overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON] вересня 2016 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 23.07.2011 р. він перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали скандали. Шлюбні відносини припинені з січня 2014 року, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачкою не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка була згодна на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 23.07.2011 р. Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом № 546 (а.с.7). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] вересня 2017 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 10.09.2005 р. він перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали скандали. Шлюбні відносини припинені з 2014 року, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачкою не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка була згодна на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 10.09.2005 р. Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, за актовим записом № 1007 (а.с.6). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] вернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує позовні вимоги тим, що 25.06.2008 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач повністю підтримав поданий позов, просив суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. Він завчасно у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення позивача суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25.06.2008 року виконкомом Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що зроблений відповідний актовий запис №13, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після одруження прізвище у подружжя [PERSON] відповідно (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю та відновлювати відносини з відповідачем. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON] вернувся до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що така є його дружиною, останній час постійно перебуває на лікуванні у психіатричних закладах, так як хвора на невиліковне хронічне психічне захворювання. Постійно знаходиться в збудженому стані, не впізнає його та рідних. Не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними, за своїми розумовими і психічними здібностями потребує стороннього догляду. Просить призначити її опікуном, оскільки є близьким родичем. До початку судового засідання від заявника надійшла заява, за якою підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі Вивчив письмові пояснення заявника, матеріали справи і подані в ній докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні фактично встановлено, що [PERSON] , [INFO], є дружиною заявника, мешкає разом з ним, за висновком акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №301від 22.10.2015 року остання страждає на стійкий хронічний стійкий психічний розлад у формі судинної деменції (F 01.) згідно Міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду), через свій психічний стан в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. На підставі положень ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Судом встановлені саме такі обставини, а тому суд знаходить підстави визнати [PERSON] , [INFO], недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд призначає опікуна над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що [PERSON], [INFO], може бути призначена опікуном над дружиною [PERSON], [INFO], щодо якої в судовому засіданні встановлена її недієздатність, оскільки як чоловік особи має преюдиціальне право, згідно поданої заяви виразив свою волю бути опікуном, його поведінка не суперечить інтересам особи, якій потрібна опіка. Передбачені законодавством перешкоди для призначення [PERSON] опікуном, що визначені ст. 64 ЦК України, відсутні. У зв»язку з чим також наявні підстави для задоволення заяви в цій частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] вернувся до суду з позовною заявою до Южноукраїнської територіальної громади в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], про визнання права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що після смерті його сина - [PERSON] залишилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS], однак прийняти її він не має можливості через те, що право власності його сина на дане майно не було зареєстроване КП «БТІ». В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі (а. с. № 23). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але від Южноукраїнської міської ради Миколаївської області надійшла заява, в якій зазначено, що позов визнає та просить розглядати справу без участі її представника (а. с. № 22). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] в судове засідання також не з'явився, однак надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що проти позовних вимог [PERSON] не заперечує та просить розглядати справу без його участі (а. с. № 24). Під час розгляду справи по суті встановлено, що 06 грудня 2000 року позивач [PERSON] та члени його сім'ї: [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] шляхом приватизації, про що свідчить копія свідоцтва про право власності, виданого 06.12.2000 р. органом приватизації житла ВП «ПУ АЕС» Державне підприємство НАЕК за № 8878 (а. с. № 4). Кожному із зазначених осіб належить по 1/3 частині даної квартири. 13 лютого 2013 року помер син позивача - [PERSON] (а.с. № 5). Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Будучи спадкоємцем першої черги, позивач звернувся до Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області для прийняття спадщини, але прийняти її не має можливості, оскільки, як з'ясувала державний нотаріус, право власності померлого [PERSON] не було зареєстроване в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації». Вивчивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін та третьої особи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його батько - [PERSON]. Мати [PERSON] - [PERSON] [INFO] померла. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON] вернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивовано тим, що подружнє життя між ними не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння та несумісності характерів, збереження шлюбу суперечить інтересам кожної із сторін. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу з відповідачем, який носить формальний характер, неможливе. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Просив позов задовольнити. В судове засідання позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не зявилася, належно сповіщена про дату, місце та час розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди\~позивача суд\~ухвалює рішення\~при заочному\~розгляді справи,\~що відповідає\~положенням ст.\~280\~ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1980 року (а.с. 10). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Між подружжям сімейні стосунки не склалися. Збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна немає. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає необхідним задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] вернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що 12 вересня 2012 року померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Позивач, як спадкоємець померлої за заповітом у встановлений законодавством 6-ти місячний строк не подав заяви про прийняття спадщини, оскільки існували причини, які просить суд визнати поважними: тривалий час хворів, знаходився на стаціонарному лікуванні в Голозубинецькій обласній протитуберкульозній лікарні. При зверненні до приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області з приводу оформлення спадщини отримав відмову мотивовану пропуском строку для подачі заяви. За даних обставин звернувся до суду, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить суд визначити [PERSON] додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Сільський голова Курівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області М.Гензера подав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради. Заслухавши пояснення представника позивача, оголосивши заяву сільського голови Курівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області М.Гензери, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2012 року померла [PERSON] надія Пилипівна баба позивача, [PERSON], як спадкоємець за заповітом, порушив вимоги ч.1 ст.1270 ЦК України, відповідно до якої встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ч.3 ст.1272 ЦК України, суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що нотаріальна контора оформити спадщину відмовилась в звязку із пропуском спадкоємцем встановлених строків, що унеможливлює оформлення прав власності на спадкове майно позивача, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11 листопада 2015 року. [PERSON] пропустив встановлений строк для прийняття спадщини в результаті того, що тривалий час хворів, про що стверджує довідка Голозубинецької обласної протитуберкульозної лікарні від 27 листопада 2015 року. Дані обставини суд визнає такими, що свідчать про поважність причин пропуску подання заяви для прийняття спадщини. Згідно п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, визнані відповідачем, судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті 12 вересня 2012 року [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] вернувся до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], вказуючи, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області № 2-196 від 20 лютого 2004 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 12 січня 2004 року і до повноліття дітей. Дочка [PERSON], [INFO], досягла повноліття. Стверджує, що з травня 2013 року діти проживають з ним та знаходяться на його утриманні. Просить суд звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному об'ємі, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позов визнала. Пояснила суду, що з травня 2013 року діти проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні. Не заперечує щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області № 2-196 від 20 лютого 2004 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 12 січня 2004 року і до повноліття дітей. Дочка [PERSON], [INFO], досягла повноліття. З [PERSON] стягуються аліменти відповідно до виконавчого листа №2-196 від 20 лютого 2004 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. За правилами ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Як вбачається з довідки № 591, виданої 22.02.2014р. Корнинською сільською радою Рівненського району Рівненської області, діти сторін з травня 2013 року проживають разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS], без реєстрації. Факт проживання дітей разом з позивачем та утримання дітей батьком ствердила також в судовому засіданні відповідач [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішення суду законної сили, яким з відповідача присудженні періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строку платежів або звільнення від них. За таких обставин, суд вважає за доцільне звільнити батька, який утримує неповнолітнього сина та проживає разом з ним, від сплати аліментів, які стягуються на користь матері на утримання сина. Тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] вернулась до суду з даною заявою, вказуючи на те, що 21 лютого 2011 року в с. Жовтневе, Коропського району, Чернігівської області померла її мати [PERSON] в звязку з чим відкрилась спадщина. Вона є спадкоємцем першої черги за законом і прийняла спадщину. Однак оскільки, наявними в неї документами [PERSON] не може довести, що [PERSON] була її матірю, вона не може одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. 08 серпня 1987 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], і після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище [PERSON]. Шлюб зареєстрований міськЗАГСом м. Пензи, Російської Федерації, актовий запис №217. Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 1996 року шлюб розірвано, а свідоцтво про одруження було здано і після закінчення терміну його зберігання, свідоцтво про одруження було знищено. Інших документів, які б підтверджували б зміну прізвища з [PERSON] на [PERSON] не має. Встановлення факту, що [PERSON] була її матірю, має для неї юридичне значення, оскільки породжує право на спадщину. А тому [PERSON] просить суд встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], яка померла 21 лютого 2011 року, тобто той факт, що померла була її матірю. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник Рождественської (Жовтневої) сільської ради, в якості заінтересованої особи, в судове засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву в якій просить справу в суді розглянути без участі їхнього представника. Заявлені вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви з слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 21 лютого 2011 року в с. Жовтневе, Коропського району, Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Жовтневої сільської ради Коропського району Чернігівської області. Згідно довідки виконкому Рождественської (Жовтневої) сільської ради № 512 від 27.07.2016 р., згідно погосподарської книги сільської ради за №1 особовий рахунок №63 за 1979 рік значиться [PERSON], [INFO] жителька с. Жовтневе, вул. Першотравнева, буд. 86, Коропського району, Чернігівської області і має склад сім*ї: доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно довідки виконкому Рождественської (Жовтневої) сільської ради № 497 від 25.07.2016 р., [PERSON] на день смерті проживала з донькою [PERSON] в с. Жовтневе, Коропського району, Чернігівської області, вул. Першотравнева, 86. З копії свідоцтва про народження вбачається, що 27 квітня 1967 року народилась [PERSON], в графі мати вказано [PERSON]. За таких обставин, суд вважає, що померла [PERSON] являлась матірю заявника [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки породжує право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved