Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] 27.04.2018р. звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 2500грн. щомісячно починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя з відповідачем народилася дитина [PERSON], [INFO] Подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, сварки, зловживання відповідачем алкоголем. Їх подружні відносини фактично припинені, у судовому порядку вирішується питання про розірвання шлюбу. Відповідач проживає окремо, кошти на утримання дитини не надає. Дитина проживає з матірю, яка несе витрати на її утримання. Оскільки [PERSON] відмовляється у добровільному порядку надавати будь яку допомогу на утримання дитини, змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнти, проти заочного рішення не запепечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 14.02.2016р. Від подружнього життя у них є дитина - [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо. Дитина проживає з матірю, яка несе витрати на її утримання. Відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідно до ч. 1\~ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Заявляючи вимоги про стягнення аліментів в розмірі 2500грн. на місяць позивачка покликається на те, що на утримання дитини необхідні значні кошти, яких вона не має, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує від держави 800грн. Вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Виходячи з принципу рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно в сумі 1200грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, і до досягнення дитиною повноліття, відповідатиме інтересам дитини, зможе частково покрити витрати на її утримання. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний, підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial