Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] 19.03.2015р. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007 року до 03 вересня 2014 року. Від шлюбу є діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON], 18 лютого 2011року народження, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Позивачу одній важко утримувати дітей. Відповідач проживає окремо та відмовляється від надання матеріальної допомоги дітям в добровільному порядку . Посилаючись на наведене, позивач просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1032грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, її представник подав на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зменшив позовні вимоги, просив стягувати аліменти в розмірі по 400грн, щомісячно, на кожну дитину . В судове засідання відповідач не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007 року до 03 вересня 2014 року, що вбачається з копії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області про розірвання шлюбу. (а.с. 4). З копії свідоцтва про народження серії І-ЕГ 091543 від 17 березня 2009року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області та копії свідоцтва про народження серії І-ЕГ 134436 від 22 лютого 2011року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що 11 березня 2009 року народилась [PERSON] , а 18 лютого 2011року народився [PERSON], батьками яких є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2-3). Судом встановлено, що діти на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач є батьком дітей, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 800грн., щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. В звязку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, судові витрати по справі слід стягнути з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved