Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] 27.02.2014 року звернулася до Дебальцевського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя. 25.05.2015 року без ухвалення окремого процесуального документу цивільну справу було передано на розгляд до Олександрівського районного суду Донецької області. Відповідно до ухвали від 28.05.2015 року справу було передано з Олександрівського районного суду Донецької області на розгляд до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» №1632-VІІ від 12.08.2014 року та Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №19/о/38-15 від 27.03.2015 року. Справу прийнято в провадження Костянтинівського міськрайонного суду відповідно до ухвали від 24.09.2015 року. Свої заявлені позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що з 22.01.2008 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] Шлюб між ними зареєстровано повторно, вони вже перебували у шлюбі з 200 по 2006 рік. Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки з січня 2009 року, але шлюб між ними не розірваний. В теперішній час між ними виник спір щодо розподілу спільного сумісного майна. В період перебування у шлюбі ними придбано таке майно: житловий будинок [ADDRESS] вартістю 44500 грн.; легковий автомобіль [NUMBER] 2005 року випуску сірого кольору вартістю 45000 грн.; холодильник LG вартістю 6000 грн.; кондиціонер ВЕКО вартістю 3000 грн.; холодильник «Норд» вартістю 2000 грн.; телевізор «Філіпс» вартістю 5000 грн.; бензопила «Штіль» вартістю 1500 грн. Загальна вартість спільного майна складає 107000 грн. Просить розподілити спільне майно між ними в натурі, виділивши їй у власність житловий будинок [ADDRESS], холодильник LG та кондиціонер «ВЕКО» всього на загальну суму 53500 грн.; а відповідачу - легковий автомобіль [NUMBER] 2005 року випуску сірого кольору, холодильник «Норд», телевізор «Філіпс», бензопилу «Штіль» всього на загальну суму 53500 грн. Також просить стягнути на свою користь з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розподілу майна, із оцінкою майна позивачем погодився. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 02.10.1999 року по 07.04.2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідними відмітками в паспорті громадянина України [PERSON] серії [NUMBER]. 22.01.2008 року шлюб між ними був зареєстрований повторно. Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.04.2001 року, укладеного на Товарній біржі «Недвижимость» м. Дебальцеве Донецької області та зареєстрованого в БТІ м. Дебальцевого Донецької області 08.05.2001 року за р/№6399, [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] з усіма господарськими та побутовими будівлями. За рішенням Дебальцевського міського суду Донецької області від 07.04.2011 року по справі №2-176-11 договір купівлі продажу житлового будинку [ADDRESS] від 28.04.2001 року, укладеного на Товарній біржі «Недвижимость» м. Дебальцеве Донецької області між [PERSON] та [PERSON] визнано дійсним. Рішення набрало законної сили 25.04.2011року. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна №46525181 від 29.10.2015 року, відомості про об'єкт нерухомого майна - будинок [ADDRESS] в реєстрах відсутні. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого 15.04.2011 року ВРЕР м. Єнакієве при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON] на праві приватної власності належить автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т 13110, реєстраційний номер [NUMBER], дв.:[NUMBER], к.:[NUMBER], ш.: 0, 2005 року випуску, сірого кольору. Ці відомості підтверджено довідкою Управління ДАІ Центр ДАІ 1412 (ЦНППВАЗ м. Костянтинівка) №34148 від 24.10.2015 року. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено документально, що будинок [ADDRESS], який належить на праві приватної власності [PERSON], придбаний нею під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], так само як автомобіль [NUMBER] 2005 року випуску сірого кольору, який належить [PERSON], придбано ним під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] При цьому суд зазначає, що щодо позовних вимог в частині розподілу зазначеного житлового будинку на день звернення позивача до суду сплив строк позовної давності, встановлений у ч. 2 ст. 72 СК України, оскільки після розірвання першого зареєстрованого між [PERSON] та [PERSON] шлюбу - з 07.04.2006 року, пройшло більше трьох років, але відповідачем не заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Щодо решти спірного майна, то сторонами не оспорюється і не ставиться під сумнів той факт, що зазначене майно придбання сторонами під час перебування в зареєстрованому шлюбі, а тому на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд вважає доведеним, що холодильник LG; кондиціонер ВЕКО; холодильник «Норд»; телевізор «Філіпс»; бензопила «Штіль» придбані сторонами в період перебування в зареєстрованому шлюбі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи положення ч. 1 ст. 60 СК України, згідно зх. якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), суд прийшов до висновку, що все зазначене позивачем рухоме та нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] в силу закону. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Оскільки відповідач погодився з вартістю спірного майна, визначеною позивачем, і погодився з варіантом розподілу майна між подружжям, враховуючи рівність вартості часток майна, що виділяється кожному з подружжя, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 535,00 грн. (1% від вартості ? частини спірного майна, визначеної позивачем). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved