Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач 1), Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - Відповідач 2), Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області (далі - Відповідач 3), Державного реєстратора архівного сектору Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області Нечипоренко Ірини Петрівни (далі - Відповідач 4) про скасування рішень щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити дії, в якому вказує, що він з 11 липня 2017 року є власником житлового будинку, загальною площею 122.7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , будинок складається з кухні, санвузлу, кімнати та підвального приміщення. 26 березня 2019 року Позивач звернувся з клопотанням (листом) до Відповідача 3 в якому просив надати йому дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою з метою оформлення права власності на земельну ділянку, що розташована за межами [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що він є власником нерухомості, яка розташована за вказаною адресою. 29 березня 2019 року Позивач звернувся до Відповідача 3 з заявою, до якої додав викопіювання з публічної кадастрової карти, клопотання від 26 березня 2019 року та додаткову інформацію - уточнення, а саме земельну ділянку просив надати для будівництва і обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0.2 га та надав викопіювання земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . 09 квітня 2019 року Відповідач 3 повідомив Позивача про те, що вказана земельна ділянка перебуває у приватній власності (цільове призначення 07.03 - для індивідуального дачного будівництва, площа 0.1 га), про причини, в зв`язку з якими земельна ділянка була передана у приватну власність іншій особі не зважаючи на наявність на ній належного Позивачу нерухомого майна, нічого повідомлено не було. В подальшому Позивач дізнався, що земельна ділянка з житловим будинком, власником якого він є, з невідомих і незрозумілих йому причин, зареєстрована 04 жовтня 2018 року за іншою особою, Відповідачем 1 по справі - [PERSON] на підставі Розпорядження Відповідача 3 та рішення Відповідача 4, вказано, що цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального дачного будівництва, площа 0.1 га, кадастровий номер 1824780300:01:000:0848, розташована за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Андрушківська сільська рада. 30 серпня 2018 року відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, в зв`язку з чим, Позивач у квітні 2019 року звернувся до Відповідача 2 з проханням надати інформацію щодо вказаної земельної ділянки та йому було повідомлено, що земельна ділянка площею 0.1000 га, кадастровий номер 1824780300:01:000:0848, розташована на території Андрушківської сільської ради Попільнянського району, на підставі розпорядження голови Попільнянської РДА від 25 травня 2018 року № 236, передана у приватну власність фізичної особи для індивідуального дачного будівництва. Даним розпорядженням [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.10 га, для індивідуального дачного будівництва, розташованої за межами населеного пункту села Андрушки Попільнянського району. Розпорядженням голови Попільнянської РДА Житомирської області № 401 від 27 вересня 2018 року було затверджено проект з землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність, площею 0.1 га (кадастровий номер 1824780300:01:000:0848), [PERSON] для індивідуального дачного будівництва, із земель державної власності на території Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області. Позивач вказує, що вищезазначені дії та рішення Відповідачів щодо державної реєстрації земельної ділянки за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Андрушківська сільська рада, кадастровий номер 1824780300:01:000:0848 у державному земельному кадастрі за Відповідачем 1, є незаконними та порушують його право на отримання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для будівництва і обслуговування житлового будинку з метою оформлення права власності на земельну ділянку, що розташована за межами [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що він є власником нерухомості, що розташована на даній земельній ділянці за вказаною адресою, що є перешкодою для отримання у власність земельної ділянки, яка знаходиться під належним йому будинком. Відповідач 2 при формуванні земельної ділянки за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Андрушківська сільська рада, кадастровий номер 1824780300:01:000:0848, площею 0.1 га, зобов`язаний був пересвідчитися про наявності на цій земельній ділянці об`єкту нерухомого майна - житлового будинку, право приватної власності на який вже було зареєстровано за Позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відобразити у кадастровому плані цієї земельної ділянки контури об`єкту нерухомого майна, розташованого на ній належного Позивачу на праві власності нерухомого майна - житлового будинку, площею 122.7 кв.м. (хутір «Андрушківський-1» Андрушківська сільська рада, Попільнянського району, Житомирської області). Перевірка Відповідачем 3 достовірності поданих Відповідачем 1 документів для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.1000 га, для індивідуального дачного будівництва, розташованої за межами села Андрушки Попільнянського району, виконання вищевказаних обов`язків Відповідачем 2 дало б можливість встановити: наявність на цій ділянці належного Позивачу житлового будинку та права Позивача на отримання цієї земельної ділянки, що унеможливило б прийняття в подальшому оскаржуваних рішень. Проте, Відповідач 2 та Відповідач 3 вказані відомості не перевірили, наявність на вказаній земельній ділянці належного Позивачу житлового будинку з невідомих причин не встановили, що призвело до порушення його по суті переважного права на тримання у власність або користування вказаної земельної ділянки та незаконної державної реєстрації Відповідачем 4 права власності Відповідача 1 на земельну ділянку площею 0.10 га та порушення Відповідачем 1 права Позивача на земельну ділянку, що виникло з 17 липня 2017 року, а саме моменту державної реєстрації права власності Позивача на житловий будинок, розташований на даній земельній ділянці. Враховуючи те, що Позивач з 17 липня 2017 року є власником житлового будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , він має право як на отримання безоплатно у власність цієї земельної ділянки за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Андрушківська сільська рада, кадастровий номер 1824780300:01:000:0848 під його житловим будинком, так і на викуп цієї ділянки у відповідному розмірі, а формування Відповідачем 2 цієї земельної ділянки у державному земельному кадастрі із зазначенням власника - [PERSON] , прийняття Відповідачем 3 та Відповідачем 4 вищевказаних рішень, оформлення і державна реєстрація за Відповідачем 1 права власності на дану земельну ділянку, після набуття Позивачем права власності на вказаний житловий будинок на цій земельній ділянці, порушує права Позивача на отримання земельної ділянки у власність. Позивач зазначає, що Відповідач 4 прийняв рішення про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за Відповідачем 1, незважаючи на те, що заявлені Відповідачем 1 речові права на нерухоме майно - земельну ділянку, не відповідали законодавству і не могли бути зареєстровані у зв`язку з наявністю на цій земельній ділянці житлового будинку, який належить Позивачу на праві власності та створює для Позивача перешкоди в здійсненні його права користування та розпорядження своїм житловим будинком і порушує його право на отримання у власність або викуп цієї земельної ділянки, що розташована під його будинком. Крім того, Позивач вказує, що незаконними діями Відповідача 1 і рішеннями Відповідача 2 та Відповідача 3 по реєстрації земельної ділянки та передачі земельної ділянки у власність Відповідачу 1, йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 30000.00 гривень сукупно з усіх Відповідачів, так як вони знали та в силу закону не могли не знати про те, що на вказаній земельній ділянці знаходиться належний Позивачу житловий будинок, а тому вказані звернення Відповідача 1 до Відповідача 3 про отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на вказану земельну ділянку, звернення Відповідача 1 до Відповідача 2 про оформлення вказаної земельної ділянки, державна реєстрація вказаної земельної ділянки Відповідача 2 та рішення Відповідача 2 про надання цієї земельної ділянки у власність Відповідачу 1 є явним порушенням закону та були здійснені Відповідачем 1, Відповідачем 2, Відповідачем 3 - навмисно, тобто наявна вина цих Відповідачів та їх діями заподіяно Позивачу моральну шкоду. Після того, як Позивач дізнався про неправомірні дії Відповідачів, йому було завдано моральні та душевні страждання, які призвели до розладу його здоров`я, що виразилося у пригніченому психологічному і моральному стані, через несприйняття Позивачем несправедливості та несприйняття причин прийняття органами влади неправомірних рішень, що порушують права інших людей, абсолютно негативного його ставлення до можливих проявів корупції у зв`язку з тим, що можливо зареєструвати право власності особи на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, який належить іншій особі. У зв`язку з вказаними діями Відповідачів, в Позивача погіршився стан його здоров`я, з`явились головні болі, підвищився тиск, суттєво погіршився сон, позитивний емоційний стан суттєво понизився, внаслідок чого він був змушений звернутися до лікаря за медичною допомогою та отримав курс лікування. Таким чином, завдана Відповідачами моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких зазнав Позивач у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, що призвело до погіршення стану його здоров`я, а тому вказаний розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000 гривень по 10000 гривень з Відповідача 1, Відповідача 2, Відповідача 3, є адекватним шкідливим емоційно - психологічним наслідкам, що настали для нього та ґрунтується на принципі невідворотності цивільно - правової відповідальності заподіювачів шкоди, принципі реальної здатності компенсувати негативні наслідки порушення особистих немайнових прав Позивача та розмір завданої йому моральної шкоди. На підставі вищевикладеного, Позивач просить: - визнати незаконним /недійсним і скасувати Розпорядження Голови Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області № 236 від 25 травня 2018 року «Про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»; - визнати незаконною і скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за адресою Житомирська область, Попільнянський район, Андрушківська сільська рада, площею 0,1 га, з присвоєнням кадастрового номеру 1824780300:01:000:0848 у Державному земельному кадастрі, здійснену 30 серпня 2018 року Головним управлінням Держгеокадастру Житомирської області; - визнати незаконним/недійсним і скасувати Розпорядження Голови Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області № 401 від 27 вересня 2018 року «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності на території Андрушківської сільської ради»; - визнати незаконним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 43335424 від 04 жовтня 2018 року державного реєстратора Нечипоренко Ірини Петрівни (Архівний сектор Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області) про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер: 1824780300:01:000:0848, площею 0.1 га, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, за [PERSON] ; - зобов`язати Попільнянську районну державну адміністрацію Житомирської області надати [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ), дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки - орієнтовною площею 0.20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку; - стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) 10 000.00 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди; - стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (10002, місто Житомир, вулиця Довженка,45, код ЄДРПОУ: 39765513) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) 10 000.00 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди; -стягнути з Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області (13501, Житомирська область Попільнянський район, селище Попільня, вулиця Богдана Хмельницького,7, код ЄДРПОУ: 04053648) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) 10 000.00 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник Позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач 1 - [PERSON] в судове зсідання не з`явилась про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. 02 травня 2019 року надала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що проти задоволення позовної заяви заперечувала та вказала, що про наявність індивідуального житлового будинку, який знаходиться за адресою: хутір « [ADDRESS] » Андрушківська сільська рада Попільнянський район, Житомирська область, на який виготовлено технічний паспорт ФОП інженер інвентаризації нерухомого майна [PERSON] , загальною площею 122.7 кв.м., який складається з кухні, санвузлу, кімнати та підвального приміщення їй нічого невідомо, ніякого відношення до земельної ділянки, площею 0.10 га (кадастровий номер 1824780300:01:000:0848), яка перебуває у її власності їй не відомо на належній їй земельній ділянці розташована лише нежитлова будівля, право власності на яку не зареєстровано, таким чином, вона на цілком законних підставах є власником спірної земельної ділянки та просить в задоволенні позову відмовити. /т.1 а.с.119-120/ Представник Відповідача - 1 в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Представник Відповідача 2 - Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. 02 травня 2019 року від представника Відповідача до суду відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечував та вказав, що Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26 квітня 2019 року за кадастровим номером 1824780300:01:000:0848, містить дійсну, актуальну та достовірну інформацію щодо земельної ділянки, у витязі зазначено, що державна реєстрація проводилась 30 серпня 2018 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Зазначив, що ні матеріалах справи, ні в позові не міститься підтверджуючої інформації про те, яким чином Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області порушило права Позивача, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. /т.1 а.с.96-103/ Представник Відповідача 3 - Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області, в судовому засідання позов визнав в частині скасування розпоряджень № 236 від 25 травня 2018 року та № 401 від 27 вересня 2018 року, проти заявленої вимоги про зобов`язання надати Позивачу дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою заперечував. 01 квітня 2020 року від голови Попільнянської РДА надійшли письмові пояснення в яких він вказує, що 11 лютого 2020 року підготовлено та надіслано звернення до голови Житомирської обласної державної адміністрації щодо можливості скасування розпоряджень голови Попільнянської РДА від 25 травня 2018 року № 236 «Про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» та розпорядження голови Попільнянської РДА від 27 вересня 2018 року № 401 «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності на території Андрушківської сільської ради». Проте, зазначені розпорядження неможливо скасувати, через їх фактичне виконання. Таким чином, з метою недопущення порушення прав Позивача у даній справі, Попільнянська районна державна адміністрація Житомирської області визнає позовні вимоги в частині необхідності скасування розпоряджень голови Попільнянської РДА від 25 травня 2018 року № 236 «Про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» та розпорядження голови Попільнянської РДА від 27 вересня 2018 року № 401 «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності на території Андрушківської сільської ради». /т.2 а.с.247/ Відповідач 4 - державний реєстратор архівного сектору Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області Нечипоренко Ірина Петрівна в судове засідання не з`явилась, 15 травня 2019 року надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність /т.1 а.с.135/. 26 квітня 2019 року надала відзив на позовну заяву в якому вказала, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 1824780300:01:000:0848 знаходиться за межами населеного пункту, на території Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області та має адресу - Андрушківська сільська рада, що не дає змоги ідентифікувати наявність на ній вказаного у позовній заяві житлового будинку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, так як даному будинку, який знаходиться за межами населеного пункту на території Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, було присвоєно рішенням № 14 від 27 лютого 2017 року Андрушківської сільської ради, адресу: [ADDRESS] . Вказує, що державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку було проведено відповідно до чинного законодавства на підставі належних документів, просить в задоволенні позову відмовити. /т.1 а.с.77-90/ Крім того, 26 червня 2019 року від в.о. завідувача архівного сектору Попільнянської районної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, справу просила вирішити у відповідності до норм чинного законодавства. /т.1 а.с.179, 189/ Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 липня 2017 року, 11 липня 2017 року державним реєстратором Козіївської сільської ради Коростишівського району Житомирської області Пашинською Дариною Валентинівною на підставі рішення Андрушківської сільської ради № 14 від 27 лютого 2017 року та технічного паспорту № 872 від 03 лютого 2017 року, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36181748 від 17 липня 2017 року та зареєстровано право приватної власності [PERSON] на житловий будинок, загальною площею 122.7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . /т.1 а.с.23/ З Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційна справа № 872, виготовленого фізичною особою - підприємцем [PERSON] станом на 03 липня 2017 року на замовлення [PERSON] вбачається, що житловий будинок складається з: кухні, санвузла, кімнати та підвального приміщення, загальна площа становить - 122.7 кв.м., рік забудови - 1989. /т.1 а.с.24-26/ 26 березня 2019 року [PERSON] звернувся до голови Попільнянської районної державної адміністрації з листом в якому просив надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою з метою оформлення права власності на земельну ділянку, що розташована за межами [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що він є власником нерухомості, що розташована за вказаною адресою. /т.1 а.с.27/ [PERSON] 29 березня 2019 року звернувся до голови Попільнянської районної державної адміністрації з заявою в якій просив до його заяви від 26 березня 2019 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою з метою оформлення права власності на земельну ділянку врахувати наступну інформацію: 1. Земельну ділянку надати для будівництва і обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0.2 га; 2. До заяви додається викопіювання земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . /т.1 а.с.28/ Попільнянською районною державною адміністрацією Житомирської області за вих.№ С-97/02-11(19) від 09 квітня 2019 року, повідомлено [PERSON] про те, що відповідно до розміщеної інформації на Публічній кадастровій карті України, зазначена ним земельна ділянка, перебуває у приватній власності (цільове призначення - 07.03 для індивідуального дачного будівництва, площа 0.1 га), з метою отримання детальної інформації рекомендовано звернутися до відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. /т.1 а.с.29/ Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 жовтня 2018 року № 140144831 та 21 березня 2019 року № 160517798, 04 жовтня 2018 року державним реєстратором архівного сектору Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області Нечипоренко Іриною Петрівною на підставі розпорядження Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області № 401 від 27 вересня 2018 року, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 43335424 від 04 жовтня 2018 року та зареєстровано право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.1 га, кадастровий номер: 1824780300:01:000:0848, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Андрушківська сільська рада. /т.1 а.с.30, 92-95, 128/ 08 квітня 2019 року за вих. № 32-6-0.31-379/116-19 відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомлено [PERSON] про те, що земельна ділянка площею 0.1000 га з кадастровим номером 1824780300:01:000:0848, розташована на території Андрушківської сільської ради Попільнянського району, на підставі розпорядження голови Попільнянської районної державної адміністрації від 25 травня 2018 року № 236 передана у приватну власність фізичній особі для індивідуального дачного будівництва. /т.1 а.с.31/ 24 травня 2018 року [PERSON] звернулась до голови Попільнянської районної державної адміністрації з заявою в якій просить надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0.1000 га, для індивідуального дачного будівництва, земельна ділянка розташована за межами населеного пункту с.Андрушки (прилегла до вулиці Заводської), до заяви [PERSON] додано ксерокопію технічного паспорта на нежитлову будівлю. /т.1 а.с.64/ В Технічному паспорті, виготовленому комунальним підприємством «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 13 березня 2012 року, на замовлення [PERSON] , інвентаризаційна справа № 584, вказано, що нежитлова будівля [ADDRESS] , має площу 124.8 кв.м. та складається з: - основна будівля А-1 - 90.4 кв.м., - прибудова - а - 32.7 кв.м., - підвал - п/д - 32.7 кв.м. /т.1 а.с.68-70, 125/ Відповідно до розпорядження голови Попільнянської районної державної адміністрації № 236 від 25 травня 2018 року, надано дозвіл [PERSON] на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.1000 га для індивідуального дачного будівництва, розташованої за межами населеного пункту села Андрушки Попільнянського району. Рекомендовано [PERSON] замовити у суб`єкта господарювання, який має право на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону, розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. /т.1 а.с.32-33, 63/ 05 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до голови Попільнянської районної державної адміністрації з заявою в якій просила затвердити проект з землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 0.1000 га у власність для індивідуального будівництва, до заяви додала проект та витяг з ДЗК. /т.1 а.с.67/ Як вбачається з розпорядження голови Попільнянської районної державної адміністрації № 401 від 27 вересня 2018 року, розглянувши проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0.1000 га з метою передачі у власність [PERSON] для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності на території Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (за межами населених пунктів): 1. Затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність, загальною площею 0.1000 га (кадастровий номер - 1824780300:01:000:0848) для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності на території Андрушківської сільської ради Попільнянської сільської ради Житомирської області (за межами населених пунктів); 2. Надати [PERSON] у власність земельну ділянку, загальною площею 0.1000 га (кадастровий номер - 1824780300:01:000:0848) для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності на території Андрушківської сільської ради Попільнянської сільської ради Житомирської області (за межами населених пунктів). /т.1 а.с.34-35, 66, 126/ Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03 вересня 2018 року, земельній ділянці за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Андрушківська сільська рада, для індивідуального дачного будівництва, площею 0.1000 га, присвоєно кадастровий номер 1824780300:01:000:0848, власником земельної ділянки є [PERSON] . /т.1 а.с.127/ Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26 квітня 2019 року, земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , для індивідуального дачного будівництва, площею 0.1000 га, присвоєно кадастровий номер 1824780300:01:000:0848, власником земельної ділянки є [PERSON] . /т.1 а.с.105-107/ Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Андрушківської сільської ради № 380 від 18 квітня 2019 року, нежитлова будівля площею 124.8 кв. метрів, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташована на земельній ділянці, яка належить [PERSON] на праві приватної власності, на балансі сільської ради не перебуває і використовується [PERSON] з 2010 року. /т.1 а.с.123/ Згідно довідки КП «Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації» № 454 від 21 березня 2018 року, на нежитлову будівлю літ. «А-1», розташовану за адресою: [ADDRESS] , станом на 31 грудня 2012 року, право власності не зареєстровано, правовстановлюючі документи не оформлені. Станом на 13 березня 2012 року: загальна площа будівлі з підвалом літ. «А-1» - 124.8 м.кв., інвентаризаційна справа № 584. /т.1 а.с.124/ Відповідно до Акту про підтвердження факту користування нежитловою будівлею за адресою: [ADDRESS]: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про підтвердження факту користування [PERSON] земельної ділянки та нежитловою будівлею за адресою [ADDRESS] , дійсно [PERSON] користується з квітня 2010 року ділянкою та нежитловою будівлею за адресою [ADDRESS] . /т .1 а.с.129/ Рішенням виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області № 19 від 10 квітня 2019 року на підставі заяви [PERSON] та поданих документів, присвоєно адресу нежитловій будівлі [ADDRESS] , згідно Технічного паспорта та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку. /т.1 а.с.130/ 20 травня 2019 року за вих. № 292 на запит адвоката Угринчука Г.Р., КП «Бердичівське МБТІ» повідомлено, що технічний паспорт на нежитлову будівлю (котельні) за адресою: [ADDRESS] вперше виготовлено 13 березня 2012 року на замовлення ПАТ «Цукровий завод ім.Цюрупи», в листі - замовленні була зазначена вищевказана адреса нерухомого майна, 13 березня 2018 року на замовлення [PERSON] КП «Бердичівське МБТІ» виготовлено технічний паспорт з архівних матеріалів на вищевказане нерухоме майно. /т.1 а.с.154-155/ Як вбачається з Висновку експертного дослідження від 31 травня 2019 року № 12/29, проведеного експертом Житомирського НДЕКЦ на підставі заяви [PERSON] : 1. Об`єкт нерухомого майна кадастровий номер земельної ділянки 1824780300:01:000:0848, за адресою [ADDRESS] : є будівля котельної; 2. За своїм технічним станом будівлю котельної та сукупністю якісних та кількісних показників, що характеризують експлуатаційну придатність будівлі та її частин у порівнянні з їх гранично допустимим значенням - не можливо використовувати за призначенням (відсутність внутрішнього обладнання, зношеність (відсутність) зовнішніх мереж); 3. Будівля котельної знаходиться в непридатному до нормальної експлуатації технічному стані, конструктивні елементи в аварійному стані, в цілому за всіма показниками - будівля аварійна. /т.1 а.с.242-253/ Згідно Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань № 12019060270000284 від 08 листопада 2019 року, 07 листопада 2019 року о 07.47 годині від [PERSON] надійшло повідомлення про те, що із приміщення, яке розташоване на земельній ділянці, що їй належить по [ADDRESS] та з приводу власності якої тривають судові спори, працівники охоронної служби [PERSON] , почали вчиняти дії, правомірність яких оспорюється, чим спричинили її інтересам значної шкоди. /т.2 а.с.99/ Відповідно до Карти хворого денного стаціонару від 09 квітня 2019 року, довідки сімейного лікаря [PERSON] та чеку № 19496 від 09 квітня 2019 року, [PERSON] , дійсно був на прийомі у сімейного лікаря 09 квітня 2019 року з приводу погіршення самопочуття, надано рекомендації по подальшому лікуванню, призначено ліки та витрачено на придбання ліків кошти в розмірі - 1394.17 гривень. /т.1 а.с.36-37/ В порядку розгляду вказаної справи, судом було витребувано з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області - копію Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0.1000 га у власність [PERSON] , для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності на території Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (за межами населених пунктів), виготовлений ФОП « [PERSON] ». /т.2 а.с.157-201/ До вказаних матеріалів Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки додано: - пояснювальну записку; - викопіювання земельної ділянки, яка планується по передачі у власність; -викопіювання з кадастрової карти (плану); - довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01 січня 2016 року; - інформацію щодо земельної ділянки; - матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування: журнал польових робіт, звіт по виконанню GNSS-зйомки, схему планової основи, довідку № 666 від 27 вересня 2017 року, Виписку координат та висот, реєстраційне посвідчення, свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки від 21 березня 2018 року, відомість вирахування площі ділянки, каталог координат кутів зовнішніх меж землекористування, кадастровий план зовнішніх меж земельної ділянки [PERSON] ; - матеріали перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевість): схема прив`язки до пунктів ДГМ, креслення перенесення меж земельної ділянки [PERSON] в натуру (на місцевість), перелік обмежень щодо використання земельної ділянки, акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон 19 липня 2018 року, акт погодження меж земельної ділянки [PERSON] , Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, список межових знаків, переданих на збереження; - технічний паспорт на нежитлову будівлю [ADDRESS] ; - Висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, виданий відділу економіки, агропромислового розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства № 40/02-07 від 11 липня 2018 року; - Висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 06 серпня 2018 року. Спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом України та Земельним кодексом України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що Відповідач 3 на підставі оскаржуваних розпоряджень передав у власність Відповідачу 1 земельну ділянку на якій розташовано належну йому на праві приватної власності житлову будівлю та в подальшому Відповідачем 4 було проведено державну реєстрацію права власності за Відповідачем 1 вказаної земельної ділянки, крім того зазначає, що Відповідачем 2 при присвоєні кадастрового номера спірній земельній ділянці було допущено порушення чинного законодавства, наслідком чого стало порушення його права на отримання у власність земельної ділянки на якій розташовано належне йому на праві власності майно та діями Відповідача 1, Відповідача 2 і Відповідача 3 йому завдано моральну шкоду. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Загальні положення про право власності врегульовано Главою 23 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої - третьої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною першою статті 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Норма статті 120 ЗК України, закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачає механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Відповідний висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року (провадження № 6-253цс16). Частиною першою статті 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, зокрема визначеним пунктом «г» частини третьої статті 152 ЗК України - шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно з частиною першою статті 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Нормами статті 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 393 ЦК України встановлено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Захист земельних прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Пунктом «б» частини першої статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Частиною першою статті 116 ЗК України визначено, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно частини першої, другої статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на час винесення оспорюваних розпоряджень), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно з частиною першою статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду. Відповідно до статті 50 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, акти інших посадових осіб, які призначаються ними, можуть бути оскаржені в судовому порядку відповідно до закону. Судом встановлено, що Позивач - [PERSON] з 11 липня 2017 року є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а 25 травня 2018 року Відповідачу 1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та 27 вересня 2018 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.1000 га для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності на території Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (за межами населених пунктів). Сторонами не заперечується, що належний [PERSON] будинок розташований на земельній ділянці, яка передана [PERSON] у власність. Разом з тим, земельна ділянка на яку Попільнянською РДА видано оскаржувані розпорядження, а саме надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та затверджено проект землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність [PERSON] , не могла бути надана їй, з урахуванням застережень та приписів статті 377 ЦК України, оскільки при зверненні до Відповідача 3, нею було додано до матеріалів проекту землеустрою технічну документацію на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці, а тому у Відповідача 3 не було підстав для прийняття оскаржуваних рішень, оскільки правовстановлюючих документів про належність їй на праві приватної власності вказаного нерухомого майна нею надано не було. Наведені обставини вказують на те, що заявлені Позивачем позовні вимоги про визнання незаконними і скасування розпоряджень голови Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області № 236 від 25 травня 2018 року «Про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» та № 401 від 27 вересня 2018 року «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності на території Андрушківської сільської ради» підлягають задоволенню, так як Відповідач - 3 виносячи оскаржувані розпорядження діяв з порушенням вимог, встановлених чинним законодавством та видані розпорядження не відповідають законові і порушують права власника нерухомого майна. Крім того, в судовому засіданні представник Відповідача - 3 визнав заявлені вимоги в цій частині. Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 46 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 визначено, що зміни до записів Державного реєстру прав, записи про скасування державної реєстрації прав, записи про скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав вносяться до Державного реєстру прав та записи Державного реєстру прав скасовуються виключно на підставі рішення державного реєстратора. Згідно з частиною другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Тобто, однією із підстав скасування державним реєстратором запису про певне право (в даному випадку - розпорядження № 407) є рішення суду. Таким чином, підлягає скасуванню рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 43335424 від 04 жовтня 2018 року державного реєстратора Нечипоренко Ірини Петрівни (Архівний сектор Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області) про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер: 1824780300:01:000:0848, площею 0.1 га, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, за [PERSON] . Відповідно до частини першої, третьої, четвертої статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. В частині дев`ятій, десятій статті 79-1 ЗК України, земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Закон України «Про державний земельний кадастр» є спеціальним законом, який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру. Частиною першою статті 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру. Згідно частини першої - третьої статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно. (частина шоста - восьма статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр») Статтею 24 цього Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (в редакції, чинній на час ухвалення рішення), державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Таким чином, на час ухвалення рішення суду в Законі України «Про державний земельний кадастр» міститься норма, якою врегульовано, що припинення усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки допускає одночасне ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. За наведених обставин, заявлена позовна вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки за адресою Житомирська область, Попільнянський район, Андрушківська сільська рада, площею 0,1 га, з присвоєнням кадастрового номеру 1824780300:01:000:0848 у Державному земельному кадастрі, здійсненої 30 серпня 2018 року Головним управлінням Держгеокадастру Житомирської області підлягає до задоволення. Частиною третьою статті 122 ЗК України визначено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. В пункті «ґ» частини першої статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах - для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара. Таким чином, заявлена Позивачем вимога до Відповідача 3 - Попільнянської районної державної адміністрації про зобов`язання надати йому дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки - орієнтовною площею 0.20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку задоволенню не підлягає, оскільки є такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, так як районні державні адміністрації не мають повноважень щодо передачі за межами населеного пункту земельних ділянок з вказаним цільовим призначенням та у визначеному Позивачем розмірі. Позивачем також заявлено позовні вимоги про стягнення з Відповідачів - [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру та Попільнянської районної державної адміністрації моральної шкоди - по 10000 гривень з кожного, оскільки вказані Відповідачі знали або повинні були бути в силу закону обізнані про те, що на земельній ділянці, яка зареєстрована у 2018 році, фактично знаходиться належний Позивачу будинок, право власності на який зареєстровано у 2017 році. Звернення [PERSON] до Попільнянської РДА про отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, звернення [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру про оформлення вказаної земельної ділянки та рішення про надання ділянки у власність [PERSON] є явним порушенням закону та було зроблено вказаними Відповідачами навмисно, тобто наявна їх вина, а їх дії призвели до того, що Позивач був змушений звернутися до лікаря за медичною допомогою в зв`язку з погіршенням стану його здоров`я. Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 червня 2020 року, прийнято відмову [PERSON] від частини позовних вимог заявлених до Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення 10000.00 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди. Провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області, Державного реєстратора архівного сектору Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області Нечипоренко Ірини Петрівни про скасування рішень щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити дії в частині заявлених позовних вимог до Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення 10000.00 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди закрито в зв`язку з відмовою Позивача від позову в цій частині. Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини другої статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно зі статтею 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин щодо її заподіяння покладається на особу, яка звернулась з таким позовом. У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням, під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з пунктом 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією. Судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав Позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Тобто, аналізуючи наведені положення законодавства, з урахуванням обставин справи, а також зваживши на згадані вище роз`яснення Пленуму Верховного Суду України щодо відшкодування моральної шкоди, насамперед треба звернути увагу на те, що сам факт визнання протиправними дій не є безумовною і достатньою підставою для стягнення з нього моральної шкоди. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. При цьому, сам лише факт порушення прав Позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) спричинила моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань. Позивач, визначаючи розмір заявленої до відшкодування шкоди, в якості доказів її заподіяння вказав, що коли він дізнався про неправомірні дії Відповідачів, йому було завдано моральні та душевні страждання, які призвели до розладу його здоров`я на підтвердження чого надав довідку та карту хворого денного стаціонару, виданих лікарем [PERSON] в яких зазначено, що 09 липня 2019 року [PERSON] був на прийомі у лікаря з приводу погіршення самопочуття і копію чеку від 09 квітня 2019 року на придбання ліків. /т.1 а.с.36-38/ Разом з тим, Позивач відмовився від позову в частині заявлених позовних вимог до Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення моральної шкоди та враховуючи дану обставину Позивачем не зазначено, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами підтверджується те, що погіршення стану його здоров`я, що призвело до душевних страждань є наслідком саме дій Відповідачів - [PERSON] та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, враховуючи те, заподіяння моральної шкоди він пов`язував у взаємодії саме трьох Відповідачів. Враховуючи те, що Позивачем не надано інших доказів, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння йому сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, з яких суд, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань та наявності причинного зв`язку між моральною шкодою та діями Відповідачів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди з Відповідачів [PERSON] та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд оцінивши докази, подані сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме визнання незаконним та скасування розпоряджень голови Попільнянської районної державної адміністрації № 236 від 25 травня 2018 року та № 401 від 27 вересня 2018 року; скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрації права власності на земельну ділянку та відмови в задоволенні позову в частині зобов`язання надати [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки - орієнтовною площею 0.20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та стягнення з Відповідачів моральної шкоди. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно Договору про надання правової допомоги адвокатом від 04 квітня 2019 року /т.1 а.с.136/ та Додаткової угоди № 3 до Договору про надання правової допомоги адвокатом від 04 квітня 2019 року /т.3 а.с.21/, Адвокат Угринчук Геннадій Романович представляє та захищає права та інтереси Клієнта - [PERSON] у даній цивільній справі. Позивачем на підтвердження сплати коштів за послуги адвоката надано квитанцію від 09 квітня 2019 року про сплату [PERSON] коштів в розмірі 6000.00 гривень [PERSON] за надання правової допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України). Позивачем не додано до матеріалів справи детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, а тому вказані витрати розподілу не підлягають. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі: - 384.20 гривень (за подання заяви про забезпечення позову) /т.1 а.с.1/; - 2305.20 гривень /т.1 а.с.7/ та 3842.00 гривень /т.1 а.с.8/ та заявлено вісім позовних вимог, а саме п`ять вимог немайнового характеру та три вимоги про стягнення моральної шкоди. Судом задоволено чотири позивні вимоги немайнового характеру, відмовлено у задоволенні однієї позовної вимоги немайнового характеру та двох позовний вимог про стягнення моральної шкоди, щодо однієї позовної вимоги про стягнення моральної шкоди провадження закрито. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сума судових витрат, яку належить стягнути з Відповідачів на користь Позивача пропорційно задоволених позовних вимог становить - 3754.80 гривень та з Відповідачів підлягають стягненню кошти в розмірі по 864.45 гривень з кожного (768.40 х 4 = 3073.60 + 384.20 = 3457.80 / 4).

Outcome: approved