Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

[PERSON] 08 липня 2019 року звернулась до суду із позовною заявою до Дібрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві зазначила, що [INFO] померла [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] від 09 грудня 2004 року (а. с. 10). Згідно заповіту [PERSON] заповіла позивачці вказану земельну ділянку, яку остання має намір прийняти у спадщину. У встановлений строк [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори і не подала заяву про прийняття спадщини по причині поганого стану здоров`я, тому вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки об`єктивно не мала можливості звернутися в нотаріальну контору. У зв`язку з наведеним позивачка просить визначити їй додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У судове засідання позивачка не з`явилась, подала суду заяву про повну підтримку позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач Дібрівська сільська рада Зарічненського району Рівненської області в особі сільського голови подав суду заяву від 26 липня 2019 року № 224 (а. с. 24) про визнання позовних вимог згідно якої позовну заяву просить розглядати без участі представника, позовні вимоги визнає. Як зазначено у ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатом підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 жовтня 2018 року (а. с. 7) померла [PERSON] , про що виконавчим комітетом Дібрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області складений актовий запис № 25. Як зазначено у довідці з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію [PERSON] до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована у будинку за адресою [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 грудня 2018 року (а. с. 12). 08 грудня 2017 року [PERSON] зробила розпорядженя на випадок смерті склала заповіт, який посвідчила секретар виконкому Дідбрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області Блищик О. В. та зареєстрований в реєстрі за № 20 (а. с. 9). Згідно заповіту належна спадкодавиці земельна ділянка площею 3,1261 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 09 грудня 2004 року заповідається [PERSON] , [INFO] позивачці. Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 09 грудня 2004 року (а. с. 10) підтверджується право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 3,1261 га кадастрові номери: [NUMBER] , [NUMBER] . За даними довідки державного нотаріуса Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області № 1-16/769 від 06 серпня 2019 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом не видавалось, що також підтверджено інформаційними довідками зі спадкового реєстру № 57092562, 57092556. У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. За нормою ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Тобто відбувається спадкування за законом. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, а згідно ч. 3 цієї статті за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Оцінюючи причини пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини суд приходить до висновку про їх поважність, оскільки, судом встановлено та підтверджено Довідкою КНП Зарічненська центральна районна лікарня Рівненської області № 618/01-11/19 від 02 липня 2019 року (а. с. 11), що [PERSON] знаходилась з 26 вересня 2018 року по 15 травня 2019 року з діагнозом, який унеможливлює самообслуговування та пересування хворого. Таким чином позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved