Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] 09.07.2013 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], 3 особа - ТОВ «Альфа Експорт» про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу та про поділ спільного майна. Позивачка [PERSON] зазначала, що з 2002 року вона проживає разом з [PERSON] (відповідачем) однією сім»єю без офіційної реєстрації шлюбу; від фактичних шлюбних відносин сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], 2006 року народження; під час спільного проживання однією сім»єю та ведення спільного господарства сторонами за спільні кошти було придбано два автомобілі - Мазда МХ-6, 1992 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER] - вартістю 5000,00 доларів США, що еквівалентно 39950,00 грн., та Міцубіші Outlander, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], номерний знак [NUMBER] - вартістю 18000,00 доларів США, що еквівалентно 143820,00 грн., а також корпоративні права у приватному підприємстві «Альфа Експорт», вартість яких становить 78210,00 грн.; оскільки сторони остаточно не дійшли згоди стосовно поділу автомобіля Міцубіші Outlander, номерний знак [NUMBER], тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити судове рішення, яким: встановити факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу [PERSON] (позивачки) та [PERSON] (відповідача) з 01.01.2002 року; розділити майно, набуте сторонами під час проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, та визнати за [PERSON] (позивачкою) право особистої приватної власності на автомобілі Міцубіші Outlander, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] та Мазда МХ-6, 1992 року випуску, номерний знак [NUMBER], а за відповідачем [PERSON] - визнати право особистої приватної власності на корпоративні права у приватному підприємстві «Альфа Експорт» (код ЄДРПОУ 36956934). В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов фактично визнали повністю, не заперечуючи проти задоволення позову з підстав, зазначених у позовній заяві, просили позов задовольнити; представник 3-ої особи - ТОВ «Альфа Експорт» в судове засідання не з»явився, своєю заявою від 02.12.2013 року ТОВ «Альфа Експорт» в особі директора Товариства [PERSON], фактично не заперечуючи проти позову, просила справу розглядати за відсутністю представника 3-ої особи (а.с.39-41). Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно наданого позивачкою [PERSON] копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого МРЕВ-7 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 24.09.2004 року на ім»я [PERSON], автомобіль Мазда МХ-6, 1992 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER] зареєстрований на ім»я [PERSON] (відповідача), як власника майна (а.с.4 - копія). Також, згідно наданого позивачкою [PERSON] копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕР-4 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 01.11.2008 року на ім»я [PERSON], автомобіль Мitsubishi Outlander, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], номерний знак [NUMBER] зареєстрований на ім»я [PERSON] (відповідача), як власника майна (а.с.5 - копія). Згідно наданих сторонами копій паспорта громадянина України - [NUMBER] на ім»я [PERSON] (позивачки) та [NUMBER] на ім»я [PERSON] (відповідача) - сторони зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.03.2006 року - [PERSON] та [PERSON] (сторони) мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Ствердження позивачки [PERSON] про те, що з 01.01.2002 року вона проживає разом з [PERSON] (відповідачем) однією сім»єю без офіційної (державної) реєстрації шлюбу; що від фактичних шлюбних відносин сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що сторони з 01.01.2002 року ведуть спільне господарство, відповідачем [PERSON] не заперечуються. Згідно ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно ст.70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно положень ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони стверджують факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, починаючи з 01.01.2002 року і по теперішній час; відповідач [PERSON] не заперечує про те, що автомобілі Мазда МХ-6, 1992 року випуску, номерний знак [NUMBER] та Мitsubishi Outlander, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] були придбані на спільні кошти сторін, під час проживання однією сім»єю, тому суд вважає, що зазначені автомобілі мають бути визнані об»єктом права спільної сумісної власності сторін. Згідно ч.4 ст.368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім»ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Таким чином, автомобілі Мазда МХ-6, 1992 року випуску, номерний знак [NUMBER] та Мitsubishi Outlander, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] відповідно до положень ст.74, 60, 61, 63, 69, 70 СК України є спільною сумісною власністю сторін, при цьому, частки сторін у спільній сумісній власності є рівними (ч.3 ст.368, ч.1 ст.357 ЦК України, ст.70 СК України). Як вбачається з копії Статуту ТОВ «Альфа Експорт» в редакції від 18.01.2010 року, засновниками та учасниками Товариства є: [PERSON] (відповідач), частка статутного капіталу якого становить 90% - на суму 78210,00 грн., та [PERSON] (директор товариства), частка статутного капіталу якого становить 10% - на суму 8690,00 грн. Згідно п.6.3 Статуту ТОВ «Альфа Експорт» - частка статутного капіталу товариства, внесена учасником [PERSON] (відповідачем) на суму 78210,00 грн., складається з вартості майна, яке не є спільним майном сторін. Згідно п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.12 Закону України «Про господарські товариства» - визначено, що власником майна, переданого товариству засновниками і учасниками, є саме товариство; вклад до статутного фонду господарського товариства не є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя; виходячи зі змісту ч.2, 3 ст.61 СК України, якщо вклад до статутного фонду господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім»ї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що вимога позивачки [PERSON] про визнання за відповідачем [PERSON] в порядку поділу спільного майна права особистої приватної власності на «корпоративні права у ТОВ «Альфа Експорт», вартість яких становить 78210,00 грн.» є необґрунтованою та безпідставною. Згідно ч.1, 4, 5 ст.71 СК України майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Враховуючи встановлені обставини справи, те, що позивачкою не надано суду належних доказів щодо оцінки дійсної вартості автомобілів станом на момент розгляду справи про поділ спільного майна; ніким із сторін не внесено на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми компенсації за відповідні частки автомобілів (неподільної речі) або з розрахунку різниці вартості автомобілів; сторони не заперечують рівність належних їм часток у спірному майні, тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково, а саме - за [PERSON] (позивачкою) та [PERSON] (відповідачем) мають бути встановлені рівні частки у праві власності на автомобілі Мазда МХ-6, 1992 року випуску, номерний знак [NUMBER] та Мitsubishi Outlander, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], а зазначені самі автомобілі підлягають залишенню у спільному користуванні сторін, як співвласників; в решті вимог [PERSON] має бути відмовлено.

Outcome: partial