Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

[PERSON] 28 листопада 2017 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини посилаючись, що 11 грудня 2004 року померла [PERSON], яка була зареєстрована та споживала в с. Чикалівка вул. Новохатька, буд. 70 Кременчуцького району Полтавської області. Спадковим майном є земельна ділянка площею 3,63 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він є спадкоємцем її майна за заповітом від 19 січня 2001 року та 24 листопада 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову в звязку з пропущенням строку прийняття спадщини. Вважає, що строк не пропустив, оскільки в період часу з 1997 року по 2005 рік він з дружиною проживав разом з [PERSON] за адресою с. Чикалівка вул. Новохатька, 70 Кременчуцького району та доглядав її. Просив встановити факт прийняття ним спадщини після [PERSON], яка померла 11 грудня 2004 року. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, про обставини та підстави якої пояснив так, як це викладено в заяві, та уточнюючи заявлені вимоги просив встановити факт, що [PERSON] постійно проживав з спадкодавцем [PERSON] на день її смерті 11 грудня 2004 року. Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення уповноваженого представника заявника, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). 11 грудня 2004 року в с. Чикалівка Кременчуцького району Полтавської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 287572, виданим 13 грудня 2004 року Камянопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 104. Відкрилася спадщина. Спадкоємцем [PERSON] є заявник [PERSON] за заповітом від 19 січня 2001 року, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 161. 27 листопада 2017 року приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з не прийняттям спадщини у встановлений законом строк.. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до довідки виконкому Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 23 листопада 2017 року № 4762 згідно запису в погосподарській книзі сільської ради померла 11 грудня 2004 року [PERSON], [INFO], була зареєстрована та проживала в [INFO]. З 1997 року по 2005 рік з померлою фактично проживав онук [PERSON], [INFO]. Отже, [PERSON] постійно проживав з [PERSON] в с. Чикалівка вул. Новохатька, 70 Кременчуцького району Полтавської області на час відкриття спадщини 11 грудня 2014 року. Враховуючи те, що встановлення факту проживання з спадкодавцем має для заявника юридичне значення, для отримання спадщини, і цей факт ніким не оспорюється і не спростовується, суд заяву задовольняє. До вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і

Outcome: approved