Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

[PERSON] , 14.09.2020 звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи тим, що їхній шлюб зареєстрований 25.02.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №13, у шлюбі мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що спільне життя між ними не склалося через зловживання відповідачем алкоголем, який будучи в стані сп`яніння, вчиняв сварки, скандали, в т.ч. у присутності дітей, як наслідок з вересня 2020 року разом не проживають, стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, за таких обставин переконана, що втратила до [PERSON] почуття поваги і любові, збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечить її інтересам. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 01.10.2020 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка в суді вимоги підтримала, покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснила, що у вересні 2020 року, після чергової сварки, [PERSON] забрав особисті речі та повернувся проживати у будинок до батьків, з відповідачем понад 6 місяців стосунків як подружжя не підтримують, понад два роки не ведуть спільного господарства, що причиною розпаду сім`ї є зловживання [PERSON] алкогольними напоями. Заперечує можливість примирення, просить позов задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання 29.10.2020, 19.11.2020 та 18.12.2020 не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно з ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечила у суді позивачка (а.с. 16, 21, 26). Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. За положеннями ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~24, ч. 3 і ч. 4 ст.\~56, ч. 2 ст.\~112 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Із пояснень позивачки в суді, із матеріалів справи убачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 25.02.2012 шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №13, у шлюбі мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , сторони з вересня 2020 року разом не проживають, понад 6 місяців стосунків як подружжя не підтримують, понад два роки спільного господарства не ведуть, причина розпаду сім`ї зловживання відповідачем алкогольними напоями. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивачка у суді позов підтримала, настоює на розірванні шлюбу з відповідачем, заперечує можливість примирення. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання в черговий раз не з`явився, заперечень щодо заявлених позивачкою вимог, не подав. З огляду на вищеозначені обставини та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , суд доходить висновку, що подальше вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, що має важливе значення, що шлюб носить формальний характер, подружні відносини між сторонами припинено остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси їх неповнолітніх дітей, повноцінний розвиток та виховання яких у сім`ї, в якій існують постійні непорозуміння, є неможливим.

Outcome: approved