Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

[PERSON] 14.02.2020 р. звернулась до суду звищевказаним позовом, в якому зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.12.2003 р. В період шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2004 р. вирішено питання про стягнення аліментів з відповідача по справі на її користь у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, з моменту подачі позову і до повноліття дітей. Не зважаючи на рішення суду, відповідач не виконує батьківських обов`язків щодо утримання дітей, через що має заборгованість зі сплати аліментів. Так, відповідно до розрахунку заборгованості від 31.01.2020 р. Шевченківського ВДВС з вересня 2004 р. по 31.12.2019 р. на підставі виконавчого листа від 2004 р. заборгованість зі сплати аліментів складає 196542,79 грн. Враховуючи відомості з розрахунку заборгованості по аліментам від 31.01.2020 р., в силу положень ч.1 ст.196 СК України, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення (з 15.09.2004 р. по 31.01.2020 р.), що загалом складає 4\~638 142,88 грн. Беручи до уваги приписи ч.1 ст.196 СК України, за позовом [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 15.09.2004 р. по 31.01.2020 р. Ухвалою від 21.02.2020 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 23.03.2020 р. 23.03.2020 р. розгляд справи відкладено на 21.05.2020 р. через перебування судді в нарадчій кімнаті. 21.05.2020 р. розгляд справи відкладено на 30.07.2020 р. за клопотанням представника відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 30.07.2020 р. розгляд справи відкладено на 21.08.2020 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. 21.08.2020 р. розгляд справи відкладено на 28.09.2020 р. за клопотанням представника позивача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 28.09.2020 р. провадження у справі зупинено на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України. 11.01.2021 р. провадження відновлено, призначено судове засідання на 09.03.2021 р. 09.03.2021 р. розгляд справи відкладено на 01.06.2021 р. через зайнятість судді в іншому провадженні. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника процесу узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву в процесі розгляду справи не подавав. Суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу 01.06.2021 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом з письмових доказів, рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі № 2-4253/04 з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до їх повноліття (а.с.17). Відповідач ухилився від виконання вказаного батьківського обов`язку, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області станом на 31.01.2020 р. складає 196\~542,79 грн. (а.с.18-20). Статтею 180\~СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої статті 141\~СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182\~СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Згідно з частиною першою статті 196\~СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 % За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Таких правових висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був обізнаний про необхідність утримувати дітей, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення про стягнення з нього аліментів, свої зобов`язання у повному обсязі та вчасно не виконував; починаючи з вересня 2004 року, щомісячно, по січень 2020 року аліменти не сплачував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 15.09.2004 р. по 31.01.2020 р., що складає 196\~542,79 грн. З розрахунку позивача (а.с.4-11), який відповідачем в процесі розгляду справи не спростований (ст.12, 80 ЦПК України), неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів складає 4638142,88 грн. Разом з тим, здійснюючи розрахунок пені, необхідно враховувати положення ч. 1 ст.196\~СК України про те, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня. Враховуючи, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 31 січня 2020 року становить 196542,79 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі 196 542,79 грн. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] . Обставин, які б звільняли боржника від сплати неустойки, по справі не встановлено. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню витрати витрати по сплаті судового збору в сумі 1965,43 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved