Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] 18.05.2018 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання [PERSON], 20.05.2014 народження у розмірі 2000 гривень на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дитини. З позовної заяви вбачається, що 21.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу в сторін є спільна неповнолітнядитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 16.03.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. На теперішній час дитина проживає разом з матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків стосовно свого сина, а також не надає матеріальної допомоги, необхідної для його забезпечення. Ухвалою судді від 28 вересня 2018 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження на 25 жовтня 2018 року, про що повідомлені сторони. Позивачем було надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] надав відзив, відповідно до якого згоден з поданою позивачкою уточненою позовною заявою та не має заперечень щодо вирішення спору за наявними матеріалами справи, а також просить розглянути справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.\~ Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України\~ обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.\~\~ Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 21.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 189, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 200768 від 21.11.2013 року. 20.05.2014 року в шлюбі народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 227, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 399656, виданим 27.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 16.03.2018 року, справа №502/37/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З довідки, виданої виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради 04.05.2018 року за №1082/01.01.23, [PERSON] проживає в [INFO] і до складу її сім'ї входить [PERSON], [INFO]. Відповідно до \~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України № 2037-VIII\~ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі викладеного суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. В ст. 79 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищезазначене суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO], судовий збір\~ в розмірі 704,80 гривень в дохід держави.

Outcome: approved