Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), третя особа [PERSON] з вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який надалі 04.03.2008 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають спільну [PERSON] [INFO] . З часу розірвання шлюбу відповідач не підтримує стосунки з донькою, не займається вихованням та утриманням дитини, дитина знаходиться на повному утриманні матері. З відповідача починаючи з 26.02.2008 були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання доньки в розмірі ј частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше, 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини до досягнення дитиною повноліття. На даний час [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та навчається на І курсі денного відділення Факультету лінгвістики та соціальних комунікацій Національного авіаційного університету на платній основі, вартість навчання в рік складає 32 000,00 грн. У зв`язку із тим, що донька є повнолітньою, але знаходиться на повному утриманні позивача, продовжує навчання в учбовому закладі, а відповідач не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку, позивач просить суд стягнути аліменти на повнолітню дитину, що навчається в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи від дати подачі позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Ухвалою від 01.12.2020 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 31.12.2020 від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.01.2021 постановлено перейти до розгляду вказаної цивільної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 31.12.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов визнав частково, вказав, що [INFO] в цивільному шлюбі у нього з [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим 26.01.2011 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Наразі фактично шлюбні відносити між ним і [PERSON] припинені, вони живуть окремо, проте він добровільно сплачує кошти на утримання дитини [PERSON] . З урахуванням цих обставин, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку з усіх його видів доходів. 09.03.2021 до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про долучення до матеріалів справи копії судового наказу про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку з усіх його видів доходів. Розгляд справи було призначено на 01.04.2021. Від представника відповідача [PERSON] 24.03.2021 надійшло клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції поза межами суду. Ухвалою суду від 25.03.2021 в задоволенні даного клопотання було відмовлено. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її присутності, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з посиланням на його зайнятість, в цей день, в інших судових засіданнях. Враховуючи, що суду не надано доказів на підтвердження доводів клопотання, суд дійшов висновку про його відмову. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який надалі 04.03.2008 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають спільну [PERSON] , [INFO] . З відповідача, починаючи з 26.02.2008 були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання доньки в розмірі ј частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше, 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається зі змісту позовної заяви з часу розірвання шлюбу відповідач не спілкується з дитиною, не займається вихованням та утриманням дитини, дитина знаходиться на повному утриманні матері, навчається на І курсі денного відділення Факультету лінгвістики та соціальних комунікацій Національного авіаційного університету на платній основі, вартість навчання в рік складає 32 000,00 грн., що підтверджується Договором 20-1/ОФ-1240 від 07.09.2021 (а.с.16-17) та довідкою (а.с.18). Відповідно до положень ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу. У відповідності до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів прави, [INFO] у відповідача народилася донька [PERSON] 20.01.2021 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ у справі №336/27/21 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує, що [PERSON] проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, що позбавляє повнолітню дитину можливості працювати та утримувати себе самостійно. Відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених йому щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, відтак він спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Також суд враховує те, що на даний час відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки, відтак вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, але не довше досягнення нею двадцяти трьох років. Такий розмір аліментів є належним захистом прав дочки сторін та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак ураховуючи, що позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial