Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Грицак Оксана Сергіївна звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1994 року, виданого на підставі розпорядження від 16.12.1993 року №662 відділом приватизації Херсонського відділу Одеської залізної дороги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира розташована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, належну йому 1/4 частину вказаної квартири успадкувала [PERSON] , про що було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. На теперішній час позивачкою втрачено оригінал свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1994 року та свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.11.2011 року, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду для визнання права власності на нерухоме майно, оскільки в іншій спосіб отримати дублікат є неможливим, адже відділ приватизації Херсонського відділення Одеської залізної дороги ліквідований. Посилаючись на вказане, а також зазначаючи, що спірне нерухоме майно фактично є окремим житловим будинком, а не квартирою у багатоквартирному будинку, просила суд припинити право спільної сумної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності у розмірі 1/2 частки, за [PERSON] 1/4 частки, за [PERSON] 1/4 частки на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] та складається з А- житлового будинку, а1- госпприбудови, а2- ганку, під А - підвал, Б - гараж, В - літня кухня, в - тамбур, Г - душ, Д - вбиральня, Ж - сарай, під Ж - погріб, І - вимощення, 1-4 - споруди, загальної площі 58,1 кв.м., житлової площі 36.0 кв.м. В підготовче судове засідання позивачка та її представник - адвокат Грицак О.С., не з`явилися, від представника позивачки надійшла письмова про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити, проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про визнання позовних вимог, просили розгляд справи проводити у їх відсутність, не заперечували проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснюється у зв`язку з неявкою учасників справи. Відповідно до ст. 200 ч.4, ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України на достатність, достовірність, допустимість та взаємозв`язок між собою, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1994 року, виданого на підставі розпорядження від 16.12.1993 року №662 відділом приватизації Херсонського відділу Одеської залізної дороги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до свідоцтва по право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори Татаровською Н.С. від 07.11.2011 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , 1/4 частину квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] успадкувала [PERSON] . При цьому нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири № 2 у одноквартирному житловому будинку № 3 з відповідною частиною господарських будівель і споруд. На сьогоднішній день позивачкою втрачено оригінал свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1994 року та свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.11.2011 року, відділ приватизації Херсонського відділення Одеської залізної дороги ліквідовано, що унеможливлює отримання нею дублікатів правовстановлюючих документів та належного оформлення свого права власності. При цьому із наданих суду доказів вбачається, що сторонам у справі - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності в цілому належить житлова квартира [ADDRESS] . Тобто, фактично, належне сторонам на праві власності нерухоме майно, не є квартирою, а є житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами. Згідно з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.11.2018 року, вбачається, що тип майна зареєстровано як - будинок, садибного типу який розташовано за адресою: [ADDRESS] та складається з 1/2 частки всього майна. З технічного паспорту на будинок вбачається, що він складається з: А- житлового будинку, а1- госпррибудови, а2- ганку, під А - підвал, Б - гараж, В - літня кухня, в - тамбур, Г - душ, Д - вбиральня, Ж - сарай, під Ж - погріб, І - вимощення, 1-4 - споруди. Загальна площа 58,1 кв.м житлова площа 36,0 кв.м. Відповідно до ст. 368 ч.1, 369, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оскільки сторони по справі на підставі свідоцтва про право власності від 06.01.1994 року набули право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , крім того, позивачка також набула право власності на 1/4 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за своїми технічними характеристиками вказане нерухоме майно є окремим житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, на теперішній час співвласники мають намір виділити свої частки та припинити право спільної сумісної власності, спору щодо розміру часток між ними немає, тому у суду є підстави задовольнити позов, визнати за [PERSON] право власності у розмірі 1/2 частини, за [PERSON] - 1/4 частини, за [PERSON] - 1/4 частини на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та припинити їх право спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно. Крім того, за правилами ч.1 ст.142 ЦПК України [PERSON] слід повернути 50% сплаченого нею при зверненні до суду судового збору, що складає 884,20 грн. (1768,40 Х 50% = 884,20). На підставі викладеного, ст. 368-372 ЦК України , ст. 6-16, 142, 263-265, 200 ч.6 ЦПК України, суд -

Outcome: approved