Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] 11 листопада 2016 року звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовом до Приватного підприємства «Білі Шатри» про стягнення заборгованості за договором позики від 23 січня 2012 року в сумі 7800000 гривень. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що 23.01.2012 року між [PERSON] та ПП Білі Шатри» було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти в розмірі 300000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути указані грошові кошти у строк, передбачений договором, а саме до 23.01.2016 року. На підтвердження укладення вищевказаного договору та його умов, відповідачем було представлено позивачеві розписку про одержання ним грошових коштів в розмірі 300000,00 доларів США, а також встановлено кінцевий термін їх повернення до 23.01.2016 року. Однак, відповідач в порушення умов договору позики від 23.01.2012 року в обумовлений строк позивачеві позику не повернув. У зв'язку з чим, позивач був вимушений звернутись до суду з відповідним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним договором в сумі, яка еквівалентно 300000 доларів США за курсом НБУ станом на 11.11.2016 року складає 7800000 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності, у разі відсутності відповідача в судове засідання розгляд справи провести в заочному порядку. Представник відповідача ПП «Білі Шатри» у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, представник надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, та просив суд їх задовольнити. Враховуюче те, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України. Як встановлено у судовому засіданні, 23 січня 2012 року [PERSON] (надалі - позикодавець) та Приватне підприємство «Білі Шатри» (надалі - позичальник) уклали договір позики, за умовами якого позикодавець передає позичальникові безпроцентну позику на суму 300000 (триста тисяч) доларів США, а позичальник зобов'язується повернути зазначену суму позики в обумовлений строк. Позикодавець зобов'язаний передати позичальникові або перерахувати на його банківський рахунок зазначену суму позики в строк до 23.01.2016 року. Повернення зазначеної в даному договорі суми позики може відбуватися за бажанням позичальника протягом чотирьох років по частинам (в розстрочку), але не пізніше 23.01.2016 року. Зазначена сума безпроцентної позики може бути повернута позичальником достроково. У випадку неповернення зазначеної в п. 1 суми позики в зазначений у п. 2.2 строк, позичальник сплачує штраф у розмірі 0,1 % від суми позики за кожний день прострочення до дня її повернення позикодавцю. У випадку невиконання або неналежного виконання однією зі сторін зобов'язань за цим договором, вона зобов'язана відшкодувати іншій стороні заподіяні таким невиконанням збитки. Невиконання однією зі сторін умов даного договору, яке призвело до матеріальних втрат другої сторони, тягне за собою застосування до винної сторони штрафних санкцій у розмірі нанесеного збитку й може служити підставою дострокового припинення договору. У випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань позикодавець має право звернути стягнення на будь-яке майно позичальника на яке, згідно з законодавством України може бути звернене стягнення. Також судом встановлено, що на підтвердження передання позивачем відповідачеві грошових коштів за вищевказаним договором, 23 січня 2012 року представником ПП «Білі Шатри» було надано позивачеві розписку, за умовами якої Приватне підприємство «Білі Шатри», код ЄДРПОУ 22499661, свідоцтво А00№261282 видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради 02.07.1996 року, в особі Манукян Србуї, діючої на підставі довіреності №2460 від 16.09.2009 року, відповідно до договору позики від 23 січня 2012 року, одержала від [PERSON] у борг суму в розмірі 300000 (триста тисяч) доларів США, і зобов'язується повернути її в строк зазначений у договорі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно пояснень позивача, свої зобов'язання він виконав у повному обсязі, а саме передав відповідачу гроші у розмірі 300000 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути гроші в строк, однак свої зобов`язання не виконав, гроші не повернув. Наявність у позивача оригіналу договору позики та розписки свідчить про неповернення боргу відповідачем. Суд приймає вищевказані документи в якості належних та допустимих доказів виникнення боргового зобов'язання, так як відповідач даний факт жодним чином не спростував. Поняття позикових відносини і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша статті 207 ЦК України). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження зобовязань відповідача позивачем була надана боргова розписка. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок . За ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. ст. 58-59 ЦПК України докази по справі повинні бути належними та допустимими, та не ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Факт неповернення боргу підтверджується тим, що борговий документ (договір позики та розписка) перебувають у позивача, так як, відповідно до ч.3 ст. 545 ЦК України, тільки наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання їм свого обов'язку. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у відповідача виникли боргові зобов'язання перед позивачем. Між сторонами укладено розписку у письмовій формі, зміст якої підтверджує факт передачі позикодавцем грошової суми позичальнику, яку позичальник зобов'язався повернути, та підтверджує факт отримання останнім цих коштів, тобто між сторонами було укладено договір позики. Відповідно до ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку, що в справі мається достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з ПП «Білі Шатри» на користь позивача заборгованості за договором позики від 23.01.2012 року в сумі 7800000 гривень 40 копійок (що за курсом НБУ станом на 11.11.2016 року еквівалентно 300000 доларів США). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 6890 гривень 00 копійок. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати з оплати судового збору у розмірі 6890 гривні 00 копійок.

Outcome: approved