Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності на квартиру та зняття заборони відчуження, мотивуючи вимоги тим, що 06.04.1996р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір довічного утримання. Згідно даного договору позивач [PERSON] передає у власність відповідачу [PERSON] квартиру [ADDRESS] (раніше Парижської комуни), а відповідач [PERSON] зобовязується довічно повністю утримувати [PERSON], забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою. Позивач [PERSON] зі свого боку передала у власність відповідачу [PERSON] квартиру [ADDRESS], а [PERSON] після укладення договору довічного утримання якийсь період забезпечувала утриманням та доглядом, а потім поступово перестала виконувати взяті на себе зобовязання. У звязку з чим [PERSON] звернулася до [PERSON] з проханням розірвати договір довічного утримання у добровільному порядку. Проте, [PERSON] розірвати зазначений договір у нотаріуса не забажала. Саме тому договір довічного утримання від 06.04.1996р. повинен бути розірваний на підставі рішення суду, оскільки відповідачем не вчиняється жодної дії щодо виконання його умов. Позивач [PERSON] зверталася до державного нотаріуса з метою розірвання договору довічного утримання у добровільному порядку, але нотаріус відмовив їй у звязку з тим, що по перше сторони повинні обидві прийти до нотаріуса, по-друге всі нотаріальні справи 1996р. передані в Луганській обласний архів, а у звязку з діями антитерористичної операції на Сході України, Луганський архів переїхав до м. Сєвєродонецька Луганської області, проте всі документи знаходяться у м. Луганську і тому доступу до них на даний час немає. Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру створює обєктивні перешкоди для реалізації прав власника. Крім того, у звязку з посвідченням договору довічного утримання від 06.04.1996р., старшим державним нотаріусом 1-ї Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] накладена заборона відчуження вказаної в договорі квартири [ADDRESS], яка до припинення договору довічного утримання належала [PERSON] Зазначена заборона зареєстрована в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 10 від 06.04.1996р. Тому, [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить суд розірвати договір довічного утримання, укладений 06.04.1996р. між [PERSON] та [PERSON], посвідчений старшим державним нотаріусом 1-ї Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстр. за №2142; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]; зняти заборону відчуження з квартири [ADDRESS] (Парижської комуни) в м. Сєвєродонецьку Луганської області, накладену старшим державним нотаріусом 1-ї Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр. №10. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про місце та час слухання справи була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, випливають із договору довічного утримання та мають регулюватися положеннями глави 57 ЦК України. Відповідно до положень ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ст.745 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. За приписами ст.746 вказаного Кодексу, сторонами в договорі довічного утримання (догляду), а саме відчужувачем, може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров'я, а набувачем - повнолітня дієздатна фізична особа, що має місце у даному спорі. З матеріалів справи видно, що 06.04.1996р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, який зареєстровано в реєстрі за №2142, та посвідчено старшим державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] Згідно умов даного договору, [PERSON] передає у власність [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру, розташовану в м. Сєвєродонецьку по вул. Федоренка (Парижської комуни)[ADDRESS], а [PERSON] зобовязується довічно повністю утримувати [PERSON], забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не має можливості отримати правовстановлюючі документи на спірну квартиру та зняти обтяження, яке накладене 06.04.1996р. старшим державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], у зв'язку з посвідченням договору довічного утримання, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 10 від 06.04.1996р., що змусило позивача [PERSON] звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат» при посвідченні договору довічного утримання накладається заборона відчуження жилого будинку (квартири), у встановленому порядку, про що робиться напис на всіх примірниках договору. 06.04.1996р. старшим державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] у зв'язку з посвідченням договору довічного утримання накладена заборона відчуження вказаної в договорі квартири за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка (Парижської комуни)[ADDRESS], яка до припинення договору довічного утримання належала [PERSON], що підтверджується копією договору довічного утримання від 06.04.1996р. Відповідно до п.27 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Відповідно ст.73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження, в тому числі, при посвідченні договору довічного утримання. Згідно з п.5.1 глави 15 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору, а також за рішенням суду. При цьому, положеннями п.1 ч.1 ст.755 ЦК України встановлено, що договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Відповідно до ч.1 ст.756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Частина 1 ст.317 ЦК України зазначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1, ч. 2 ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Взяті на себе за договором довічного утримання зобовязання відповідач належним чином не виконувала. Доказів того, що договір довічного утримання виконувався та надавалась допомога в повному розмірі, указаному в договорі, матеріали справи не містять. З урахуванням вищевказаних правових норм, враховуючи розірвання договору довічного утримання, який був підставою для накладення заборони на відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS] (Паріжської комуни) у м. Сєвєродонецьку, суд вважає позов [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності на квартиру та зняття заборони відчуження обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved