Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] 05 лютого 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Житлово-будівельного кооперативу № 45 «Світанок», третя особа Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON] За життя [PERSON] склала заповіт від 22 травня 2007 року, в якому заповіла все належне їй майно позивачу. Так, до спадкової маси увійшла квартира [ADDRESS]. [PERSON] була членом ЖБК № 45 «Світанок» та сплатила свій пай за спірну квартиру, проте вчасно оформити правовстановлюючі документи не встигла. Позивач 15 грудня 2012 року звернувся до Другої ДДНК з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. Позивач просив суд встановити факт належності права власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON]; визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. У своїй заяві від 24 березня 2014 року позивач просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 20 березня 2014 року до суду надійшла заява представника ЖБК № 45 «Світанок» з проханням розглядати справу без участі їх представника, позовні вимоги визнають. 24 лютого 2014 року до суду надійшло повідомлення Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з проханням розглядати справу без участі їх представника відповідно до діючого законодавства. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] була членом ЖБК № 45 «Світанок», проживала за адресою: [ADDRESS] та сплатила вартість зазначеної квартири в сумі 4967,20 руб., заборгованості немає (а.с. 14). [PERSON] склала заповіт, посвідчений 02 травня 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1224, в якому заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно складалось, і взагалі, все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, - [PERSON] (а.с. 12). [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 13). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач, який належним чином прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спірну квартиру (а.с. 35-42). На підставі ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно п. 8 Постанови Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З урахуванням того, що паєнакопичення по квартирі [ADDRESS] були виплачені [PERSON] повністю, то спірна квартира увійшла до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Відповідно до технічного паспорту, складеного Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради станом на 28 вересня 2012 року, квартира [ADDRESS] складається з: 1 - коридор площею 5,7 кв.м.; 2 - туалет площею 0,9 кв.м.; 3 - ванна площею 2,1 кв.м.; 4 - кухня площею 5,2 кв.м.; 5 - житлова площею 17,6 кв.м.; 6 - житлова площею 10,8 кв.м.; 7 - вбудована шафа площею 0,9 кв.м.; 8 - коридор площею 1,0 кв.м.; 9 - житлова площею 12,8 кв.м.; І - балкон площею 0,7 кв.м. Загальна площа - 57,7 кв.м., житлова - 41,2 кв.м. (а.с. 20-23). Оскільки позивач належним чином прийняв спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірну квартиру. Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані, повністю доведені та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved