Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] 05.08.2019р. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на доньку, [PERSON] , [INFO] в сумі 2 000 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що вона є інвалідом першої групи з дитинства, не працює, отримує соціальну допомогу інвалідам з дитинства та одноразову допомогу при народженні дитини, інших доходів не має, відповідач матеріально не забезпечує доньку, їй одній матеріально важко утримувати дитину. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належно (а.с.22). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, повідомлявся належно (а.с. 12, 29, 30). Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позов, суд приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Із змісту позову, із долучених до справи копій свідоцтва про народження і шлюб, із довідки Комарнівської міської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 985 від 01.08.2019р. (а.с.4, 6, 9) видно, що сторони в шлюбі з 12.08.2011р., мають доньку [PERSON] , [INFO] , що позивачка має сина [PERSON] , 2005р.н., діти при позивачці і знаходяться на її утриманні, що відповідач регулярного утримання доньці не дає. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За положеннями ст.ст. 84, 180, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із змісту позову, із довідки Управління праці та соціального захисту Городоцької РДА № 1072 від 31.07.2019р. (а.с.10) видно, що вона не працює, є інвалідом першої групи, отримує соціальну допомогу інвалідам з дитинства І групи в сумі 2 245 грн. 50 коп. та при народжені дитини - 860 грн., інших доходів не має, їй одній матеріально важко утримувати доньку. За наведеного, суд приходить переконання, що позивачці [PERSON] самій матеріально важко утримувати доньку, вона має потребу в коштах відповідача, а той здатний надавати таке в розмірі 1 500 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Обставин, які б давали підстави вважати, що відповідач [PERSON] не має змоги надавати утримання доньці у розмірі визначеному судом, не встановлено. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання доньки [PERSON] , 2017р.н.в сумі 1 500 грн. щомісячно, суд також ураховує вік дитини, положення ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019рік»і вважає, що такий розмірі аліментів буде достатнім вкладом відповідача в матеріальне забезпечення доньки. Відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 768 грн. 40 коп. судових витрат.

Outcome: partial