Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпрометробуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за весь час затримки розрахунку та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що її, [PERSON], 04.04.2005 року було прийнято на роботу в механизованну колонну на посаду диспетчера в ПАТ «Дніпрометробуд». Далі позивач зазначає, що 02.12.2013 року її було звільнено із займаної посади відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП, у зв'язку зі скороченням штату, згідно Наказу № 255-ок від 02.12.2013 року. В день звільнення з нею не було проведено остаточного розрахунку, а саме: не було виплачено заробітної плати у розмірі 17 109 (сімнадцять тисяч сто дев'ять) грн. 25 коп., середній заробіток за весь час затримки у розмірі 8 978 (вісім тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 84 коп., компенсації з урахуванням індексу споживчих цін у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. станом на 28.02.2014 року. Крім того, позивач зазначає, що їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у неможливості продовжувати активне громадське життя, порушенні стосунків з оточуючими та порушенні стану здоров'я, емоційних переживаннях, яку вона оцінює у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. У зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду та просити суд, стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпрометробуд» на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 17 109(сімнадцять тисяч сто дев'ять) грн. 25 коп., середній заробіток за весь час затримки у розмірі 8 978(вісім тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 84 коп., компенсацію з урахуванням індексу споживчих цін у розмірі 1 200(одна тисяча двісті) грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. Позивач в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити, з підстав, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково,а саме лише в частині вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 17 109 (сімнадцять тисяч сто дев'ять) грн. 25 коп., в решті позову просила відмовити, надала суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просить суд в задоволені позовних вимог в частині стягненні середнього заробітку за весь час затримки у розмірі 8 978 (вісім тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 84 коп., індексації у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. та моральної шкоди у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. відмовити з-за безпідставності таких вимог. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що Наказом № 4к від 04.04.2004 року Відкритим акціонерним товариством «Дніпрометробуд» було прийнято на роботу [PERSON] на посаду провідного інженеру відділу матеріально-технічного забезпечення з 04 квітня 2005 року, про що у трудовій книжці зроблено відповідний запис (а.с.4). Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що згідно Наказу № 12/04-10-УКП від 01.06.2011 року Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області була змінена організаційно-правова форма діяльності Відкритого акціонерного товариства «Дніпрометробуд» шляхом його реорганізації в Публічне акціонерне товариство «Дніпрометробуд». Судом встановлено, що Наказом № 255-ок від 02 грудня 2013 року [PERSON] було звільнено із займаної ним посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату, про що у трудовій книжці зроблено відповідний запис від 02.12.2013 року (а.с.10). Задовольняючи позов частково, суд виходив з наступного. Згідно з Конституцією України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. В Основному Законі України закріплені права кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, на відпочинок, право громадян на соціальний захист (частина четверта ст. 43, частина перша ст.45, частина перша ст.46). Працівник має право на оплату своєї праці на підставі укладеного трудового договору (ст.21 Закону України «Про оплату праці»). Суд зазначає, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їхньої черговості (ст. 97 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), ст. 15 і 24 Закону України «Про оплату праці»). Відповідно до вимог ст. 155 КЗпП та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до вимог ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше днів є порушенням строків виплати згідно зі ст. 241-1 КЗпП України. Судом встановлено, а відповідачем визнано, що в порушення вказаних вимог матеріального закону позивачеві заробітна плата у період за жовтня 2013 року - грудень 2013 року не виплачувалась, під час його звільнення адміністрацією ПАТ «Дніпрометробуд» остаточного розрахунку також з ним не було проведено. Матеріалами справи, зокрема довідкою ПАТ «Дніпрометробуд» від 03 грудня 2013 року, встановлено що розмір заборгованості по виплаті заробітної платі позивачу [PERSON] за означений період становить 17 109 (сімнадцять тисяч сто дев'ять) грн. 25 коп. Спір з приводу розміру нарахованої заборгованості по заробітній платі між сторонами відсутній. З огляду на викладені обставини справи та вимоги матеріального закону, суд доходить висновку, що позов [PERSON] в частині стягнення заборгованості підлягає задоволенню, внаслідок чого з відповідача ПАТ «Дніпрометробуд» підлягає стягненню на користь [PERSON] заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у період з жовтня 2013 року - грудень 2013 року у загальному розмірі 17 109 (сімнадцять тисяч сто дев'ять) грн. 25 коп. Також на підставі ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КзпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З урахуванням того, що позивача було звільнено 02 грудня 2013 року, а повний розрахунок з нею не проведено, затримка розрахунку відповідача перед позивачем станом на день подання позову становить 62 дні, виходячи з п'ятиденного робочого тижня, який був у позивача. Таким чином, загальна сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку становить сума у розмірі 11 491 грн. 08 коп. (середньоденна заробітна плата позивача згідно довідки від 01 квітня 2014 за № 19 у розмірі 185 грн. 34 коп. х 62 дні = 11000 грн. 99 коп.). Однак суд розглядає цивільні справи в межах позовних вимог, заявлених відповідачем. В даному випадку позивач просив стягнути з відповідача суму заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати у розмірі 8 978 (вісім тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 84 коп., що є нижчою від суми обрахованої судом. Суд роз'яснював позивачеві її право на збільшення розміру позовних вимог, про що зроблено відповідний запис у журналі судового засідання, однак позивач таким правом не скористався. Таким чином, суд

Outcome: partial