Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача 89 607,4 грн. відшкодування матеріальної і 200 000,00 гривень моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки шляхом ушкодження здоров'я під час ДТП та всі витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що 25.05.2012 року близько 19.00 год. на вул. Коцюбинського в с.Новичка Долинського району Івано-Франківської області [PERSON], керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER], скоїв наїзд на велосипедиста [PERSON] За фактом заподіяння [PERSON] під час ДПТ тілесних ушкоджень було відкрито кримінальне провадження, яке внесене до ЄДРДР за номером № 42012090160000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Відповідач [PERSON] володів автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та доручення, які були при ньому на момент скоєння ДТП. Оскільки чинним законодавством передбачено обов'язок власника джерела підвищеної небезпеки відшкодувати шкоду, яка завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності його вини, то [PERSON] повинен відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду, заподіяну неповнолітньому [PERSON], [INFO]. Внаслідок ДТП [PERSON] були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації 2-го пальця лівої кісті на рівні 1-го міжфалангового суглоба, відкритого відламкового перелому нігтьової та середньої фаланг 3-го пальця лівої кисті з дефектом м'яких тканин, який ускладнився обмеженням рухів в 2-му міжфаланговому суглобі, рани в ділянці середньої фаланги 4-го пальця лівої кисті, рани на задній поверхні третини лівого стегна. Після неодноразових звернень в медичні заклади МОЗ України та огляду дитини було отримано консультативний висновок з рекомендаціями реконструктивно-відновлювального лікування та проведення операції з подовження 2 пальця й пересадки зі стопи на кисть відсутніх середньої та нігтьової фаланг. Також МОЗ України повідомлено, що в Україні такі операції не проводяться. Після цього [PERSON] було доставлено на огляд лікарями науково-дослідного дитячого ортопедичного інституту ім. Г.І. Турнера в м.Санкт-Петербург Російської Федерації, які повідомили про можливість проведення такої операції в їхній клініці та виставили рахунок за її проведення - 358 000 російських рублів, що станом на 26.09.2013 року за офіційним курсом НБУ становить 89 607,40 грн., які й просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути з відповідача відшкодування завданої [PERSON] моральної шкоди в розмірі 200000,00 грн., оскільки син до ДТП займався музикою. Він виростав в сім'ї музикантів, у віці шести років вступив до Долинської школи естетичного виховання по класу фортепіано, де за відмінні успіхи у навчанні неодноразово був нагороджений грамотами та відзнаками, в тому числі став лауреатом восьмого обласного конкурсу юних піаністів ім. В.Барвінського. Однак, після ДТП та отриманих за її наслідками ушкоджень пальців рук, [PERSON] назавжди позбавлений можливості повноцінно грати на фортепіано, що змінило на гірше його життєвий уклад та стало причиною залишення навчання у музичній школі, порушило його нормальні життєві зв»язки через неможливість продовження активного громадського життя. Внаслідок даної ДТП [PERSON] переніс фізичні страждання у зв'язку з ушкодженням його здоров'я внаслідок пошкодження пальців та утворення відкритих ран, терпів фізичний біль до надання йому медичної допомоги і наступних хірургічних втручаннях. Оскільки в позасудовому порядку відповідач не хоче відшкодувати завдану [PERSON] шкоду, то він змушений в інтересах неповнолітнього сина звернутись в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому [PERSON] уточнив позов в частині відшкодування матеріальної шкоди та просив стягнути з відповідача 110693,64 грн. даного відшкодування, оскільки згідно з рахунком, наданим на запит суду науково-дослідним дитячим ортопедичним інститутом ім. Г.І. Турнера, саме таку суму становить вартість лікування в даному закладі неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Просив позов задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що він застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПрАТ «НФСК «Добробут» згідно полісу м№ ААА/6428649, строк дії якого з 16.09.2011 р. по 15.09.2012 р. Оскільки полісом передбачено розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду, завдана життю і здоров'ю, в сумі 100000,00 грн., то відшкодовувати завдану [PERSON] шкоду повинна страхова компанія, а не він. Крім того, позивачем значно завищено розмір відшкодування моральної шкоди, оскільки з урахуванням можливості проведення операції з пересадки пальця [PERSON] тимчасово, а не пожиттєво, втратив можливість займатися музикою. Кримінальним провадженням не встановлено його вини у вчиненні ДТП, навпаки встановлено факт порушення Правил дорожнього руху неповнолітнім [PERSON] Вищенаведені обставини вважає такими, що тягнуть за собою відмову в позові. Тому просив повністю відмовити в задоволенні позову [PERSON] в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Статтею 1167 даного кодексу передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано ушкодженням здоров»я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно зі ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого розмір відшкодування зменшується. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, заданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄДРДР за номером № 42012090160000001, 25.05.2012 року близько 19.00 год. по вул. Коцюбинського в с.Новичка Долинського району Івано-Франківської області сталася ДТП за участю велосипедиста [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до висновку експерта № 29/201/12-Е від 16.02.2013 року (а.с. 5-6), в неповнолітнього [PERSON], [INFO], виявлено такі тілесні ушкодження: травматична ампутація 2-го пальця лівої кісті на рівні середньої фаланги, що викликало необхідність формування кукси на рівні 1-го міжфалангового суглоба; відкритий відламковий перелом нігтьової та середньої фаланг 3-го пальця лівої кисті з дефектом м'яких тканин, який ускладнився обмеженням рухів в 2-му між фаланговому суглобі; рана в ділянці середньої фаланги 4-го пальця лівої кисті; рана на задній поверхні верхньої третини лівого стегна, які спричинені дією тупих твердих предметів і могли утворитися при ударі до таких під час ДТП, яка мала місце 25.05.2012 року. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] на момент скоєння ДТП на відповідній правовій основі володів автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER], оскільки він мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, передане йому власником на підставі доручення. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] повинен нести відповідальність за завдання шкоди внаслідок скоєння ДТП від 25.05.2012 року, оскільки шкода завдана здоров»ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - автомобіля марки «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач. Згідно з консультативним висновком № 429, що виданий консультативно-діагностичною поліклінікою Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» від 19.09.2013 року (а.с. 52), неповнолітньому [PERSON], [INFO], рекомендовано реконструктивно-відновлювальне лікування (операція) з подовження 2-го пальця та пересадки зі стопи на кисть відсутніх середньої та нігтьової фаланг. Однак, такі операції в даній клініці не проводять. Як вбачається з відповіді на запит суду Федерального державного бюджетного закладу «Науково-дослідний дитячий ортопедичний інститут ім. Г.І. Турнера» Міністерства охорони здоров'я Російської Федерації № 70 від 28.02.2014 року (а.с. 111), після огляду медичної документації [PERSON], [INFO], останньому рекомендовано протезування, мікрохірургічна пересадка пальця стопи в позицію пальця кисті та подовження основної фаланги 2-го пальця кисті. Доданий до вказаного листа рахунок № 30 від 17.02.2014 року (а.с. 112), підтверджує, що вартість виконання вказаних рекомендацій у даній клініці становить 321000,00 російських рублів, що станом на день подання заяви про уточнення позовних вимог від 28.05.2014 року за офіційним курсом НБУ становить 110693,64 грн. Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, що винесена старшим слідчим СВ прокуратури Івано-Франківської області Тепчуком В.В. від 27.06.2014 року (а.с. 135-144), яка набрала законної сили, кримінальне провадження, внесене до ЄДРДР за № 42012090160000001 від 07.12.2012 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв'язку з встановленням відсутності в діях [PERSON] складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з п. 6.1 ПДР України, [PERSON] не повинен був рухатися на велосипеді по дорозі, оскільки на час ДТП він ще не досягнув 14-річного віку. Якщо [PERSON] досягнув би 14-річного віку, то відповідно до вимог п. 11.4 ПДР України він повинен був рухатися якомога правіше по проїзній частині або по узбіччю, а виявивши небезпеку для руху - згідно п. 12.3 ПДР України негайно вжити заходів аж до зупинки транспортного засобу. Про це вказано у висновку № 225/226 комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 12.02.2014 року (а.с. 110-117 т.3 матеріалів кримінального провадження). Вищенаведене підтверджує, що вказані дії неповнолітнього [PERSON], [INFO], безпосередньо сприяли виникненню шкоди, оскільки за умови дотримання ним вимог Правил дорожнього руху шкода би взагалі не виникла. За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 1193 ЦК України, суд вважає, що розмір відшкодування завданої [PERSON] матеріальної шкоди слід зменшити та встановити його в сумі 60000,00 грн., які стягнути на його користь з [PERSON] При цьому суд також враховує матеріальне становище та сімейний стан відповідача [PERSON] Судом встановлено, що крім шкоди здоров»ю неповнолітньому [PERSON], [INFO], внаслідок ДТП від 25.05.2012 року спричинено також моральну шкоду. Так, внаслідок отриманих травм [PERSON] терпів фізичний біль, тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, а також ще повинен перенести хірургічні втручання. Внаслідок ушкоджень пальців рук [PERSON] назавжди позбавлений можливості повноцінно грати на фортепіано, що змінило на гірше його життєвий уклад та стало причиною залишення навчання у музичній школі, порушило його нормальні життєві зв»язки через неможливість продовження активного громадського життя та завдало шкоду психологічному здоров'ю. Визначаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує, характер та обсяг страждань [PERSON], їх тривалість, а також його стан здоров'я, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд також враховує сімейний та матеріальний стан відповідача та відсутність його вини в спричиненні ДТП. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір відшкодування завданої [PERSON], [INFO], внаслідок ДТП моральної шкоди слід встановити в розмірі 15000,00 грн., який, на думку суду, буде розумним, виваженим та справедливим. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що завдану в результаті ДТП шкоду повинно відшкодовувати ПрАТ «НФСК «Добробут», де він застрахував свою цивільно-правову відповідальність згідно полісу № ААА/6428649, оскільки сам позивач в судовому засіданні ствердив, що в порушення вимог статті 33 Закону № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», він письмово не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду від 25.05.2012 року, а тому відсутні підстави для покладення на страховика обов»язку відшкодовувати шкоду. Питання судових витрат суд вирішує згідно зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 1166-1168,1187,1192-1194,1195,1199,1202 ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved