overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

[PERSON] в січні 2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони 12.10.2012 року зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Вінницького МУЮ, актовий запис № 2463. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з початку 2018 року. Спільне господарство не ведеться. Наміри відновити відносини відсутні, тому збереження шлюб неможливе. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ст.\~280\~ЦПК України\~ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.10.2012 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 2463, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 125111 від 12.10.2018 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 246829 від 30.01.2013 року. Згідно з ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст.\~55\~Сімейного кодексу\~України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

[PERSON] в січні 2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони 01.06.2018 року уклали шлюб, який був зареєстрований у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 1145. Позивач зазначає, що їх подружнє життя не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та шлюб, шлюб існує формально. Позивач згідно заяви просила розгляд справи проводити у її відсутність, судові витрати просить залишити за собою. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, шляхом направлення повістки, а також оголошенням про виклик до суду на сайті судової влади. В зв`язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.2018 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 1145, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 01.06.2018 року. Згідно з ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3\~ст. 55 Сімейного кодексу України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно з ч. 1\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] в січні поточного року заявила позов до свого батька [PERSON] про стягнення аліментів в сумі 1000 грн., щомісячно на час навчання у ВНЗ. Позов мотивований тим, що відповідач має змогу проте не надає допомоги позивачу, в той час як остання самостійних доходів не має. Представник позивача [PERSON] подала заяву, за якою просила розглянути справу за її відсутності, вимоги позову підтримала і просила задовольнити за підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Судом встановлено таке. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] народилася [INFO] року в сім'ї [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є студенткою 2 курсу бакалаврату, денної форми навчання, Наукового центру «Інститут біології» Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, терміном навчання з 01.09.2014р. по [INFO]., про що зазначено в довідці директора Центра від 02.09.2015р. №036/1915. За позовною заявою позивач проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, батько має постійний регулярний дохід проте допомоги не надає. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, як це встановлено ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.200 цього ж кодексу суд може встановити аліменти на повнолітню дитину у частці від заробітку. За таких обставин та вимог закону, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати стягнення з відповідача аліментів, а тому, за відсутності заперечень до позову з боку відповідача, суд знаходить вимоги позивача обґрунтованими, їх розмір реальним і таким, що не суперечить закону, а тому позов підлягає задоволенню. Витрати у справі суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі вказаних норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

[PERSON] в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

[PERSON] в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів . Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти задоволення зустрічної позовної заяви. [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явилися, але його представник надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на від 06.12.1997р.) (а.с. 9). Згідно із довідкою Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №99 від 20.01.2014 року [ADDRESS] та [ADDRESS] є одна й та саме вулиця. [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21 червня 2011 року, видане виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області) та після смерті [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 21 червня 2012 року виконавчим видане комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області). [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 21 червня 2012 року виконавчим видане комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, для оформлення права на спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Постановою Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори №2408/02-31 від 23.08.2013 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки неможливо визначити частку у спадковому майні. Дана обставина унеможливлює оформлення її спадкових прав через державну нотаріальну контору. [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості належним чином оформити свої спадкові права на вищезазначене нерухоме майно. Відповідно до ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Право спільної сумісної власності внаслідок такого поділу припиняється. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено факт наявності спадкових прав [PERSON] та [PERSON] на вищезазначене майно та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що їх позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

[PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала і пояснила, що [PERSON], [INFO], житель [ADDRESS], є її сином. З дитинства син страждає на психічний розлад здоров'я в зв'язку з чим йому 13 вересня 1999 року Рівненською обласною спеціалізованою психіатричною лікарською комісією було встановлено I групу інвалідності, причина інвалідності - інвалід з дитинства, інвалідність встановлена безтерміново. В зв'язку з хворобою син не може вчиняти дії в своїх інтересах та потебує постійного стороннього догляду та нагляду. Просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та зобов'язати орган опіки та піклування Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області призначити її опікуном. Представник заінтересованої особи Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області в судове засідання не прибув, згідно поданої заяви-клопотання просять заяву [PERSON] розглянути з позитивним рішенням. Претензій сільська рада не має. Суд, заслухавши пояснення заявника, з»ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню . Згідно свідоцтва про народження та паспорта громадянина України [PERSON], народився [INFO] в с. Дроздинь, Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрований в [ADDRESS], його батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6-8). Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. ст. 58, 60 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. В силу вимог ч.1 ст.63 ЦК України, опікуна призначає орган опіки та піклування. Згідно довідки МСЕК Сер.МСЕ №022018 від 13.09.1999 року [PERSON], [INFO] є інвалідом з дитинства першої групи з 15.07.1999, безтерміново (а.с.9). [PERSON] встановлено діагноз МСЕК: виражена розумова відсталість, різко виражена імбецильність (а.с.17). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 164/16 від 14 червня 2016 року [PERSON] змалку відставав у розвитку від однолітків, мова не розвинулась, в школу не ходив. В 1999 році визнаний інвалідом дитинства I групи безтерміново. При даному огляді [PERSON] виявляє ознаки Важкої розумової відсталості, страждає на хронічний стійкий психічний розлад - Важку розумову відсталість (F72 - за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом здоров'я, який позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 26-27). Суд визнає [PERSON], [INFO] недієздатним, так як внаслідок стійкого розладу здоров'я не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала і пояснила, що [PERSON], [INFO], житель [INFO], є її сином. З народження син страждає на важку розумову відсталість, в звязку чим була встановлена перша А група інвалідності інвалід дитинства. У звязку з хворобою син не може вчиняти дії в своїх інтересах та контролювати свою поведінку, потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Через хворобу неодноразово лікувався. Внаслідок стійкого психічного розладу син не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Внаслідок хвороби [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та зобовязати орган опіки та піклування Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області призначити йому опікуна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, згідно поданої заяви просять заяву [PERSON] розглянути без їх участі, згідно чинного законодавства, заперечень немає . \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення заявника, з»ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню . \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно свідоцтва про народження та паспорта громадянина України МЮ №335134, [PERSON] народився 20 травня 1997 року в с. Масевичі, Рокитнівського району Рівненської області області, зареєстрований в [INFO], його батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4- 8). Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. ст. 58, 60 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ В силу вимог ч.1 ст.63 ЦК України, опікуна призначає орган опіки та піклування. Згідно довідки МСЕК Серія АВ №03991425 від 09.06.2015 року [PERSON] є інвалідом дитинства, 1 А група - довічно (а.с.9). \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 289/15 від 18 листопада 2015 року [PERSON] від народження відставав у розвитку від однолітків. Проживає з батьками.Лікувався в неврологічному відділенні ОДЛ. Перебуває на обліку у лікарів психіатра та невролога. При даному огляді виявляє ознаки важкої розумової відсталості (F72 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), що позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. В даний час страждає хронічним стійким психічним розладом здоровя, який позбавляє його здатності усвідомлювати значення свої дій та керувати ними (а.с.27-29). \~\~\~\~\~\~\~ Суд визнає [PERSON], [INFO] недієздатним, так як внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] в судовому порядку звернулася до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, у якому зазначила, що з відповідачем по справі вона зареєструвала шлюб 08.08.2018, після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON] , але паспорта вона не міняла. В період спільного проживання з відповідачем у незареєстрованому шлюбі (на протязі 11 років), у них народився син [PERSON] , [INFO] , який залишається на її вихованні, на утримання сина відповідач добровільно надає матеріальну допомогу. З грудня 2018 року спільно з відповідачем не проживають, сім`я розпалася. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливим і таким, що суперечитиме її інтересам, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 24.10.2019 відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.12.2019 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що на теперішній час вона не має почуття любові до відповідача, примирення між нею та чоловіком не можливе, в подальшому шлюб суперечитиме її інтересам та інтересам дитини, просила позов задовольнити та розірвати шлюб. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що бажає проживати у шлюбі з позивачем, заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони 08 серпня 2018 року зареєстрували шлюб, про що Виконавчим комітетом Новозбур`ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, складено відповідний актовий запис №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим 08.08.2018 (а. с. 5). Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 14.10.2009 (а.с. 6). У судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер стосунків, які склалися, свідчить про розпад сім`ї, а шлюб носить формальний характер, проживаючи окремо один від одного протягом року, примирення не досягли. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Отже, приймаючи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, позивач вважає його таким, що суперечить її інтересам, а подружні відносини між сторонами фактично припинені, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON]В та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 07 вересня 2014 року виконавчим комітетом Бочаницької сільської ради Гощанського району Рівненської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач разом з дитиною не проживає, матеріальної допомоги на її утримання не надає, дочка знаходяться на її утриманні, просить стягнути аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, посилаючись на те, що останній має постійне місце роботи і стабільний заробіток. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Згідний сплачувати аліменти на утримання дочки, але просить зменшити розмір аліментів до 200 грн. щомісячно, посилаючись на те, що він має незначний заробіток та потребує коштів на лікування. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, оцінюючи докази, дослідженні в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачка та відповідач являються батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Враховуючи, що платник аліментів має постійне місце роботи та стабільний дохід, суд в силу ст.183 СК України вважає за можливе визначити розмір аліментів у частці від його заробітку (доходу) - 1/3 частина заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] в травні 2014 року звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Козіївське» про стягнення заробітної плати. В обґрунтування своєї заяви позивач вказав, що з 22 листопада 2011 року він працював у ТОВ «Козіївське» трактористом. 3 лютого 2014 року звільнений з роботи. За період з 1 грудня 2013 року по 3 лютого 2014 року заробітна плата позивачу не виплачена. Сума заборгованості за вказаний період складає 3334,01грн. Добровільно виплатити заборгованість відповідач відмовляється, внаслідок чого позивач звернувся до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву в якій прохає суд слухати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом порядок, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Згідно трудової книжки [PERSON], виданої 6 січня 1986 року, 22.11.2011 року позивач був прийнятий на роботу до ТОВ «Козіївське» трактористом . 3 лютого 2014 року позивач звільнений з роботи. Стаття 116 КЗпПУ передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Сума заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем у розмірі 3334,01 грн. за період з 1 грудня 2013 року по 3 лютого 2014 року підтверджується актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області Державної інспекції України з питань праці № 20-25-655/0804 від 28.04.2014 року . Виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє вимоги позивача та стягує з ТОВ «Козіївське» заборгованість по заробітній платі в сумі 3334,01 грн.. Крім того, відповідно до ст.5 Закону України « ро судовий збір» та ч.3 ст. 81 ЦПК України позивач звільнений від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved