Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з АТ «Українська залізниця» (далі - відповідач) на свою користь: - суму заборгованості із заробітної плати та грошову компенсацію за невикористану щорічну відпуску 9 935,31 грн.; - суму середнього заробітку за період затримки з 26.04.2017 по 20.11.2018 147 403,76 грн. та донарахувати по день фактичного розрахунку. В обґрунтування позову позивач посилається на приписи статей\~115-117,\~233,\~237-1 КЗпП України\~і зазначає таке. 08.07.2016 Донецьку дистанцію звязку «Державного підприємства «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Донецька дистанція звязку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», позивач продовжила трудові відносини на посаді електромеханіка дільниці І групи у виробничому підрозділі «Донецька дистанція звязку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Позивач звільнилась з роботи 25.04.2017 на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін, про що зроблена відмітка у трудовій книжці, яка була видана їй у день звільнення і оформлена належним чином. На день звільнення позивачу нарахована, але не виплачена заробітна плата з березня 2017 року по 25.04.2017, а також грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку, всього на суму 9 935,31 грн., яка не виплачена їй до теперішнього часу. Позивач зазначає, що дії відповідача по несвоєчасній виплаті означеної суми заробітної плати є протиправними, оскільки не відповідають вимогам чинного законодавства та, посилаючись на положення ч.1 ст.117 КЗпП України, наводить розрахунок середнього заробітку за період затримки з 26.04.2017 по 20.11.2018 у розмірі 147 403,76 грн., виходячи з 392 днів періоду затримки х 376,03 грн. її середньоденного заробітку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.31). Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позов (а.с.58-65), за змістом якого просить відмовити в його задоволенні. Мотиви незгоди зводяться до такого. Згідно із наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» Донецьку і Луганську області з 07.04.2014 визначено районами проведення антитерористичної операції. У звязку з захопленням невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих обєктів ПАТ «Укрзалізниця», розташованих, зокрема, у м.Донецьку, у відповідача з 20.03.2017 відсутній доступ до документації та компютерних баз підприємства, та втрачено контроль над господарською діяльністю. Крім того, висновком торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16.01.2018 щодо унеможливлення виконання обов'язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форм-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відносно ПАТ «Укрзалізниця» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі, у тому числі у м. Донецьк. Також відповідачем додана доповідна СП «Донецька дирекція залізничних перевезень РФ «ДЗ» АТ «Українська залізниця», за змістом якої виробничі підрозділи Донецької та Луганської дирекцій залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» розташовані на тимчасово неконтрольованих територіях Донецької та Луганської областей, що сприяє загрозі життя уповноважених осіб при знаходженні на території виробничих підрозділів, які мають здійснювати організацію та контроль ведення господарської діяльності. На підконтрольній Україні території відсутні оригінали кадрових та фінансових документів, наданих від виробничих підрозділів з непідконтрольній Україні території до структурного підрозділу. Заперечуючи проти наведених доводів відповідача, позивач надала відповідь на відзив (а.с.90-94), в якому зазначила, що своїм ствердженням у відзиві щодо не здійснення нарахування заробітної плати з 20.03.2017, посилаючись на висновки торгово-промислової палати України №126/2/21-10.2 та відсутністю первинної документації на підконтрольній Україні території, АТ «Укрзалізниця» фактично визнає факт невиплати заробітної плати після 20.03.2017, тому вона вважає факт невиплати їй заробітної плати за період з березня 2017 року по 25.04.2017 року встановленим. Також позивач зазначає, що посилання відповідача на висновок Торгово-промислової палати України від 16.01.2018 про форс-мажорні обставини є безпідставними, тому що,

Outcome: partial