Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[INFO] померла [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входило, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,27 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Урожай» с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області, що посвідчувалося сертифікатом серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] шляхом вступу в управління спадковим майном. [INFO] померла [PERSON]. Спадкоємцем за заповітом після її смерті є позивач [PERSON]. Позивач прийняла спадщину, проте не може оформити в нотаріальній конторі спадкові права на право на земельний пай, який спадкодавець прийняла, але не оформила у нотаріуса після смерті [PERSON], оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів, 13 листопада 2018 року з відповідним позовом [PERSON] звернулася до суду. Ухвалою від 13 листопада 2018 року (а.с. 23) відкрито підготовче провадження у справі. Позивач у підготовче засідання не з'явилася, просила справу слухати за її відсутності (позовна заява, а.с. 3). Представник відповідача - сільський голова Курашовецької сільської ради у підготовче засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнав і просив справу слухати у його відсутності (а.с. 28). Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце проведення підготовчого засідання (а.с. 27), до суду не з'явилася, не повідомила про причину неявки, не подала пояснення. З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Об'єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. [PERSON] померла [INFO] в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Курашовецької сільської ради № 103 від 08 лютого 2018 року (а.с. 12), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № О-46/0-0.29-56/141-18 від 23 січня 2018 року (а.с. 14) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входило право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Урожай» с. Курашівці розміром 2,27 умовних кадастрових гектара на території Курашовецької сільської ради. Відповіднодо норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Заповітом, вчиненим 25 липня 1996 року, [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними спорудами заповіла [PERSON] (а.с. 10). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 53916529 від 02 листопада 2018 року (а.с. 19) стверджується наявність і чинність цього заповіту. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями ( ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). З довідки Курашовецької сільської ради № 103 від 08 лютого 2018 (а.с. 12), вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] спадкоємець за заповітом спадщину не прийняла. Таким чином, право на спадщину переходить до спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Архівною довідкою № 07-4547/7 від 29 грудня 2017 року з книги актових записів про народження (а.с. 11) доводиться, що право на спадкування після смерті [PERSON] мала, зокрема, [PERSON] як донька спадкодавця. Довідкою виконавчого комітету Курашовецької сільської ради № 103 від 08 лютого 2018 (а.с. 12) стверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Інформацією зі спадкового реєстру по спадкових справах (довідка № 53916561 від 02 листопада 2018 на а.с. 20) стверджується, що за оформленням спадщини в нотаріальну контору ніхто не звертався. Таким чином, [PERSON] належним чином не оформила право на спадщину після смерті [PERSON] Але, відповідно до приписів ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 8). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, спадкодавцеві [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,27 умовних кадастрових гектара, що перебувала в колективній власності КСП «Урожай» с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області, яке посвідчувалося сертифікатом серії [NUMBER] та належало [PERSON], яке вона прийняла [INFO] після смерті власника. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. На випадок своєї смерті [PERSON] 10 грудня 2007 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 9). Із оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 447/2016 заведеної в Мурованокуриловецькій ДНК (а.с. 29-33) вбачається, що заповіт від імені [PERSON] є чинним, не зміненим і не скасованим, що [PERSON] вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с. 30). Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, склад спадщини, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 329 від 06 жовтня 2018 року (а.с. 16) позивач довела, що іншим чином, окрім як через суд, вона не зможе захистити свої права спадкоємця. Враховуючи вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за [PERSON] слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved