Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] у смт. Слов`яносербськ Слов`яносербського району Луганської області, Україна, помер дядько позивача - [PERSON] , [INFO] . Після смерті дядька відкрилась спадщина, яка складається з права на недоотриману пенсію. За життя дядько позивача не склав заповіт та інших спадкоємців за законом, окрім неї, немає. 11.08.2020 представник позивача звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенка О.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але 11.08.2020 постановою про відмову здійснення нотаріальної дії їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач пропустила шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між дядьком та племінницею по батьковій лінії. Позивач вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, оскільки представник позивача звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 11.08.2020. Дата смерті спадкодавця - 13.08.2019, відповідно дата спливу шестимісячного строку - 13.02.2020. Отже, позивач пропустила строк звернення приблизно на шість місяців. Позивач проживає у м. Мурманську Мурманської області, Російська Федерація, тобто за 2 859 км від Луганської області, тому особисто відвідати м. Сєвєродонецьк Луганської області для оформлення спадщини для неї є вкрай складно. Пізніше, вчинення усіх необхідних дій щодо цього вона доручила своїй племінниці, [PERSON] . Відповідно для цього необхідно було скласти нотаріальну довіреність та передати її представнику, що зайняло приблизно 3 місяці, з 30.08.2019 по 30.11.2019. Крім того, так як смерть сталася на тимчасово окупованій території, представнику необхідно було зібрати докази факту смерті, звернутися до органів ДРАЦС, підготувати заяву про встановлення факту та подати її до суду, що зайняло приблизно 2 місяці, з 26.12.2019 по 05.02.2020. 07.02.2020 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було прийняте рішення, яким заяву про встановлення факту смерті було задоволено (справа № 428/1057/20). Після чого, 25.02.2020 представник позивача звернулася до органів ДРАЦС та отримала свідоцтво про смерть спадкодавця. У цей же період загострилося розповсюдження на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року встановлено на всій території України карантин, постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 карантин у Луганській області продовжено до 31 липня 2020 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 карантин продовжено до 31 жовтня 2020 року. Отже, у період з березня 2020 року по серпень 2020 року представник позивача не зверталася до нотаріуса через бажання звести до мінімуму ризик заразитися самій або заразити інших гострою респіраторною хворобою СОVID-19. Це питання для представника позивача є особливо важливим, адже у своїй роботі вона постійно взаємодіє із людьми похилого віку. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк в 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її дядька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. На підставі клопотання представника позивача, яке було задоволено судом, було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що батьків [PERSON] він не знав, [PERSON] та [PERSON] - рідні брати. [PERSON] весь час [PERSON] називала дядьком. Позивач забрала свого батька [PERSON] до м. Мурманськ. [PERSON] був самотнім, ходив до [PERSON] . [PERSON] є рідним братом батька [PERSON] . [PERSON] жив за адресою: [ADDRESS] , номер квартири не пам`ятає. [PERSON] помер внаслідок того, що погано харчувався. [PERSON] є лікарем-невропатологом, він лікував братів [PERSON] та [PERSON] . Останній раз він бачив позивача у 2013 році. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . В смт. Слов`яносербськ Слов`яносербського району Луганської області жив рідний брат батька позивача - [PERSON] . Позивач після смерті матері забрала батька до себе в м. Мурманськ. Вона часто приїздила та відвідувала [PERSON] , піклувалася про нього, приносила грошові кошти, щоб його підтримувати. Усе селище знає, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] . З 1985 року [PERSON] знає родину [PERSON] , брати схожі один на одного. Взаємовідносини між [PERSON] та [PERSON] були щирі та добрі. Останній раз вона бачили позивача у 2013 році, спілкуються по телефону. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією паспорта громадянина Російської Федерації № [NUMBER] , код підрозділу - 512-002, виданого 01.02.2000 Відділом внутрішніх справ Жовтневого округу міста Мурманська, [PERSON] , [INFO] , уродженка селища Слов`яносербськ Луганської області, Україна, зареєстрована з 31.01.1996 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 18.02.1987 Слов`яносербською селищною радою Слов`яносербського району Ворошиловградської області, [PERSON] (російською) народилася [INFO] у селищі Слов`яносербськ Слов`яносербського району Ворошиловградської області, УРСР, про що 05.08.1954 зроблено відповідний актовий запис № 40, батьком якої записаний [PERSON] (російською), матір`ю - [PERSON] (російською). З копії архівної довідки № А-31/1, виданої 14.01.2020 «Державною архівною службою «Луганської народної республіки» («Держархів ЛНР») вбачається, що в книзі записів актів цивільного стану про народження Біловодської сільської ради Біловодського району наявний актовий запис № 281 від 19.09.1927 про народження [INFO] «[PERSON]» (так в документі). Дані про батьків: « [PERSON] , 19 років; [PERSON] , 18 років (так в документі). Згідно з копією архівної довідки № А-32/1, виданої 14.01.2020 «Державною архівною службою «Луганської народної республіки» («Держархів ЛНР») вбачається, що в книзі записів актів цивільного стану про народження відділу ЗАГС міста Стаханова наявний актовий запис № 411 від 25.02.1936 про народження [INFO] « [PERSON] » (так в документі). Дані про батька: « [PERSON] , украинец 27 років. Дані про матір: « [PERSON] , украинка, 26 років (так в документі). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00000904491, наданого 22.07.2009 Відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 11 квітня 1975 року зареєстрували шлюб, про що 11.04.1975 Відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 520. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON], прізвище дружини - [PERSON] . З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно 24.08.1989 Міськ. відділом ЗАГС м. Мурманська вбачається, що [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською) 17 вересня 1981 року уклали шлюб, про що 17.09.1981 зроблено відповідний актовий запис № 3127. Прізвище чоловіка після укладення шлюбу [PERSON] (російською), прізвище дружини - [PERSON] (російською). Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 21.01.2000 Відділом ЗАГС Адміністрації м. Мурманська, [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською) 21 січня 2000 року уклали шлюб, про що 21.01.2000 зроблено відповідний актовий запис № 115. Прізвище чоловіка після укладення шлюбу [PERSON] (російською), прізвище дружини - [PERSON] (російською). Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 19.08.2003 Слов`яносербським РВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Стаханов Луганської області, Україна, був зареєстрований з 16.04.1976 за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.02.2020 Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у селищі міського типу Слов`яносербськ Слов`яносербського району Луганської області, Україна, про що 25.02.2020 складено відповідний актовий запис № 106. 11 серпня 2020 року представник позивача Зомарєва Владислава Вікторівна в інтересах [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенка О.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до копії постанови про відмову здійснення нотаріальної дії № 246/02-32, винесеної 11.08.2021 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенком О.М., відмовлено [PERSON] , яка діє за довіреністю в інтересах [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що при загальному огляді документів було встановлено, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена у зв`язку з тим, що довіритель [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини в строк шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, що передбачено ст. 1270 Цивільного кодексу України для осіб, які на день смерті не проживали зі спадкодавцем, а також відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між померлим [PERSON] і [PERSON] , як між дядьком і племінницею по батьковій лінії. З копії листа приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенка О.М. № 499/01-16 від 24.12.2020 вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , у строк шести місяців з дня смерті спадкодавця, що передбачено ст. 1270 Цивільного кодексу, з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкової справи не заведено. 11 серпня 2020 року за № 246/02-31 була видана постанова про відмову здійснення нотаріальної дії [PERSON] - представнику за довіреністю [PERSON] . Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63044723 від 24.12.2020, у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо відкритої спадкової справи відносно [PERSON] , померлого [INFO] . Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування після померлого дядька у зв`язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини та необхідністю встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У своїй заяві представник позивача посилається на те, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копіями документів, які додані до заяви. Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги у сукупності письмові докази по справі, а також показання свідків [PERSON] та [PERSON] , які допитані у судовому засіданні, які є належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом, тобто суд вважає ці показання достатніми доказами на підтвердження факту, який просить встановити позивач, отже, суд вважає, що [PERSON] , який помер [INFO] , є дядьком по батьковій лінії [PERSON] . За таких обставин в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені представником позивача в обґрунтування цієї частини позовних вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд зазначає наступне. Так, частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] суд зазначає наступне. Дядько позивача помер у смт. Слов`яносербськ Слов`яносербського району Луганської області, що на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавила позивача [PERSON] можливості вчасно зареєструвати факт смерті померлого дядька у встановленому законом порядку, оскільки тільки 25.02.2020 Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було видане відповідне свідоцтво про смерть її дядька. Зазначені обставини, на думку суду, виключали можливість звернення позивача в установлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька. Суд вважає, що зазначені причини є поважними та пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій. За таких обставин суд доходить висновку, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважною, у зв`язку з чим вважає за можливе позов в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити, визначивши позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у 3 місяці з дня набрання цим рішенням законної сили. За таких обставин в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені представником позивача у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню. Водночас, суд вважає, що надані представником позивача архівні довідки № А-31/1 та № А-32/1, видані 14.01.2020 «Державною архівною службою «Луганської народної республіки» («Держархів ЛНР»), не можуть бути прийняті судом до уваги як належні та допустимі докази, оскільки вони надані установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, що створена, обрана чи призначена у порядку, не передбаченому законом, а, отже, будь-які видані такими установами документи є недійсними та такими, що не створюють жодних правових наслідків. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Отже, з наведеного вище вбачається, що судом України незаконність та недійсність письмових доказів, виданих на тимчасово окупованій території Луганської області (т. зв. «ЛНР») не може бути застосовна лише до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, в усіх інших випадках, зокрема і при розгляді позовних вимог в частині встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, судом встановлюється незаконність та недійсність таких доказів, у зв`язку з чим вони не можуть бути прийняті як належні та допустимі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що хоча позов і задоволено у повному обсязі, проте відповідач в особі органу місцевого самоврядування не порушував своїми діями або бездіяльністю права позивача на спадкове майно. Цей спір виник виключно внаслідок бездіяльності самого позивача, яка була зумовлена об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а тому суд вважає, що стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved