Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON], заінтересована особа приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області [PERSON], звернулася до Берегівського районного суду з заявою про визнання особи спадкоємцем за заповітом. Зазначила, що 08 лютого 2011 року чоловік її матері [PERSON] [PERSON] склав заповіт (далі заповіт), згідно якого останній заповів належний йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Виноградівський р-н, с. Матієво, вул. Польова, 7, та земельну ділянку, яка розташована за цією ж адресою, її малолітньому синові [PERSON] Оттілі Оттіловичу. Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області [PERSON] і зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 616. Однак, у заповіті при його складанні була допущена помилка в ньому вказано, що її син [PERSON] є внуком заповідача [PERSON], що однак не відповідає дійсності. У звязку з цим, приватний нотаріус, до якої заявниця звернулася після смерті свого вітчима [PERSON], який помер 29 серпня 2015 року, для оформлення спадкових прав свого сина, відмовила її синові у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропонувала звернутися до суду. Заявниця [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності, заяву підтримує і просить задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області [PERSON] у судове засідання також не зявилася, згідно поданої заяви просила справу розглянути за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечила. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 6.12. Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22 грудня 2010 року № 3253/5, текст нотаріально оформлюваного документа (договору, заповіту, довіреності, заяви тощо) повинен бути викладений зрозуміло, чітко, грамотно, не мати підчисток, з дотриманням вимог чинного законодавства. У разі, якщо текст нотаріально оформлюваного документа викладено неграмотно, нечітко (незрозуміло), зміни чи доповнення до нього вносяться та оформлюються нотаріусом у порядку, встановленому законодавством. Однак, чинним законодавством не врегульовано порядок та способи усунення помилок у тексті нотаріальних документів, зокрема заповітів. При цьому, чинним законодавством не передбачено внесення виправлень до тексту заповіту після смерті заповідача. Відповідно до частини другої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи провстановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім вказаних в частині першій цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, наведений у статті 256 ЦПК України перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, не є вичерпним. Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічні за змістом розяснення містяться у пункті 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Факт, що син заявниці є спадкоємцем за заповітом [PERSON], підтверджується самим заповітом, із змісту якого вбачається що останній все своє майно заповів [PERSON] Оттілі Оттіловичу, [INFO]; свідоцтвом про народження сина серії 1-ФМ № 143530 від 17 квітня 2003 року, з якого вбачається, що прізвище, імя та по батькові сина заявниці - «[PERSON] Оттіла Оттілович», такий народився 13 квітня 2003 року. І за таких обставин суд задовольняє заяву. Враховуючи викладене та

Outcome: approved