Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] (далі\~- позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 30.12.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі №116679, яким на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» звернуто стягнення заборгованості за кредитним договором за №162127 від 04.08.2018 у розмірі 23310,68 грн, та стягнути з Товариства з\~обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» на її користь стягнені за виконавчим написом нотаріуса кошти у сумі 786,31 грн. В обґрунтування позову зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства, сума кредиту була нею погашена своєчасно, а тому спірний виконавчий напис є незаконним та має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 29.03.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.31). Ухвалою суду від 29.03.2021 заява позивача про забезпечення позову задоволена, зупинено стягнення у виконавчому провадженні №64295258 за постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табінського О.В. від 08.02.2021 про звернення стягнення на доходи боржника з виконання виконавчого напису №116679, вчиненого 30.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. (а.с.30). В судове засідання позивач не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує (а.с.40). Представник відповідача та треті особи до суду 29.04.2021 та 03.06.2021 не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, клопотання про відкладення судового засідання та відзив на позов/пояснення щодо позову не надали. За загальновідомими обставинами наказом Міністерства юстиції України від 24.02.2021 №727/5 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю від 26.12.2011 за №8679 на ім`я [PERSON] анульовано. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю її учасників та відповідно до ст.280 ЦПК України постановити заочне рішення у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 04.08.2018 між позивачем та Товариством з\~обмеженою відповідальністю «ТОП Кредит», право вимоги від якого перейшло до Товариства з\~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джобер» та в подальшому - до відповідача на підставі Договору факторингу від 31.08.2020 №2-31/08-Д, що вбачається зі спірного виконавчого напису, укладений Кредитний договір №162127; строк платежу за вказаним договором настав. Через допущення позивачем прострочення платежів, відповідач звернувся до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису від 30.12.2020 №116679. За змістом вказаного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 01.09.2020 по 19.12.2020; сума заборгованості становить 22810,68 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3000 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 19\~810,68 грн; за вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача-відповідача в розмірі 500 грн, які підлягають стягненню з боржника-позивача на користь стягувача-відповідача, а всього 23\~310,68 грн (а.с.20-26). На підставі\~вказаного спірного\~виконавчого напису\~постановою третьої\~особи -\~приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табінського О.В. відкрито виконавче провадження №64295258, в якому на користь стягувача-відповідача в лютому 2021 р. із заробітної плати позивача, яку вона отримує в ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», перераховано 786,31 грн (а.с.12, 19, 27). Розв`язуючи спір, суд враховує такі норми права. За приписами ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Положеннями ст.39 Закону України «Про нотаріат» визначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87. Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», якою визначені умови вчинення виконавчих написів, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За пп.3.2 п.3 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі Перелік №1172), Відповідно до п.1 Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» Переліку №1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Щодо п.2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку №1172 суд зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано; визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд відмічає, що оскаржений виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 30.12.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Доказів того, що укладений між ТОВ «ТОП Кредит» (правонаступником якого є відповідач) та позивачем кредитний договір від 04.08.2018, який був наданий нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису, посвідчений нотаріально, відповідачем до суду не надано; зі змісту оскарженого виконавчого напису та наданої позивачем копії такого кредитного договору не вбачається, що кредитний договір від 04.08.2018 посвідчений нотаріально, нотаріус при вчиненні виконавчого напису посилається саме на п.2 Переліку №1172. Відтак, через недотримання умов вчинення виконавчого напису за Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, в редакції на час вчинення спірного виконавчого напису, наявні підстави для визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса від 30.12.2020 таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача стягнутих з позивача за спірним виконавчим написом коштів, суд зазначає таке. Приписами ст.1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зміст довідки від 18.03.2021 (а.с.27), виданої ПрАТ «ШУ «Покровське», дозволяє дійти висновку, що в лютому 2021р. з позивача на підставі виконавчого провадження за спірним виконавчим написом утримано на користь відповідача 786,31 грн, що не спростовано відповідачем. Оскільки суд дійшов висновку, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, то й стягнення на його підставі грошових коштів з позивача на користь відповідача є протиправним, а тому позовні вимоги в означеній частині підлягають задоволенню. При цьому, суд враховує, що вказана безпідставно набута сума не підпадає під перелік випадків, коли безпідставно набуте не підлягає поверненню відповідно до вимог ст.1215 ЦК України. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908 грн (за подання позову) та в розмірі 454 грн (за подання заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved