overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року заявила позов до [PERSON], за яким просила розірвати укладений між сторонами шлюб, та постановити рішення про стягнення аліментів на утримання дитини сторін [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн., щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] в судовому засіданні змінила розмір заявлених аліментів до 1000 грн., на вимогах позову наполягала. [PERSON] позов визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони з травня 2014 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між сторонами не досягнуто, дитина [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю, батько має хоч і мінливий але постійний дохід, проте допомогу на утримання дитини надає епізодично, майнового спору між сторонами не має. За таких обставин, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 105, 112, 141, 180-184, 191СК України. Судові витрати у справі суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року заявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30% з усіх видів заробітку, щомісячно. [PERSON] в судовому засіданні зменшила розмір заявлених вимог, і просила встановити аліменти в твердій грошовій сумі 1250 грн., щомісячно. Відповідач [PERSON] дані вимоги визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, ознайомившись з матеріалами справи, переконавшись в добровільності позиції сторін, суд вважає за можливе позов задовольнити на підставі ст.ст. 180, 181, 184 СК України. Судові витрати у справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року заявила позов до свого чоловіка [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання їх дитини [PERSON], [INFO] Ухвалою суду від 10.09.2015 року вимоги позову про стягнення аліментів виділені в окреме провадження. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала і пояснила, що шлюб існує формально і суперечить інтересам сторін . [PERSON] подав через канцелярію суду заяву, за якою позов в цій частині вимог визнав, проти його задоволення не заперечував, просив розглянути справу без його участі. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 20.12.2003 року (див. свідоцтво про шлюб), від шлюбу мають сина [PERSON], який народився [INFO] року (див. свідоцтво про шлюб) За поясненнями позивача, сторони близько 4 років проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з матір?ю, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Витрати понесені позивачем при зверненні до суду відповідно до ст. 88 ЦПК України мають бути компенсовані їй відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року заявила позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позов мотивований тим, що відповідач понад рік без поважних на те причин не проживає за місцем реєстрації, участі в утриманні житла не приймає, що створює позивачу, як власнику житла, перешкоди в користуванні власністю. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, пославшись на доводи та підстави зазначені в позовній заяві. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся за останнім відомим місцем реєстрації, про причини неявки не повідомив. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку про можливість постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Квартира [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності на житло, що видане на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 31.07.2007 року №21398-С, належить на праві приватної власності [PERSON] З довідки балансоутримувача будинку ЖБК «Верстат-9» від 26.06.2015р. (ф.3), вбачається, що у спірному житлі разом із власником зареєстровані члени сім'ї власника в тому числі і онук [PERSON] Той факт, що відповідач з 2010 року не проживає за місцем реєстрації, знаходить своє підтвердження актом, що складений 24.06.2015р. представником балансоутримувача за участю сусідів позивача. Крім того, сам [PERSON] 12.06.2015р. надав письмову згоду про зняття з реєстрації місця проживання, що засвідчена адвокатом Сполученого Королівства Велика Британія [PERSON] Із аффідавіта згоди, також вбачається, що відповідач проживає в м. Лондон. Наведене в сукупності, дає суду підстави прийти до висновку, що [PERSON] понад рік без поважних на те причин не проживає за адресою своєї реєстрації. Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача та членів його сім?ї додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], а тому позов підлягає задоволенню. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року заявила позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позов мотивований тим, що відповідач понад рік, без поважних на те причин, не проживає за місцем реєстрації, участі в утриманні житла не приймає, що створює позивачу, як власнику житла, перешкоди в користуванні власністю. Представник позивача [PERSON] подав заяву, за якою вимоги позову підтримав, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечував. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся за останнім відомим місцем реєстрації, про причини неявки не повідомив. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку про можливість постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено таке. Відповідно до договору дарування, що посвідчений 19.04.1994 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної кантори Матвієнко Т.В. за реєстровим №4с-330, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар квартиру [ADDRESS] З довідки балансоутримувача будинку від 17.10.2014р. (ф.3), вбачається, що у вказаній квартирі залишилась проживати її колишня власниця [PERSON], а в 1999 році в квартиру вселився чоловік останньої [PERSON] Позивач вказує, що [PERSON] є її матір?ю, а тому суд визнає, що [PERSON] вселився до спірної квартири зі згоди власника на правах члена її сім?ї. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.04.2014р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Позивачем стверджується, що одразу після розірвання шлюбу [PERSON] зібрав свої речі і покинув спірну квартиру і з того часу наміру користуватись житлом не виявляв, тобто позивач вказує на те, що відповідач понад один рік, без поважних на те причин, не проживає за адресою своєї реєстрації. Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача та членів його сім?ї додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], а тому позов підлягає задоволенню. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року звернувся до суду з заявою, в обґрунтування якої зазначив, що є власником земельної ділянки, яка розташована на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району, та має намір передати цю земельну ділянку в оренду. Однак, як виявилося, в державному акті прізвище заявника вказано як «Кисільчук», тому він просить встановити факт належності йому державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №221349, виданого Черняхівською райдержадміністрацією 19.11.2004. В судовому засіданні заявник заяву підтримав з тих же підстав та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с. 15). Суд заслухав пояснення заявника, дослідив матеріали справи в межах заявлених вимог та встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №221349, заявник [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.90 га, яка знаходиться на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №01052230099 від 18.02.2005 (а.с. 8). Цю земельну ділянку заявник має намір здати в оренду, однак у акті прізвище заявника зазначено як «Кисільчук», вказана розбіжність унеможливлює розпоряджатися земельною ділянкою на власний розсуд. Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні копії свідоцтва про народження (а.с. 7), копії ідентифікаційного коду (а.с. 9), копії та оригіналу паспорта (а.с.10), прізвище заявника [PERSON]. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення даного факту необхідне заявнику для розпорядження належною йому на праві власності земельною ділянкою на власний розсуд, суд приходить до висновку про обгрунтованість заяви та задовольняє її.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений ним з [PERSON] Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав, а відповідач їх визнала. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони з початку червня поточного року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, між сторонами досягнуто угоду про утримання дітей, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. За такого рішення, клопотання позивача про зміну прізвища на дошлюбне підлягає задоволенню на підставі ст. 113 СК України. Питання про перерозподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений ним з [PERSON] Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав, а відповідач їх визнала. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 17 червня 1994 року, від шлюбу мають дочок [PERSON] і [PERSON], які народились [INFO] року, сторони хоч і проживають в одній квартирі, проте з лютого поточного року шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спору щодо місця проживання та утримання дітей, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про перерозподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала, а відповідач їх визнав. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони с кінця серпня 2014 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спору про місце проживання дитини [PERSON], [INFO], та майнового спору на даний час не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Клопотання позивача про зміну прізвища на дошлюбне підлягає задоволенню. Витрати понесені позивачем при зверненні до суду відповідно до ст. 88 ЦПК України мають бути компенсовані їй відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, а відповідач їх визнав. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони з січня поточного року шлюбні відносини не підтримують, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, з вересня проживають окремо, спору щодо місця проживання, утримання дітей, майнового спору, на даний час, не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. У зв'язку з цим, клопотання позивача про зміну прізвища на дошлюбне підлягає задоволенню на підставі ст. 113 СК України. Понесені позивачем витрати при зверненні до суду, за наведеного рішення, мають бути компенсовані їй відповідачем відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, просила їх задовольнити за підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач в суд не прибув, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони одружені з 16 серпня 1997 року, на що вказує свідоцтво про шлюб ( а.с.5). За поясненнями позивача, сторони від шлюбу дітей не мають, шлюб фактично розпався через пияцтво чоловіка, шлюбні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, майна, що підлягає поділу не має, розірвати шлюб в органах РАГСу відповідач не бажає. Вжиті судом заходи щодо примирення сторін позитивних результатів не дали. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Судові витрати у справі позивач побажала залишити за собою, що не суперечить приписам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\3 від усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] в судовому засіданні зменшила розмір заявлених аліментів до ? від заробітку відповідача, на позові наполягала, надала пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві. Відповідач в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Оскільки у справі достатньо даних про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з вересня 2002 року по травень 2015 року, в шлюбі у них [INFO] року народився син [PERSON]. За поясненнями позивача шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2008 року, з цього ж часу сторони проживають окремо, дитина за взаємною згодою залишилась з матір?ю, батько фактично не приймає участі в утриманні дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань, визначених у частці від доходу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати стягнення з відповідача аліментів. Погоджується суд і з заявленим до стягнення розміром аліментів, оскільки він визначений з урахуванням вимог ст. 182 СК України. Тому, за відсутності заперечень відповідача, суд знаходить вимоги позивача обґрунтованими, їх розмір реальним і таким, що не суперечить закону, а тому позов підлягає задоволенню. За такого висновку суду, судові витрати у справі, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 28 жовтня 2015 року сторонам було надано строк для примирення тривалістю два місяці. Примирення не відбулося і заочним рішенням суду від 26 січня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. За заявою відповідача про перегляд заочного рішення, ухвалою суду від 24 лютого 2016 року заочне рішення Галицького районного суду від 26 січня 2016 року було скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку за правилами цивільного судочинства на 09 год. 30 хв. 09 березня 2016 року. У вказаний час відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не подав. В звязку з цим, розгляд справи було відкладено на 14 березня 2016 року. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про виклик до суду, про що свідчить почтове повідомлення про вручення йому судової повістки, повторно в судове засідання не зявився, через що, відповідно до ст. 232 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити повторне заочне рішення. Представник позивача на вимогу останньої наполягає на розірванні шлюбу, з викладених у позовній заяві підстав, справу розглянути у відсутності позивача. Не заперечує проти повторного заочного розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 жовтня 2010 року у відділі РАЦСу Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 1673. В шлюбі в них 24 вересня 2013 року народився син [PERSON], який ще неповнолітній і проживає разом з позивачкою. Сімейне життя сторін не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Позивач прийшла до висновку, що міцної сімї вони не створили, сімя їхня розпалася остаточно. Строк, що надавався судом для примирення, позитивних результатів не дав. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені більше року тому, спільного господарства вони не ведуть. Шлюб їхній носить формальний характер і його слід розірвати. Малолітнього сина [PERSON] залишити проживати разом з матірю, після реєстрації шлюбу в органах РАЦСу залишити позивачу дошлюбне прізвище Сопільняк. На підставі ст.ст. 104, 105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вони з відповідачем по справі перебувають в шлюбі з 12.09.1987 року, який зареєстровано міським відділом РАГС м.Житомира , актовий запис № 1938. Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що стало причиною фактичного припинення шлюбних стосунків. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 08.08.2003р.н. Позивач вважає подальше збереження сім»ї неможливим, тому просить шлюб розірвати, а сина залишити на проживання та виховання з нею. Також позивач просить відновити її дошлюбне прізвище Добранська. В судове засідання сторони не з»явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала, а відповідач визнав (а.с. 11, 16). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 12.09.1987 року, який зареєстровано міським відділом РАГС м.Житомира , актовий запис № 1938 (а.с. 5). Сторони від даного шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] Шлюб носить формальний характер, сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, отже, збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та задовольняє його. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], суд вважає за доцільне залишити його на проживання та виховання при матері. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому позовна вимога про відновлення дошлюбного прізвища також підлягає до задоволення. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved