Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

[PERSON] 24.09.2019 року звернувся в суд з позовом про виключення відомостей про нього, як про батька з актового запису № 590 від 08 червня 2018 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Галицьким районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Свої вимоги мотивує тим, що 11 серпня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, який рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 23.08.2019 року було розірвано. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народилася донька [PERSON] , а [INFO] відповідач народила дівчинку - [PERSON] , про що 08 червня 2018 року було вчинено актовий запис №590 про її народження Галицьким районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому батьком дитини, згідно ч.1 ст.122 СК України був записаний він. Однак, позивач не являється біологічним батьком зазначеної дитини, оскільки він з відповідачем протягом тривалого часу проживають окремо та шлюбних відносин не підтримують. Ухвалою від 23.10.2019 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, та доповнив, що з березня 2018 року вони не підтримують подружніх відносин, а з січня 2019 року проживають окремо. Відповідач вчинила подружню зраду з іншим чоловіком, після чого завагітніла. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] . Біологічним батьком дитини являється [PERSON] , який про неї піклується та має намір офіційно визнати своєю донькою. Третя особа - Галицький районний у м. Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, не направив в судове засідання свого уповноваженого представника, при цьому, подав заяву про розгляд справи у відсутності такого. Суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, оскільки відповідач позов визнає. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2007 року. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 23 серпня 2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11 серпня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2348. Згідно свідоцтва про народження від 08 червня 2018 року серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані сторони: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.4). Згідно із ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст.136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктом 4 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 р. N5 Пленум Верховного суду України роз`яснив, що, у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Аналогічне положення містить пункт 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року, де зазначено, що, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.2 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. За вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене та те, що відповідач визнала позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач не є батьком [PERSON] , [INFO] , і з актового запису №590 від 08.06.2018 року, складеного Галицьким районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області слід виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як про батька дитини, а тому позов підлягає задоволенню. З огляду на те, що позивач просив усі судові витрати залишити за ним, суд, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст.13 ЦПК України, вважає за можливе не стягувати при задоволенні позову з відповідача судові витрати. При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, при поданні позову позивачем сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору (а.с.1), а тому [PERSON] слід повернути з державного бюджету 384 грн. 20 коп. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову).

Outcome: approved