Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

[PERSON] 29.01.2019р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] за останні 3 роки в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, та після уточнення позовних вимог просила також стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , починаючи від дня звернення до суду та до її повноліття, посилаючись на те, що сторони фактично з грудня 2015р. разом не проживають, не ведуть спільного господарства, що дитина знаходиться на її утриманні, а належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і морального і соціального розвитку самостійно забезпечити позивач не може. Батько дитини працездатний, має роботу, а тому може сплачувати аліменти за минулий час та в подальшому у вищевказаному розмірі, що забезпечить рівність обов`язку щодо утримання дитини. Позивач неодноразово зверталась з проханням про надання матеріальної допомоги на утримання дитини, що підтверджується роздруківками з месенджерів Viber, Whatsap, однак звернення виявились безрезультатними. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач змушена була звернутись з позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги визнає частково- в частині стягнення аліментів з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/4 частини заробітку відповідачав. Також зазначила, що до подання позовної заяви відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання доньки постійно, а тому ніяких звернень до нього не було з боку позивача. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи судом встановлено, що 10.08.2012р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції вчинено актовий запис №10 (а.с.10). Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №12292 (а.с.11). На даний час дитина знаходяться на утриманні позивача. Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Судом встановлено, що дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.. Отже, починаючи з 01.01.2019р., законодавством визначено мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину до 6 років, розмір якої на час розгляду справи дорівнює 1626 грн. Згідно довідки ТОВ «Олерні», заробітна плата відповідача за період з 01.09.2017р. по 28.02.2018р.р. включно склала 22770,68 грн., тобто середньомісячна зарплата складає 3795,13 грн, а 1/4 частина від неї становить 948,78 грн., а згідно довідки ТОВ «СВ МАРИН ТРАНС», зарплата [PERSON] за період з 01.09.2018р. по 31.03.2019р. склала 27492,00 грн., тобто середньомісячна складає 3161,57 грн. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вимогами ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що дитина потребує матеріальної допомоги, разом з тим, суду не було надано належних та допустимих доказів щодо звернення [PERSON] до [PERSON] з вимогами про сплату аліментів на утримання доньки [PERSON] за минулі 3 роки, надані роздруківки телефонної переписки також не підтверджують необхідного періоду, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. З урахуванням встановлених обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоров`я батька та матері дитини, матеріального становища платника та мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину (ч.2 ст. 182 СК України), враховуючи визнання відповідачем заявлених позовних вимог в розмірі 1/4 частини від його заробітку, суд вважає за можливе визначити аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітньої дитини. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн..

Outcome: partial