Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення суми боргу та збитків за договором по-зики. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 24.11.2010 р. між ними був укла-дений договір позики, згідно з яким Відповідачка позичила належні Позивачу на праві влас-ності грошові кошти в сумі 143500,00 грн., які зобов'язалася повернути в строк до 30.06. 2011 р. Факт укладення договору позики і передачі Відповідачці грошей 24.11.2010 р. під-тверджується складеною власноручно розпискою від 01.07.2011 р., якою засвідчено факт отримання нею грошей та яка згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України є письмовою формою дого-вору позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти) в строк і в порядку, встановлені договором, тобто в даному випадку погашення боргу повинно було відбутися не пізніше строків, вказаних в розписці від 01.07.2013 р. Проте у встановлені строки відповідачка не повернула боргу. Після закінчення строку виконання зобовязань Позивач неодноразово звертався до Відповідачки з усними вимогами про погашення боргу, у звязку з чим Відповідачка погасила добровільно 2000,00 грн. У звязку з цим в межах строку позовної давності відповідач [PERSON] визнала борг, що лишився після часткового погашення, та сторони переглянули строк виконання позико-вих зобовязань, визначивши остаточний термін їх виконання до 20.04.2013 р. Даний факт підтверджується власноручною розпискою [PERSON], в якій остання зобовязалася повернути залишкову суму грошей в розмірі 141500 грн. в строк до 20.04.2013 р., в т.ч. частину вказаних коштів в розмірі 25000 грн. - повернути 10.04.2013 р. Проте у встановлені строки і до теперішнього часу відповідачка не повернула боргу. На його неодноразові вимоги відповідачка добровільно виконувати взяті на себе зобов'язан-ня і повертати гроші відмовляється з різних причин, називаючи нові строки погашення по-зики, у звязку з чим на момент звернення з цим позовом мені завдаються збитки. Таким чи-ном, сума основного боргу, яка підлягає поверненню за договором позики складає 141500,00 грн. Сума трьох відсотків річних за період прострочення з 21.04.2013 р. по 10.02.2015 р. ста-новить 7617,74 грн. Сума індексації заборгованості з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення за період з травня 2013 р. по лютий 2015 р. становить 41389,19 грн. Зва-жаючи на те, що спірний договір позики укладений на суму понад пятдесят неоподаткову-ваних мінімумів доходів громадян, позивач має право на стягнення з відповідачки також процентів за користування позикою. Отже, сплаті відповідачкою підлягають проценти за ко-ристування позикою, за період з 21.04.2013 р., розмір яких згідно з доданим розрахунком станом на 10.02.2015 р. становить 23219,67 грн. Таким чином, сума боргу з урахування процентів річних, процентів за користування позикою та індексації становить 141500,00 грн. + 7617,74 грн. + 41389,19 грн. + 23219,57 грн. = 213726,50 грн., яку Позивач просить суд стягнути з Відповідачки, а також судові ви-трати. Позивач у судове засідання не зявилася про розгляд справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечу-вав щодо вирішення спору у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не по-відомила, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялась, належним чином. На підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвали-ти рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд знаходить позовні вимо-ги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підставах. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 24.11.2010 р. між сторонами був укладений договір позики, згідно з яким Відпо-відачка позичила належні Позивачу на праві власності грошові кошти в сумі 143500,00 грн., які зобов'язалася повернути в строк до 30.06. 2011 р. Факт укладення договору позики і пе-редачі Відповідачці грошей 24.11.2010 р. підтверджується складеною власноручно розпис-кою від 01.07.2011 р., якою засвідчено факт отримання нею грошей та яка згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України є письмовою формою договору позики, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 53). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти) в строк і в порядку, встановлені договором, тобто в даному випадку погашення боргу повинно було відбутися не пізніше строків, вказаних в розписці від 01.07.2013 р. Проте у встановлені строки відповідачка не повернула боргу. Після закінчення строку виконання зобовязань Позивач неодноразово звертався до Відповідачки з усними вимогами про погашення боргу, у звязку з чим Відповідачка погасила добровільно 2000,00 грн. У звязку з цим в межах строку позовної давності відповідач [PERSON] визнала борг, що лишився після часткового погашення, та сторони переглянули строк виконання позико-вих зобовязань, визначивши остаточний термін їх виконання до 20.04.2013 р. Даний факт підтверджується власноручною розпискою [PERSON], в якій остання зобовязалася повернути залишкову суму грошей в розмірі 141500 грн. в строк до 20.04.2013 р., в т.ч. частину вказаних коштів в розмірі 25000 грн. - повернути 10.04.2013 р. (а.с. 54). Згідно до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторо-на(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальнику) грошові кошти…, а по-зичальник зобовязуються повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму по-зики)… Договір позики укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1047 ЦК України). Згідно приписів ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути пози-кодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі…, що йому були передані позикодав-цем) у строк та у порядок, що встановлені договором. У відповідності до приписів ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися нале-жним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Таким чином, сума основного боргу, яка підлягає поверненню за договором позики складає 141500,00 грн. Крім того, згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму грошей відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності із-за не-можливості виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошо-вого зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже вимоги Позивача в частині стягнення суми боргу за розпискою, з урахуванням 3% річних за прострочення виконання зобовязань за період прострочення з 21.04.2013 р. по 10.02.2015 р. становить 7617,74 грн., є доведеними. Також, сума індексації заборгованості з врахуванням індексу інфляції за весь час про-строчення за період з травня 2013 р. по лютий 2015 р. становить 41389,19 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національ-ного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцент-ним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує пятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не повязаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін. Зважаючи на те, що спірний договір позики укладений на суму понад пятдесят не-оподатковуваних мінімумів доходів громадян, позивач має право на стягнення з відповідач-ки також процентів за користування позикою. Враховуючи те, що розпискою не встановлений розмір процентів за користування по-зикою та не зазначено, що позика надана на безпроцентній основі, розмір процентів визна-чається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, сплаті відповідачкою підлягають проценти за користування позикою, за період з 21.04.2013 р., розмір яких згідно з доданим розрахунком станом на 10.02.2015 р. становить 23219,67 грн., також є доведеними. Позивач не пропустив строків звернення до суду з даним позовом, оскільки строк по-вернення позики в договорі був встановлений, тому він має право на звернення до суду, а відповідач відмовляється в добровільному порядку повернути суму позики до теперішнього часу, тому Таким чином, сума боргу з урахування процентів річних, процентів за користу-вання позикою та індексації становить 141500,00 грн. + 7617,74 грн. + 41389,19 грн. + 23219,57 грн. = 213726,50 грн., підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рі-шення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат, у вигляді судового збору, у розмірі 2137,26 грн., та витрат, повязаних з оплатою правої допомоги адвоката у розмірі 4 000,00 грн., також під-лягає стягненню з Відповідача на користь Позивача у повному обсязі. В частині позовних вимог, щодо стягнення витрат на оплату правової допомоги адво-ката відмовити оскільки, не наведені документально підтвердженні докази. На підставі викладеного,

Outcome: approved