Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[INFO] помер батько заявника [PERSON], який був зареєстрований в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка знаходиться на території Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. [PERSON] постійно проживала за однією адресою разом із спадкодавцем, однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона зареєстрована за іншою, ніж спадкодавець, адресою. За захистом своїх прав та інтересів із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем заявник 31 липня 2017 року звернулася до суду. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву і пояснила суду, що [INFO] помер її вітчим [PERSON], який був зареєстрований в [ADDRESS] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, на земельну ділянку, що розташована на території Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. В розумінні ст. 1268 ЦК України, вона прийняла спадщину після смерті батька, оскільки до дня його смерті постійно проживала разом з ним за однією адресою. Звернувшись до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори, вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки місце реєстрації її проживання у паспорті вказано інше, ніж спадкодавця, а, отже, вона пропустила шестимісячний строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, з урахуванням наступних обставин: Статтею 235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Судом встановлено, що [INFO] в с. Жван помер [PERSON] (а.с. 6), який відповідно до довідки Жванської сільської ради № 302 від 14 червня 2016 року (а.с. 9) був зареєстрований в [ADDRESS] Внаслідок смерті особи відкривається спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Заповітом, вчиненим 10 жовтня 2008 року (а.с. 8), [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і те, на що за законом матиме право, заповів [PERSON], яка проживає у [ADDRESS] Зазначений заповіт відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с. 15-17) та відмітки сільської ради (зворот а.с. 8) є чинним, не зміненим і не скасованим. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48337268 від 07 липня 2017 року (а.с. 14) стверджується, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Із довідки виконавчого комітету Жванської сільської ради (а.с. 9) та відмітки в паспорті громадянина України [PERSON] (зворот а.с. 5), слідує що заявник з 01 листопада 1994 року зареєстрована у [ADDRESS], але з 20 березня 2004 року і до дня смерті спадкодавця проживала разом з ним без реєстрації. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили суду, що [PERSON] кілька років постійно проживала зі своїм вітчимом у с. Жван, оскільки той не міг самостійно обходити своє господарство і самого себе. Вважаючи, що спільним проживанням прийняла спадщину після смерті батька, 07 липня 2017 року [PERSON] звернулася до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадкових прав після його смерті лише у липні цього року. Нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 13). Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем. Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, судом достеменно встановлено, що станом на [INFO] [PERSON] понад чотири роки постійно проживала зі своїм вітчимом [PERSON] у будинку по [ADDRESS] Представник заінтересованої особи - Жванської сільської ради - у судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причину неявки. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи.

Outcome: approved