Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви від 25.06.2019 (а.с.17-18), просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) аліменти на свою користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що шлюб між сторонами розірваний, від шлюбу сторони мають дитину, на утримання якої рішенням суду на користь відповідачки стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів позивача. З 19.01.2019 син [PERSON] постійно проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, оскільки відповідач аліменти на дитину не сплачує добровільно, позивач просить стягнути аліменти з відповідача в судовому порядку. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.06.2019 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання (а.с.21-22). Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10.09.2019 позовні вимоги задоволені в повному обсязі (а.с.50-52). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.11.2019 заяву відповідача про перегляд заочного рішення задоволено, вказане заочне рішення від 10.09.2019 скасовано, призначено судове засідання (а.с.89-90). Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти стягнення з відповідача на свою користь на утримання дитини [PERSON] аліментів в розмірі 1/5 частини її доходів (а.с.87). Представник позивача у відповідь на заяву відповідача про перегляд заочного рішення зазначила, що остання має у власності земельну ділянку та будинок, а також квартиру, яка була продана відповідачем 23.09.2019, що свідчить про задовільний матеріальний стан відповідачки та можливість сплати нею аліментів в розмірі 1/5 частини доходів (а.с.81) Відповідач в судове засідання не прибула, надіслала до суду заперечення проти відповіді на заяву про перегляд заочного рішення, в яких позовні вимоги визнала частково, а саме в розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку (доходу), та зазначила, що на її утриманні знаходиться дочка [PERSON] , яка проживає разом з нею, здоров`я батька дитини - чоловіка відповідача погіршилось, він перебував на стаціонарному лікуванні; справу відповідач просить розглянути за її відсутністю. В силу приписів ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2008, який розірваний рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 23.07.2012 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Судовим наказом Зміївського районного суду Харківської області від 15.06.2018 з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ним повноліття щомісячно, починаючи з 04.06.2018 і до досягнення дитиною повноліття (справа №621/1311/18, а.с.11). За змістом акту обстеження умов проживання від 02.09.2019 син позивача та відповідача Максим проживає разом з батьком (позивачем по справі) (а.с.40). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 06.08.2019, яке набрало законної сили 05.09.2019, позовну заяву [PERSON] задоволено, останнього звільнено від сплати періодичних платежів - аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються зі [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судового наказу Зміївського районного суду Харківської області від 23.07.2012 по справі №621/1311/18. За змістом вказаного судового рішення судом встановлено, що син позивача та відповідача [PERSON] змінив своє місця проживання та з січня 2019 року проживає з батьком - позивачем, проти чого відповідач не заперечувала, надавши заяву до суду, в якій підтвердила факт проживання сина [PERSON] з позивачем ([INFO]). Факт проживання дитини [PERSON] з позивачем визнається і відповідачкою. Згідно зі свідоцтва про народження серія [NUMBER] відповідача та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.66). За довідкою про склад сім`ї виконавчого комітету Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області від 14.11.2019 №4795 донька [PERSON] проживає разом з матір`ю - відповідачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.104). За змістом характеристики від 26.11.2019 №273 Слобожанської гімназії №2 Зміївської районної ради Харківської області, [PERSON] навчається в гімназії перший рік. Мати завжди з інтересом цікавиться навчанням доньки, слідкує за зростанням та розвитком, відвідує всі батьківські збори, приділяє належну увагу вихованню дитини (а.с.102). Згідно з виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №3529 [PERSON] , який є батьком [PERSON] , має діагноз ЖКХ: Хронічний калькульозний холецистит, склерозований жовчний міхур (а.с. 103). Відповідно до довідки №398 від 15.10.2019 відповідачу проведено ендометрію (а.с.105). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач є власницею земельної ділянки та будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.83-84). Зміст Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.11.2019 не дає підстави для висновку, що квартира [ADDRESS] , власником якої з 23.09.2019 на підставі договору купівлі-продажу є [PERSON] , належала на праві власності відповідачу (а.с.82). отже відповідний докази є неналежним, а тому суд, враховуючи приписи ст. 77 ЦПК України, не бере його до уваги. Розв`язуючи спір, суд враховую такі норми права. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч.1 ст.180 СК України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положенням ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. За приписами ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ч.3 ст.183 СК України передбачено також, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з ч.1 ст.182 (Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів) при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно законодавцем визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). На підставі викладених законодавчих приписів, враховуючи, що відповідач має й іншу дитину, [INFO] , яку також зобов`язана утримувати, відсутність даних щодо незадовільного стану здоров`я сина позивача та відповідача, наявність в останньої на праві власності нерухомого майна - земельної ділянки та будинку, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Одночасно суд зазначає, що законодавцем в ст.179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини; той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини; неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Рішення суду у справах про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць (ч.1 ст.430 ЦПК України). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір порційною розміру задоволених вимог, а саме в розмірі 522,51 грн (68% від 768,40 грн).

Outcome: partial