Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

[PERSON] в березні 2019 року звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.07.1998 року, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Однак протягом тривалого часу сторони не знаходять взаємопорозуміння між собою, шлюбне та сімейне життя не ведеться з 2011р., а тому оскільки спільне життя у подружжя не склалось, а шлюб носить лише формальний характер позивач вимушена звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу в сумі 14 0000 грн., понесені нею у ході розгляду справи. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 15.03.2019 було відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче засідання. Ухвалою суду від 17.07.2019 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Також зазначала, що вони з відповідачем припинили підтримувати шлюбно-сімейні відносини більше восьми років потому, проживають окремо та припинили ведення спільного господарства, на запитання судді чи потрібен строк на примирення позивач пояснила, що сім`ю зберегти неможливо, строк для примирення не потрібен. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Намірів зберігати шлюб він не має, а тому вважає за доцільне розірвати укладений з позивачем шлюб. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за доцільне розірвати укладений між сторонами шлюб з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 31.07.1998 року було укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №966, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про одруження. Сторони по справі мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать пояснення сторін, вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства, намірів зберігати шлюб вони не мають. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Щодо вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача витрат понесених на правову допомогу ст. 137 ЦПК України регламентує, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином оскільки позивач не надала відповідних доказів, щодо здійснення нею витрат на правову допомогу, та в судовому засіданні не наполягала на задоволенні даної вимоги, суддя вважає, що у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише судовий збір у розмірі 768, 4 грн. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: partial