 10), обмінної карти (а.с. 9) та виписного епікризу з історії пологів №1269 (а.с. 11) [PERSON] [INFO] о 20-45 годині в «Державній установі «Луганський перинатальний центр» так званої «Луганської народної республіки» на 40 тижні вагітності, при одноплідних пологах народила дівчинку вагою 4 100 грамів, зростом 56 см. Начальник Кремінського РВ ДРАЦС [PERSON] 10 жовтня 2016 року відмовила [PERSON] у державній реєстрації народження його дитини на підставі видачі медичного документу на непідконтрольній українській владі території. У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, звернутися за захистом своїх невизнаних прав щодо встановлення факту народження дитини. Однак в частині вимог [PERSON] про встановлення анкетних даних батька дитини суд вважає за необхідне відмовити, оскільки ці відомості вказуються при зверненні в органи реєстрації актів цивільного стану при отриманні свідоцтва про народження дитини. Згідно приписів п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] 10 листопада 2016 року звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 листопада 1994 року між ними було зареєстровано шлюб, про що Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану було зроблено відповідний актовий запис №295. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності позов визнала. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 19 листопада 1994 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Старокостянтинівськиму відділу реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №295. Від проживання у шлюбі дітей не мають. Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сімї не можливе, сторони проживають окремо. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін (серії І-БВ №264636 від 19.11.1994р.) та визнаються сторонами. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] 10 листопада 2017 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 21 грудня 2007 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З жовтня 2017 року вони припинили шлюбні відносини у звязку з втратою почуття любові та поваги один до одного. Спору про поділ майна немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. Вважає збереження сімї неможливим, тому просить розірвати шлюб та змінити йому прізвище на дошлюбне «Білоус». \~Позивач\~\~у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. \~Відповідач\~ у судове засідання не з'явилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, на розірвання шлюбу згодна. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов \~[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 21 грудня 2007 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3),\~від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З жовтня 2017 року подружжя припинило шлюбні відносини у звязку з втратою почуття любові та поваги один до одного. Спору про поділ майна та встановлення місця проживання дитини не заявлено. Тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, змінивши позивачу прізвище на «Білоус».\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] 10 листопада 2017 року звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 04 травня 1991 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вони припинили шлюбні відносини з 2007 року у звязку з різними поглядами на життя та побудову сімейних відносин, з того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна немає. Вважає збереження сімї неможливим,\~тому просить розірвати шлюб та залишити їй прізвище Рибалко. Сторони\~у судове засідання не з'явилися, в заяві на імя суду просять розглянути справу за їхньою відсутністю, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 04 травня 1991 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6), від якого неповнолітніх дітей не мають. З 2007 року вони припинили шлюбні відносини у звязку з різними поглядами на життя та побудову сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна немає. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишивши позивачу дошлюбне прізвище «Рибалко». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] 10 лютого 2014 року звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, у зв'язку із продовженням навчання вказавши, що вона є донькою [PERSON] З 01.09.2011 року [PERSON] навчається у Горлівському коледжі міського господарства у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач проживає з бабусею, а відповідач проживає окремо. Вважала, що відповідач може надавати матеріальну допомогу та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно до закінчення навчання. У судове засідання позивач надала заяву про підтримку позовних вимог, справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] ( а.с 5) Згідно довідки Горлівського коледжу міського господарства № 15 від 28.01.2014 року [PERSON] з 01.09.2011 року є студентом 3 курсу денної форми навчання, термін навчання до 09.02.2015 року (а.с. 7). Згідно статті 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а [PERSON] провинен надавати матеріальну допомогу доньці. Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та його слід задовольнити. На підставі ст.ст. 182, 199-200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10-11, 60-61, 88, 174, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224, 367 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] 10 лютого 2014 року звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 10 серпня 2007 року вона знаходиться в шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. З травня 2013 року вони припинили шлюбні відносини, причиною розпаду сім'ї стало те, що з відповідачем не склалися взаємини, у зв'язку з чим виникали постійні суперечки та непорозуміння, що призвело до втрати порозуміння, почуттів та любові один до одного, тому просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON], визначити з нею місце проживання доньки та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 10 серпня 2007 року знаходяться у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З травня 2013 року вони припинили шлюбні відносини, у зв'язку із непорозумінням, різними поглядами на життя, що призвело до втрати почуттів, взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, тому суд вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно та відповідно до ст.112 СК України шлюб необхідно розірвати і місце проживання доньки визначити з позивачкою. Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 244 грн., який відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України повинен бути стягнутий з відповідача на її користь у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved