Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON] 02.03.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], яка народилась від шлюбу, укладеного між сторонами 12.06.2004 року. Донька проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, в тому позивач змушена була звернутись до суду з цим позовом, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Позивач, [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, справу просила розглянути у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд оголосивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини: У відповідності зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2004 року / зворот а.с. 2/. [INFO] року народилась [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.5/. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.4/, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 64 від 19.11.2009 року. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не надав суду своїх заперечень проти позову та доказів, якими б обґрунтовувалися такі заперечення. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved