Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

[PERSON] 01 вересня 2017 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що після смерті 29 жовтня 2011 року її матері [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок площею 1,7325 га та 0,9540 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Кремінської міської ради, які мати за життя заповіла їй. Крім того, її батько [PERSON] на момент смерті матері був пенсіонером, тому має право на обовязкову частку в спадщині. Вона в установлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтва про право власності на земельні ділянки у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Оригінали Державних актів на право приватної власності на землю було втрачено, тому просить визнати за нею право власності на цю ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, в заяві на імя суду просять розглянути справу за їхньою відсутністю, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, в яких вказав, що позивач не надала доказів зміни прізвища. Крім того, вважає спірні земельні ділянки спільно набутим з померлою майном, тому спадщина відкрилася на 1/2 частину земельних ділянок. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, в яких вказав, що позивач не надала доказів зміни прізвища та вважає спірні земельні ділянки спільним майном його батьків, тому вважає, що батькові належить 5/8 частка земельних ділянок. Розглянувши матеріали справи суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Статтею 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №,№ 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає права особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ст. 3 ЦПК України загальними засадами цивільного законодавства є, серед іншого, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законами, а також справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Згідно до\~ ч.1 ст. 1269\~ цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пунктом 23 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). У пункті 2 ч. 1 ст. 57 СК України зазначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Докази, які надані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] /дошлюбне прізвище [PERSON]/ є донькою [PERSON] (а.с. 5-7, 11-13, 53), яка померла 29 жовтня 2011 року (а.с. 10). За життя 18 грудня 2008 року [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 8-9). Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок площею 1,7325 га та 0,9540 га, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Кремінської міської ради (а.с. 17-22), вартістю 43\~905 грн. 58 коп. та 6\~904 грн. 03 коп. відповідно (а.с. 16). Право власності на вказані земельні ділянки було набуте [PERSON] в порядку спадкування за законом (а.с. 52, 73-84). Відповідно до листа приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу [PERSON] від 12 серпня 2013 року (а. с. 14) позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю оригіналів Державних актів на земельні ділянки. Відповідач [PERSON] на момент смерті [PERSON] був пенсіонером та був зареєстрований з нею за однією адресою (а.с. 11-13), тому має право на обовязкову частку в спадщині після смерті дружини. Його обовязкова частка складає 1/6 частки, оскільки після смерті [PERSON] у разі відсутності заповіту відповідач мав успадкувати 1/3 частку у звязку з наявністю трьох спадкоємців - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача та третьої особи щодо знаходження спірних земельних ділянок у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON], оскільки право власності на них набуте останньою в порядку спадкування під час шлюбу. У даному випадку не передбачено іншого порядку крім судового для захисту\~ інтересів\~ позивача, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved