Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] 22.04.2015 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за розпискою зобовязанням в розмірі 17820 гривень 88 копійок та судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок. З позовної заяви вбачається, що 25.02.2015 року за письмовою розпискою зобовязанням позивач передав [PERSON] грошову суму у розмірі 400 доларів США. Вказане майно було передано строком на три тижні до 18.03.2015 року включно. Відповідач повинна була повернути [PERSON] грошову суму у розмірі 400 доларів США у визначений строк, а у випадку прострочення, вона повинна була повернути надану позивачем грошову суму у подвійному розмірі, а саме 800 доларів США. В граничний строк повернення майна, а саме 18.03.2015 року, та на теперішній час [PERSON] не повернула отримані нею від позивача грошові кошти. На неодноразові звернення позивача з проханням добровільного повернення боргу відповідач не реагувала або необґрунтовано відмовляла, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Станом на 22.04.2015 року, а саме на день подання позову, в [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 800 доларів США, що складає 17820 гривень 88 копійок відповідно до курсу НБУ. Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяв про відкладання слухання по справі або про розгляд справи за її відсутності не надала. На підставі клопотання позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: 25.02.2015 року [PERSON], [INFO], що зареєстрована та мешкає за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилквое, вул. Чкалова, 19, отримала від [PERSON], [INFO], грошову суму у розмірі 400 доларів США строком на три тижні (до 18.03.2015 року включно, але не пізніше 12 годин 00 хвилин 19 березня 2015 року), що підтверджується розпискою зобовязанням, підписаною власноруч боржником [PERSON] Відповідно до зазначеної розписки зобовязання [PERSON] зобовязується повернути отримане майно у встановлений строк, який вираховується з дня передачі грошових коштів, а саме з моменту підписання зазначеної розписки. У випадку несвоєчасного повернення грошових коштів у вигляді 400 доларів США, боржник зобовязується повернути отримані грошові кошти у подвійному розмірі, а саме 800 доларів США. Стаття 526 ЦК України\~передбачає, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами\~ЦК України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно\~статті 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У відповідності до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Відповідно ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. З ч. 1\~ст. 1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі та у строк, що встановлений договором. Відповідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності дл\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не\~\~приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом достовірно встановлено, що позивачем [PERSON] було надано [PERSON] позику, яка була оформлена у вигляді боргової розписки - зобовязання від 25.02.2015 року. Відповідно до зазначеної боргової розписки відповідач отримала від позивача в борг грошову суму у розмірі 400 доларів США, а також зобовязалась повернути отримані кошти у строк до до 18.03.2015 року включно, але не пізніше 12 годин 00 хвилин 19 березня 2015 року. В граничний строк [PERSON] отримані від [PERSON] грошові кошти не повернула, у звязку з чим станом на 22.04.2015, а саме на момент подання позову, в неї виникла заборгованість у розмірі 800 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 17820 гривень 88 копійок згідно курсу НБУ. На підставі вищезазначеного суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved