Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] зазначає, що 24.10.2017 року вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі № 425/782/17 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з іспитовим строком 3 роки. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] вчиненим кримінальним правопорушенням спричинив потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 3 000, 00 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 3000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове\~засідання не\~з`явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно з копією вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.10.2017 [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки. Вказаним вироком встановлено, що 28.01.2017, приблизно о 12-00 год., [PERSON] , діючи за попередньою змовою із невстановленою особою, відносно якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме кримінальне провадження, маючи злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, достовірно знаючи про неправдивість інформації, раніше повідомленої потерпілій [PERSON] щодо дійсного стану здоров`я її сина, знаходячись у приміщенні квартири за адресою: [ADDRESS] , отримав від потерпілої [PERSON] грошові кошти в сумі 8000 гривень, з яких сума в 3000 гривень належить останній, та 5000 гривень належать [PERSON] , після чого з отриманими грошима залишив місце вчинення кримінального правопорушення та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 3000 гривень та потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 5000 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу завдання відповідачем матеріальної шкоди позивачу в наслідок вчиненого злочину. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК). Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Позивач [PERSON] надала до суду належні, допустимі та достатні докази того, що саме відповідач [PERSON] своїми протиправними діями спричинив їй матеріальну шкоду на суму 3000 грн., що не заперечується та визнається самим відповідачем [PERSON] . У зв`язку із викладеним суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення з відповідача на користь позивача суми матеріальної шкоди в розмірі 3000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved