Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] 19.08.2014 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 09.07.2013 року на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі з 400 гривень, щомісячно на кожну дитину на 250 гривень. У позовній заяві та письмових поясненнях на заперечення відповідача /а.с. 1, 28-29/ [PERSON] зазначив наступне: 07.06.1997 року він уклав шлюб з [PERSON]. У шлюбі народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є позивач. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 09.07.2013 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Цим же рішенням суду з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі, в розмірі 400 гривень, щомісячно, на кожну дитину. 09.11.2013 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]. [INFO] року народилась [PERSON], батьком якої є [PERSON] На теперішній час [PERSON] позбавлений можливості сплачувати на користь [PERSON] аліменти у розмірі 800 гривень щомісячно, оскільки: - після одруження та народження доньки змінився його сімейний стан, так як нова дружина і малолітня дитина знаходяться на його утриманні; - він офіційно не працює, а заробляє кошти працюючи за наймом у фізичних осіб, і при цьому має нерегулярний, мінливий дохід; - потребує амбулаторного та стаціонарного лікування (висновок ЛКК № 1905 від 02.07.2013 року), для проходження яких необхідні значні кошти. Оскільки, з часу стягнення аліментів матеріальне становище позивача значно погіршилось, він може сплачувати аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] лише у розмірі 250 гривень, щомісячно на кожну дитину. На підставі викладеного [PERSON] просить суд задовольнити позов у повному обсязі. [PERSON] 26.09.2014 року подала письмові заперечення /а.с. 18/, згідно з якими позов не визнала у повному обсязі та зазначила, що розмір аліментів стягнутий на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто 385 гривень 80 копійок. Незважаючи на те, що нова дружина позивача не працює, вона отримує державну допомогу при народженні дитини, яку буде отримувати 24 місяці. Дружина позивача перебуває у декретній відпустці у зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років, тобто до народження дитини вона працювала і три роки декрету зараховуються у її трудовий стаж. Окрім цього, відсутність у позивача постійного місця роботи та його стан здоров'я (висновок ЛКК № 1905 від 02.07.2013 року), вже були враховані судом при винесенні рішення про стягнення аліментів, тобто в цій частині нічого не змінилось. На підставі викладеного [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В судове засідання призначене на 05.12.2014 року [PERSON] не з'явився, однак, 02.12.2014 року за вх. № 10674/ подав заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с. 27/. В судове засідання призначене на 05.12.2014 року [PERSON] не з'явилась, 27.10.2014 року за вх. № 9423, нею було подано клопотання, яке містить заяву про розгляд справи за відсутності відповідача /а.с. 23-24/. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. 07.06.1997 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], дана обставина визнана сторонами, які беруть участь у справі, і у відповідності до ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 09.07.2013 року по цивільній справі № 502/982/13-ц розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON]. З [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, в розмірі 400 гривень, щомісячно, на кожну дитину /а.с. 7-9/. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] 09.11.2013 року уклав шлюб з [PERSON] /а.с. 5/. [INFO] року народилась [PERSON], батьком якої записано [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.06.2014 року /а.с. 6/. У відповідності до висновку ЛКК № 1905 від 02.07.2013 року [PERSON] потребує амбулаторного та стаціонарного лікування у зв'язку із захворюванням на хронічний гастрит /а.с. 10/. Згідно з довідкою виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області від 07.08.2014 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з донькою [PERSON], яка знаходиться на його утриманні /а.с. 11/. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено у ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів може бути зменшено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, за заявою батьків, уповноваженого територіальної громади, юридичної особи, на утриманні якої перебуває дитина, та за згодою органу опіки і піклування. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що при вирішенні даного спору необхідно враховувати його стан здоров'я (висновку ЛКК № 1905 від 02.07.2013 року) та відсутність постійного місця роботи, оскільки вказані обставини вже були враховані судом при вирішенні питання про стягнення аліментів. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що у зв'язку з укладанням нового шлюбу та народженням доньки, матеріальний стан позивача дійсно змінився у бік погіршення, і це у відповідності до вимог ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, однак не може погодитись з сумою, до якої [PERSON] просить зменшити їх розмір (250 гривень). Враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд вважає, що розмір аліментів має бути зменшений до суми у 300 гривень, щомісячно, на кожну дитину. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: partial