Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] в особі адвоката Будовської Наталії Володимирівни звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання батьківства, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що батьки позивача, [PERSON] , - [PERSON] та [PERSON] , з 80-х років фактично мешкали і до теперішнього часу мешкають разом, ведуть спільне господарство., їх взаємовідносинам притаманні всі риси подружнього життя. Від спільного життя, [INFO] народився син, позивач по справі, [PERSON] . Зважаючи на те, що його батьки на час народження не перебували в зареєстрованому шлюбі, тому відомості про батька в свідоцтві про народження [PERSON] було вказано зі слів матері, [PERSON] у відповідності зі статтею 135 Сімейного кодексу України, прізвище було вказано як у матері, « [PERSON] », «ім`я, по-батькові» , з її слів « [PERSON] ». З самого народження [PERSON] вважає [PERSON] своїм батьком, адже вони спільно проживали разом з ним і матір`ю, відповідач вів разом з третьою особою господарства до народження позивача, спільно його виховували та утримували, до того ж [PERSON] завжди відносився і відноситься до [PERSON] , як до рідного сина, позиціонує себе, як його батько, проявляв і проявляє турботу та піклування. З часом батьки позивача, [PERSON] та [PERSON] офіційно оформили свої стосунки, зареєструвавши шлюб 10.08.2013 року, актовий запис № 140. З урахуванням обставин визначеності походження [PERSON] та неможливості в позасудовому порядку зафіксувати дані, які відповідають фактичним обставинам, з метою впорядкування та належного оформлення походження позивача [PERSON] від [PERSON] , просить суд визнати [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Заводський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, внести відповідні зміни в актовий запис про народження № 1304 від 27.12.2086 р. складеного на [PERSON] та вказати в графі «батько» замість « [PERSON] » - « [PERSON] », [INFO] , громадянин України, місце проживання: [ADDRESS] . Представник позивача - адвокат Будовська Н.В. у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Запоріжжі, Запорізька область, Україна, та зареєстрований Заводським районним відділом РАЦС 27.12.1986 року, актовий запис про народження № 1304, у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , зазначені батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 7). Батьки позивача, [PERSON] , - [PERSON] та [PERSON] , з 80-х років фактично мешкали і до теперішнього часу мешкають разом, ведуть спільне господарство., їх взаємовідносинам притаманні всі риси подружнього життя. Від спільного життя, [INFO] народився син, позивач по справі, [PERSON] . Зважаючи на те, що його батьки на час народження не перебували в зареєстрованому шлюбі, тому відомості про батька в свідоцтві про народження [PERSON] було вказано зі слів матері, [PERSON] у відповідності зі статтею 135 Сімейного кодексу України, прізвище було вказано як у матері, « [PERSON] », «ім`я, по-батькові» , з її слів « [PERSON] ». З самого народження [PERSON] вважає [PERSON] своїм батьком, адже вони спільно проживали разом з ним і матір`ю, відповідач вів разом з третьою особою господарства до народження позивача, спільно його виховували та утримували, до того ж [PERSON] завжди відносився і відноситься до [PERSON] , як до рідного сина, позиціонує себе, як його батько, проявляв і проявляє турботу та піклування. Підтвердження спільного проживання батьків позивача в якості чоловіка та дружини та ведення спільного господарства буде доведено наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання та реєстрація в одному жилому приміщенні - в квартирі за [ADDRESS] ), спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо, додатково будуть надані письмові докази, фотографії та інше, також даний факт буде підтверджено показами свідків. З часом батьки позивача, [PERSON] та [PERSON] офіційно оформили свої стосунки, зареєструвавши шлюб 10.08.2013 року, актовий запис № 140,(а.с. 8). З урахуванням обставин визначеності походження [PERSON] та неможливості в позасудовому порядку зафіксувати дані, які відповідають фактичним обставинам, з метою впорядкування та належного оформлення походження позивача [PERSON] від [PERSON] , суд вважає за необхідне встановити факт визнання батьківства. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. З огляду на п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про визнання батьківства підлягає задоволенню.

Outcome: approved