Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON], який діє в інтересах малолітньої особи [PERSON], [INFO], звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі № 97 будинку № 19 «б» по пр. Ювілейному у м. Запоріжжі. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] до початку судового засідання надав заяву, просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного вирішення справи. Позивач [PERSON], який діє в інтересах малолітньої особи [PERSON] [INFO], до початку судового засідання надав заяву, просить слухати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, неодноразово відповідачу надсилались судові повістки про виклик до суду, але відповідач до суду жодного разу на зявилась, тому на підставі ч.4, ч.8 ст.76 ЦПК України суд визнає неявку відповідача неповажною. Представник третьої особи: Хортицький районний відділ у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, чи разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлено, що [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 20691, виданого Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради від 26.10.2007 р., разом зі своїм онуком [PERSON], [INFO], має право сумісної власності на квартиру № 97 будинку № 19 «б» по пр. Ювілейному у м. Запоріжжі. У спірній квартирі проживає позивач разом зі своєю дружиною [PERSON]. Онук позивача [PERSON] проживає разом зі своїми батьками донькою позивача [PERSON] та її чоловіком [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, 26-444. У 2012 р. рідна племінниця дружини позивача [PERSON] [PERSON], громадянка російської Федерації, яка проживає у Абхазії, вступила до першого курсу Запорізького державного медичного університету; 15.08.2012 р. [PERSON] одержала посвідку на тимчасове проживання в Україні серія ЗП №Н 334. Для подальшого навчання у м. Запоріжжі [PERSON] погодився зареєструвати та проживати [PERSON] у квартирі, яка належить позивачу на праві сумісної власності. З серпня 2012 р. до початку червня 2014 р. [PERSON] проживала разом з позивачем та його дружиною однією сімєю в їх квартирі. Після закінчення другого курсу навчання у ЗДМУ, у вересні 2014 р. [PERSON] виїхала до Абхазії та ля продовження навчання у м. Запоріжжі не повернулась. На теперішній час відомо, що [PERSON] проживає у Абхазії зі своїм чоловіком та дитиною, точне місце її проживання не відомо. Перебування [PERSON] на обліку в належній позивачу квартирі створює йому перешкоди у користуванні власністю, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг, через що він не може оформити субсидію. Згідно ст.ст. 383, 391 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Вивчивши матеріали справи, враховуючи, що [PERSON] понад один рік, без поважних причин не проживає у квартирі № 97 будинку № 19 «б» по пр. Ювілейному у м. Запоріжжі, суд проходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]? [PERSON], який діє в інтересах малолітньої особи [PERSON], [INFO], законні обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved