Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про втрату права на користування житлом. Представник позивачів подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за їїх відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення суду не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не прибули і про причину своєї неявки суд не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачами, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачам належить на праві власності квартира № 34 в житловому будинку № 30 по вулиці Івана Павла ІІ, в м.Івано-Франківську (а.с.5-8). Згідно довідки ЖБК №7 (а.с.9) від 13.10.2016 року № 185 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно акту встановлення факту проживання ЖБК № 17 від 18.08.2016 року (а.с.10) встановлено, що у квартирі [ADDRESS] не проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. За ст..383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та членів своєї сімї. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (частина друга статті 386 ЦК). При розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло. За вимогами ст..71 Житлового кодексу при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у певних випадках, передбачених цією статтею, однак суду не надано докази, що дані випадки мають місце в спірних правовідносинах. Як слідує зі ст..72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК України, 383, 386 ЦК України,

Outcome: approved