Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

[PERSON] 16.11.2018 року звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 2009 року перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі від якого в них народилась дитина [PERSON], 02.10.2009р. У 2012 році сторони припинили шлюбні відносини і дитина залишилась проживати разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 29.12.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач [PERSON] надала заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила задовольнити. Додатково повідомила, що на даний час працює оператором майстром швейного відділу, її середній дохід на місяць складає 4500 грн. Донька навчається в 3-му класі ЗОШ №18. Стан здоровя її та дитини задовільний. При цьому просила розглянути справу без її участі та, у разі задоволення позовних вимог, стягнення аліментів розпочати з 01.03.2019р. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Додатково повідомив, що проходить службу за контрактом ВЧ В1744, його дохід складає близько 10000 грн. на місяць. Стан його здоровя задовільний. Інших осіб на його утриманні немає. При цьому просив розглянути справу без його участі та, у разі задоволення позовних вимог, стягнення аліментів розпочати з 01.03.2019р. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Суд оголосивши заяви сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні їх правовідносини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спору про батьківство немає. Згідно із ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобовязаний утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду та вимог ст. ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Проте суд враховує клопотання сторін про присудження стягнення аліментів з 01 березня 2019 року, та вважає за можливе його задовольнити, визначивши стягнення аліментів починаючи з 01.03.2019 року і до 02.10.2027 року, тобто до повноліття [PERSON]. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 704,80 грн. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 353, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved