Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй та її сину, [PERSON], на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. У зазначеній квартирі, окрім неї та сина, проживають без реєстрації, дружина сина, [PERSON], разом зі своїми малолітніми дітьми, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначені особи з липня 2014 року проживають у квартирі, без її згоди. З цього часу між сторонами у справі стали виникати сварки, у ході яких, подружжя [PERSON] постійно ображають Позивача, принижують її честь та гідність, висловлюють погрози щодо нанесення їй тілесних ушкоджень; створюють неможливі умови для проживання; завели собаку вівчарку, яку не вигулюють, і та гадить у залі на підлозі, на її особисті речі; користуються без попиту особистими речами позивачки; не оплачують комунальні платежі за воду, газ, світло. На її пропозицію виїхати з квартири, Відповідач не реагує. Позивач неодноразово зверталася за допомогою до правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування, однак останні пропонують звернутися за захистом порушених прав, до суду. Своєю зухвалою поведінкою та жорстоким ставленням до неї, Відповідач перешкоджає їй користуватися та розпоряджуватися належною їй власністю, тому просила суд усунути перешкоди, шляхом виселення Відповідача разом з її малолітніми дітьми, з її квартири, без надання іншого житла. У ході розгляду справи Позивач та її представник [PERSON], кожен окремо, наполягали на задоволенні позову. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON], [PERSON], та третя особа [PERSON], кожен окремо, позовні вимоги не визнали, просили суд у їх задоволенні відмовити. Представник третьої особи, служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, [PERSON], просила суд задовольнити позовні вимоги. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог, - відмовити, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, трикімнатна квартира, розташована на 2 поверсі 5 поверхового будинку, загальною площею 57,1 кв.м., житловою - 41,5 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва №Ц-450 про право власності на житло від 21.04.1999 року, виданого органом приватизації Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №ц-58 від 11.01.1999 року (а.с.5), та зареєстрованого у КП ДОР «КБТІ», у реєстровій книзі №169П-86, номер запису 86 (а.с.9), що також підтверджується довідкою КП ДОР «КБТІ» від 16.04.2015 року (а.с.61). Відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Дніпропет-ровській області підтверджують факт реєстрації [PERSON] за зазначеною адресою, з 15.12.2000 року (а.с.29); [PERSON] з 07.02.2003 року (а.с.26). Як убачається з довідки КП ЖЕО №20 за №8198 від 07.12.2015 року, у квартирі [ADDRESS], разом із співвласником квартири, [PERSON], проживають без реєстрації члени його родини: дружина [PERSON], та малолітні сини, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.64-65). Місцем реєстрації [PERSON], є [ADDRESS], де остання зареєстрована з 22.02.2006 року, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с.27). Малолітні [PERSON] та [PERSON], зареєстровані за вказаною адресою - 04.12.2015 року, що підтверджується актом від 04.12.2015 року, складеного зі слів сусідів будинку №22 по вулиці Лермонтова, у місті Кривому Розі, посвідченого ТОВ «Сіті-Сервіс-КР» (а.с.67). Судом встановлено, що з 2014 року по теперішній час, між сторонами у справі існують неприязні стосунки. З доданих до матеріалів справи витягів з кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.12-13), талону повідомлення про кримінальне правопорушення (а.с.14); пояснювальних (а.с.15, 81-82); висновку СМЕ №1084 від 04.06.2015 року (а.с.85-87); повідомлень з прокуратури (а.с.88); постанови про закриття кримінального провадження (а.с.16-17); заяв про злочин (а.с.18); повідомлень про розгляд звернень (а.с.74-77; 80) убачається, що, як [PERSON], так і подружжя [PERSON] неодноразово звертались до правоохоронних органів з проханням притягнути до відповідальності один одного. Допитана під час розгляду справи, свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] - це її мати, [PERSON] - рідний брат. Їй відомо, що брат з дружиною та дітьми переїхав проживати до матері, за адресою: [ADDRESS] влітку 2014 року, а з осені відбувається цькування матері, спеціально, щоб мати не дивилася телевізор, вони перебили кабель; зламали стіл; коли співробітники Криворіжгаз опломбували лічильник, зірвали пломбу, за що передбачено штраф 8 000 грн.; мати забула зубну щітку у ванній, повернулася, щоб забрати, щітка у волоссі; забула рушник, вони завернули в нього йоржик для унітазу; кругом бруд, собача шерсть; їх спільні діти цілодобово сидять у кімнаті; був випадок коли [PERSON] намагалася накинутися на матір, вона (свідок) змушена була її захищати. У зв'язку з неможливістю перебувати в квартирі, її мати змушена була переїхати жити до неї в Кременчук, де перебувала більше двох місяців. Користуючись комунальними послугами, родина брата не сплачує платежі, що вже призвело до відключення газу. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює таксистом. Влітку 2014 року він на прохання [PERSON] неодноразово возив його до 3-ої лікарні, оскільки мати [PERSON] хворіла, та перебувала там на лікуванні. [PERSON] возив їй продукти, купував ліки. У вересні 2014 року він допомагав [PERSON] перевезти речі його родини до квартири по вулиці Лермонтова, тому що мати виписали, але вона потребувала догляду, і він ([PERSON]) разом із своєю сім'єю переїхав до неї жити. Через деякий час [PERSON] розповів, що з матір'ю погіршились стосунки, оскільки та постійно свариться з його дружиною, і попросив, щоб він (свідок) допоміг йому з'їхати з квартири матері. 16.05.2016 року [PERSON] разом зі своєю сім'єю виїхали з квартири по вул. Лермонтова, він допомагав йому перевозити речі на знімну квартиру. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] - це її рідна сестра, яка разом зі своєю родиною з вересня 2014 року проживала у квартирі по вулиці Лермонтова, разом з матір'ю чоловіка. Оскільки стосунки між ними не склались, [PERSON] вигнала їх, і вони переїхали на знімну квартиру. Реєстрація сестри у с. Весела Дача, але там проживають, вона (свідок), її мати, вітчим і бабуся, будинок з двох кімнат. Суд визнає достовірність пояснень свідків, які не суперечать зібраним у справі письмовим доказам, а їх оцінка у сукупності усіх доказів, вказує на те, що між сторонами склалися взаємні неприязні стосунки. Однак, на думку суду, вимоги про виселення із спірної квартири, Відповідача [PERSON], дружини одного із співвласників спірної квартири, [PERSON], та їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], 11.01.2013 року, є недоведеними. Так, частиною 1 ст.116 ЖК України встановлено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. У п.17 Постанови №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», Пленум Верховного Суду України зазначив, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖВК, трудових колективів, товариськими судами і іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст.116 ЖК УРСР, Позивач просить суд виселити Відповідача та малолітніх дітей без надання іншого житлового приміщення. Однак, згідно цієї норми виселення без надання іншого жилого приміщення винних осіб на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб, провадиться у тому разі, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичне порушенням правил соціалістичного співжиття робить неможливим для інших проживання з ними в одній кімнаті чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними. Згідно ст.60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлений ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На думку суду, Позивач не надала доказів руйнування чи псування Відповідачем [PERSON] та її малолітніми дітьми житлового приміщення, використання його не за призначенням, систематичного порушення правил співжиття, неможливості для інших проживання з нею в одному приміщенні, а також вжиття до неї заходів запобігання або громадського впливу, які до того ж виявились безрезультатними. Посилання [PERSON] на те, що Відповідач порушує правила співжиття, у порушення вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, не підтверджено належними доказами. Як убачається з матеріалів справи на неодноразові звернення [PERSON] щодо вчинення у відношення до неї злочинів Відповідачем, відповідними працівниками правоохоронних органів не прийнято рішень, які безумовно доводять вину [PERSON] Посилання на те, що Відповідач [PERSON] разом з малолітніми дітьми вселилась до спірного житла без надання згоди всіх співвласників квартири, тим самим порушує правила співжиття, не заслуговує на увагу, оскільки остання є дружиною [PERSON], одного із співвласників спірної квартири. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу матеріалів справи та наданих суду доказів, посилання Позивача є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам матеріального закону, що має наслідком відмову у задоволенні позову, у зв'язку з недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed