Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] 12.03.2014 року звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, покликаючись на те, що [PERSON], який помер [INFO], належав житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS], та за свого життя він склав заповіт, яким усе своє майно заповів їй. Спадкоємців, яким належало б право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Вказує, що у встановлений законом строк вона подала до Мостиської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину в Мостиській державній нотаріальній конторі та оформити право власності на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS], вона не має можливості, оскільки [PERSON] не оформив право власності на даний будинок. З огляду на наведене просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача - Підлісківської сільської ради Мостиського району Львівської області у попереднє судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори, у попереднє судове засідання не з'явився, проте подав до суду копії сторінок спадкової справи №460/2013 заведеної після смерті [PERSON], а також заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області, у судове засідання заперечень чи пояснень не надав, хоча був своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову при попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] До складу цієї спадщини входить житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS], проте право власності на дане майно належним чином не оформлено, правовстановлюючі документи відсутні. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом усього майна, що належало спадкодавцю [PERSON] та, у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (без реєстрації) та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від неї. Крім того, [PERSON] у встановлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], та претендують на таку, не має. 28.10.2013року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS], однак, листом Мостиської державної нотаріальної контори №02-14/1556 від 28.10.2013року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, їй відмовлено у цьому та роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, представника відповідача та наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.2); копією заповіту [PERSON] від 27.09.2012 року (а.с.4); копією заяви [PERSON] від 24.10.2013року про прийняття спадщини (а.с.3); довідками виданими виконавчим комітетом Підлісківської сільської ради Мостиського району Львівської області №870, №871 та №872 від 06.12.2013року (а.с.8-10); листом Мостиської державної нотаріальної контори №02-14/1556 від 28.10.2013року (а.с.6); довідкою КП «Мостиське РБТІ» №1535 від 20.11.2013року (а.с.7); копіями сторінок спадкової справи №460/2013 заведеної після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до п.п.4.12, 4.18, 4.19 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012, № 296/5 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання. Частина 1 ст.16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведене, враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] на час своєї смерті був фактичним власником житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS], а позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом усього його майна та прийняла спадщину, беручи до уваги те, що спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині та претендують на таку, немає, суд приходить до висновку, що право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є всі підстави для визнання за нею права власності на дане будинковолодіння. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved