Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] в якій уточнивши свої позовні вимоги (в останній редакції) просять суд: виділити їм в натурі з урахуванням фактичного користування 67/100 частин домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS], що складається з житлового будинку - Ж-1, житловою площею 41,0 кв.м., загальною площею 63,6 кв.м., літньої кухні - Б, літнього душу - З, убиральні - И, споруд № 5-7, 9-11, 13-15, замощення - ІІ; виділити в натурі відповідачу [PERSON] з урахуванням фактичного користування 33/100 частин домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS], що складається з житлового будинку - А-1, житловою площею 26,5 кв.м., загальною площею 33,2 кв.м., сараїв - Е, Г, Д, погребу - М, убиральні - Л, літнього душу - Н, споруд № 1-4, 8, 12, 17, замощення - І; визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 2427 кв.м., розташованою в [ADDRESS], а саме виділити у спільне користування [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 1039 кв.м., а [PERSON] земельну ділянку площею 1388 кв.м. В обґрунтування таких позовних вимог позивачі посилаються на те, щовони є співвласниками домоволодіння [ADDRESS]. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.1996 року, виданого Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-6953, розмір їхньої частки у домоволодінні становить 67/100 частин. Власником інших 33/100 частин домоволодіння [ADDRESS] являється [PERSON], на підставі договору дарування від 12.04.1995 року. На території зазначеного домоволодіння знаходиться два житлових будинки з надвірними спорудами та побудовами, а саме: житловий будинок «Ж-1», загальною площею 63,6 кв. м., літня кухня - «Б», душ «З», убиральня «И», споруди № 5-7, 9-11, 13-15, замощення ІІ, житловий будинок «А-1», загальною площею 33,2 кв. м., сарай - «Е, Г, Д», погріб - «М», убиральня - «Л», душ - «Н», споруди № 1-4, 8, 12,17, замощення І. Житлові будинки «Ж-1» та «А-1» були розподілені між колишніми власниками в добровільному порядку, однак господарські будівлі та споруди, а також земельна ділянка загальною площею 2440 кв.м. на якій розташовані будинки розподілені між співвласниками не були. На сьогоднішній день, літня кухня - «Б», душ «З», убиральня «И», споруди № 5-7, 9-11, 13-15, замощення II, сарай - «Е, Г, Д», погріб - «М», убиральня - «Л», душ - «Н», споруди № 1-4, 8,12,17, замощення І перебувають в загальному користуванні співвласників. Оскільки вони являються власниками 67/100 частин домоволодіння [ADDRESS], то вони мають право на розподіл всіх об'єктів нерухомості, а саме виділ в натурі 67/100 всіх будівель та споруд. Оскільки, між ними та відповідачем, як співвласниками зазначеного вище майна вникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження майна і угоди про спосіб виділення в натурі частки із спільного часткового володіння не досягнуто, крім того, відповідач не бажає в добровільному порядку визначити порядок користування земельною ділянкою В судовому засіданні позивачі та їхній представник підтримали пред'явлену позовну заяву та посилаючись на викладені у ній обставини просили позов задовольнити. Відповідач проти позову не заперечував та підтвердив викладені обставини. Треті особи в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про місце та час судового розгляду, представники не з'явилися, заперечень проти позову надано не було. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і надані сторонами письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачам [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 вересня 1996 року належить 67/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності за позивачами на їхні частки (по 67/200 за кожним із них) було зареєстровано Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 09 вересня 1999 року. Інші 33/100 частини домоволодіння належать на праві приватної власності відповідачу [PERSON] на підставі договору дарування від 12 квітня 1995 року, в органах МБТІ зареєстровано 16 лютого 1998 року. Спірне домоволодіння розташоване на земельній ділянці виділеній в натурі, на якій розміщені два житлових будинки з надвірними спорудами та побудовами, а саме: житловий будинок «Ж-1», загальною площею 63,6 кв. м., літня кухня - «Б», душ «З», убиральня «И», споруди № 5-7, 9-11, 13-15, замощення ІІ, житловий будинок «А-1», загальною площею 33,2 кв. м., сарай - «Е, Г, Д», погріб - «М», убиральня - «Л», душ - «Н», споруди № 1-4, 8, 12,17, замощення І. Житлові будинки Ж-1 та А-1 були розподілені між співвласниками в натурі в добровільному порядку, однак господарські будівлі та споруди і земельна ділянка площею 2440 кв.м. розподілені між співвласниками не були. Літня кухня - «Б», душ «З», убиральня «И», споруди № 5-7, 9-11, 13-15, замощення ІІ, сарай - «Е, Г, Д», погріб - «М», убиральня - «Л», душ - «Н», споруди № 1-4, 8, 12,17, замощення І, перебувають у загальному користуванні співвласників, що сторони підтвердили у судовому засіданні. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна що є у спільній частковій власності. Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У відповідності до ч. 2 та ч. 4 ст. 120 ЗК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, та суд вважає необхідним виділити позивачам в натурі з урахуванням фактичного користування 67/100 частин домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS], що складається з житлового будинку - Ж-1, житловою площею 41,0 кв.м., загальною площею 63,6 кв.м., літньої кухні - Б, літнього душу - З, убиральні - И, споруд № 5-7, 9-11, 13-15, замощення - ІІ. Відповідачу необхідно виділити в натурі з урахуванням фактичного користування 33/100 частини домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, розташовані по [ADDRESS], що складаються з житлового будинку - А-1, житловою площею 26,5 кв.м., загальною площею 33,2 кв.м., сараїв - Е, Г, Д, погребу - М, убиральні - Л, літнього душу - Н, споруд № 1-4, 8, 12, 17, замощення - І. Також, враховуючи розміри часток співвласників ([PERSON] - 33/100, [PERSON] - 67/200, [PERSON] - 67/200) суд вважає можливим визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 2427 кв.м., розташованою в [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS]), між сторонами та виділити у спільне користування [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 1039 кв.м., а [PERSON] земельну ділянку площею 1388 кв.м. Про такий порядок сторони не заперечували у судовому засіданні, та він не порушуватиме Вищевикладені обставини безспірно встановлені судом та підтверджуються поясненнями сторін, а також наданими суду письмовими доказами, у зв'язку з чим, суд вважає правомірними та обґрунтованими вимоги позивачів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: approved