Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] 04 серпня 2021 року звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінпром Маркет», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2021 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову було задоволено і зупинено стягнення за спірним виконавчим написом. Позивач у своєму позові посилалася на те, що 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 2325 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 14 496 гривень 41 коп. Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 24 липня 2021 року ВП № 66267801 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2325 від 16 липня 2020 року. Також було накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на її рахунках, та накладено арешт на все майно. Стягувачем для вчинення виконавчого напису нотаріусу було подано пакет документів, який не відповідає вимогам чинного законодавства для вчинення виконавчого напису. Вважає, що дії відповідача про звернення стягнення на суму заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса є незаконним, нотаріус не врахував та не перевірив розмір заборгованості, її безспірність, а також виконавчий напис вчинено поза межами трирічного строку, жодних документів ані від банку, ані від нотаріусу позивач не отримувала. Зазначила, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону, оскільки його вчинено на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написі нотаріусів. Вважає, що дії відповідача про звернення стягнення на суму заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса є незаконним, тому що виконавчий напис може бути вчинено лише вразі, якщо заборгованість є безспірною і за умови, що нотаріусу подано документи, які підтверджують безспірний характер заборгованості. Вважає, що нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі документів, які не відносяться до переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Просила суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 16 липня 2020 року і зареєстрований у реєстрі за № 2325, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 14 496 гривень 41 коп. таким, що не підлягає виконанню, судові витрати у справі стягнути з відповідача. Відповідач ТОВ «Фінпром Маркет» у своїй заяві вих. № 71 821 від 02 вересня 2021 року, яка надійшла до суду 13 вересня 2021 року, позовні вимоги визнав та просив задовольнити позовні вимоги. Третій особі приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. у встановленому порядку було направлено копію ухвали про відкриття провадження, позов з додатками, письмових пояснень на позов судові надано не було. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 105570/0005XSGF, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] 10 000 гривень у тимчасове користування (кредит) строком на 36 місяців зі сплатою 29,99 % річних та комісії за обслуговування у розмірі 650 гривень щомісячно (а.с. 13-14). 07 грудня 2018 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 21). 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 2325 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором № 105570/0005XSGF від 17 квітня 2013 року у розмірі 14 496 гривень 41 коп. (а.с. 12). Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 24 липня 2021 року ВП № 66267801 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2523 від 16 липня 2020 року (а.с. 16). Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 24 липня 2021 року ВП № 66267801 було накладено арешт на кошти боржника [PERSON] (а.с. 17-18). Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 24 липня 2021 року ВП № 66267801 було накладено арешт на майно боржника [PERSON] (а.с. 19-20). У відповідності із ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України (постанова від 05 липня 2017 р. у справі № 6-887цс17) захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Відповідач у своїй заяві вих. № 71 821 від 02 вересня 2021 року, яка надійшла до суду 13 вересня 2021 року, позовні вимоги визнав. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням того, що відповідачем позовні вимоги було визнано під час підготовчого засідання відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачеві з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 454 гривень 00 коп. (908 гривень 00 коп. х 50 % = 454 гривні 00 коп.), а також 227 гривень 00 коп. судового збору, сплаченого за подачу заяви про забезпечення позову (454 гривні 00 коп. х 50 % = 227 гривень 00 коп.), а разом 681 гривню 00 коп. Оскільки позовні вимоги судом було задоволено, позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 362 гривень (а.с. 1, 24), з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 681 гривні 00 коп. (908 гривень 00 коп. х 50 % = 454 гривні 00 коп. + 227 гривень 00 коп. = 681 гривню 00 коп.), оскільки 50 % сплаченого судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved