Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

I. Позиції учасників справи. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат у сумі 42 272, 50 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102, 00 грн. В обґрунтування позову вказано, що 19 січня 2020 року з вини відповідача, який керував транспортним засобом марки «Lexus» (реєстраційний номер [NUMBER] ), сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «Mazda» (реєстраційний номер [NUMBER] ), що належить [PERSON] та за кермом якого був водій [PERSON] . На виконання умов договору добровільного страхування від 18 листопада 2019 року № 006-479045/01НТ позивачем виплачено страхове відшкодування потерпілому [PERSON] у сумі 45 300, 00 грн. Позивач посилається на норми ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування» та зазначає, що після проведення виплати потерпілій особі, виникло право зворотної вимоги (регресу), у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. II. Процесуальні дії та рішення суду. 21 жовтня 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 23 квітня 2021 року на повторні запити суду, подані у порядку частини шостої статті 187 ЦПК України, надійшли відповіді щодо актуальної адреси місця реєстрації відповідача. 26 квітня 2021 року у справі відкрито провадження для розгляду справи з викликом сторін у судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив про те, що не має заперечень проти розгляду у заочному порядку. Відповідач у судове засідання, про час, дату і місце призначення якого повідомлявся за останньою відомою адресою проживання, вказаною у постанові Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року у справі № 757/3987/20-п, не з`явився, представника не направив до суду, заяви по суті або з процесуальних питань не надходили. На підставі частини першої ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень позивача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення у справі заочного рішення та задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. III. Фактичні обставини справи. 19 січня 2020 року у м. Києві по вул. Грушевського (буд. 26/1) сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобілів марки «Mazda» (реєстраційний номер [NUMBER] ), що належить [PERSON] та за кермом якого був водій [PERSON] , та [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «Lexus» (реєстраційний номер [NUMBER] ). У результаті цієї ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Mazda» (реєстраційний номер [NUMBER] ), що належить [PERSON] з вини [PERSON] , що встановлено постановою Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року у справі № 757/3987/20-п. Вартість відновлювального ремонту, згідно з рахунком СТО № 0000000160 від 27 січня 2020 року, становить 52 514, 00 грн. Відповідно до договору страхування від 18 листопада 2019 року № 006-479045/01НТ, укладеного ПрАТ «СК «Брокбізнес» та [PERSON] , позивач виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Mazda» (реєстраційний номер [NUMBER] ) у розмірі 45 300, 00 грн, оскільки саме така сума була узгоджена з потерпілим за його заявою, якою він просить частину страхового відшкодування зарахувати у рахунок несплачених страхових платежів. IV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно з положеннями частини першої ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором, майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За приписами статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була завдана у результаті ДТП. Відповідно до частини першої, другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом, підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням., зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням, диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом, підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним, засобом, механізмом, іншим, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до частини першої ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відтак позов підлягає задоволенню з присудженням стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 42 272, 50 грн. V. Розподіл судових витрат. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 102, 00 грн.

Outcome: approved