Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій просять встановити факт народження [INFO] у м.Макіївка Донецької області дитини чоловічої статі у подружжя [PERSON], [INFO], уродженки м.Макіївка Донецької області, громадянки України, та [PERSON], [INFO], уродженця м.Макіївка Донецької області, громадянина України. Свої вимоги обґрунтували тим, що [PERSON] є батьком [PERSON] У зв'язку з сімейними обставинами [PERSON] та [PERSON] 03.09.2016 уклали шлюб, який зареєстрований Приморським районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №264, після чого прізвище дружини залишилося [PERSON]. Проживають [PERSON] з дружиною [PERSON] у м.Макіївка Донецької області, тобто на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. На час реєстрації шлюбу [PERSON] вже була вагітна, тому перебувала на обліку в жіночій консультації за місцем свого проживання. О 18 годині 10 хвилин [INFO] у міській лікарні №2 міста Макіївка Донецької народної республіки вона народила дитину чоловічої статі вагою 3400 грам, про що видано дублікат лікарського свідоцтва про народження від 06.02.2017 №52, форма якого затверджена первинною медичною документацією №103/у за наказом МЗ ДНР. Крім вказаного свідоцтва, народження дитини [PERSON] підтверджується амбулаторною карткою дитини [PERSON], який поставлений на облік та спостерігається в дитячій поліклініці за місцем проживання. Оскільки дублікат лікарського свідоцтва про народження від 06.02.2017 №52 видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та його форма не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», Знам'янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відмовлено у державній реєстрації народження дитини, що змусило звернутися до суду з даною заявою. Заявники та представник заявників у судове засідання не з'явилися, але надали суду заяви, в яких підтримали заявлені вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити та просили суд справу розглядати у їх відсутності. Представник заінтересованої особи Знам'янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення вимог, заявлених [PERSON], [PERSON], [PERSON], та просив суд справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі свідоцтвом про шлюб, [PERSON] та [PERSON] 03.09.2016 уклали шлюб, який зареєстрований Приморським районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №264, після чого прізвище дружини залишилося [PERSON] (а.с.6). З фототаблиць, протоколу ультразвукового обстеження вагітних від 01.09.2016 та обмінної карти вбачається, що [PERSON] з 21.06.2016 перебувала на обліку в жіночій консультації по вагітності, передбачуваний термін пологів 28.01.2017 (а.с.17, 18, 19, 20). Дублікат лікарського свідоцтва про народження від 06.02.2017 №52, форма якого затверджена первинною медичною документацією №103/у за наказом МЗ ДНР, свідчить про те, що о 18 годині 10 хвилин [INFO] у міській лікарні №2 міста Макіївка Донецької народної республіки [PERSON], яка проживає [ADDRESS], народила дитину чоловічої статі вагою 3400 грам (а.с.7). Копія амбулаторної картки вказує на те, що [PERSON], [INFO], поставлено на облік дитячої поліклініки, де він спостерігається (а.с.10-16). Крім того, судом встановлено, що 01.02.2017 Червоногвардійським відділом запису актів громадянського стану м.Макіївка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про народження, відповідно до якого, [PERSON] народився [INFO], його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Оскільки дублікат лікарського свідоцтва про народження від 06.02.2017 №52 видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та його форма не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», Знам'янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 10.02.2017 відмовлено у державній реєстрації народження дитини [PERSON] (а.с.8). Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Статтею 257-1 ЦПК України встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до частини 1 цієї статті, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно зі ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано виключно законами України. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. За змістом пункту 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 за №719/4940, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема, є медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Для розгляду відповідної справи у суді орган державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації народження (додаток 1), у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» визначено, що на території м.Макіївка Донецької області, де народився [PERSON], діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється. Враховуючи викладене, те, що видане 01.02.2017 Червоногвардійським відділом запису актів громадянського стану м.Макіївка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки свідоцтво про народження є недійсним і не створює правових наслідків, те, що визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження, не існують та не можливо їх видати в установленому законом порядку, те, що встановлення факту народження [PERSON] породжує юридичні наслідки, не пов'язані з наступним вирішенням спору про право, те, що неможлива реєстрація факту його народження органом державної реєстрації актів цивільного стану, те, що заявниками надані суду докази, що достовірно свідчать про народження [PERSON] у певний час і за певних обставин у батьків [PERSON] та [PERSON], а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та встановити факт народження [PERSON] Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Дана норма узгоджується з п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.49 ЦК України, ст.ст.1, 4, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», Пункту 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 за №719/4940,

Outcome: approved