overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] 21.11.2017 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 серпня 1983 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який був зареєстрований у [INFO], актовий запис № 20. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Зазначив, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з 2012 року. В сімї немає порозуміння. Сімя розпалася і примирення не можливе. Позивач скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. За приписами\~статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України\~та частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою\~статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Громадяни України [PERSON] та [PERSON] 07 серпня 1983 року зареєстрували шлюбу у с. В.Севастянівка, Христинівського району, Черкаської області, актовий запис № 20. Після одруження дружина змінила прізвище на [PERSON]. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. \~В судовому засіданні встановлено, що сторони на момент розірвання шлюбу разом не проживають та фактично припинили шлюбні відносини з 2012 року, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку\~статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання\~\~кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить\~\~інтересам кожного з них. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] 21.11.2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов неможливістю збереження сімї з відповідачем та подальшого спільного з ним життя. Зараз вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. У шлюбі у них народився син [PERSON], який на даний час проживає з позивачкою. Позивачка в судове засідання не зявилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 лютого 2008 року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-ОК № 059258, актовий запис № 22 (а. с. 3). З копії свідоцтва про народження [PERSON] народився 19 травня 2009 року, його батьками вказані сторони по справі (а. с. 5). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач позов визнав повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

\~ [PERSON] 21.11.2018 року через поштове відділення звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 21.04.2016 року, зареєстрованому Сокирянським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області за актовим записом №17. Сторони спільних дітей не мають. З травня 2016 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам, просить його розірвати. Понесені ним судові витрати по сплаті судового збору з\~ відповідачки на свою користь не бажає стягувати. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, можливості примирення з відповідачкою не вбачає, у разі неявки відповідачки не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення, понесені ним судові витрати по сплаті судового збору з\~ відповідачки на свою користь не бажає стягувати. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином та завчасно повідомлена про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, а також не подала відзив на позов.\~За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює \~заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини Згідно свідоцтва про шлюб серії І-МИ №140404, виданого повторно 13.12.2017 року Чернівецьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області, 21.04.2016 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] було зареєстровано Сокирянським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області шлюб за актовим записом №17. Згідно змісту позовної заяви позивач та відповідачка неповнолітніх дітей не мають, сторони з травня 2016 року припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивача розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача у відповідності до положень ст.112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Оскільки позивач не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

[PERSON] 21 березня 2018 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 23.01.1999 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у зв'язку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Від позивача в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився без повідомлення причин неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, тому суд прийшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 23.01.1999 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 4 (а.с.7). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

[PERSON] 21 березня 2018 року подала до суду заяву про визнання недієздатним її діда [PERSON], [INFO]. У обгрунутування своєї заяви посилалася на те, що вона здійснює догляд за [PERSON], який є інвалідом другої групи, перебуває на обліку у психіатра з 09.02.1978 та потребує постійного стороннього догляду, оскільки не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними і тому над ним необхідно встановити опіку, призначивши йому опікуна. Під час розгляду справи по суті заявник [PERSON] у підтримання заяви посилалася на викладені у ній обставини. Вислухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування у підтримання подання, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Із свідоцтв про народження, паспортів громадянина України, довідки про склад сімї відомо, що [PERSON] є дідом [PERSON] та членом її сімї і проживає разом із заявником (а. с. 4, 7-10, 13, 15, 17). Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Із висновку судово-психіатричної експертизи вбачається, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними та потребує опіки (а. с. 31). Статтею 300 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Із подання відомо, що орган опіки та піклування виконавчий комітет Самбірської міської ради Львівської області вніс до суду подання про призначення [PERSON] опікуном її діда [PERSON] (а.с. 37, 41). Призначення [PERSON] опікуном не суперечить інтересам [PERSON], так як вони перебувають у родинних відносинах і [PERSON] має можливість виконувати обовязки опікуна, оскільки має повну цивільну дієздатність та згідна на призначення її опікуном [PERSON] Обставин, які б виключали можливість призначення [PERSON] опікуном її діда [PERSON], не встановлено. Згідно частин 6 та 7 статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за пятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] 21 березня 2019 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 7 березня 2017 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжність в характерах та ігнорування її, позивачки, як особистості, через що вони стали чужими людьми. З часу їхнього одруження вона помітила, що відповідач проявляє байдужість до сім`ї, повністю перестав приділяти їй увагу і з такої його поведінки вона зрозуміла, що у них існує розбіжність у поглядах на сім`ю та життя, це все впливало на її моральний спокій, спокій у сім`ї, через що більше ніж рік тому вони припинили подружні відносини. Під час розгляду справи по суті позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов визнала. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони зареєстрували шлюб 7 березня 2017 року, від якого мають одну неповнолітню дитину. У березні 2018 року вони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та нормам моралі, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Сторонам роз`яснено наслідки визнання позову, представник відповідача, яка висловила намір вчинити ці дії, не обмежена у повноваженнях на їх вчинення. Отже, визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON] 21 вересня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 16 березня 2001 року, мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, ведення господарства, сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сім'я їх розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. Просила суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Суд, дослідивши надані матеріали вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 березня 2001 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, актовий запис № 173, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] року. З 2010 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, ведення домашнього господарства, сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, прізвище позивачу залишити шлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] 21 вересня 2016 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що державним виконавцем 26 серпня 2016 року було винесено постанову про накладення арешту на її рахунок №26252510113331, відкритий в АТ «Ощадбанк», на якій їй нараховується заробітна плата та з якого щомісячно утримувалося 25% в рахунок погашення заборгованості, яким вона не може користуватися і утримувати дітей, тому просить зняти арешт з вказаного рахунку. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Кремінського РВ ДВС [PERSON] у попередньому судовому засіданні просила розглянути справу на розсуд суду, оскільки при накладенні арешту на рахунок позивача у ВДВС не було відомостей про те, що на нього нараховується заробітна плата. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 2 ст. 321 цього Кодексу передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року зі змінами встановлено, що арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Докази, які надано суду, свідчать про наступне. Згідно постанови Кремінського РВ ДВС від 26 серпня 2016 року (а. с. 5) на рахунок [PERSON] №26252510113331, відкритий в АТ «Ощадбанк» було накладено арешт на підставі вимоги УПФУ в Кремінському районі та вимоги Рубіжанської ОДПІ про стягнення з позивача на користь УПФУ боргу у розмірі 29\~098 грн. 23 коп. Відповідно до довідки ПП СВФ «Агро» (а.с. 3) [PERSON] працює на підприємстві на посаді обліковця та на вказаний картковий рахунок їй нараховується заробітна плата, з якого проводиться утримання у розмірі 25% згідно виконавчого провадження від 23 грудня 2015 року (а.с. 6). [PERSON] є багатодітною матірю (а.с. 17), має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с. 18-19), тому накладення арешту на картковий рахунок, на який нараховується заробітна плата, фактично позбавляє її та дітей коштів до існування. Отжез огляду на вищевказані докази, а також збереження балансу інтересів сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки із заробітної плати позивача при цьому буде відраховуватися 25% її доходів в рахунок погашення заборгованості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

[PERSON] 21 вересня 2017 року звернувся до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що його батько[PERSON] помер [INFO] року на тимчасово окупованій території в м. Голубівка /м. Кіровськ/ Луганської області, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу. Сєвєродонецький МВ ДРАЦС відмовив йому у видачі свідоцтва про смерть батька у зв'язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не викликався. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є сином громадянина України [PERSON], [INFO], який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-7, 12). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №251, виданого 13 вересня 2017 року «Державною установою «Кіровська центральна міська багатопрофільна лікарня» так званої «Луганської народної республіки» та довідки про причину смерті (а.с. 8-9), [PERSON] помер [INFO] року вдома в м. Кіровську, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, дегенерація міокарда. Факт смерті [PERSON] також підтверджується договором-замовленням на організацію та проведення поховання (а.с. 10). Сєвєродонецький МВ ДРАЦС відмовив [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] у зв'язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території (а.с. 11). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, звернутися за захистом своїх невизнаних прав. Згідно приписів п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved