Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до ТзОВ «Піпл Тумороу», в якому просять стягнути з ТзОВ «Піпл Томороу» по 239 098 грн. кожному відшкодування матеріальних збитків і по 20 000 грн. кожному відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням прав споживача. В обґрунтування позовних вимог вказують те, що 21 червня 2018 року між ТОВ «Піпл Тумороу» та ними було укладено договори на послуги з пошуку інформації про роботу за кордоном №95п-2018 та №96п-2018, відповідно до яких відповідач взяв на себе обов`язок надати їм послуги з пошуку актуальної інформації про наявність вільних робочих місць по погоджених критеріях і у встановлений термін, а також надати послугу з організації проїзду до місця роботи, у тому числі оптимізації маршруту, допомозі в придбанні квитків і інформаційній підтримці в дорозі до контакту з координатором. За вказаними договорами ними було оплачено по 700 євро на рахунок зазначений в договорах і по 320 євро на картку гр. [PERSON] . Зазначають, що ТОВ «Піпл Тумороу» свої зобов`язання по Договорах не виконало, тобто не надало інформації про необхідність оплати завдатку за проживання, чим завдало їм матеріальної шкоди на загальну суму по 239 098,00 грн. кожному і моральної шкоди на суму по 20 000 грн. кожному. Зазначають, що про необхідність сплати завдатку за проживання в сумі 250 євро вони дізналися після того як перетнули кордон, наявних коштів не вистачило на оплату житла на місяць наперед і вони змушені були повернутися назад до України. 04.03.2019 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача - адвокатом Кочмарьовою Т.С. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що послуги були надані належним чином, позивачі на виконання умов договору спочатку перерахували кожен по 15 043,00 грн. і в подальшому доплатили по 6 489,00 грн. кожний, сторони підписали Звіт про результати пошуку, Акт наданих послуг і на момент підписання позивачі претензій до відповідача не мали. Зазначає, що позивачі були належним чином повідомлені, що вартість проживання становить 300 євро щомісяця. Також згідно умов договору позивачі самостійно і за свій рахунок зв`язуються із зустрічаючою особою і узгоджують з ним дату, час і місце зустрічі, за свій рахунок прямують до місця роботи, при цьому повинні мати при собі необхідні документи і фінанси. Укладений договір не є договором працевлаштування. Представник позивачів - адвокат Дем`яненко Л.П. в судовому засіданні 18.11.2021 року позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] підтримала, просить їх задоволити. Представник відповідача - адвокат Кочмарьова Т.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача - адвокат Кочмарьова Т.С. в судове засідання 18.11.2021 року не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 18.11.2021 року клопотання, в якому позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні та розгляд справи проводити у її відсутність. Заслухавши думку представника позивачів - адвоката Дем`яненко Л.П., обґрунтування і заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 червня 2018 року сторонами було укладено Договір на послуги з пошуку інформації про роботу за кордоном №95п-2018 та Договір на послуги з пошуку інформації про роботу за кордоном №96п-2018. Відповідно до п. 1.1. Договорів Замовник (позивачі) сплачує, а Виконавець (відповідач) надає послугу з пошуку актуальної інформації про наявність вільних робочих місць по погоджених критеріях і в установлений термін. А також надає послугу з організації проїзду до місця роботи, у тому числі оптимізації маршруту, допомозі в придбанні квитків і інформаційній підтримці Замовника в дорозі до контакту з Координатором. Відповідно до п. 1.2.Договору критерії підбору, кількість пропозицій вільних робочих місць і термін виконання узгоджуються Сторонами в Додатку №1 до Договору . Згідно з п. 1.3. Договору Виконавець приступає до виконання своїх обов`язків за договором на наступний робочий день після отримання повної оплати згідно до розділу 3 цього Договору і підтвердження Замовником наявності у нього відкритої робочої візи або інших документів, що дають право на роботу в узгодженій країні. Виконання умов Договору між Сторонами оформляється «Актом наданих послуг» (п.1.4. Договору). Позивачі як замовники взяли на себе обов`язки оплатити послуги виконавця у розмірі й строки, зазначені у даному договорі, у пунктах 3.1.-3.3., а саме: 700 євро за пошук вільних робочих місць на території Республіки Фінляндії / Німеччини / Франції / Королівства Швеція / Норвегії / Бельгії / Нідерландів / Іспанії. Оплата здійснюється у гривні згідно комерційного курсу на день оплати. 22 червня 2018 року позивачем [PERSON] було сплачено відповідачу - ТОВ «ПІПЛ ТУМОРОУ» за інформаційні послуги згідно з товарним чеком № 119 суму 15 043,00 грн. і 17 липня 2018 року - згідно з товарним чеком № 163 суму 6 489,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями (а.с. 23, 25). 22 червня 2018 року позивачем [PERSON] було сплачено відповідачу - ТОВ «ПІПЛ ТУМОРОУ» за інформаційні послуги згідно з товарним чеком № 117 суму 15 045,00 грн. і 17 липня 2018 року - згідно з товарним чеком № 162 суму 6 489,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями (а.с. 22, 24). Судом встановлено, що 17 липня 2018 року сторони підписали звіт про результати пошуку вільних робочих місць відповідно до критеріїв, обумовлених Договорами. Вибором замовників (позивачів) стала країна Німеччина, м. Котбус, зарплата 50 євро/день, робота - різноробочий на контроль роботи шлюзів, обов`язки - контроль роботи шлюзів, перекривання, відкривання, умови мешкання - 300 євро/місяць. З актів виконаних робіт від 17 липня 2018 року до договорів №95п-2018 та №96п-2018 від 21 червня 2018 року вбачається, що сторони підтвердили про виконання всіх обумовлених договором взаємних зобов`язань в повному об`ємі і у встановлені в ньому терміни. Обидві сторони не мають претензій один до одного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша). У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (частина друга). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що сторонами були укладені Договір на послуги з пошуку інформації про роботу за кордоном №95п-2018 та Договір на послуги з пошуку інформації про роботу за кордоном №96п-2018, предметом яких є пошук відповідачем для позивачів актуальної інформації про наявність вільних робочих місць по погоджених критеріях і у встановлений термін. Умови договору позивачами були виконані, шляхом сплати грошових коштів у формі внесення коштів у два етапи у розмірі та строки, передбачені умовами вказаних договорів, що сторона відповідача не заперечує. Водночас суд приходить до висновку, що і відповідач взяті на себе за договорами зобов`язання також виконав: знайшов роботодавця, що був зацікавлений у працевлаштуванні позивачів. Протилежного стороною позивачів не доказано. Предметом договору є пошук інформації про роботодавця, який буде зацікавлений у працевлаштуванні позивачів, що слід розмежовувати від поняття забезпечення працевлаштування. Аналізуючи умови договору, суд не вбачає підстав вважати викладені у ньому умови двозначними, оскільки з цих умов зрозуміло та чітко викладено його мету, права та обов`язки сторін у справі. Положення договору не містять зобов`язань чи обіцянок ТОВ «Піпл Тумороу» про те, що позивачі будуть працевлаштовані за кордоном. Так, суд зауважує, що помилковим є ототожнювання понять забезпечення працевлаштування за кордоном і пошук роботодавця, який буде зацікавлений у працевлаштуванні позивача. Зазначеного висновку дійшов і Верховний Суд у своїй постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 320/2692/16-ц. Посилання сторони позивачів на те, що останні не одержали інформації про необхідність сплати завдатку за проживання в сумі 250 євро, суд оцінює критично, оскільки позивачі 17.08.2018 року власноручно підписали звіт про результати пошуку вільних робочих місць, де містилася інформація про умови мешкання - 300 євро/місяць. Також п. 2.10 Договору серед іншого містить інформацію про те, що позивачі повинні мати при собі необхідні документи і фінанси. Окрім того, позивач повинний доказати суду наявність умислу в діях відповідача та істотність обставин, у відношенні яких його ввели в оману, а також сам факт обману. Обман у частині мотивів договору не має істотного значення (п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9). Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення (постанови Верховного Суду України від 14 червня 2017 року у справі № 923/2075/15, від 09 грудня 2014 року у справі № 5023/4983/12). Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, встановив, що позивачами залишилося недоведеним факт невиконання відповідачем умов договору, а тому приходить до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними у залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Дослідивши перелік наданих послуг та робіт, виконаних в межах Договору про надання юридичних послуг № 10/01-19-ПТ від 10.01.2019 року (а.с. 55), додаткової угоди № 1 до Договору про надання юридичних послуг № 10/01-19-ПТ від 10.01.2019 року (а.с. 56), враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає, що з позивачів на користь відповідача слід солідарно стягнути 13 500 грн. понесених витрат за послуги адвоката.

Outcome: dismissed