Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Христинівська районна державна адміністрація Черкаської області, орган опіки та піклування Центральної районної у м. Дніпрі ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Просили: Усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , з сином [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення графіку зустрічей батька з сином таким чином: -систематичні побачення один раз на тиждень у неділю з 10 год. до 20 год. за місцем фактичного проживання батька або в громадських місцях для навчання або відпочинку без обмежень їх місця перебування без присутності відповідачки [PERSON] з поверненням сина до місця проживання; -кожен день народження сина, а саме [INFO] кожного року, з 10 год. до 14 год. без присутності відповідачки [PERSON] , без обмеження їх місця перебування з поверненням сина до місця проживання; -один раз у два роки з 16 год. 31 грудня до 16 год. 1 січня для святкування новорічного свята разом з батьком без обмеження місця прогулянок і святкування без присутності відповідачки [PERSON] з поверненням сина до місця проживання; -щорічно протягом двох тижнів під час відпустки батька для спільного відпочинку на території України без присутності відповідачки [PERSON] з поверненням сина до місця проживання. Усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , з онуком [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення графіку зустрічей бабусі з онуком таким чином: кожного року з 1 по 18 червня за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] , без обмеження місця прогулянок, з можливістю спільного відпочинку на території України без присутності відповідачки [PERSON] з поверненням онука до місця проживання; а також стягнути з відповідачки [PERSON] витрати по сплаті судового збору на користь [PERSON] в розмірі 704,80 грн. та на користь [PERSON] в розмірі 704,80 грн. В обґрунтування позиву позивачі [PERSON] , [PERSON] посилались на такі обставини. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 24.11.2012 р. по 30.01.2018 р., що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу. У період шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] , який є для [PERSON] рідним онуком. [PERSON] народився і мешкав з батьками в [ADDRESS] . З серпня 2017 р. відповідачка із сином проживає окремо за адресою: [ADDRESS] , де орендує житло. [PERSON] продовжує проживати за колишньою адресою в Центральному районі м. Дніпра в однокімнатній ізольованій квартирі зі усіма зручностями загальною площею 32 кв. м., в якій створено належні умови для перебування сина. [PERSON] любить сина, з яким склалися близькі теплі відносини, приймає участь в його матеріальному забезпеченні, дає особисто гроші, здійснює переказ коштів відповідачці, оплачує лікування сина, купує йому подарунки. До травня 2018 р. [PERSON] спілкувався і брав участь у вихованні сина у присутності відповідачки, разом вони відвідували громадські місця розваг для дитини. [PERSON] працював в магазині « Хоттабич » з одним вихідним днем - четвергом, а з вересня 2018 р. працює інженером-проектувальником в ТОВ «Ековізіон» з двома вихідними днями - субота та неділя, щоб систематично особисто спілкуватися з сином цілий вихідний день. З травня 2018 р. відповідачка почала перешкоджати [PERSON] особисто спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні. Вона не відповідає на усні звернення і телефонні дзвінки з питання зустрічей і спілкування з сином, ігнорує обговорення питань його виховання, оздоровлення та відпочинку. При спробах зустрічі з сином двері квартири відповідачка не відкриває, а за дверима чути кроки і голос сина. 12.08.2018 р. у неділю напередодні дня народження сина [PERSON] приходив до сина з подарунками, син чув голос тата, кликав його і плакав, але відповідачка двері не відкрила, подарунки не прийняла і відповіла, що у неї інший чоловік, який зараз прийде. Через деякий час прийшли два чоловіка, один з яких назвався [PERSON] і пояснив, що вони з відповідачкою разом працюють і планують жити разом за місцем його проживання. [PERSON] пообіцяв поговорити з відповідачкою, щоб дозволила спілкуватися з сином. Зателефонувавши 16.08.2018 р. до [PERSON] , останній повідомив, що відповідачка категорично налаштована проти зустрічей батька і його родини з сином. З кінця травня і в червні 2018 р. [PERSON] знаходився у свого рідного діда, батька відповідачки - [PERSON] , по [ADDRESS] . Поряд по [ADDRESS] мешкають інші рідні [PERSON] - баба [PERSON] і дід [PERSON] , яким відповідачка не дозволяє спілкуватися з онуком і брати участь у його вихованні. Рідні для [PERSON] - баба [PERSON] і дід [PERSON] є пенсіонерами, зареєстровані і проживають у власному будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов їх проживання, складеного посадовими особами Верхняцької селищної ради, в будинку є всі необхідні умови для проживання, виховання, розвитку та навчання онука, є книжки, іграшки, ігри, стосунки в сім`ї добропорядні та доброзичливі, члени сім`ї підтримують і допомагають один одному. Позивачі бажають спілкуватися з [PERSON] і просили відповідачку про це, однак остання з різних причин чинить перешкоди, порушує не тільки їх права, але і права дитини на спілкування і виховання з боку батька і баби. Добровільно домовитися з відповідачкою щодо встановлення графіку спілкування з [PERSON] позивачам не вдається. [PERSON] більше 4 років, у позивачів склались з ним теплі стосунки, він здорова і розвинена дитина, не потребує постійної турботи зі сторони матері, не має протипоказань за станом здоров`я перебувати за місцем проживання позивачів та виїжджати з ними на відпочинок. В даному випадку насамперед слід захистити інтереси [PERSON] , який має право рости під опікою і відповідальністю обох батьків і родини. Позивачі здатні забезпечити належний догляд, гідні умови виховання та дотримання режиму під час перебування у них [PERSON] . Батько бажає особисто спілкуватись з сином без обмежень їх місця перебування, без присутності відповідачки: кожної неділі з 10 год. до 20 год., кожен день народження сина з 10 год. до 14 год., святкувати з сином Новий рік один раз у два роки з 16 год. 31 грудня до 16 год. 1 січня, щорічно протягом двох тижнів під час його відпустки і зобов`язується своєчасно повертати сина до місця його проживання. Баба бажає особисто спілкуватися з онуком без обмежень їх місця перебування, без присутності відповідачки кожного року з 1 по 18 червня з поверненням онука до місця проживання. Ухвалою суду від 29.05.2019 р. до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучений орган опіки та піклування Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради та відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі ради. Ухвалою суду від 29.05.2019 р. було відмовлено у задоволенні клопотання відповідачки [PERSON] про передачу справи на розгляд іншому суду - Амур - Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська. Ухвалою суду від 19.07.2019 р. повернутий заявнику [PERSON] її зустрічний позов до [PERSON] , [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з додатками до позову, які не беруться до уваги судом при вирішенні справи. 18.06.2019 р. [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву. Суд вважає, що відзив поданий з порушенням строку, встановленого судом для його подання. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи зазначені обставини, суд не бере до уваги при вирішенні справи відзив, поданий відповідачем з порушенням строку для його подачі, та долучені до нього письмові докази. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Пояснив, що він любить дитину, а дитина його. Два роки він не бачив дитини. Останній раз бачив сина влітку 2018 р. в дитячому садку. Однак відповідач написала заяву до дитячого садка і завідуюча не допускає його до сина. З цього приводу він подав заяву до поліції. Він працює, з метою забезпечення можливості спілкування з дитиною спеціально змінив графік роботи. Відповідач заблокувала його телефон, щоб унеможливити спілкування. При вирішенні справи позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак його інтереси представляла адвокат Стенюкова Л.М. За таких обставин суд вважає можливим вирішити справу за відсутності позивача [PERSON] . Представник позивача [PERSON] - Стенюкова Л.М. у судовому засіданні підтримала позов повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Пояснила, що позивач [PERSON] не має можливості спілкуватись зі своєю дитиною. З травня 2018 р., коли у відповідача з`явився інший чоловік, остання почала категорично заперечувати можливість спілкування батька з дитиною. Неправомірна поведінка матері формує поведінку і дитини. Відповідач на телефонні дзвінки позивача не відповідає, двері квартири не відкриває. Позивач останній раз спілкувався з дитиною 19.12.2018 р. в дитячому садку. Відповідач спеціально змінила місце проживання та місце навчання дитини. Коли дитина перебувала у дідуся по материній лінії у Верхнячці, позивач заборонила іншим дідусю й бабусі спілкуватись з дитиною. Жодних загроз з боку хворої дочки позивача [PERSON] для дитини не має. З висновком органу опіки та піклування сторона позивачів згодна, однак ще необхідно визначити способи спілкування батька з дитиною під час відпустки, канікул, дня народження дитини, Нового року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Пояснила, що вона любить онука, хоче спілкуватись з ним. Останній раз бачила його два роки тому. Їх будинок має площу 60 кв. м, всі умови для перебування онука є, два нових дивани є, наявний автомобіль. Ще є дочка - інвалід, однак ніяких проблем в зв`язку з цим не буде. При вирішенні справи позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак від неї надійшла заява з проханням подальший розгляд справи здійснювати за її відсутності. За таких обставин суд вважає можливим вирішити справу за відсутності позивача [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що вона погоджується на спілкування колишнього чоловіка з дитиною лише в її присутності. Не погоджується на спілкування колишнього чоловіка з сином в день народження останнього, на новорічні свята, під час відпустки колишнього чоловіка. На спілкування бабусі з дитиною не погоджується взагалі. Бабуся сильно ніколи їх з сином не чекала. Колишній чоловік в присутності дитини ображав її, дитина захищала її. Колишній чоловік є невідповідальною людиною, вона не довіряла йому, не отримувала підтримки від нього. Був один випадок коли колишній чоловік вибивав двері в квартирі, вирвав «глазок», погрожував вбивством. Дитина перелякалась, говорила, що боїться тата. [PERSON] не бажає з ним бачитись. Одного разу в дитячому садочку колишній чоловік розбудив сина, на камеру заставляв говорити, що його б`ють. Вона написала заяву до дитячого садочку щодо неможливості спілкування колишнього чоловіка з дитиною. З колишнім чоловіком вона розлучилась в 2017 р., за розподіл майна вона отримала від нього 2000 доларів. З нинішнім цивільним чоловіком вона почала проживати в листопаді 2018 р. Вони змінили місце проживання, психологічний стан дитини став кращим. При вирішенні справи відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак її інтереси представляла адвокат Бабенко О.А. За таких обставин суд вважає можливим вирішити справу за відсутності позивача [PERSON] . Представник відповідача Бабенко О.А. у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що варіантами спілкування позивача [PERSON] з дитиною можуть бути спілкування за допомогою мобільного зв`язку або ж в присутності матері і тільки в м. Дніпрі. Інші варіанти не підходять. Спілкування бабусі з дитиною унеможливлюється. Останнє спілкування бабусі з дитиною було у 2017 р. Акт обстеження житлово - побутових умов проживання позивача [PERSON] не відповідає дійсності. Представник органу опіки та піклування Христинівської райдержадміністрації не знає про цей акт. Добровільність надання позивачем [PERSON] коштів на утримання дитини спростовується наявністю судового наказу про стягнення аліментів на дитину. Сторона відповідача не погоджується з висновком органу опіки та піклування, в ньому не враховані інтереси дитини. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області Піддубняк Н.В. у судовому засіданні пояснила, що орган, який вона представляє, не бере участі у вирішенні спору, що є предметом розгляду. Умови проживання сім`ї позивача [PERSON] спеціалісти органу не обстежували. З актом обстеження умов проживання, складеним Верхняцькою селищною радою вона не знайома, з родиною [PERSON] також не знайома. При вирішенні справи представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування Христинівської районної державної адміністрації Черкаської областіу судове засідання не з`явився, однак від третьої особи надійшла заява з проханням подальший розгляд справи здійснювати за відсутності її представника. За таких обставин суд вважає можливим вирішити справу за відсутності представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Центральної районної у м. Дніпрі ради, орган опіки та піклування Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради у судове засідання не з`явились, однак від третіх осіб до суду надійшли письмові заяви з проханням розглянути справу без участі їх представників. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі представників третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: органу опіки та піклування Центральної районної у м. Дніпрі ради, органу опіки та піклування Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази: копії довідки та характеристик з місця роботи позивача [PERSON] , свідоцтва про народження малолітнього [PERSON] , 2014 р. н., рішення Христинівського районного суду від 27.12.2017 р. про розірвання шлюбу між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] , договору оренди житлового приміщення від 13.04.2016 р., укладеного позивачем [PERSON] , акта обстеження умов проживання позивача [PERSON] № 08/21-349 від 05.03.2019 р., висновок органу опіки та піклування - виконкому Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради № 5/5-227 від 16.07.2019 р., правову позицію органу опіки і піклування - виконкому Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради № 5/5-226 від 16.07.2019 р., інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Позивач [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] та бабусею [PERSON] , [INFO] . Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 27.12.2017 р. шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, що стверджується копією вказаного рішення, долученою до справи. Малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка є відповідачем у справі. Судовим наказом Христинівського районного суду Черкаської області від 12.07.2018 р. з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.07.2018 р. і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . Відповідач, з якою проживає дитина, чинить перешкоди позивачу, який проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та в її вихованні. Існування перешкод з боку відповідача щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною не заперечувалось у судовому засіданні відповідачем. Позивач активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із сином, тому будь-яких обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування судом не встановлено. Право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам. Позивач [PERSON] працює в ТОВ «Ековізіон» інженером (довідка, т. 1, а.с. 9), позитивно характеризується за цим місцем роботи (т. 1, а.с. 10) та за попереднім місцем роботи в магазині « Хоттабич » (т. 1, а.с. 8). Позитивно він характеризується і за попереднім місцем проживання в селищі Верхнячці Черкаської області (т. 1, а.с. 11). В м. Дніпрі проживає в орендованому житлі по [ADDRESS] (договір оренди житлового приміщення від 13.04.2016 р., т.1, а.с. 23). Відповідно до акта обстеження умов проживання від 05.03.2019 р. (т.1, а.с. 58), складеного управлінням - службою у справах дітей Центральної районної у м. Дніпрі ради, у квартирі створені належні умови для тимчасового перебування малолітньої дитини [PERSON] , 2014 року народження. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Аналіз практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 р. у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 141 СК України передбачено рівні права та обов`язки обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із вимогами статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною, та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Суд вважає, що в даному випадку спілкування батька з сином не буде мати негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Доказів протилежного сторона відповідача суду не надала. Відповідачем також не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про вчинення насильства позивачем по відношенню до відповідача та дитини, нанесення ним образ, винної поведінки позивача, про що вона вказувала у своєму вступному слові у судовому засіданні. Згідно з частинами першою та другою ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання), місце та час їхнього спілкування. У позовній заяві способи участі батька у вихованні дитини визначені відповідно до ч. 2 ст.159 СК України. Способи участі батька у вихованні сина та спілкування із ним, визначені позивачем в його позовній заяві, у повній мірі відповідають як інтересам дитини, так і інтересам батьків, оскільки налагодження стосунків між батьком та сином відповідає інтересам дитини, яка протягом останніх років позбавлена можливості спілкування з батьком. Таке спілкування за необхідності можливе за присутності психолога, участь якого забезпечується в залежності від обставин, які складуться при виконанні рішення суду. Участь психолога при спілкуванні з дитиною може забезпечити як позивач, так і відповідач. Суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та встановити такі способи участі батька у вихованні сина та спілкування з ним: -систематичні побачення один раз на тиждень у неділю з 10 год. до 18 год. за місцем фактичного проживання батька або в громадських місцях для навчання або відпочинку без обмежень їх місця перебування без присутності матері [PERSON] з поверненням сина до місця проживання, перші дві зустрічі - у присутності матері [PERSON] ; -кожен день народження сина, а саме [INFO] кожного року, з 10 год. до 14 год. без присутності матері [PERSON] , без обмеження їх місця перебування з поверненням сина до місця проживання; -один раз у два роки з 16 год. 31 грудня до 16 год. 1 січня для святкування новорічного свята разом з батьком без обмеження місця прогулянок і святкування без присутності матері [PERSON] з поверненням сина до місця проживання; -щорічно протягом двох тижнів під час відпустки батька для спільного відпочинку на території України без присутності матері [PERSON] з поверненням сина до місця проживання. Суд вважає, що визначення саме таких способів участі у спілкуванні та вихованні дитини є таким, що відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, її віковим потребам, та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, буде достатнім для забезпечення його участі у процесі виховання сина. Встановлений таким чином порядок участі позивача у вихованні дитини не суперечитиме його інтересам та інтересам дитини, не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини і буде відповідати обсягу обов`язків та прав батька щодо дитини. Крім цього, з урахування вікових змін дитини, її розвитку та потреб, відповідач не позбавлена у майбутньому права звернутися до суду із позовом про зміну встановлених судом способів участі у вихованні дитини. Суд вважає, що при встановленні таких способів спілкування буде дотриманий розумний баланс на участь обох батьків у вихованні дитини. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Враховуючи висновок органу опіки та піклування суд вважає за необхідне перші дві зустрічі батька з сином провести у присутності матері. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини судом береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У висновку органу опіки і піклування - виконкому Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради № 5/5-227 від 16.07.2019 р. (т.1, а.с. 227-228) зазначено, що відповідно до акта обстеження управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 26.06.2019 р. № 03/2818, за місцем проживання матері по [ADDRESS] , створені усі належні умови для проживання її разом з сином. В свою чергу мати - [PERSON] зазначила, що з моменту проживання окремо один від одного, тобто з 2018 р. батько дитини матеріально не допомагає, участі у її вихованні не приймає та не виконує жодного із тих обов`язків, які покладені на нього законодавством України. Зі слів матері - [PERSON] під час кількох візитів батька хлопчик відчував емоційно -психологічну напругу, у нього виникало відчуття тривоги та страху перед батьком, оскільки батько неодноразово влаштовував сварки у присутності малолітнього сина. Як зазначала мати дитини, то вона не проти того, щоб син спілкувався з батьком, але в її присутності. При цьому батько - [PERSON] зазначив, що після розірвання шлюбу колишня дружина під різними надуманими приводами перешкоджає його спілкуванню з сином. Також [PERSON] заперечує той факт, що він мав намір залякувати дитину. На засіданні комісії було сказано, що батько хлопчика просто гучно стукав в двері. Батько неодноразово відвідував дитячий садок, який відвідує хлопчик. Він бажає спілкуватися зі сином та приймати участь в його вихованні. Відповідно до акта обстеження управління-служби у справах дітей Центральної районної у місті Дніпрі ради від 05.03.2019 р. житлово - побутові умови проживання батька - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , задовільні та відповідні для можливого перебування дитини - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Амур- Нижньодніпровського району міста Дніпра, орган опіки та піклування вважає за можливе встановити батькові - [PERSON] , порядок побачень з малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] , кожні: першу та третю суботу, неділю місяця у період часу з 10 год. до 18 год. без присутності матері. Перші дві зустрічі у присутності матері. Також органом опіки і піклування - виконкомом Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради суду надана правова позиція № 5/5-226 від 16.07.2019 р. (т. 1, а.с. 229-230) про розв`язання спору щодо участі діда, баби у вихованні внука. Зазначено, що орган опіки та піклування не має повноважень надавати висновок до суду про розв`язання вказаного спору. Разом з тим орган опіки та піклування вважає, що у випадку встановлення судом фактів безпідставного чинення перешкод матір`ю [PERSON] у спілкуванні дитини [PERSON] , [INFO] , з бабою, що не сприяє фізичному, розумовому розвитку дитини та її вихованню, порушує права та інтереси дитини, такі перешкоди мають бути усунені у спосіб, визначений судом, з урахуванням інтересів дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Разом з тим думка дитини не повинна бути абсолютною для суду, якщо така думка не буде відповідати та сприяти захисту прав та інтересів дитини. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. З пояснень в присутності психолога в судовому засіданні дитини [PERSON] , 2014 року народження, він проживає разом із матір`ю, навчається в першому класі школи № 134 в м. Дніпра, зустрічатися з батьком та з дідом і бабусею не хоче. Батька [PERSON] пам`ятає, боїться його, не пам`ятає діда з бабою. До діда з бабою може поїхати тільки з мамою. Присутня в судовому засіданні психолог при цьому зауважила, що дитина була підготовлена до надання тієї чи іншої відповіді на запитання. Враховуючи зазначені обставини, а також з огляду на постійне проживання дитини із матір`ю, відсутність спілкування з батьком та тривалий конфлікт між батьками, а також з урахуванням положення частини третьої ст. 171 СК України, суд вважає за необхідне постановити рішення всупереч думці дитини, оскільки цього вимагають її інтереси. Суд вважає, що неактивна участь батька в житті сина на даний час спричинена тривалим конфліктом між сторонами та неналежним усвідомленням матір`ю необхідності участі батька у вихованні сина, незважаючи на конфліктні стосунки між сторонами. Після розірвання шлюбу між сторонами позивач фактично позбавлений можливості спілкуватися із сином, що призводить до того, що формування відношення дитини до батька відбувається лише за впливом матері, яка має вкрай неприязні стосунки із відповідачем. Доводи відповідача про те, що спілкування з батьком завдає психологічний дискомфорт дитині, судом відхиляються, оскільки матеріали справи свідчать, що емоційний стан дитини обумовлений не присутністю батька в її житті, а напруженими конфліктними стосунками між батьками, які зневажають право сина на спокійне щасливе дитинство та гармонійний розвиток особистості. Особисті конфлікти між батьками не повинні порушувати інтереси дитини. При вирішенні позовної вимоги про усунення перешкод у спілкуванні позивача [PERSON] , яка є бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд виходить з таких міркувань. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно з ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. За змістом ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Позивач [PERSON] проживає в селищі Верхнячці Черкаської області, в той же час її малолітній онук [PERSON] проживає у м. Дніпрі. Відповідач, з якою проживає дитина, чинить перешкоди позивачу [PERSON] , у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Існування перешкод з боку відповідача щодо участі бабусі у вихованні та спілкуванні з дитиною не заперечувалось у судовому засіданні відповідачем. Позивач [PERSON] у позові просила усунути перешкоди в її спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення графіку зустрічей бабусі з онуком:кожного року з 1 по 18 червня за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] , без обмеження місця прогулянок, з можливістю спільного відпочинку на території України без присутності відповідачки [PERSON] з поверненням онука до місця проживання. З врахуванням інтересів дитини, віку дитини, наявності інших родичів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в цій частині. Суд вважає за необхідне встановити такий графік зустрічей бабусі з онуком:кожного року в період з 1 по 18 червня протягом одного тижня за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] без обмеження місця прогулянок, з можливістю спільного відпочинку на території України без присутності матері [PERSON] з поверненням онука до місця проживання. При цьому судом враховується наявний в матеріалах справи акт обстеження умов проживання позивача [PERSON] , складений Верхняцькою селищною радою Черкаської області, відповідно до якого в сім`ї створені всі умови для виховання та розвитку дитини. Доказів можливого негативного впливу дочки позивача [PERSON] , 1984 р. н., на перебування в останньої онука [PERSON] сторонами суду не надано. Суд вважає за необхідне відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на користь [PERSON] - в розмірі 648,42 грн., на користь [PERSON] - в розмірі 244,10 грн. В той же час суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів з таких підстав. Про стягнення вказаних витрат не зазначено у позовній заяві. Стороною позивачів разом з першою заявою по суті спору в порушення вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України суду не поданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 134 ЦПК України це може бути підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Outcome: partial