Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі вона не перебуває, проте має спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. На даний час відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання не надає. Враховуючи викладене, позивач просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 08.02.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копію ухвали суду від 08.02.2021 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 18.05.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0800105300847. У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву, проте останній поданий з порушенням вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, а тому судом не приймається. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони у справі, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 19). Як вказала позивач, а відповідач не скористався правом заперечити проти цього, з відповідачем вони у зареєстрованому шлюбі не перебувають, проте мають спільного сина, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач як батько дитини участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання не надає. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено. З урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у даній справі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, проте в даній справі такі особи відсутні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved