Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ), в якому просить суд: - визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] ; - розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить йому на праві власності підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2011. Відповідач не проживає в спірній квартирі, не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла, її особистих речей у житловому приміщенні немає, будинком [PERSON] не цікавиться. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу в користуванні житловим приміщенням. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27.01.2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу направлена копія позовної заяви з доданими до неї документами із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив зі всіма доказами, що підтверджують заперечення проти позову, відповідно до положень ст. 178 ЦПК України, не надав, зустрічний позов не пред`явив. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у поданій заяві висловив згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 21.03.2011 між [PERSON] , позивачем у справі, та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами і земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Цидибрагою С.О. 21.03.2011 року, зареєстровано в реєстрі за № 730. Судом встановлено, що за адресою спірного житлового будинку перебуває на реєстраційному обліку відповідач у справі - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується інформаційною довідкою Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області № 6136 від 19.11.2020. Як вбачається з акту про фактичне проживання осіб від 25.11.2020 року, складеного в.о. старостою Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Каляка Н.А., головою РК ОСН «УТКІВКА» Бережної В.П. в присутності квартальної Т.В.Зеркальної, з серпня 2018 року відповідач за місцем адресної реєстрації в будинку [ADDRESS] , не проживає. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29500625 від 31.03.2011 вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на праві власності за позивачем - [PERSON] . За правилами ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб. Положеннями ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Положеннями ч. 1 ст. 383 ЦК України закріплено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Серед іншого, норми статей 15, 16, 386 ЦК України гарантують власникові майна можливість усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Втрата відповідачем права користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . є наслідком припинення її права користування вказаним житлом. Відповідачем не надано суду відомостей про існування домовленості щодо збереження за нею права користування належним позивачу будинком, або укладення договору найму між сторонами, предметом якого є спірне домоволодіння. За правилами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved