Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON], (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому вказала, що з 11.06.2016 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому, у них народився син, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через розходження поглядів на життя та сімейні відносини, відсутність порозуміння, часті конфлікти. На даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим. Окрім того, між ними не досягнуто згоди щодо утримання дитини, яка проживає з матір'ю та перебувають на її утриманні. Враховуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 11.06.2016 року виконавчим комітетом Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області, актовий запис № 4, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 30% від усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, допустивши негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Також просила суд стягнути з відповідача на її користь судові витати в розмірі 704,80 грн. - судового збору та 600,00 грн. - витрати на правничу допомогу, а всього 1368,40 грн. Ухвалою суду від 05.03.2019 року позовну заяву [PERSON], прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.04.2019 року. Також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У підготовче засідання позивач [PERSON], не прибула, подала до суду письмову заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON], згідно поданої письмової заяви просив слухати справу у його відсутності, а позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 30% визнав повністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 11.06.2016 року виконавчим комітетом Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб, актовий запис №4. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини «[PERSON]» (а.с. 8). В період шлюбу народився син, [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 10) Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні (довідка Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області №71 від 06.02.2019 року (а.с. 11). Як вказала позивач, а відповідач визнав, сімейне життя з відповідачем не склалось через розходження поглядів на життя та сімейні відносини, відсутність порозуміння, часті конфлікти. На даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим. Окрім того, між ними не досягнуто згоди щодо утримання дитини, яка проживає з матір'ю та перебувають на її утриманні. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Також між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст.182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов'язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, також судом встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати сина до досягнення ним повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу та які відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Поряд з цим, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 384,20 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. При цьому решту 384,20 грн., згідно ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу з бюджету, оскільки відповідач визнав позов. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600,00 грн. (а.с. 12-16, квитанція про оплату послуг, Акт №01/19 приймання-передачі надання правничої допомоги згідно договору №06/02 від 06.02.2019 року про надання правничої допомоги), та які були включені до попереднього (орієнтованого) розрахунку сум судових витрат позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved