Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], третя особа - служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, в якому просять: зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди їм у спілкуванні з онукою [PERSON], [INFO], за місцем їх проживання; визначити спосіб їх участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою онукою [PERSON], за місцем їх фактичного проживання шляхом систематичних побачень, щосуботи з 10 год. до 15 год., а в період новорічних і різдвяних свят, а саме: 01 січня з 10 год. до 13 год., 08 січня з 10 год. до 13 год., в день народження онуки [PERSON], 16 вересня з 15 год. до 18 год. та надати дозвіл на виїзд дитини з бабусею в Тернопіль на час осінніх, зимових, весняних канікул і один місяць з 01 червня по 30 серпня. [PERSON] обґрунтовано тим, що між відповідачкою та їхнім сином [PERSON] було зареєстровано шлюб, у якому 16 вересня 2009 року народилася [PERSON], їхня онука. 28 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] за рішенням суду їхній шлюб було розірвано, після чого між колишнім подружжям склалися неприязні відносини, через які ні їхній син, ні вони не мають можливості спілкуватися з дитиною. Відповідач чинить їм перешкоди у спілкуванні з онукою, не дозволяє брати участь у її вихованні, приїжджати до неї та передавати їй подарунки. В судовому засіданні позивачі та їх представник заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Зазначили, що неодноразово бабуся та дідусь намагалася поспілкуватися із внучкою, бабуся приїжджала до неї, однак її колишня невістка забороняє їй бачитись із внучкою, налаштовує її проти неї. Кілька разів вона дзвонила до невістки, в тому числі і під час розгляду справи в суді, та просила надати можливість побачитися із внучкою, однак, відповідач не надавала такої можливості, мотивуючи це тим, що неповнолітня [PERSON] не хоче із нею бачитися. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що вона не забороняє позивачам бачитися з дитиною, однак її дочка не хоче з ними спілкуватися, та кожне спілкування із бабусею травмує її дочку, оскільки бабуся їй говорить, що забере від матері в місто Кременець. Тому, вважає, що спілкування внучки із бабусею може завдати психологічної травми [PERSON], у звязку із чим вважає, що поки дочка не захоче бачитися із бабусею чи дідусем, вона не може примушувати її це робити. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він перебуває у дружніх відносинах з сином позивачів. 25 лютого 2017 року був призначена зустріч [PERSON] з внучкою. В офісі адвоката дзвонили до [PERSON], щоб домовитися про зустріч, однак вона відмовила у звязку з тим, що внучка поїхала в Львів, з ким була розмова не пригадує. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проходить стажування в адвоката [PERSON] Повідомила, що була організована зустріч, щоб подзвонити до відповідачки та домовитися про побачення [PERSON] з внучкою, були дзвінки до відповідачки, однак вона два рази відмовилася: один раз дитина поїхала у Львів на танці, а другий раз щоб не дратувати дитину. Їй невідомо з ким розмовляла бабця, але думає, що з відповідачкою. Чула, що просила жіночий голос надати можливість побачитися з дитиною. Просила побачитися в той самий день. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що позивачі є батьками його кума. Приїжджав з бабусею привітати [PERSON] з днем народження минулого року, під підїздом привітали і через 5 хвилин поїхали додому. Ще один раз приїжджали, але не спілкувалися з дитиною. Зустріли дитину під підїздом, коли вона йшла зі школи. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є класним керівником [PERSON]. Таїсія є активною дитино, відвідує гуртки, жодних проблем з нею немає. В вересні 2016 року бабуся прийшла привітати дитину, але в [PERSON] почали тремтіти руки і вона попросила її піти з нею, та говорила, що не хоче бачити бабусю, стала нервовою. Другий раз бабуся прийшла перед святом [PERSON], [PERSON] сказала, що вона боїться, що її заберуть. Не може сказати, що бабуся діяла неадекватно. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює практичним психологом Тернопільської [PERSON] ступенів № 169 ім. В. Левицького. До неї звернулися мама та класний керівник [PERSON] для надання допомоги дитині. При роботі з дитиною, виявила, що дівчинка перелякалася, коли бабуся її забрала на лінійці і сказала, що забере її в Кременець. Стрес виникав, коли говорили про бабусю з Кременця. Пояснила, що це може призвести до серйозніших психологічних розладів. При цьому вказала, що в такому віці дівчинка достатньо свідома, починаються різні гормональні зміни. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд встановив наступне. Як вбачається з свідоцтва про народження серії 1-ИД № 105014 від 29 вересня 2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], а [PERSON] їхньою онукою. Як стверджують позивачі, після розірвання шлюбу між їхнім сином [PERSON] та відповідачкою [PERSON], остання чинить їм перешкоди у спілкуванні з онукою [PERSON], яка проживає разом з відповідачкою за адресою: м. Тернопіль, вул. Лучаківського, 4/12, м. Тернопіль. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 12 квітня 2017 року за №233 затверджено висновок щодо визначення способу участі [PERSON], [PERSON] у вихованні онуки [PERSON], [INFO]. Згідно висновку органу опіки та піклування щодо визначення способу участі [PERSON], [PERSON] вихованні онуки [PERSON] від 12 квітня 2017 року №233, орган опіки і піклування вважає за доцільне встановити [PERSON], [PERSON] побачення з онукою [PERSON] в такі дні: 4 субота місяця з 13.00 год. до15.00 год. та в інші дні за домовленістю з матірю дитини. Побачення повинні відбуватися в присутності матері або бабусі зі сторони матері, в місцях розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей (парк, кінотеатр, ляльковий театр, ТРЦ «Подоляни» та інше) міста Тернополя. Рекомендовано матері [PERSON] поважати права [PERSON] та [PERSON], не чинити перешкод у спілкуванні бабусі та дідусю з онукою. Як вбачається з характеристики [PERSON], виданої в.о. директора Тернопільської [PERSON] ступенів № 16 ім. В. Левицького, за участю практичного психолога [PERSON], особливістю емоційної сфери [PERSON] є підвищена тривожність, повязана з родиною батька. Під час діагностичної бесіди було зясовано, що [PERSON] боїться бабусі, яка обіцяє забрати її в м. Кременець. Цей страх спровокований, зі слів учениці, поведінкою бабусі, яка постійно їй говорить про ймовірність того, що [PERSON] заберуть від мами. В свою родину включає себе, маму, бабусю і дідуся (батьків мами) і молодшого брата. Про родичів з боку батька дитина розповідає неохоче, з явною тривогою і страхом. Згідно протоколу про індивідуальне діагностичне обстеження [PERSON] від 23 січня 2017 року, здійсненого Тернопільською міською психолого-медико-педагогічною консультацією Тернопільського комунального методичного центру Науково-освітніх інновацій та моніторингу, виявлено високу емоційну залежність дитини від матері. Відношення до батька у дівчинки негативне. Зі слів дівчинки, з батьком спілкується дуже рідко і бачила його давно. Частіше бачить бабусю [PERSON], але ці побачення є неприємними для [PERSON]. Бабуся шепоче, що забере в Кременець, кричить на маму. Завжди запитує чи [PERSON] хоче переїхати в Кременець. Мама не забороняє зустрічатись з бабусею, але дівчинка сама не хоче цього. Бесіда про родину (батька та бабусю [PERSON]) викликала негативні емоції в дитини, страх перед тим, що її хочуть забрати. Згідно з ч. 3\~ст. 291 ЦК України\~фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Відповідно до вимог\~ст. 257 СК України\~баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. За змістом\~ст. 263 СК України\~спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159 цього Кодексу. За змістом ч. 2\~ст. 159 СК України\~суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право дитини включає, крім виховання батьками, право на спілкування з іншими членами сім'ї: дідом, бабою, іншими родичами. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Суд приходить до переконання, що матеріалами справи, а саме поясненнями позивачів, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджено наявність спору між позивачами та відповідачем з приводу участі в спілкуванні із онукою [PERSON]. Факт наявності спору щодо спілкування бабусі із внучкою підтверджує частково і сама відповідач, мотивуючи це тим, що таке спілкування призведе до психологічної травми дочки. Тому суд приходить до переконання, що право дідуся та бабусі на спілкуватися з внучкою підлягає захисту шляхом встановлення систематичних побачень з онукою. Визначаючи спосіб участі бабусі та дідуся у спілкуванні з внучкою, суд погоджується із способом, який запропонований у висновку органу опіки та піклування щодо визначення способу участі [PERSON], [PERSON] вихованні онуки [PERSON] від 12 квітня 2017 року № 233, відповідно до якого орган опіки і піклування вважає за доцільне встановити [PERSON], [PERSON] побачення з онукою [PERSON] в такі дні: 4 субота місяця з 13.00 год. до15.00 год. та в інші дні за домовленістю з матірю дитини. Побачення повинні відбуватися в присутності матері або бабусі зі сторони матері, в місцях розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей (парк, кінотеатр, ляльковий театр, ТРЦ «Подоляни» та інше) міста Тернополя. Рекомендовано матері [PERSON] поважати права [PERSON] та [PERSON], не чинити перешкод у спілкуванні бабусі та дідусю з онукою. На думку суду такий порядок побачень буде достатнім для реалізації права позивачів на спілкуватися із своєю онукою. Також спілкування бабусі та дідусі із внучкою в присутності матері або бабусі зі сторони матері в місцях розважального характеру призначених для відпочинку дітей (парк, кінотеатр, ляльковий театр, ТРЦ «Подоляни» та інше) міста Тернополя, забезпечить позитивну налаштованість дитини на зустріч з бабусею та дідусем, та сприятиме усуненню проявів страху того, що її можуть забрати в м. Кременець та забезпечить належний психологічний стан дитини, яка більш психологічно привязана до матері та бабусі зі сторони матері. В задоволенні решти позову слід відмовити, оскільки спосіб у вихованні онуки, місце та час спілкування, який запропонований позивачами в позовній заяві, враховуючи відсутність психологічного контакту між бабусею та дідусем із внучкою, не відповідатиме інтересам дитини та не сприятиме емоційно-психологічному стану дитини. На підставі наведеного,

Outcome: partial