Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

[PERSON] 07 березня 2019 року звернулась до суду з вказаною позовною заявою. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 22 березня 2008 року помер її дід [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої, зокрема, входить частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Центральна, 62, с. Бутове, Зарічненський район, Рівненська область. [PERSON] не залишив заповіту тому відбувається спадкування за законом. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] - баба позивачки, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживала разом з ним, яка 05 жовтня 2010 року померла та після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Центральна, 62, с. Бутове, Зарічненський район, Рівненська область (далі по тексту будинок). Відповідно до складеного заповіту [PERSON] заповіла все своє майно позивачці, яка прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. 18 серпня 2011 року нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок з підстав відсутності правовстановлюючих документів. У звязку з наведеним з метою оформлення права власності на спадкове майно позивачка звернувся до суду та просить визнати за нею право власності на будинок у складі спадкового майна. Позивачка у судове засідання не зявилась, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Представник позивачки [PERSON] подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивачки, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача сільський голова Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області подав на адресу суду заяву про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та просив розглядати справу без представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 057516, виданим Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області 24 березня 2008 року підтверджується факт смерті 24 березня 2008 року [PERSON], у віці 81 рік, про що зроблено актовий запис № 14. Свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 100124, виданим Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області 07 жовтня 2010 року підтверджується факт смерті 05 жовтня 2010 року [PERSON], у віці 83 роки, про що зроблено актовий запис № 37. Свідоцтвом про народження старого зразка серії І-ГЮ № 336253, виданим Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області 15 січня 1974 року підтверджено факт народження [PERSON] - позивачки, батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про народження старого зразка серії VІ-УР № 1698613, виданим 17 червня 1965 року підтверджено факт народження 01 грудня 1950 року [PERSON] - матері позивачки, батьками якої є якого є [PERSON] дідо позивачки та [PERSON] баба позивачки. За інформацією із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 261722 від 30 січня 1972 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], 20 січня 1972 року прізвище якої після цього змінилось на Юрко. У довідці Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 443 від 07 лютого 2019 року вказано, що [PERSON] з 1940 року на день смерті 22 березня 2008 року проживав та був зареєстрований за адресою [INFO] та з ним проживала дружина [PERSON] з 1940 року по день смерті 05 жовтня 2010 року. У довідці цього ж органу № 444 від 07 лютого 2019 року вказано, що на день смерті 05 жовтня 2010 року [PERSON] баба позивачки у будинку проживала сама і вказаний будинок згідно погосподарської книги №8, особовий рахунок № 02-0123 рахується за нею, що вказано у довідках № 4143 від 13 жовтня 2011 року та № 442 від 07 лютого 2019 року наданої відповідачем. У довідці Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області від 11 квітня 2005 року № 2754 вказано, що у складі сімї [PERSON] за інформацією з погосподарських книг разом з ним проживали [PERSON] дружина та [PERSON] донька та мати позивачки. Таким чином висновується, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживала разом з ним. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області [PERSON] 11 грудня 2009 року, зареєстрований в реєстрі за № 27 [PERSON] заповіла позивачці все своє майно. Після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину про що подала відповідну заяву нотаріусу Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області від 25 березня 2011 року, спадкова справа № 27/2011. Листом від 18 серпня 2011 року № 02-14/79 завідувач Зарічненської державної нотаріальної контори [PERSON] повідомила позивачку про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] з підстав відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, зазначаючи норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як спадкоємець за заповітом та онука [PERSON], яка померла 05 жовтня 2010 року позивачка прийняла спадщину після її смерті, а [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 22 березня 2008 року за законом. Позивачка бажає оформити спадщину, про що свідчить подана нею заява до нотаріуса та заведена спадкова справа. На виконання ухвали суду за клопотанням позивачки у приватного нотаріуса Зарічненського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] отримано відповідь № 1-16/378 від 12 квітня 2019 року, про те, що після смерті [PERSON], який помер 22 березня 2008 року із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON], яка померла 05 жовтня 2010 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась [PERSON] позивачка, спадкова справа заведена 25 березня 2011 року № 27/2011, заповіт посвідчений секретарем виконкому Вичівської сільської ради 11 грудня 2009 року, зареєстрований в реєстрі за № 27, свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалось. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. У відповідності до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини першої ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частинами 1,\~2\~ст.\~328\~ЦК України\~встановлено,\~що право\~власності набувається\~на підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З врахуванням того, що представник відповідача позов визнав, заявивши про це у своїй заяві, поданій на адресу суду, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те, що позивачка має право на спадкування майна після смерті її баби [PERSON], яка померла 05 жовтня 2010 року та, яка в свою чергу успадкувала його після смерті [PERSON], який помер 22 березня 2008 року за законом, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є доведеними та підлягають до задоволення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved