Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі - Відповідач). Шлюб зареєстровано 28 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 44. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя Позивача з Відповідачем не склалося, через невідповідність характерів в зв'язку з чим, виникали непорозуміння, шлюбні відносини між ними припинено з жовтня 2010 року. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу Позивач вважає недоцільним. Позивач просить, розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити та розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, просила справу слухати без її участі та після реєстрації розірвання шлюбу її прізвище змінити на «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 44, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER], [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до частин другої статі 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною другою статті 114 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved