overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

[PERSON] \~(далі\~ позивач)\~звернулась до\~суду з\~позовом ,\~в якому\~просить розірвати\~шлюб між\~нею та\~ [PERSON] ,\~зареєстрований 27.11.1993\~в Палаці\~одруження «Орджонікідзевський»\~м.\~Харкова,\~актовий запис\~№ 1235. Підставою для розірвання шлюбу зазначає різні погляди на життя. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] , з`явившись до суду, надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Зазначила, що строк для примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] , з`явившись до суду, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Зазначив, що строк для примирення не потрібен. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне. 27.11.1993 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб в Палаці одруження «Орджонікідзевський» м. Харкова, актовий запис № 1235, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». В шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України(далі -СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст.4, ст.12, ст.13, п. 2 ч. 1 ст.43, ч. 1, ч. 3 ст.223, ч. 4 ст.268 ЦПК України, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд. Враховуючи наведене та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе ухвалити рішення про розірвання шлюбу за відсутності сторін. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу порушуватиме засади добровільності шлюбу та суперечитиме інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи наведене, суд після розірвання шлюбу згідно заяви позивачки залишає їй прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON], (далі - відповідач), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн., щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з відповідачем зареєстрований шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] На даний час діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач коштів на їх утримання не надає. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі, вимоги підтримала та просила їх задовольнити із підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в своїй письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав повністю. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], від якого мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER]. На даний час діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї. Як зазначила позивач, та визнав відповідач, останній матеріальну допомоги на утримання дітей не надає. Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача аліментів, суд керується наступним. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Враховуючи вищенаведене та обставини, що впливають на розмір аліментів, те, що відповідач, а також приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, то суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у зв'язку з визнанням відповідачем позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач)\~звернулась\~до суду з позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на\~дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення діитиною повноліття, починаючи з 26.03.2015 року. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з відповідачем почали проживати разом однією сімєю без реєстрації шлюбу в липні 2012 року, за час спільного проживання в них народився син [PERSON] [INFO]. З січня 2015 року проживають окремо. На даний час син проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач коштів на їх утримання не надає. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі, вимоги підтримала та просила їх задовольнити із підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в своїй письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав повністю. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. З липні 2012 року сторони почали проживати разом однією сімєю без реєстрації шлюбу за час спільного проживання в них народився син [PERSON] [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-МИ №205963, На даний час син проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї. Як зазначила позивач, та визнав відповідач, останній матеріальну допомоги на утримання дітей не надає. Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача аліментів, суд керується наступним. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Враховуючи вищенаведене та обставини, що впливають на розмір аліментів, те, що відповідач, а також приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, то суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у звязку з визнанням відповідачем позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просив зменшити розмір аліментів, які утримуються з нього за рішенням Макарівського районного суду Київської області від 05.07.2005 року по цивільній справі №2-775 на утримання дочки [PERSON] [INFO] та по справі №2_813 в 2011 році на утримання дочки [PERSON] [INFO] на користь відповідача [PERSON] на утримання двох дітей в розмірі 1/3. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судове засідання позивач не зявилася, подала суду заяву в якій позов підтримала, просила його задовольнити із вказаних у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 05.07.2005 року в справі № 2-775/05 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? частки його заробітків, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно. 09.03.2011 року рішенням Макарівського районного суду Київської області у справі №2-819/2011 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, згідно якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Як вбачається з наданих платником аліментів доказів, в даний час змінився його сімейний стан, у зв'язку з чим погіршилося його матеріальне положення в порівнянні з положенням, яке існувало на час винесення рішення про стягнення аліментів. В даний час він працює в ТОВ «Івен-Груп» на посаді охоронця, отримує заробітну плату у розмірі 1700 гривень. Та сімя складається з 5 чоловіків, дружини та 3 дітей, що не дає можливості сплачувати дані аліменти. Беручи до уваги встановлені обставини, суд вбачає підстави для зменшення розміру аліментних зобов'язань [PERSON] до 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти у зменшеному розмірі повинні стягуватися від дня набрання рішенням законної сили. Оскільки позов про стягнення аліментів судовим збором не оплачується, підстав для присудження на користь позивача з відповідача судових витрат суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON], (далі - відповідач), в якому просила розірвати їх з відповідачем шлюб, від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], мотивуючи тим, що спільне життя не склалось, між ними постійно виникають непорозуміння, шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися, з вересня 2012 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим. Також просила після розірвання шлюбу залишити малолітню дитину на її вихованні. Позивач в судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач в своїй письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм право відносини. 31 січня 1998 року відділом РАГС Бородянської райдержадміністрації Київської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 11. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Позивач вказав, а відповідач не заперечив, що шлюбні відносини фактично припинилися, сім'я розпалася, спільне господарство не ведуть, з вересня 2012 року проживають окремо один від одного, а тому збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON], (далі - відповідач), в якому просила розірвати їх з відповідачем шлюб, від якого мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, між ними постійно виникають непорозуміння та сварки, чоловік ніде не працює, натомість витрачає сімейний бюджет на власні потреби, не враховуючи інтереси малолітніх дітей; шлюбні відносини фактично припинилися та з червня місяця 2015 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам дітей. Позивач в судове засідання не прибула, через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в своїй письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм право відносини. 13 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 122. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 02.12.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського РУЮ Київської Області, актовий запис №150), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 30.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського РУЮ Київської Області, актовий запис №20). На даний час діти проживають разом з позивачкою за адресою: смт. Макарів Макарівського району Київської області, вул. Колгоспна, 33, що пітверджується довідкою про склад сім'ї №231, виданої 25.01.2016 року Макарівської селищною радою Київської області. Позивач вказала, а відповідач не заперечив, що спільне життя не склалось, між ними постійно виникають непорозуміння та сварки, шлюбні відносини фактично припинилися та з червня місяця 2015 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, а тому збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON], (далі - відповідач), в якому просила розірвати їх з відповідачем шлюб, від якого мають сина [PERSON], 2011 року народження. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, різні погляди на життя та побут, шлюбні відносини фактично припинилися та з липня місяця 2012 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим. Позивач в судове засідання не прибула, через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати. Відповідач в своїй письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм право відносини. 17 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №59. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 20.12.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського РУЮ Київської Області, актовий запис №178. Позивач вказала, а відповідач не заперечив, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, різні погляди на життя та побут, шлюбні відносини фактично припинилися та з липня місяця 2012 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач)\~звернулась до суду з позовом до [PERSON], (далі - відповідач), в якому просила розірвати їх з відповідачем шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, різні погляди на життя та побут, шлюбні відносини фактично припинилися, спільне господарство не ведуть, збереження сімї є неможливим. Спору щодо утримання та місця проживання малолітньої дитини немає. Позивач в судове засідання не прибула, через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати. Відповідач в своїй письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм право відносини. 16 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №754. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-СР №156264, видане 14 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №921). Позивач вказала, а відповідач не заперечив, що спільне життя з не склалось через різні характери, різні погляди на життя та побут, шлюбні відносини фактично припинилися, спільне господарство не ведуть, збереження сімї є неможливим. Спору щодо утримання та місця проживання малолітньої дитини немає. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на предявлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON], (далі - відповідач), в якому просила розірвати їх з відповідачем шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що спільне життя не склалось, між ними постійно виникали непорозуміння, з 2010 року проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим. Позивач в судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач в своїй письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм право відносини. 27 вересня 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1885 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане повторно 14.07.2015 року). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 24.04.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 700). Позивач вказав, а відповідач не заперечив, що шлюбні відносини фактично припинилися, сім'я розпалася, спільне господарство не ведуть, з 2010 року проживають окремо один від одного, а тому збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved