Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] 20.09.2017 року звернувся до суду з позовом до Коростовичівської сільської ради і просить постановити рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі, [PERSON], яка померла 17.09.1999 року право власності на нерухоме майно ? частину житлового будинку, що знаходиться по вулиці Б.Хмельницького, 61 в с. Коростовичі, Галицького району, - визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], який помер 19.09.2006 року право власності на нерухоме майно ? частину житлового будинку, що знаходиться по вулиці Б.Хмельницького, 61 в с. Коростовичі, Галицького району, - визнати за ним право власності на нерухоме майно ? частину житлового будинку, що знаходиться по вулиці Б.Хмельницького, 61 в с. Коростовичі, Галицького району в звязку із втратою правовстановлюючого документа. Позивач посилається на ті обставини, що 21.08.1989 року виконавчим комітетом Коростовичівської сільської ради народних депутатів було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок, що знаходиться по вул. Б. Хмельницького, 61 в с. Коростовичі (колишня вул.17 Вересня, 32), Галицького району. Дане свідоцтво на житловий будинок було видане та зареєстроване з колгоспним двором, головою якого була його прабабуся, [PERSON]. Однак, оригінал свідоцтва про право власності на житло від 21.08.1989 року було втрачено. Відповідно до положень Закону України Про власність, яким з 15.04.1991 року припинено існування такої форми власності, як спільна сумісна власність колгоспного двору, спірний жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. 17 Вересня, 32 в с. Коростовичі, галицького району, належав всім членам колгоспного двору на праві спільної сумісної власності. На момент припинення існування колгоспного двору спільна сумісна власність членів цього двору реформувалась у спільну часткову власність. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме, право власності на майно мають ті члени колгоспного двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Станом на 15.04.1991 року в житловому будинку, що знаходиться по вул. Б. Хмельницького, 61 в с. Коростовичі (колишня вул.17 Вересня, 32), Галицького району, проживали: прабабуся, [PERSON], бабуся [PERSON], батько [PERSON] та він, позивач, [PERSON], що стверджується довідкою виданою Коростовичівською сільською радою за № 390 від 17.08.2017 року. Тож власниками по ? частині спірного житлового будинку числились: прабабуся, [PERSON], бабуся [PERSON], батько [PERSON] та він, позивач, [PERSON] Однак, після смерті [PERSON], яка померла 06.11.1991 року, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину була її донька (його бабуся) [PERSON], однак остання юридично не оформила своїх спадкових прав. Його бабуся, [PERSON] на випадок своєї смерті 08.06.1998 року склала заповітне розпорядження, посвідчений виконавчим комітетом Коростовичівської сільської ради Галицького району, яким все своє майно заповіла йому, [PERSON] 17.09.1999 року померла його бабуся, [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та проживала [INFO] (колишня вул.17 Вересня, 32), Галицького району. Після смерті бабусі він прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. 19.09.2006 року помер його батько, [PERSON] Він являється єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька. В даний час бажає оформити свої права на спадкове майно, на житловий будинок та господарські споруди. Однак перешкодою є те, що на майно спадкодавця відсутній оригінал правовстановлюючого документу і, тому йому було державним нотаріусом Галицької районної державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. При цьому позивач подав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позиавача-Свирида Г.С. надіслала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі та участі позивача, позов задоволити. Представник Коростовичівської сільської ради також подав до суду письмову заяву із змісту якої вбачається, що щодо задоволення позову позивача не заперечує, справу просить розглядати у відсутності представника Коростовичівської сільської ради. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21.08.1989 року виконавчим комітетом Коростовичівської сільської ради народних депутатів було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок, що знаходиться по вул. Б. Хмельницького, 61 в с. Коростовичі (колишня вул.17Вересня, 32), Галицького району. Дане свідоцтво на житловий будинок було видане та зареєстроване з колгоспним двором, головою якого була прабабуся позивача, [PERSON]. Однак, оригінал свідоцтва про право власності на житло від 21.08.1989 року було втрачено. 06 листопада 1991 року померла прабабуся позивача, [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 254906 від 12.09.2017 року (а.с. 8). Єдиним спадкоємцем померлої була її дочка, [PERSON], яка спадщину прийняла, однак юридично не оформила. З копії заповіту посвідченого виконавчим комітетом Коростовичівської сільської ради Галицького району від 08.06.1998 року вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла позивачу, [PERSON]О.(а.с.11). 17.09.1999 року померла бабуся позивача, [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ №040896 від 10.10.1999 року. Після смерті бабусі позивач прийняв спадщину, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. 19.09.2006 року помер батько позивача, [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ №030592 від 19.09.2006 року (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, а саме на житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться по вул. Б. Хмельницького, 61, с. Коростовичі, Галицького району, Івано-Франківської області та згідно технічного паспорта інвентаризаційна вартість даного майна складає 29172 грн. (а.с.16-19). В даний час [PERSON] бажає оформити свої права на спадкове нерухоме майно, а саме, на житловий будинок та господарські будівлі. Однак через те, що на майно спадкодавця відсутній оригінал правовстановлюючого документу, він не може цього зробити і змушений звертатися з позовом до суду. З копії постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 15.07. 2017 року виданою державним нотаріусом Галицької районної державної нотаріальної контори вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться в с. Коростовичі, по вул. Б. Хмельницького, 61, Галицького району відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок (а.с.21). Відповідно довідки виданої Коростовичівською сільською радою за №388 вбачається, що після смерті [PERSON] в управління та володіння спадковим майном вступив позивач, [PERSON]. Також, довідкою виданою Коростовичівською сільською радою за №390 стверджується, що 01.01.1988 року по 15.04.1991 року в житловому будинку, що знаходиться по вул. Б. Хмельницького, 61, в с. Коростовичі, Галицького району проживали та були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Виконком Коростовичівської сільської ради щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно не заперечує, про що свідчить письмова заява. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 317, 319, 392, 1233 ЦК України,

Outcome: approved