Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - Відповідач) про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності в якому вказує, що вони з Відповідачем на підставі свідоцтв про право на спадщину є співвласниками земельної ділянки загальною площею 3.9692 га, яка розташована на території Паволоцької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 1824784800020000200, з розміром часток - 1/2 за кожним. Відповідач не визнає права Позивача на вказану земельну ділянку, не бажає укладати договір оренди земельної ділянки, що створює для Позивача перешкоди у вільному володінні та розпорядженні земельною ділянкою, в той час, як будь - які дії з приводу володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою ними мають здійснюватися спільно. Укласти договір про виділ в натурі частки з нерухомого спільного майна в нотаріальному порядку, Відповідач відмовляється. Технічна можливість виділити належну Позивачу одну другу частину земельної ділянки є, а в результаті виділу одної другої частини, площа земельної ділянки становитиме 1.9846 га на яку він має набути право власності. Таким чином, з метою вільного володіння, користування та розпорядження належною частиною земельної ділянки, у Позивача виникла потреба у виділенні йому в натурі частки із спільного майна. На підставі вищевикладеного Позивач просить виділити йому у власність, в натурі, земельну ділянку площею 1.9846 га, як 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 3.9692 га, що розташована на території Паволоцької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1824784800:02:000:0200. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, 13 вересня 2021 року надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив справу слухати у його відсутність. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Частиною третьою статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вислухавши Відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 грудня 2014 року, виданого державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкоємцями [PERSON] , яка померла [INFO] , є її діти: [PERSON] - на 1/2 ідеальну частину спадщини та [PERSON] - на 1/2 ідеальну частину спадщини. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з: - земельної ділянки, площею 3.9692 га, що розташована на території Паволоцької сільської ради, Попільнянського району Житомирської області, яка передана у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка, належала померлій, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 114114, виданим Попільнянською районною державною адміністрацією 25 лютого 2004 року на підставі розпорядження голови Попільнянської районної державної адміністрації від 25 лютого 2004 року № 58, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 574, кадастровий номер земельної ділянки - 1824784800:02:000:0200. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 ідеальну частину спадщини видано - [PERSON] . /а.с.8/ Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16 грудня 2014 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 грудня 2014 року, зареєстровано право приватної спільної часткової власності з розміром частки - 1/2, [PERSON] на земельну ділянку площею 3.9692 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Паволоцька сільська рада, кадастровий номер: - 1824784800:02:000:0200. /а.с.9/ Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 липня 2021 року, зареєстровано право власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці за кожним на земельну ділянку площею 3.9692 га, яка розташована на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району, Житомирської області, кадастровий номер: 1824784800:02:000:0200. /а.с.10-12/ В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначено, що співвласниками земельної ділянки загальною площею 3.9692 га, яка розташована на території Паволоцької сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1824784800:02:000:0200, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом в розмірі 1/2 частки за кожним є [PERSON] та [PERSON] . /а.с.13-14/ Нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земельної ділянки площею 3.9692 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Паволоцька сільська рада, кадастровий номер: - 1824784800:02:000:0200, становить - 135579.13 гривень, відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11 червня 2021 року. /а.с.15/ За змістом статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить виділити йому у власність, в натурі, 1/2 частку земельної ділянки з тих підстав, що вони з Відповідачем на підставі свідоцтв про право на спадщину є співвласниками земельної ділянки, проте Відповідач не бажає укладати правочини, щодо даної земельної ділянки, що створює для Позивача перешкоди у вільному володінні та розпорядженні земельною ділянкою. Статтею 183 ЦК України встановлено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно частини першої статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року, в справі № 6-12цс13 визначено, що кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до частини першої, третьої, четвертої статті 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Вищенаведене кореспондується з нормами статті 358 ЦК України, якою визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У відповідності до частини першої статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відповідно до статті 126 того ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Разом з тим, статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Вчинення нотаріальних дій щодо порядку володіння та користування спільним майном або конкретними його частинами та укладення договорів про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі присвячено пункт 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5. Відповідно до пункту 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, зазначено, що договір про виділення частки в натурі може бути укладений між усіма учасниками спільної часткової власності або між кількома з них. Учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та/або виділ у натурі частки із спільного майна, що призвело до не можливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статей 364, 367 ЦК України, Позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та виділення Позивачу в натурі, у приватну власність однієї другої частини земельної ділянки, співвласником якої він являється. В позовній заяві Позивач вказав, що судові витрати покладає на себе, а тому

Outcome: approved