Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Черкаської міської ради про скасування рішення органу місцевого самоврядування про безоплатну передачу земельної ділянки. Свій позов обґрунтовують тим, що 27 лютого 2016 року [PERSON] за представництвом по довіреності від імені його матері [PERSON], було оформлено та зареєстроване право власності на імя останньої шляхом приватизації. 6 липня 2015 року [PERSON] померла, а він продовжував оформлення земельних ділянок у її власність, оскільки не знав, що дія довіреності припиняється із смертю довірителя. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на належні їй 33/200 частини житлового будинку та 1/6 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0033га, 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0083га, 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0047га, 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0094га., що знаходяться за адресою: м. Черкаси, провул. Ватутіна, 34. Він звернувся за оформленням спадщини до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], про що отримав Свідоцтво на право на спадщину за заповітом на 33/200 частини житлового будинку, що знаходяться за адресою: м. Черкаси, пров. Ватутіна, 34. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтв на право на спадщину на вищевказані земельні ділянки в порядку ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат», а саме відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на вказані земельні ділянки на ім'я померлої станом на момент її смерті. [PERSON] померла 6 липня 2015 року, рішення №2-158 про передачу їй у власність земельних ділянок Черкаська міська рада прийняла 4 лютого 2016 року, а право власності зареєстроване взагалі 27 лютого 2016 року. Отже, приймаючи рішення відповідач передав у безоплатну власність вищевказані земельні ділянки померлій особі, а також на підставі поданих за довіреністю документів особою, яка не мала на те повноважень. Отже, на момент прийняття відповідачем рішення після померлої відкрилася спадщина, померла мала спадкоємців, які б мали право на спадкування належного померлій майна, а також на приватизацію відведеної у користування померлій землі. Для цього між співвласниками повинен був бути укладений договір поділу. Такого договору з спадкоємцем відповідач на момент |винесення рішення не мав, чим порушив права спадкоємців. Просили суд скасувати п.1.2 рішення Черкаської міської ради №2-158 від 4 лютого 2016 року в частині затвердження документації із землеустрою та передачі у власність громадянам [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) по 1/6 частині земельної ділянки, загальною площею 0,0033га, земельної ділянки, загальною площею 0,0083га, земельної ділянки, загальною площею 0,0047га, земельної ділянки, загальною площею 0,0094га„ що знаходяться за адресою: м. Черкаси, провул. Ватутіна, 34. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю. Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктом 11 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. В судовому засіданні встановлено, що 18 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до виконавчого комітету Черкаської міської ради з заявою, в якій просили надати висновок та викопійовку із плану міста або з іншої містобудівної документації на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0352 по пров. Ватутіна, 34 в м. Черкаси. 12 березня 2015 року [PERSON] надала довіреність, якою уповноважила [PERSON] бути її представником в усіх державних, громадських та інших компетентних органах і організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності з усіма необхідними повноваженнями з питань управління та розпорядження всім її майном, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося. [PERSON] померла 6 липня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 8 квітня 2016 року, згідно з яким, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], яка померла 6 липня 2015 року є [PERSON] 16 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON], який діяв на підставі довіреності та від імені померлої [PERSON] звернулися до Черкаської міської ради з заявою, в якій просили затвердити документацію із землеустрою та надати земельну ділянку за адресою м. Черкаси, пров. Ватутіна, 34. 4 лютого 2016 року Черкаською міською радою прийнято рішення №2-158 «Про передачу громадянам земельних ділянок безоплатно у власність ([PERSON] та інші)». Пунктом 1.2. вказаного рішення затверджено документацію із землеустрою та передано громадянам [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) по пров. Ватутіна м. Черкаси земельну ділянку загальною площею 0,0224 га в тому числі: площею 0,0094 га (кадас\-тровий номер 7110136400:02:067:0140), площею 0,0047 га (кадастровий номер 7110136400:02:067:0138) та площею 0,0083 га (кадастровий номер 7110136400:02:067:0139) безопла\-тно у спільну часткову власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Визначення часток співвласників у спільній частковій власності земельної ділянки загальною площею 0,0224 га та кожної з вищезазначених земельних ділянок становить відповідно: гр. [PERSON] частка ?; гр. [PERSON] частка ?. Земельну ділянку площею 0,0033 га (кадастровий номер 7110136400:02:067:0137) без\-оплатно у спільну часткову власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господар\-ських будівель і споруд (присадибна ділянка). Визначення часток співвласників у спільній частковій власності земельної ділянки площею 0,0033 га становить: гр. [PERSON] частка 1/6; гр. [PERSON] частка частка 1/6. Отже, рішення про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність [PERSON] приймалося Черкаською міською радою після її смерті. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 237 ЦПК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 239 ЦПК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Відповідно до ст. 244 ЦПК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Пунктом 6 частини 1 статті 248 ЦК України передбачено, що представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. З таких обставин, суд приходить до висновку, що представництво [PERSON] за довіреністю від 12 березня 2015 року припинилося у звязку із смертю [PERSON], яка померла 6 липня 2015 року. Незважаючи на вказані обставини, позивач [PERSON] продовжувати вчиняти дії на підставі вказаної довіреності, а саме звернувся 16 липня 2015 року до Черкаської міської ради з заявою, в якій просив затвердити документацію із землеустрою та надати земельну ділянку за адресою м. Черкаси, пров. Ватутіна, 34, не повідомивши при цьому Черкаську міську раду про припинення своїх повноважень. Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування\~та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської [PERSON] вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Згідно із ст. 46\~зазначеного Закону сільська,\~селищна,\~міська,\~районна у місті (у\~разі\~її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних\~засідань\~ради,\~а\~також\~засідань постійних комісій ради. У відповідності із ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та\~інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу\~ради. Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими для виконання на відповідній території. Аналізуючи вказані правові норми, суд приходить до висновку, що прийняття рішення про надання земельної ділянки у власність відноситься до компетенції міської ради, і таке рішення повинно бути прийняте на пленарному засіданні міської ради більшістю депутатів від загального складу ради. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Позивачами в судовому засіданні не доведено, що під час прийняття рішення №2-158 від 4 лютого 2016 року «Про передачу громадянам земельних ділянок безоплатно у власність ([PERSON] та інші)» Черкаська міська рада діяла діла не в спосіб визначений законом та з перевищенням своїх повноважень. Не надано доказів й того, що вказаним рішенням порушуються права позивачки [PERSON], а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову. На підставі наведеного, Закону України «Про місцеве самоврядування в України», ст.ст. 237,239,244.248 ЦК України,

Outcome: dismissed