Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої дії [PERSON], звернулась з позовом до Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області, третя особа Чутівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, який обґрунтовувала тим, що 13.11.2014 р. помер [PERSON], з яким позивачка проживала однією сім'єю, який при житті, згідно свідоцтв про право на спадщину за законами, успадкував після смерті матері [PERSON], баби [PERSON] та діда [PERSON] земельні ділянки по 5, 71 га кожна, але провести державну реєстрацію свого права не встиг у зв'язку зі смертю. Після його смерті відкрилась спадщина і позивачка є єдиною спадкоємницею, яка звернулась до нотаріуса Чутівської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, але нотаріус постановою від 17.03.2016 р. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що відсутня державна реєстрація на зазначені земельні ділянки. Просить визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування, а судові витрати просив покласти на позивача. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Позивачка та представник позивача надали заяви, в яких просили провести розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали і просили його задовольнити. Відповідач - Вільницька сільська рада Чутівського району Полтавської області, надало заяву, в якій не заперечувало проти задоволення позовних вимог, справу просили розглянути у відсутності їх представника. Третя особа Чутівська державна нотаріальна контора, надала заяву, в якій при вирішенні справи покладається на розсуд суду, а справу просила розглянути без участі їх представника. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та позиція відповідача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. 13.11.2014 р. помер [PERSON], який при житті отримав свідоцтва про право на спадщину за законом: від 27.04.2011 р. - на земельну ділянку площею 5, 71 га, яка належала померлій [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 600005 від 01.02.2003 р., який виданий Вільницькою сільською радою Чутівського району Полтавської області, та розташована на території Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області; від 27.04.2011 р. - на земельну ділянку площею 5, 71 га, яка належала померлому [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 600023 від 01.02.2003 р., який виданий Вільницькою сільською радою Чутівського району Полтавської області, та розташована на території Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області; від 17.03.2011 р. - на земельну ділянку площею 5, 71 га, яка належала померлій [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 600018 від 01.02.2003 р., який виданий Вільницькою сільською радою Чутівського району Полтавської області, та розташована на території Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і [PERSON], позивачка у справі, звернулась до Чутівської державної нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини після померлого і нотаріус видав їй свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] на частину майна, яке належало померлому. Одночасно нотаріус постановою від 17.03.2016 р. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що державна реєстрація успадкованих після смерті матері [PERSON], баби [PERSON] та діда [PERSON] земельних ділянок [PERSON] не проведена. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частини 1 та 2\~ ст. 1220 ЦК України\~вказують, що внаслідок смерті особи відкривається її спадщина; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно\~ст. 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 09.07.2015 р. був встановлений факт спільного проживання позивачки [PERSON] з померлим [PERSON] з 1995 р. по 10.11.2014 р. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Стаття 1297 ЦК України визначає, що\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, т.я. після смерті матері [PERSON], баби [PERSON] та діда [PERSON] [PERSON] отримав свідоцтвв про право на спадщину за законом, але провести державну реєстрацію земельних ділянок не встиг у зв'язку зі смертю 13.11.2014 р. і провести дану реєстрацію на даний час неможливо.

Outcome: approved