Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

[PERSON] в січні 2016 року звернулася до суду з вказаним позовом та в обґрунтування своїх вимог вказала, що вона є власницею будинку 10-в по провулку 4-му Першотравневому в м.Житомирі. У вказаному будинку зареєстрований колишній власник відповідач [PERSON], правові підстави для його реєстрації відсутні, однак він не бажає добровільно знятися з реєстрації, чим порушує права та законні інтереси позивача як власника будинку. Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні нею права власності та примусово зняти з реєстрації відповідача в належному їй будинку 10-в по провулку 4-му Першотравневому в м.Житомирі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Також представник позивача наполягав на винесенні рішення та заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином телефонограмою. Відповідно до положень ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач заперечує проти винесення заочного рішення, а також з метою незатягування судового розгляду та дотримання розумних строків розгляду справи, суд вирішив ухвалити рішення. Суд заслухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи та встановив наступне. Згідно зі статтею 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Житомирської області від 11 червня 2015 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 16 березня 2010 року, на житловий будинок 10-в по пров. 4-му Першотравневому в м.Житомирі (а.с. 54-56). Ухвалою Верховного Суду України від 10 травня 2016 року відмовлено в допуску справи до провадження (а.с. 57-58). Тобто, вказане вище рішення набуло законної сили. Колишній власник будинку, [PERSON] відповідач по справі - добровільно не знявся з реєстраційного обліку, чим створює перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування належним їй на праві власності будинком. У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином судом достовірно встановлено, що [PERSON] набула права власності на спірний будинок на підставах, не заборонених законом, [PERSON] безпідставно залишається зареєстрованим у будинку 10-в по провулку 4-му Першотравневому в м.Житомирі, чим створює перешкоди позивачеві в користуванні та розпорядженні належним їй на праві власності будинком, а тому суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та задовольняє його. Також відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: approved