Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

[PERSON] 14.07.2021р. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про захист права власності, просив усунути перешкоди в здійсненні права власності щодо житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер 4620981100:09:002:0123 на [ADDRESS] , зобов`язати останнього звільнити означений житловий будинок від своїх речей та передати ключі від будинку і літньої кухні, не користуватись прибудинковою земельною ділянкою, не проникати без його згоди до будинковолодіння, не чинити перешкод у користуванні такими. Позов мотивував тим, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки на [ADDRESS] , що [PERSON] тривалий час, без його згоди, користується таким, не повертає ключі від будинку, вимогу звільнити житло ігнорує, інше просить позов задовольнити. В суді представники позивача позов підтримали та уточнили, просять усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності щодо житлового будинку і земельної ділянки на [ADDRESS] , шляхом виселення відповідача без надання іншого житла, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні вищеозначеним будинком з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами та земельною ділянкою, звільнити будинок від своїх речей, передати ключі від будинку та літньої кухні, мотивуючи тим, що [PERSON] є власником таких, відповідач [PERSON] незаконно, без його згоди проживає у будинку, користується земельною ділянкою, а отже чинить перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власнику своїм майном, просили позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] позов заперечив мотивуючи тим, що його тітка [PERSON] була власником житлового будинку на [ADDRESS] , він доглядав за нею, допомагав їй, після її смерті прийняв спадщину, вважає, що заповіт, посвідчений від її імені на користь [PERSON] , яка успадкувавши вищеозначений будинок і земельну ділянку подарувала такий позивачу, є підроблений, а рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 15.05.2017р. про визнання за нею права власності на спадкове майно за заповітом незаконне. Що він користується будинком та земельною ділянкою, вкладав у такі свої кошти і працю та має право на це майно, дав інші пояснення, просить в позові відмовити. Заслухавши представників позивача, відповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст.77-79 ЦПК України. З оглянутих в суді матеріалів цивільної справи Городоцького районного суду Львівської області №441/929/16-ц убачається, що рішенням суду від 15.05.2017р. [PERSON] у позові про визнання права власності на житловий будинок на [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] - відмовлено, право власності на означене будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом визнано за [PERSON] . Із копій договорів дарування житлового будинку і земельної ділянки від 10.05.2019р. (а.с.4-5, 7-8) убачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0.2239 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4620981100:09:002:0123, на [ADDRESS] . З копій витягів в з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 166128343 і № 166131675 від 10.05.2019р. (а.с.6, 9) убачається, що [PERSON] зареєстрував право власності на вищеозначені житловий будинок і земельну ділянку. Із копії акту обстеження від 11.02.2020р., із повідомлення Бучалівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 66 від 17.02.2020р. (а.с.10, 12) убачається, що комісією Бучалівської сілської ради Городоцького р-ну Львівської обл. проведено обстеження житлового будинку та прибудинкової території на [ADDRESS] та встановлено, що у такому, без реєстрації, проживає [PERSON] , що на часі обстеження будинок зачинений, зі слів власника потрапити в будинок не може через відсутність ключів, які не повертає йому відповідач. Із довідки Бучалівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 147 від 03.03.2020р. (а.с.13) видно, що у будинку на [ADDRESS] зареєстрованих осіб немає. За повідомленням Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській обл. (а.с.18) видно, що [PERSON] зареєстрований на [ADDRESS] . Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. ст. 383, 386 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від інших осіб шляхом, який власник вважає прийнятним, а тому позивач на власний розсуд може визначити яким шляхом необхідно усунути його порушене право. Позивач просить виселити [PERSON] з житлового будинку на [ADDRESS] , зобов`язати останнього не чинити перешкод у користуванні вищеозначеним будинком з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами та земельною ділянкою кадастровий номер 4620981100:09:002:0123, звільнити будинок від речей, передати ключі від будинку та літньої кухні, мотивуючи, що той незаконно, без його згоди проживає у будинку, користується господарськими будівлями і земельною ділянкою, зачинив вхід на подвір`я, а тому чинить йому перешкоди у володінні, користуванні та розпоряджанні його майном. Отже, суд вважає встановленим, що [PERSON] є власником будинковолодіння та земельної ділянки на [ADDRESS] , а відповідач, проживаючи в такому і користуючись земельною ділянкою, порушує майнові права позивача, що порушене право підлягає захисту, тому [PERSON] слід виселити з житлового будинку на [ADDRESS] , без надання іншого житла та зобов`язати його не чинити позивачу перешкод у користуванні означеним будинком з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами та земельною ділянкою кадастровий номер 4620981100:09:002:0123, звільнити будинок від своїх речей, передати позивачу ключі від будинку та літньої кухні. Покликання відповідача [PERSON] на підроблення заповіту [PERSON] на користь [PERSON] від 31.10.1987р., про незаконність рішення Городоцького районного суду Львівської області від 15.05.2017р., не може бути підставою до відмови у позові, оскільки. Покликання відповідача на підроблення заповіту від 31.10.1987р. об`єктивного підтвердження не мають. Вищеозначене судове рішення, за результатами перегляду 28.08.2017р. судовою палатою з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області, а 01.04.2019р. Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, залишено без змін і є чинним. Як такі, що не можуть бути підставою до відмови у позові про захист права власності, суд розцінює і покликання відповідача на те, що він проживає у вищевказаному будинку та користується земельною ділянкою, або ж, що він вкладав у такі свої кошти і працю. За положеннями ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать в т.ч. витрати на професійну правничу допомогу і пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем у справі понесено судові витрати з оплати судового збору 840 грн 80 коп. і такі суд покладає на відповідача. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд стягує з відповідача в користь позивача 5 800 грн документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу, в т.ч. за участь представника в судових засіданнях: 17.12.2020, 18.05.2021, 06.08.2021 і 22.10.2021 - 4 000 грн, консультації - 1 500 грн, складання відзиву - 300 грн. У стягненні іншої частини витрат на правничу допомогу - відмовляє. Суд не має підстав до стягнення в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу за складання позову, запитів та заперечень, оскільки з позовом до суду позивач звернувся 14.07.2020р., а угода з адвокатом про надання правничої допомоги укладена лише 23.10.2020р., позивачем та представником не надано доказів, які б свідчили, що адвокат вивчав (знайомився) із матеріалами справи або ж, що він звертався із запитами до підприємств, установ, організацій, інше. Відповідно до положень ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також наймання житла, несуть сторони, отже підстав до стягнення із відповідача на користь позивача витрат пов`язаних із явкою до суду - не має.

Outcome: partial