Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] \~16.09.2019р.\~звернувся в\~суд з\~позовною заявою,\~в якій\~просить постановити\~рішення про\~визнання [PERSON] \~та [PERSON] \~такими,\~що втратили\~право на\~користування житловим\~приміщенням квартир\~ [ADDRESS] . Вказує, що є єдиним власником цієї квартири. Відповідачі, донька та син, за місцем реєстрації не проживають тривалий час без поважних причин, участі в утриманні житла та сплаті комунальних послуг не приймають. Факт їх непроживання підтверджується актами ОСББ. Перешкод у користуванні житлом їм ніколи не чинилося. Реєстрація відповідачів у квартирі є формальною, перешкоджає оформленню житлових субсидій, здійсненню права власності. Провадження у справі відкрито 20.09.2019р. за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому\~засіданні [PERSON] \~позовні вимоги\~підтримав,\~покликаючись на\~вказані у\~позовній заяві\~та уточненні\~до неї\~обставини.\~Пояснив,\~що в\~даній квартирі\~ [ADDRESS] зареєстровані він, його дружина, [PERSON] , [INFO] , син: [PERSON] , [INFO] , який не проживає з 2005р. та донька [PERSON] , [INFO] , яка не проживає з 2010 року. З дітьми відносини підтримує. Відповідачі проживають за межами України, наміру приїжджати в Україну не мають. Судом до участі у справі на стороні позивача залучено третю особу без самостійних вимог [PERSON] , яка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила факт не проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS] впродорвж тривалого часу без поважних причин. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Про причини своєї неявки в засідання відповідачі суду не повідомили. Зі згоди позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст. 223, 280, ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідачки та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Судом встановлено,\~що квартира\~ [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] Даний факт стверджується реєстраційним посвідченням, виданим ЛМ БТІ від 18.04.1996р. на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 27.03.1995р. №1-1493. Квартира складається з двох кімнат житловою площею 27,8кв.м, загальна площа квартири - 48,1кв.м. Згідно Довідки форми-2 з місця проживання про склад сім`ї і прописку від 23.07.2019р. у квартирі зареєстровано четверо осіб: власник [PERSON] , [INFO] , його дружина, [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з 2005р., а відповідачка [PERSON] з 2010р. З цього часу дотепер відповідачі у вказаній квартирі не проживають і наміру проживати у ній не мають, перешкод у користуванні квартирою їм ніким не чинилося. У зв`язку з їх реєстрацією за вказаною адресою позивач змушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, не має змоги оформити субсидії, повною мірою реалізовувати свої права власника квартири. Позивач підтримує відносини з дітьми, цікавиться їхнім життям. Згідно довідки посольства України в Угорщині [PERSON] перебуває на тимчасовому консульському обліку, має місце реєстрації в Угорщині та дозвіль на проживання в Угорщині до 20122 року. Факт не проживання відповідачів у квартирі впродовж цього часу підтверджується актами комісії ОСББ «Промінь» від 23.07.2019р, 10.09.2019р. Відповідачі добровільно залишили свої місце проживання за спірною адресою. Поважних причин не проживання відповідачів у квартирі судом не встановлено. Відповідно до ст. 41 Конституції України та рішення Конституційного суду України від 11.05.2005 року власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідачі понад один рік у житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживають без поважних причин, їх слід визнати такими, що втратили право на користування цим житловим приміщенням. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved