Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), звернувшись до суду з позовом, вимоги якого уточнила (а.с. 43,44 ), просила: - встановити факт належності [PERSON], який помер 13.07.2008 року, правовстановлюючого документу - Державного акта на право приватної власності на землю, серії Р1 №27571, виданого 06 червня 2001 року [PERSON] сільською радою народних депутатів на земельну ділянку площею 3,8388 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради, з кадастровим номером 3220687000:01:006:0004, що був виданий помилково на прізвище [PERSON]; - визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 3,8388 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 3220687000:01:006:0004, яку [PERSON] отримала в порядку спадкування після смерті [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав у звязку із своєю смертю. Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що 20 червня 2012 року померла її мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та про смерть, внаслідок чого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,8388 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Богуславського району Київської області, яка належала [PERSON], який помер 13 липня 2008 року, спадкоємцем якого була [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав у звязку зі смертю. Будучи єдиним спадкоємцем по закону вона звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом. Однак, державний нотаріус своєю постановою відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,8388 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Богуславського району Київської області, яка належала померлому 13 липня 2008 року [PERSON], спадкоємцем якого була [PERSON], яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав у звязку зі своєю смертю 20 червня 2012 року, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 247571 виданий [PERSON] сільською радою Богуславського району Київської області 06 червня 2001 року на вищевказану земельну ділянку на імя [PERSON]. Про факт того, що вищевказана земельна ділянка дійсно належала [PERSON], і після його смерті право на дану земельну ділянку в порядку спадкування перейшла до [PERSON] підтверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Богуславського району № 80 від 14 червня 2017 року; копією Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 247571, виданого 06 червня 2001 року [PERSON] сільською радою народних депутатів; копією договору оренди землі від 10 листопада 2006 року на імя [PERSON], рішенням Богуславського районного суду Київської області від 04.12.2012 року, яким встановлено факт спільного поживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] до дня його смерті (13.07.2008 року), тобто до дня відкриття спадщини та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, із яких вбачається, що прізвище «Богай», у Державному акті та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначено помилково, оскільки вказана земельна ділянка дійсно належала «Багай». Крім того, факт родинних відносин між нею та [PERSON] підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, не дивлячись на те, що про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позивач направила до суду свого представника з належним чином оформленим договором про надання правової допомоги (а.с.20, 21), тому суд вважає за можливе розглянути справи у її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але звернувся до суду із заявою в якій зазначив, що позовні вимоги повністю підтримує, просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі (а.с. 45). Відповідач [PERSON] сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просять його задовольнити і розглянути справу без участі їх представника (а.с. 46). Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі, суд у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши та оцінивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Державного акту про право власності на землю серії Р1 № 247571 вбачається, що власником земельної ділянки площею 3,8388 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради, є [PERSON]. Однак, на підтвердження свої вимог позивач [PERSON] надала суду в якості доказів, які підтверджують не правильність написання у вищевказаному Державному акті прізвище власника земельної ділянки, а саме: довідку виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Богуславського району № 80 від 14 червня 2017 року (а.с. 12) та копію договору оренди землі від 10 листопада 2006 року на імя [PERSON] (а.с. 11). Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що Державний акт на право приватной власності на землю серії Р1 № 247571, виданого на підставі рішення 15 сесії 23 скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів від 13.03.2001 року № 70 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 35, згідно якого передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,8388 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради, дійсно належить [PERSON], який помер 13.07.2008 року Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку. Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 04.12.2012 року (а.с.8) встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали однією сімєю в період з 1989 року по 13.07.2008 року, тобто по день смерті [PERSON] і тому у відповідності до положення ст. 1264 ЦК України [PERSON] будучи спадкоємцем 4 черги по закону мала право на успадкування вищевказаної земельної ділянки, однак не встигла її успадкувати, оскільки вона померла 20.06.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно свідоцтва про народження серії IV-УР № 2194091 (а.с.13) вбачається, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON]. Із матеріалів спадкової справи померлої [PERSON] вбачається, що 14.07.2012 року позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 20.06.2012 року. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.9) вбачається, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,8388 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Богуславського району Київської області, яка належала [PERSON], який помер 13.07.2008 року, спадкоємцем якого згідно положень ст. 1264 ЦК України була [PERSON], яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав у звязку із своєю смертю 20.06.2012 року, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 247571 виданий [PERSON] сільською радою Богуславського району Київської області 06 червня 2001 року на вищевказану земельну ділянку на імя [PERSON]. Враховуючи вищевказані обставини та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про визнання права власності на спадкове майно. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved