Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа - П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В позові зазначають, що їх бабуся [PERSON] отримала у спадок будинок [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] на підставі заповіту від 18.01.1975 року, складеного [PERSON] на користь [PERSON] Проте оформити своє право на спадщину їх бабуся не змогла, оскільки на наведений будинок збудований ще у 1933 році, у [PERSON] було відсутнє свідоцтво про право власності. Для належного оформлення права власності на успадкований будинок [PERSON] звернулась до Запорізької міської ради з питання закріплення земельної ділянки за житловим будинком [ADDRESS]. Рішенням Запорізької міської ради від 19.11.2008 року за № 61/18 затверджено документацію щодо закріплення земельної ділянки площею 0,0737 га за житловим будинком [ADDRESS], встановлені зовнішні межі затвердженої земельної ділянки та земельній ділянці присвоєний кадастровий номер. Також спеціалістами Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації проведено технічну інвентаризацію житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], за наслідками якої виготовлено технічний паспорт. Проте у зв'язку з тяжким онкологічним захворюванням закінчити оформлення права власності на успадкований будинок бабуся позивачів не встигла. Ще за час свого життя , 06.04.2013 р. [PERSON] склала заповіт на їх користь. [INFO] [PERSON] після тривалої хвороби померла. Також в позові зазначається, що станом на [INFO], тобто на день смерті [PERSON], [PERSON] проживала разом з [PERSON] у [ADDRESS] та продовжувала проживати у цьому будинку і після смерті спадкодавця [PERSON], що підтверджується записом про реєстрацію місця мешкання, зробленим 12.05.1975 року у будинковій книзі [ADDRESS]. Отже [PERSON] була єдиним спадкоємцем спірного будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], оскільки проживала з останньою та після смерті якої фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Отже після смерті бабусі [PERSON] позивачі вважають себе єдиними спадкоємцями після її смерті за заповітом та взагалі єдиними спадкоємцями після смерті їх бабусі. Також посилаючись на норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачі зазначають, що вони разом були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується записом про реєстрацію місця мешкання, зроблених 04.08.2002 року та 12.02.2013 року відповідно у будинковій книзі спірного будинку. З метою оформлення їх права на спадщину, що відкрилась після померлої [PERSON], позивачі як спадкоємці звернулись до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори за для отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, 19.03.2014 року отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з причини відсутності у спадкодавця в особі [PERSON] права власності на спірний будинок. Крім того, з метою оформлення свого права на належний за життя їх бабусі будинок, позивачі також звернулись з заявою до територіальної громади в особі Запорізької міської ради з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме на [ADDRESS]. Проте, листом першого заступника голови з питань діяльності виконавчих органів ради Запорізької міської ради від 16.04.2014 року їм було відмовлено та для вирішення цього питання рекомендовано звернутися до суду. На підставі вищевикладеного позивачі просять суд визнати за ними право власності на ? частину спірного будинку за кожним в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердили обставини зазначені в позові, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади в особі Запорізької міської ради, у судове засіданні не з'явився, надав суду заяву в якій прохав розглядати справу без його участі та зазначив що проти заявлених позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивачів, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що обставини, викладені в заяві відповідають дійсності та підтверджені документальними доказами: копіями паспортів позивачів (а.с.8-9), копією свідоцтва про смерть [PERSON], видане повторно 19.03.2013 р. Шевченківським відділом ДРАЦС РС ЗМУЮ (а.с.10а), копією свідоцтва про смерть [PERSON], видане 18.09.2013 р. Шевченківським відділом ДРАЦС РС ЗМУЮ (а.с.11), копією лікарського свідоцтва про смерть [PERSON]№ 161 (а.с.12), копією заповіту [PERSON] (а.с. 13), копією заповіту [PERSON] (а.с.14), копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.15), копією постанови П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.05.2013 року № 1452/02-31 (а.с.16), копією листа-відповіді заступника голови районної адміністрації по Шевченківському району Запорізької міської ради від 04.06.2013 р. (а.с.17), копією постанови П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.03.2014 року № 1009/02-31 (а.с.18), копією постанови П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.03.2014 року № 1008/02-31 (а.с.19), копією листа-відповіді першого заступника міського голови Запорізького міської ради від 16.04.2014 року (а.с. 20), копією рішення Запорізької міської ради від 19.11.2008 року за № 61/18 (а.с.21), копією технічного паспорту на [ADDRESS] (а.с. 22-29), копією будинкової книги на спірний будинок (а.с.30-37), копіями фотокарток спірного житлового будинку (а.с. 38-40), копією довідки про ринкову вартість об'єкта нерухомості (а.с.41). Згідно з п. 1 ч. 1 с. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який був чинним на день відкриття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON], слідує, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 р. № 435-IV, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до положень ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З аналізу положень Конституції України та ЦК України вбачається що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011 № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 30.07.2012 № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірі штрафів»). Згідно до пунктів 3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року за № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року № 1692/5), листом Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. На підставі вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач по справі не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд вбачає всі підстави для задоволенні позовної заяви.

Outcome: approved