Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

[PERSON] 12.05.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей вказавши, що вона з відповідачем перебували у шлюбі з 15.10.2005 року та мають спільних дітей, - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 21.04.2015 року шлюб між ними розірвано. Вона проживає разом з дітьми, а відповідач мешкає окремо та матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач просила стягнути із [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/2 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Додатково пояснила, що вона працює економістом на ВП «Черкаська ТЕЦ», її місячний дохід складається з заробітної плати в розмірі 3500 грн. та виплати допомоги при народженні другої дитини в сумі 960 грн., які вона отримує до досягнення сином [PERSON] чотирьох років, відповідач матеріальної допомоги на утримання їхніх дітей дочки [PERSON] та сина [PERSON] не надає. Дочка навчається в пятому класі ЗОШ, син відвідує дитячий садок, вона та діти мають задовільний стан здоровя. Вважає, що відповідач є працездатним, аліментів нікому не сплачує, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/2 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 01 червня 2016 року і до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позову, визнав, що діти проживають разом з матірю, також суду пояснив, що з 11.02.2016 року він проходить службу в ЗСУ за контрактом, заробітна плата до 2000 грн. плюс доплати (премії), але він їх ще не отримував, аліментів по виконавчим листам нікому не сплачує, проти вказаного позивачем розміру аліментів не заперечував. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам закону, не порушує права та свободи інших осіб, а тому прийнята судом. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно із свідоцтвами про народження (а.с. 2-3) [PERSON] та [PERSON] є батьками - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням суду від 21.04.2015 року. [PERSON] проживає разом з дітьми [PERSON] та [PERSON]І, а відповідач проживає окремо. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше на кожну дитину 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку до повноліття старшої дитини, а після цього у розмірі ? частини доходів відповідача на утримання сина [PERSON] до його повноліття. Оскільки позивач наполягала, щоб аліменти стягувалися саме з 01.06.2016 року суд визначає цю дату, як початок стягнення аліментів. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved