Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про скасування усиновлення та внесення змін в актовий запис про народження, мотивуючи вимоги тим, що 03.11.2011 року (справа №2о-128/11) Кам`янобрідським районним судом міста Луганська ухвалено рішення про усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] громадянами [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення, прізвище дитини було змінено на [INFO] , ім`я на [INFO] , по батькові на [INFO] , місце народження з м. Свердловськ Луганської області на - м. Сєвєродонецьк Луганської області, дату народження залишено без змін. На момент усиновлення позивачі були у шлюбі з 05.11.2004р. Позивачі мають двох спільних дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після усиновлення відносини усиновлювачів з дитиною були добрими, хоча спочатку стало зрозуміло, що з дитиною щось не те, спочатку вважали, що це прогалини у її вихованні та психологічна травма, що необхідно зачекати, допомагали дитині адаптуватися до нового середовища. Не дивлячись на те, що дівчинка була педагогічно запущена, зокрема, дитина не могла порахувати навіть свої пальці, не мала звичайних навичок у побуті, дуже погано розмовляла, знайти спільну мову було просто не можливо, чому так складалось позивачі не мали гадки. Зі свого боку вони виконували сумлінно свої батьківські обов`язки, дбали, піклувалися, виховували дитину. Позивачі розвивали [PERSON] у різних напрямках, а саме: навчили дівчинку розмовляти за допомогою приватного логопеда (на момент усиновлення у дитини була затримка речового мовлення ІІ рівня, чотири роки відвідували гурток бальних танців, шість років відвідували музичну школу, для чого, самотужки придбали музичний інструмент, але, на жаль, усиновлена не виявляла зацікавленості до занять. З самого початку навчання у школі у дитини виникли великі труднощі із засвоєнням навчального матеріалу, але ж позивачі всебічно допомагали, долучали додатково вчителів за власні кошти, проте ніякого результату ці зусилля не принесли, так як дівчинка не хотіла вчитися, як могла завжди ухилялась від виконання уроків. Сильні хвилювання та розпачі позивачів виникли тоді, коли усиновлена почала займатися крадіжками у своїх однокласників та вдома. Не зважаючи на те, що у дитини завжди було все необхідне та вона нічого не потребувала, спільної мови дівчинка не знаходила і з сестрою, вони постійно сварились, бились хоча діти одного віку. В сім`ї зростала напруга та непорозуміння. Численні звертання до психологів нічого не дали. В решті решт, позивачі стали жити окремо, розірвали шлюб 23.11.2015р. Через деякий час примирилися та стали жити разом. З метою поліпшення умов життя та надання дітям окремих кімнат, купили чотирьохкімнатну квартиру, обладнали дитячі кімнати, але ж труднощі з усиновленою нікуди не ділись. Дійшло навіть до того, що її неможливо було залишити вдома ані саму, ані з сестрою. Її вчинки створювали небезпеку їй та оточуючим. Неадекватна поведінка у прояві емоцій дівчинки була незрозумілою. Позивачі відправили дівчинку на обстеження до Сватівської обласної лікарні з надання психіатричної допомоги, яка надала свій висновок щодо стану психічного здоров`я [PERSON] від 10.03.2020 р. за № 535, згідно якого останній поставлено діагноз: шизотиповий розлад на фоні органічної недостатності та паталогічно-пубертатного кризу з легкими когнітивними порушеннями F 21. Також, [PERSON] була оглянута доцентом кафедри наркології і психіатрії Луганського державного медичного університету Ліньовим О.М. 20.02.2020р., діагноз: F 20, шубоподібна, шизоафективна, затяжний редукований афективно-онейроїдний тип приступу, вплинний процес, аутизація з емоційним оскудненням на тлі органічної недостатності та патологічно-пубертатного кризу. Було рекомендовано: вирішення питання навчання в інклюзивно-ресурсному центрі, продовжити прийом преператів тривало, повторити курс лікування. Про цей діагноз позивачі не знали і не могли знати під час усиновлення. Як пояснив позивачам лікар-психіатр, такий неадекватний та психологічний стан можна виявити лише при тісному контакті з дитиною, тому розповідям позивачів про неадекватність дитини не могли повірити ані у садочку, ані у школі, яку відвідувала дівчинка, також, що у неї не має мотивації на навчання, що прослідковується байдужість до оточуючих, відсутність співпереживань, нещирість, емоційний стан нестійкий, на запитання позивачів, чи можуть вони спати спокійно, лікарка зауважила, що ніхто не може дати ніякої гарантії на те, коли стабільний стан дівчинки перейде на агресивний, що вона може завдати собі шкоди, або членам родини. Цей факт привів позивачів у розпач, тому що вдома двоє дітей, які підпадають під небезпеку. Позивачі перестали спокійно спати, постійно переживають за дітей. За згодою усиновленої, позивачі направили дівчинку на навчання у Щастинську обласну санаторну школу. З вересня 2020 року по теперішній час усиновлена знаходиться там на постійній основі. За весь час, що вона там знаходиться, спілкуватись з позивачами не хоче, один раз через п`ять місяців перебування у школі подзвонила позивачці, це було 22 лютого 2021 року, сказала, що скучила, але ж додому не хоче, спитала чи довго вона там буде навчатись, відповідь, що до 11 класу її порадувала, розповіла про те, що знайшла там нових друзів, що нарешті, стала гарно навчатись та взагалі їй там дуже подобається та додому вона не збирається. Після такої розмови, позивачі прийшли до висновку, що їх не зв`язують з дівчинкою сімейні стосунки, а також вони не знають, як далі співмешкати із психічно хворою дитиною. Відхилення у стані здоров`я дитини унеможливлюють процес виховання. Подальше виконання обов`язків як усиновлювачів є неможливим та недоцільним. Вважають дані обставини суперечать інтересам та ставлять під небезпечне знаходження в одному помешканні у першу чергу власних дітей позивачів з усиновленою. Тому, [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом та просять скасувати усиновлення [PERSON] , [INFO] усиновителями [PERSON] та [PERSON] за рішенням Кам`янобрідського районного суду міста Луганська від 03.11.2011 року справа №2о-128/11; компетентному відділу РАЦС поновити актовий запис про народження дитини №407 від 20.07.2006 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції у Луганській області шляхом зміни прізвища з « [INFO] » на « [INFO] », по батькові з « [INFO] » на « [INFO] » місце народження з «м. Сєвєродонецьк Луганської області» на «м. Свердловськ Луганської області», ім`я залишити без змін, виключити відомості про батька дитини: [PERSON] , [INFO] та відомості про матір: [PERSON] , [INFO] ; визнати недійсним паспорт [PERSON] за № [NUMBER] від 24.07.2020р.; передати дитину на виховання службі у справах дітей військово-цивільної адміністрації м. Сєвєродонецька. Позивач [PERSON] у вступному слові підтримала заявлений позов, підтвердила доводи, викладені у позові та додатково пояснила, що у 2011р. спільно з [PERSON] вони усиновили [PERSON] . З самого початку стосунки у них не складались. Вони намагались знайти з дитиною спільну мову, займались її розвитком, звертались за допомогою до спеціалістів та психолога. Численні звернення до психологів не вирішили проблему. Тому, вони відправили дитину на обстеження до Сватівської обласної лікарні з надання психіатричної допомоги, де [PERSON] було поставлено діагноз шизотиповий розлад на фоні органічної недостатності. У зв`язку із тим, що у дівчинки були певні проблеми з психологічним станом, подальше їх сумісне проживання стало неможливим. Відхилення у стані здоров`я дитини унеможливлює процес виховання [PERSON] . Внаслідок психічної хвороби дитини у них не складаються стосунки, вони не знають, що їм робити, не розуміють дитину, а вона їх. Вони не вбачають подальшого сумісного проживання із [PERSON] . Просила суд скасувати усиновлення [PERSON] . Позивач [PERSON] у вступному слові підтримав позов, підтвердив доводи викладені [PERSON] . Додатково пояснив, що сумісне проживання з [PERSON] в одному жилому приміщенні неможливе, оскільки поведінка [PERSON] їх лякає, вони перестали спокійно спати, постійно хвилюються за своїх спільних дітей. Представник відповідача [PERSON] у вступному слові позовні вимоги визнала. Додатково пояснила, що родина [PERSON] дійсно працювала з психологом та перебувала під соціальним супроводом, але це не принесло позитивного результату. Стосунки у родині ніяким чином не змінилися. Дитина наразі перебуває у Щастинській обласній санаторній школі, їй там добре. Скасування усиновлення відповідає інтересам дитини. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні під час з`ясування її думки пояснила, що ще у восьмому класі (у 2020р.) вона переїхала до Щастинської санаторної школи, оскільки з батьками не можуть знайти спільну мову. Повертатися до них не бажає, не проти скасування усиновлення. В судове засідання, призначене на 01.12.2021 року учасники справи не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. 18.03.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні. 26.04.2021 року залучено до участі у справі Службу у справах дітей Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в якості правонаступника Служби у справах дітей Військово - цивільної адміністрації м. Сєвєродонецьк Луганської області та закрито підготовче провадження по цивільній справі. 02.11.2021 року позивачами в ході розгляду справи було подане клопотання про долучення документів та зміну позовних вимог (доповнення позовних вимог пунктом 5), яке в судовому засіданні не прийнято до розгляду, оскільки позивачами не дотримано вимог ч.5 ст.49 ЦПК України. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Статтею 207 СК України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч.ч.3-5 ст.232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до п.п.1-3 ч.1, ч.4 ст.238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. Як роз`яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. Частиною другою статті 239 СК України встановлено, що у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Згідно ст.241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що 03 листопада 2011 року Кам`янобрідським районним судом міста Луганська ухвалено рішення про усиновлення [PERSON] та [PERSON] малолітньої [PERSON] , [INFO] . Внесено зміни до актового запису №407 від 20.07.2006р.н. про народження [PERSON] : батьком дитини записано - [PERSON] , [INFO] ; матір`ю дитини записано - [PERSON] , [INFO] ; змінено прізвище дитини з « [INFO] » на « [INFO] »; змінено ім`я дитини - з « [INFO] » на « [INFO] »; змінено по батькові дитини - з « [INFO] » на « [INFO] »; змінено місце народження дитини - з «м. Свердловськ Луганської області» на «м. Сєвєродонецьк Луганської області»; дату народження дитини та дату реєстрації народження дитини залишено без змін. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 02.09.2021р. Сєвєродонецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] народилась [INFO] у м. Сєвєродонецьк Луганської області, батьками записано - [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 01.06.2016р. та серії [NUMBER] від 13.07.2017р. Відповідно до копії виписного епікризу [PERSON] , [INFO] , виданого Комунальним некомерційним підприємством Луганської обласної ради «Сватівська обласна лікарня з надання психіатричної допомоги» (вих. №533 від 10.03.2020р.), [PERSON] встановлено діагноз: шизотиповий розлад на фоні органічної недостатності та патологічно - пубертатного кризу з легкими когнітивними порушеннями. F21. Згідно характеристики [PERSON] , [INFO] , учениці 8 класу Щастинської обласної санаторної школи, за заявою батьків дівчина знаходиться у школі на цілодобовому перебуванні. Батьки практично не спілкуються з дочкою. Стан родинного спілкування має стадію загостреного конфлікту. За підтримки педагогічних працівників школи, [PERSON] має змогу компенсування психологічного дискомфорту спричиненого обмеженістю родинного спілкування. У школі дівчина відчуває себе комфортно. Бажання перебувати вдома не виявляє. Відповідно до копії листа - відповіді Щастинської обласної санаторної школи №407 від 27.09.2021р., за період перебування дитини в школі батьки дочку не відвідували, на вихідні та канікули дитину не забирали. Не виявляли інтересу до її внутрішнього світу, матеріально її не забезпечували, листів чи бандеролей не надсилали. Не піклувалися про фізичний, психічний, моральний і духовний розвиток дитини, її навчанням, захопленнями, успіхами не цікавилися. Необхідними речами, засобами особистої гігієни, канцелярією дівчину забезпечувала школа. 20.09.2021р. батьки за весь період перебування дівчинки у школі перший раз її навідали. Під час зустрічі батьки повідомили дитині, що звернулися до суду з позовом про скасування усиновлення, на що дівчинка сказала, що відчуває себе комфортно у школі і повертатися у родину з певних причин не виявляє бажання. З висновку органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області №4934 від 27.10.2021р. встановлено, що орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, враховуючи, що налагодження сімейних стосунків з боку батьків, з дитиною вже неможливе, насамперед, виходячи з інтересів неповнолітньої [PERSON] , яка вже не бажає проживати у цій родині, та враховуючи сімейні стосунки, що склалися, подальше перебування дитини у цій родині не буде відповідати її найкращим інтересам, вважає доцільним скасування усиновлення громадянами України [PERSON] та [PERSON] стосовно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, в ході розгляду справи суд, знайшов об`єктивне підтвердження факту того, що між усиновлювачами і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювачів стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов`язків, а тому, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає позов в частині скасування усиновлення, внесення змін в актовий запис про народження дитини та передання дитини на виховання (опікування) службі у справах дітей обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Позовні вимоги в частині визнання недійсним паспорту [PERSON] не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, є передчасними, а тому задоволенню не підлягають..

Outcome: partial