Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] 15 березня 2021 року завернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] згідно виконавчого листа №640/11445/18, виданого 25.04.2019 року Київським районним судом м. Харкова за період з 02.07.2018 року по 01.02.2021 року у розмірі 62150,14 грн. Також, [PERSON] завернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів наїї утримання згідно виконавчого листа №640/11445/18, виданого 25.04.2019 року Київським районним судом м. Харкова за період з 02.07.2018 року по 01.02.2021 року у розмірі 44784,65 грн. 25.06.2021 року позивач уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки за період з 02.07.2018 року по 25.02.2021 року в розмірі 34591,40 грн. Крім того, 25.06.2021 року позивач уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на її утримання за період з 02.07.2018 року по 25.02.2021 року в розмірі 23440,23 грн. 13.07.2021 року позивач уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на її утримання за період з 02.07.2018 року по 25.02.2021 року в розмірі 22714,25 грн. Також, 13.07.2021 року позивач уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки за період з 02.07.2018 року по 25.02.2021 року в розмірі 31619,36 грн. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що 25 жовтня 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Київського районного суду м.Харкова від 05.11.2020 року по справі №953/23281/19 місце проживання дитини встановлено з нею. 11 жовтня 2019 року згідно рішення Київського районного суду м.Харкова шлюб між ними було розірвано. Відповідно до рішення Київського районного суду від 13.12.2018року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки в сумі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки усіх видів доходу до досягнення дитиною 3-х років. Постановою Харківського апеляційного суду від 05.04.2019 року змінено зазначене рішення та стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини від доходу батька. Вказала, що внаслідок несвоєчасної сплати аліментів та не в повному обсязі сума неустойки з урахуванням уточненої заяви про зменшення розміру позовних вимог, за період з за період з 02.07.2018 року по 25.02.2021 року, яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь складає 22714,25 грн. 22.06.2021 року через канцелярію суду надійшов відзив відповідача, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Пояснив, що постановою про закінчення виконавчого провадження №59014677 від 19.05.2021 року встановлено, що рішення суду по справі №640/11445/18 виконано в повному обсязі, заборгованість відсутня, а за таких обставин відсутні підстави для стягнення пені. Вказав, що у несвоєчасному внесенні платежів відсутня його вина. Зокрема рішення суду про стягнення аліментів набрало законної сили 05.04.2019 року, при винесенні постанови ХАС. Виконавчий лист видано 25.04.2019 року й одразу після отримання документів він почав виконувати всі необхідні платежі, а саме в червні 2019 року одночасно сплатив 15270 грн. В той час, позивач нарахувала йому пеню за липень 2018 р.- травень 2019 року в розмірі 27201,76 грн., не надавши доказів, що станом на вказаний період він мав такий обов`язок по сплаті. Також при призначенні аліментів він просив суд встановити їх у твердій грошовій сумі 3000 грн., яка була більшою, аніж та, що була заявлена позивачем, однак суд призначив аліменти в частці від доходу, як просила позивач. В той час частка від доходу ФОП обраховується як частка від середньої заробітної плати за місяць по регіону і є мінливою. За таких обставин, він був вимушений щомісяця запитувати у державного виконавця про належну суму до сплати, а той називав приблизні суми, саме таким чином утворювались незначні заборгованості. Вказав, що в певні місяці він не отримував дохід від підприємницької діяльності, проте за можливості одразу ж вносив необхідні платежі. Вважає, що він не ухилявся від сплати аліментів та добросовісно, по мірі можливості виконував рішення суду. Крім того, позивачем не надано детального розрахунку пені, та не зрозуміло за якою методикою обраховувалась сума боргу. 25.06.2021 року через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що позовна заява подана на підставі розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 25.02.2021 року, наданого державним виконавцем та станом на 25.02.2021 року наявна заборгованість. Крім того, як вбачається з розрахунку, [PERSON] систематично затримував сплату аліментів або сплачував менше ніж їх визначений розмір у зв`язку з чим виникла заборгованість, та як слід прострочення по сплаті аліментів. 21.07.2021 року через канцелярію суду надійшли письмові пояснення відповідача, аналогічні відзиву на позовну заяву, в яких він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказав, що у несвоєчасному внесенні платежів відсутня його вина. 04.08.2021 року від позивача [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких вона зазначила, що позиція [PERSON] є необґрунтованою та не відповідає вимогам чинного законодавства. Обов`язок [PERSON] по утриманню своєї дитини та дружини виник до подання позову про стягнення аліментів на підставі Закону, а розгляд справи у суді є підтвердженням невиконання відповідачем своїх обов`язків. Безпідставним є твердження про відсутність підстав для стягнення пені, так як на час подання позову наявність заборгованості по сплаті аліментів та систематична несплата аліментів підтверджується розрахунками від 25.02.2021 року, наданими державним виконавцем Київського ВДВС у м.Харкові СМУМЮ (м.Харків) при примусовому виконанні виконавчого листа №640/11445/18. Також неправдивим є твердження відповідача, що він добровільно надавав допомогу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримав уточнені заявлені вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою Київського районного суду м. Харків від 05 травня 2021 року ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Харків від 25 червня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Київського районного суду м. Харків від 23.07.2021 року об`єднано в одне провадження цивільні справи №953/4560/21 та 953/4562/21. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши доказам правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO] . Батьками є сторони по справі. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні, дитина зареєстрована разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] . Згідно договору найму житлового приміщення від 16.06.2018 року [PERSON] разом з донькою мешкають за адресою [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований та мешкає окремо. Рішенням Київського районного суду від 13.12.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки в сумі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки усіх видів доходу до досягнення дитиною 3-х років. Постановою Харківського апеляційного суду від 05.04.2019 року змінено зазначене рішення та стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини від доходу батька. Судом досліджувався розрахунок заборгованості по аліментам, зроблений державним виконавцем Київського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Виглазовою Н.С. від 25.02.2021 року, відповідно до якого зазначено, що згідно виконавчого листа по справі №640/11445/18 від 25.04.2019 року, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 02.07.2018 року та до повноліття дитини боржник зобов`язаний сплачувати аліменти. Станом на 01.02.2021 року борг по аліментам складає 3388,75 грн. Також, судом досліджувався розрахунок заборгованості по аліментам, зроблений державним виконавцем Київського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Виглазовою Н.С. від 25.02.2021 року, відповідно до якого зазначено, що згідно виконавчого листа по справі №640/11445/18 від 25.04.2019 року, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] повинен сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх доходів (заробітку), починаючи з 02.07.2018 року та до досягнення [PERSON] . Станом на 01.02.2021 року заборгованість становить 4018,44 грн. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.05.2021 року вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №640/11445/18 виданого 24.05.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання закінчено. Зазначено, що рішення суду виконано в повному обсязі. Відповідно до розрахунку заборгованості зробленого державним виконавцем Київського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Виглазовою Н.С. від 07.05.2021 року вбачається, що станом на 07.05.2021 року заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання неповнолітньої доньки відсутня. Також, відповідно до розрахунку заборгованості зробленого державним виконавцем Київського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Виглазовою Н.С. від 08.11.2021 року вбачається, що станом на 08.11.2021 року заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання неповнолітньої доньки відсутня. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Також, Постановою від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц Велика Палата Верховного Суду відійшла від правової позиції, висловленої у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16 та визначила, що обрахунок пені має здійснюватися за іншою формулою, ніж застосовувалась раніше. Відходячи від правової позиції, викладеної у вищевказаних постановах Верховного Суду України, ВП ВС зазначила, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p= (A1?1 %?Q1) (A2?1 %?Q2) ………. (An?1 %?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Сума пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки розрахована позивачем за період з 02 липня 2018 року по 25 лютого 2021 року і складає 31619,36 грн. Сума пені за прострочення сплати аліментів на утримання дружини розрахована позивачем за період з 02 липня 2018 року по 25 лютого 2021 року і складає 22714,25 грн. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості по аліментах. В свою чергу, згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов' язання за кожен день прострочення виконання. На відміну від неустойки в цивільному праві, яка стягується незалежно від наявності вини платника, пеня в сімейному праві може бути стягнута лише в разі наявності вини. Приймаючи до уваги те, що відповідач не має заборгованості по сплаті аліментів на користь позивача на її утримання та утримання неповнолітньої дитини, виконавче провадження про стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] закінчено у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, що підтверджено належними та допустимими доказами, недоведеністю підстав для розрахунку позивача суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та враховуючи приписи ч.1 ст. 196 СК України, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Доказів того, що заборгованість зі сплати аліментів виникла внаслідок умисних дій (бездіяльності) відповідача позивачем суду надано не було. Крім того, як зазначалось вище заборгованість відповідачем була погашена у повному обсязі, про що долучено відповідні докази. Про відсутність вини відповідача у виниклій заборгованості свідчить також його поведінка, а саме повна та своєчасна сплата ним аліментів на теперішній час. Відповідач не ухиляється від участі у матеріальному забезпеченні дитини, приймає участь у її вихованні та утриманні, що свідчить про його свідоме ставлення до виконання батьківських обов`язків. Як вбачається з правового висновку КЦС ВС від 24.06.2020 року №661/905/19 (61-16670св19) положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.) На підставі викладеного,

Outcome: dismissed