Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] 10.02.2016 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з до [PERSON] про стягнення боргу, яким просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 32388,00 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 839270,05 грн., нараховані проценти за договором позики в сумі 32948,19 грн., неустойку в сумі 9775,39 грн., 3 % річних в сумі 535, 64 грн. та судові витрати в сумі 6890,00 грн. посилаючись на те, що 26 листопада 2015 року між ним та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав він [PERSON] 32388,00 доларів США та зобов'язався повернути кошти, в строк до 28.01.2016 року. Проте відповідач свої зобовязання за договором позики від 26 листопада 2015 року не виконує внаслідок чого станом на 06.02.2016 року основна сума заборгованості за договором позики становить 32388,00 доларів США, що за курсом НБУ становить 839270,05 грн., заборгованість по відсоткам становлять 32948,19 грн., неустойка становить 9775,39 грн., 3 % річних становлять 535,64 грн., а всього заборгованість відповідача перед позивачем становить 882529,27 грн., в зв'язку з чим просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідовлений належним чином, подав до суду заяву якою підтримує позовні вимоги та просить справу розглядати у його відсутність. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 839270,05 грн. та судових витрат, в іншій частині позовних вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані позивачем докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 26 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 32388,00 доларів США, який останній зобов'язався повернути до 28 січня 2016 року, про що свідчить розписка ( а.с. 5). Проте відповідач не виконує зобов'язання за договором позики від 26.11.2015 року, кошти не повертає в результаті чого станом на 06.02.2016 року заборгованість [PERSON] перед [PERSON] за договором позики становить 882529,27 грн., з якої: основна сума заборгованості за договором позики - 32388,00 доларів США, що за курсом НБУ становить 839270,05 грн., заборгованість по відсоткам - 32948,19 грн., неустойка - 9775,39 грн., 3 % річних - 535,64 грн. (а.с. 6-10). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1047 ЦК України встановлює письмову форму для договору позики, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до ст.524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Як роз'яснено в п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, така іноземна грошова валюта переводиться в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Оскільки факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики від 26.11.2015 року достовірно встановлено, то суд за необхідне задовольнити позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми борги в розмірі 32388,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 839270,05 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 535,64 грн. із розрахунку / 3 % річних х 814615,50 грн. ( сума боргу по курсу НБУ станом на 29.01.2016 року) х 8 (днів) : 365 (днів) на підставі ст. 625 ЦК України. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 546 ЦК України, визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до положень ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Враховуючи, що договором позики передбачено стягнення неустойки в розмірі 1,2 % за тиждень від суми боргу за договором позики від 26.11.2015 року, то суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в сумі 9775,39 грн. Крім того, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування грошовими коштами оскільки стаття 1048 ЦК України не регулює питання застосування фінансових санкцій, а передбачає стягнення відсотків за користування грошовими коштами, що не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 6890,00 грн.

Outcome: partial