Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] 20.04.2015 року звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитни у твердій грошовій сумі. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем по справі в шлюбі, який між ними зареєстровано 24.01.2014 року у Назавизівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. За час спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], батьками якого записані вона з відповідачем. Дитина фактично є на її утриманні, відповідач, проживаючи окремо від них, ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги для сімї не надає, а її доходи є недостатніми для утримання сина. Відповідач, маючи мінливий дохід, працюючи на тимчасових заробітках, та виїжджаючи на сезонні роботи, самоусунувся від утримання дитини, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її вимоги задоволити, стягнути з [PERSON] в свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просить позов задоволити, а справу розглянути по суті в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також подав письмову заяву про слухання справи в його відсутність, заявлений позов визнав частково, зазначивши, що взмозі сплачувати аліменти на дітей по 500 грн. щомісячно, оскільки стан його здоровя перешкоджає йому заробляти значні кошти на прожиття, а розмір аліментів, який просить стягувати позивачка, поставить його у скрутне матеріальне становище. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, який між ними укладено 24.01.2014 року у Назавизівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. За час спільного проживання в сторін народився син [PERSON], [INFO], батьками якого записані сторони по справі і який проживають з позивачем, що підтверджується актом обстеження умов проживання, виданого Назавизівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.7). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, а також матеріального становища дитини та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свою дитину в розмірі, достатньому для його нормального фізичного та духовного розвитку. Разом з тим суд враховує надані відповідачем медичні документи про його стан здоровя, що на даному етапі перешкоджає йому заробляти великі кошти для прожиття, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина, але в меншому розмірі, який визначила позивач. В звязку з цим розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно по 500 грн. на дитину до досягнення сином повноліття. З відповідача слід також стягнути по справі судові витрати в дохід держави згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved