Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] 28 грудня 2016 року пред'явила позов до Великоозиминської сільської ради Самбірського району Львівської області та Городищенської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на земельну частку (пай) розміром 2,44 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, у порядку спадкування за заповітом майна [PERSON], котра померла [INFO] року. У обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що маючи намір оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом, вона, позивач, 11 вересня 2015 року звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну частку (пай) зокрема із тим, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) не відповідає чинному законодавству, оскільки цей документ старого зразка. Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08.12.2015 встановлено факт належності їй, позивачу, правовстановлюючого документа, а саме, що заповіту, складеного [PERSON] та посвідчений заступником голови Городищенської сільської ради Баранецьким М.І. 17.08.1990. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Від відповідачів Городищенської сільської ради Самбірського району Львівської області та Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представників та визнання позову (а. с. 19, 20). Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із свідоцтва про смерть відомо, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с.6). Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Із заповіту, складеного 17 серпня 1990 року, та рішення Самбірського мсіькрайонного суду Львівської області від 08.12.2015 року вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті заповідає [PERSON] ( а.с. 5). Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина і після її смерті спадкоємцем за заповітом є [PERSON], котра прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Самбірська державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за заповітом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її баби [PERSON] з посиланням на те, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), площею 2,44 га, що знаходиться на території села Мала Озимина Городищенської сільської ради Самбірського району Львівської області, який належав [PERSON], не відповідає чинному законодавству, оскільки документ старого зразка ( а.с. 9). У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) вбачається, що [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,44 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території с. Мала Озимина Городищенської сільської ради і призначена для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства (а.с. 7 ). Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Городищенській сільській раді відомо, що 30.05.1997 року зареєстровано сертифікат, виданий [PERSON], на право на земельну частку (пай) розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах у Великоозиминській СВСГ (а.с. 30). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи наведене, право [PERSON] на спадщину, до складу якої входить право на вказану земельну частку (пай), доведено і воно підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на це майно.

Outcome: approved