Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] 20.04.2017 предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 8 січня 2011 року, та визначення місця проживання дітей. У обґрунтування свого позову [PERSON] посилалася на те, що із відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], але подружні стосунки з відповідачем були припинені у 2016 році у звязку з тим, що відповідач ігнорує її як особистість, вони поступово стали чужими один одному, через що були сварки і непорозуміння, відповідач не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхніх дітей та у неї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин з іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Із того моменту, коли вона покинула дім у с. Долобів і перестала проживати з відповідачем однією сімєю на її мобільний телефон приходять постійні погрози фізичної розправи і про обовязок повернути дітей відповідачу, тому вона переживає за своє життя і здоровя дітей. Через такі дії відповідача діти перебувають у стресовому стані, оскільки поведінка відповідача могла психічно їх травмувати. Відповідач [PERSON] 8 червня 2017 року предявив зустрічний позов до [PERSON] про усунення перешкод у побаченні та вихованні дітей, визначення способу його участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними. У обґрунтування зустрічного позову [PERSON] посилався на те, що після припинення сімейно-шлюбних відносин вони з [PERSON] проживають окремо, він залишився проживати у с. Долобів, а позивач переїхала у с. Підгайчики і разом з нею проживають їхні діти. Він, будучи батьком дітей, з метою виконання покладених на нього обовязків по вихованню та утримання неповнолітніх дітей неодноразово приходив до житлового будинку, де проживає позивач з дітьми, і просив її дати можливість зустрітися та спілкуватися з ними, однак йому було у цьому відмовлено, через що він звернувся із заявою до служби у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації з проханням встановити для нього дні та години спілкування та участі у вихованні дітей. Розпорядженням голови Самбірської районної державної адміністрації від 10 квітня 2017 року йому було встановлено дні та години особистого спілкування та участі у вихованні дітей, однак, коли він приїхав до дітей, відповідачка не відчинила двері будинку та не дала можливості побачитися із дітьми. Під час судового розгляду позивач-відповідач [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, зустрічний позов не визнала. Відповідач-позивач [PERSON] первісний позов про розірвання шлюбу визнав, свої позовні вимоги в частині усунення перешкод у побаченні, вихованні дітей та визначення способу участі у їх вихованні, спілкуванні з ними підтримав. Вислухавши пояснення сторін, їх представників та представника органу опіки та піклування, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про е задоволення позову [PERSON] та задоволення позову [PERSON] з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтв про одруження та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 8 січня 2011 року, від якого мають двоє неповнолітніх дітей (а. с. 4, 5, 6). У 2016 році сторони припинили подружні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, [PERSON] покинула сімю та переїхала з дітьми проживати окремо. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН\~від\~20\~листопада 1959\~року дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матірю. Ураховуючи наведене, визнання [PERSON] позову про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 цього Кодексу батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов»язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов»язані поважати дитину. Статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятою Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Із довідки, виданої виконавчим комітетом Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області, характеристики, медичної довідки про проходження обовязкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів та сертифіката про проходження профілактичного наркологічного огляду вбачається, що місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстроване [INFO]; [PERSON] працює у ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» і за час роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, сумлінно відноситься до виконання своїх обовязків, кваліфікований працівник та дисциплінований; а також він пройшов періодичний психіатричний огляд і психіатричних та наркологічних протипоказань у нього не виявлено (а. с. 34, 35, 36). Із розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації «Про участь [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]» від 10 квітня 2017 року № 161 вбачається, що враховуючи заяву [PERSON] від 31 березня 2017 року та висновок служби у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації від 6 квітня 2017 року № 01-07/265 «Про участь [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]» визначено наступні години та дні побачення, а саме, почергово субота, неділя з 16.00 год. до 18. 00 год. у присутності матері (а. с. 33) Із акта обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], [INFO], жительки с. Підгайчики Самбірського району відомо, що вона проживає [INFO] у будинку свого батька [PERSON], котрий є власником цього будинку, разом із нею проживають неповнолітні діти, які мають належні умови для проживання та виховання (а.с. 46) Із акта обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], [INFO], вбачається, що він проживає у [INFO] та умови проживання у нього належні (а. с. 48). Рішенням виконавчого комітету Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області «Про затвердження висновку про участь [PERSON] та [PERSON] у вихованні малолітніх дітей та спілкування з ними» від 19 жовтня 2017 рок № 31 відомо про затвердження висновку щодо участі у вихованні малолітніх дітей, що є Додатком № 1 до вказаного рішення, згідно якого, з метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування Новосілко- Гостиннівської сільської ради визначив [PERSON] наступні дні та години побачення: почергово субота, неділя з 16.00 год. до 18.00 год. (до досягнення дітьми шестирічного віку у присутності матері, після досягнення шестирічного віку- у відсутності матері). Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Також, відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Ураховуючи наведене, а також те, що [PERSON] порушує право [PERSON] на безперешкодне спілкування та його участь у вихованні дітей, а також те, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків хто проживає окремо від дитини, враховано інтереси малолітніх дітей, суд дійшов висновку про задоволення зустрічного позову [PERSON], зобовязавши [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні з дітьми та визначеному способі участі у їх вихованні.

Outcome: approved