Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] (далі позивач), звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] міської ради Миколаївської області (далі відповідач) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 07.10.2014\~р. помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, що складається з житлового будинку № 35, що розташований по пров. Грушівському в м. Первомайськ Миколаївської області. Зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею та у встановленому законодавством порядку подала заяву до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки в [PERSON] МБТІ немає реєстрації права власності на зазначений будинок. Рішенням виконкому [PERSON] міської ради № 1060 від 25.12.1958 р. її чоловіку було надано право індивідуального будівництва житлового будинку. 29.12.1958 р. спадкодавець уклав договір з виконкомом [PERSON] міської ради про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до пяти. 03.01.1959 р. цей договір був посвідчений нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори. За даними технічного паспорта зазначений будинок був прийнятий в експлуатацію у 1960 році. Позивач та його представник в судове засідання не зявились. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, просить позов задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] міської ради Миколаївської області до суду надійшла заява від 27.10.20105 р. про слухання справи за відсутністю їх представника; проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. [PERSON] народилася 29.09.1939 р. в с. Житники Жатковського району Черкаської області, паспорт серії ЕО 990646. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 16.06.1957 р. уклали шлюб, свідоцтво про одруження серії ЯФ № 591756. [PERSON] помер 07.10.2014 р. у м. Первомайськ Миколаївської області, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську реєстраційної служби первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 777, свідоцтво про смерть серії І-ФП № 207729. Після смерті [PERSON], який помер 07.10.2014 р., відкрилася спадщина. Рішенням виконкому [PERSON] міської ради № 1060 від 25.12.1958 р. [PERSON] було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці № 4 по вул. Восточная, площею шістсот квадратних метрів; зобовязано до 25.01.1959 р. надати технічну документацію на право будівництва будинку на вищезазначеній земельній ділянці. 29.12.1958 р. [PERSON] уклав договір з виконкомом [PERSON] міської ради про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до пяти. 03.01.1959 р. цей договір був посвідчений нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори. Відповідно до дозволу Відділу комунального господарства м. Первомайськ [PERSON] дозволено виконання будівельних робіт по будівництву житлового будинку, розміром 6 м на 10 м, та сараю, розміром 4 м на 6 м, на присадибній ділянці № 4 по вул. Восточная в кварталі № 194 відповідно до генерального плану, затвердженого Відділом комунального господарства міста від 29.12.1958 р. та договору на право забудови, укладеного відповідно до рішення виконкому [PERSON] міської ради № 1060 від 25.12.1958 р.; строк закінчення робіт 29.12.1961 р. Згідно з довідкою БТІ № 810 від 15.05.1967 р. у відповідності з рішенням Виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 1066 від 23.12.1966 р. та № 112 від 1967 року домоволодіння [PERSON] по вул. Восточной, 4, в порядку уточнення встановлюється нова адреса: м. Первомайськ, пер. Грушівський, 35. Згідно з довідкою БТІ у відповідності з рішенням Виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 881 від 22.10.1974 р. в порядку упорядкування найменування вулиць, провулків та нумерації за домоволодінням [PERSON], розташованим в м. Первомайськ, пер. Грушівський, закріплено новий номер № 35, замість старого № 4 по вул. Восточная. За даними технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 35 по провулку Грушівський в м. Первомайськ, виготовленого Приватним підприємством «Артєль-1» станом на 22.09.2015 р., вищезазначені будинок та веранда збудовані у 1960 році. Відповідно до довідки № 1189 від 21.09.2015 р [PERSON] МБТІ станом на 31.12.2012 р. право власності на обєкт нерухомого майна № 35 по пров. Грушівському в м. Первомайську Миколаївської області не зареєстровано. У висновку про вартість майна визначено ринкову вартість вищезазначеного житлового будинку станом на 10.09.2015 р., яка становить 24\~688,00 грн. Згідно з листом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори Миколаївської області № 2926/02-14 від 01.10.2015 р. свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], який помер 07.10.2014 р., неможливо видати, оскільки право власності на житловий будинок № 35 по пров. Грушівському в м. Первомайську Миколаївської області не зареєстровано. Відповідно до листа Першої [PERSON] державної нотаріальної контори Миколаївської області № 3149/02-14 від 20.10.2015 р. після смерті [PERSON], який помер 07.10.2014 р., спадкова справа не заводилась. Відповідно до листа Другої [PERSON] державної нотаріальної контори Миколаївської області № 3143/01-16 від 12.10.2015 р. після смерті [PERSON], який помер 07.10.2014 р., спадкова справа не заводилась. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 ЦК України\~цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно\~зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 р. затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до п. 49 зазначеного Порядку документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна. З роз'яснень, наданих\~Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, спадкодавець [PERSON], який помер 07.10.2014 р. у м. Первомайськ Миколаївської області, за життя володів житловим будинком № 35, який розташований по пров. Грушівському в м. Первомайськ Миколаївської області, право власності на зазначений будинок не зареєстрував. Позивач має право на спадкування зазначеного нерухомого майна та є спадкоємицею за законом першої черги. Оскільки спадкодавець володів, але за життя не зареєстрував право власності на дане нерухоме майно, позивач є спадкоємицею за законом першої черги, інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, право позивача підлягає судовому захисту. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved