Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач -1) та [PERSON] (далі - позивач -2) звернулись до суду з позовною заявою до Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, в якій вказують, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , проживав одиноко. Місцем відкриття спадщини, відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця. За життя померлим складений заповіт, посвідчений 14 березня 2017 року секретарем Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, за реєстром № 49, згідно якого [PERSON] , заповів земельну ділянку (пай) площею 3,4453 га дочці - [PERSON] , а земельну ділянку площею 4,2739 га синові [PERSON] . Позивачі не проживали разом з померлим, а тому їм не було відомо про існування заповіту. Вищевказаний заповіт був виявлений серед документів, у будинку батька, через 6 місяців після його смерті. Позивач [PERSON] вважала, що земельні ділянки, які зазначені в заповіті, буде успадковувати за законом її рідний брат [PERSON] , тому що батько за життя, на підставі договору дарування подарував їй житловий будинок та присадибну земельну ділянку у [ADDRESS] , а тому вона заяву про прийняття спадщини до шести місяців не подавала, через відсутність, на її думку, спадкового майна. Позивач [PERSON] вважав, що зазначене у заповіті майно, буде успадковувати за законом його рідна сестра [PERSON] , а тому заяву про прийняття спадщини до шести місяців не подавав, так як з батьком не проживав, про існування заповіту не знав, вважав що батько за життя все переоформив на його сестру, але виявилось, що він подарував їй лише житловий будинок та присадибну земельну ділянку в [ADDRESS] . Таким чином, звернувшись 28 вересня 2020 року до нотаріуса з метою подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, позивачі отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії та їм було повідомлено нотаріусом, що вони пропустили шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою, який закінчився 24 вересня 2020 року. Отже, позивачі не подали заяви про прийняття спадщини своєчасно, в зв`язку з тим, що вони не знали про існування заповіту, а кожен з них вважав, що спадщину за законом має прийняти кожен з них окремо. На сьогоднішній день, жодних заяв про прийняття спадщини за вказаним спадкодавцем, до нотаріальної контори подано не було, спадкова справа не відкривалась та немає інших спадкоємців, які прийняли спадщину та за згодою яких позивачі могли б подати заяву про прийняття спадщини після спливу строку, встановленого законом, а тому питання про визначення їм додаткового строку для прийняття спадщини може бути вирішено тільки в судовому порядку. Згідно інформації зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до даного часу не заведена. Таким чином, необізнаність позивачів про наявність заповіту, складеного [PERSON] на їх користь, є поважною причиною. Крім того, строк, який пропущений позивачами, є незначний. Позивачі просять визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] батька [PERSON] , у три місяці, кожному, з дня набрання рішення суду законної сили. Судові витрати покладають на себе. Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, в позовній заяві просили справу провести без їх участі. Представник відповідача Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу слухати без представника сільської ради, позовні вимоги визнають повністю. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26 березня 2020 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 4. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 12. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 листопада 1968 року Красногірським сільським ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 22. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 березня 1987 року Харліївською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 15. Відповідно до Заповіту посвідченого 14 березня 2017 року секретарем Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] заповів земельну ділянку (пай) площею 3,4453 га, що знаходиться на території Кам`янської сільської ради дочці [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку (пай) площею 4,2739 га, що знаходиться на території Кам`янської сільської ради сину [PERSON] , [INFO] . Довідкою № 112 від 26 березня 2020 року Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області передбачено, що [PERSON] , який помер [INFO] в селі Кам`янка, Попільнянського району, Житомирської області згідно лікарського свідоцтва про смерть № 48 від 24.03.2020 року, проживав разом з невісткою [PERSON] , яка постійно проживала без реєстрації разом з ним в [ADDRESS] , і вели спільне господарство. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ-04-30-006399, виданого 12 квітня 2001 року, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради від 27 лютого 2001 року № 4 передається у приватну власність земельна ділянка площею 4,2739 га, земельна ділянка розташована на території Кам`янської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 036077 видане 22 березня 2004 року, [PERSON] на підставі розпорядження Попільнянської райдержадміністрації № 390 від 02.10.2003 року є власником земельної ділянки площею 3,4453 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) виданого 29 вересня 2020 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, у Спадковому реєстрі знайдено інформацію про заповіт, заповідачем вказаний [PERSON] , заповіт посвідчений 12 лютого 2003 року, номер у Спадковому реєстрі 41831910 та про заповіт [PERSON] , який посвідчений 14 березня 2017 року, номер у Спадковому реєстрі: 61221949. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданого 29 вересня 2020 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, у Спадковому реєстрі інформація щодо спадкової справи [PERSON] , відсутня. Як вбачається з повідомлення № 217/01-16 від 01 жовтня 2020 року приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, [PERSON] та [PERSON] відмовлено у прийняті заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , так як заявниками пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини, який закінчився 24 вересня 2020 року. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом досліджено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачами та встановлено, що позивачі заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] не подали своєчасно у шестимісячний строк, в зв`язку з тим, що вони не проживали разом з батьком, і взагалі не знали про існування даного заповіту. Вищевказаний заповіт був знайдений в будинку де проживав батько [PERSON] серед його документів через шість місяців після його смерті, тому продовження їм строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом не суперечить закону та не порушить будь-чиїх інших прав та охоронюваних законом інтересів. Всі вказані обставини є поважними та вплинули на своєчасність прийняття позивачами спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Спадкоємці, які протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подали заяву про прийняття спадщини, вважаються такими що не прийняли її. Згідно з правилами статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за наявності поважності причин його пропуску, також і після спливу значної кількості часу. За змістом статей 12, 81, 89, 263 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що позивачі дійсно пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом з поважної причини, тому суд вважає за необхідне визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. За вищенаведених обставин, є достатні підстави для задоволення позовних вимог та надання [PERSON] та [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачі при зверненні до суду з даним позовом просили залишити судові витрати за ними, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Outcome: approved