Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять визнати [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №45 в будинку №45/47 по вулиці Чайковського в смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області. В обґрунтування позову зазначили, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 травня 1999 року, виданого відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації. \~ \~ \~ \~В зазначеному житловому будинку з 2002 року зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який не мешкає в даній квартирі з 2010 року, він добровільно зібрав свої речі та переїхав до іншого місця мешкання, його місце мешкання позивачам невідомо. \~ \~ \~ \~Позивачі зазначають, що [PERSON] був засуджений та відбував покарання в місцях позбавлення волі. В 2017 році останній звільнився, але за місцем реєстрації не зявився. Відповідач не відповідає на дзвінки позивачів, ухиляється від спілкування з ними. \~ \~ \~ \~Наявність реєстрації [PERSON] у квартирі порушує права позивачів, як власників квартири, оскільки їм доводиться сплачувати за нього всі комунальні послуги. 14 вересня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187\~ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 вересня 2018 року провадження у справі відкрито, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2018 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивачі [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечували /а.с.38, 39, 40/. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомляв. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник третьої особи - Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомляв. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В звязку з неявкою належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280\~ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом ч.1 ст.16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира загальною площею 71,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації 24 травня 1999 року на підставі розпорядження від 17 травня 1999 року, №9718 /а.с.6/. В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], що підтверджується формою А /а.с.10/, відомостями, наданими Виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області №1520 від 24 липня 2018 року /а.с.11/. Наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачам здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. За змістом ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~Статтею 3 ЦК України встановлено, що одними із основ цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, а також судовий захист цивільного права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ввимогами ст.150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач по справі - [PERSON], [INFO], є членом сімї позивачів. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом депутата Безлюдівської селищної ради за округом №9 [PERSON] від 24 липня 2018 року, складеного у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON], засвідченого секретарем ради [PERSON], зі змісту якого вбачається, що [PERSON] не мешкає за місцем реєстрації з 2010 року /а.с.9/. Порушене право власників житла, щодо усунення перешкод у здійсненні ними права власників, підлягає захисту. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач покинув спірне житло добровільно, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації та поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації з 2010 року судом не встановлено. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад вісім років, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивачі якимось чином перешкоджали відповідачу у користуванні спірним жилим приміщенням в матеріалах справи також відсутні. Відповідач не надав суду доказів на право користування спірним житлом. Існування домовленості між сторонами про право користування житлом не встановлено. З огляду на вищезазначене, вимоги позивачів про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з квитанцією №24 від 01 серпня 2018 року позивачем [PERSON] при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. /а.с.1/. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved