Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

I. Позиції учасників справи. Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути з відповідача суму грошових коштів у розмірі 28 966, 96 грн, які вона сплатила як за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, організації пропускного режиму за період з 01 січня 2017 року по 01 січня 2020 року, інфляційні втрати - 1 610, 71 грн, 3 % річних - 922, 00 грн, проте, як з`ясувала, за її адресою проживання такі послуги надаються іншою обслуговуючою організацією. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. II. Процесуальні дії та рішення суду. 14 лютого 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 18 лютого 2020 року у справі відкрито провадження, для розгляду справи без виклику сторін у судове засідання на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Відповідачу на адресу його зареєстрованого, відповідно до відомостей ЄДРПОУ, місцезнаходження було направлено копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження, проте кореспонденція повернулася до суду у зв`язку із тим, що відповідач вибув з вказаної адреси, що зазначено у довідці форми № 20 ПАТ «Укрпошта». Відзив на позов або заяви з процесуальних питань до суду не надходив. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. III. Фактичні обставини справи. З 12 лютого 2002 року позивач зареєстрована за адресою проживання: [ADDRESS] , власником якої є з 10 січня 2018 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Рогачем В. В. та зареєстрованого за № 30 від 10 січня 2018 року. Відповідно до листа № 05 ТОВ «Рада 1», саме це Товариство є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території і вивезення твердих побутових відходів будинку [ADDRESS] . В той же час, позивач зазначає, що отримувала квитанції про сплату за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, організації пропускного режиму на користь ТОВ ІОЦ «Рада», які сплачувала. IV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Пунктом 1 частини першої ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами / тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того, відповідно до п. 7 Правил користування будинку та прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, на власника, наймача житлового приміщення, покладено обов`язок сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Встановлено, що послуги з утримання будинку та прибудинкової території і вивезення твердих побутових відходів будинку [ADDRESS] , надаються ТОВ «Рада 1», проте квитанції про їхню оплату надходили позивачеві від ТОВ «ІОЦ «Рада», з яким у позивача відсутні договірні відносини. У зв`язку із встановленими обставинами, відсутні підстави для застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів», який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Встановивши обставини спору, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку, суд дійшов до висновку про те, що грошові кошти у розмірі 5 416, 44 грн, сплачені на рахунок ТОВ «ІОЦ «Рада», були отримані останнім без достатніх правових підстав, оскільки не є виконавцем послуг, письмової згоди позивача як споживача на укладення договору доручення з ТОВ «Рада» на здійснення нарахування, виставлення від імені ТОВ «Рада» рахунків та квитанцій на оплату товарів, робіт, послуг споживачу; отримувати грошові кошти від споживача; здійснення розщеплення платежів, отриманих від споживача, ініціювання переказів грошових коштів, отриманих від споживача на рахунки одержувача, укладення правочинів (договорів) з банками про розрахункове обслуговування споживача тощо, якщо таке мало місце, та отримання рахунку на оплату комунальних платежів, де отримувачем платежу вказано саме ТОВ «ІОЦ «Рада» та його р/р [NUMBER] в ПАТ «УБІБ», код ЄДРПОУ 38809727, а не ТОВ «Рада», вона не надавала. Як вбачається з копій квитанцій та листа ТОВ «Рада», реквізити юридичних осіб відрізняються: ТОВ «ІОЦ «Рада» - ЄДРПОУ 38809727, п/р [NUMBER] в АТ «Український будівельно-інвестиційний банк»; ТОВ «Рада» - ЄДРПОУ 32070503, р/р [NUMBER] в АТ «Український будівельно-інвестиційний банк». Так, позивач вказує, що за період 01 січня 2017 року по 01 січня 2020 року сплатила на користь ТОВ «ІОЦ «Рада», яке насправді не надавало послуги з утримання будинку та прибудинкової території і вивезення твердих побутових відходів, організації пропускного режиму, суму у розмірі 28 966, 96 грн, на підтвердження чого надала суду квитанції за вказаний період часу. Разом з тим, лише на копіях квитанцій № 11 від 01 грудня 2017 року за листопад 2017 року, яку проплачено 04 грудня 2017 року на суму 877, 74 грн, № 4 від 01 травня 2018 року за квітень 2018 року, яку проплачено у травні 2018 року на суму 907, 74 грн, № 8 від 01 вересня 2018 року за серпень 2018 року (05 вересня 2018 року на суму 907, 74 грн), № 9 від 01 жовтня 2018 року за вересень 2018 року (03 жовтня 2018 року на суму 907, 74 грн), № 10 від 01 листопада 2018 року за жовтень 2018 року (06 листопада 2018 року - 907, 74 грн), № 11 від 01 грудня 2018 року за листопад 2018 року (06 грудня 2018 року - 907, 74 грн) позивач значиться платником та міститься відбиток штампу банківської установи про проведення платежу. На підставі положень частини першої, другої статті 5 ЦПК України, суд вважає за правильне вирішити спір,

Outcome: partial