Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON], [INFO], звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Морозевичів, 8 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що його батько [PERSON] 25.11.2013 р. вчинив заповіт, згідно з яким заповів позивачу все належне йому майно. [PERSON] помер 11 лютого 2015 року. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Чернятин по вул. Морозевичів, 8 (вулиця перейменована із вул. Зелена). В квітні 2015 р. позивач звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька для оформлення прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 20.08.2015 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Причиною відмови стала реєстрація спадкового володіння як колгоспного двору. Згідно виписки з погосподарської книги № 8 особовий рахунок № 689 Чернятинської сільської ради на час припинення колгоспного двору (15 квітня 1991 р.) в спадковому житловому господарстві, крім спадкодавця, голови колгоспного двору [PERSON],[INFO], проживали: позивач [PERSON], [INFO], дружина померлого [PERSON], [INFO], невістка померлого [PERSON], [INFO], та онуки: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] З часу свого народження позивач проживає у згаданому господарстві, разом з батьками вели спільне господарство, обслуговували господарку та обробляли земельну ділянку. Після смерті батька позивач займався його похованням за власні кошти. В даний час позивач та відповідачі продовжують проживати в спадковому житловому будинку. Покликаючись на ст.ст. 41, 92 Конституції України, ст.ст. 317,321, 328, 391 ЦК України, позивач просить задовольнити його позов. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує. Відповідачі: мати позивача [PERSON], дружина позивача [PERSON] та діти позивача [PERSON], [PERSON], - в судове засідання не зявилися, до суду поступили їх заяви, в яких зазначено, що вони позов визнають, просять справу розглядати у їх відсутності. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 14 квітня 1988 р., виданим виконавчим комітетом Городенківської районної ради, стверджено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Чернятин по вул. Зелена, 8, дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]; свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 11 від 13 січня 1988р. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затв. Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 р. № 5-24-26, погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку. Витягом № 57 від 24.03.2015 р. з погосподарської книги Чернятинської сліьської ради № 8 особовий рахунок 689 за 1991-1995 р. стверджено, що станом на 01.04.1991 р. в с. Чернятин по вул. Братів Морозевичів, 8 (бувша вул. Зелена, 8), в господарстві [PERSON], суспільна група господарства колгоспна, були зареєстровані та проживали: [PERSON],[INFO], голова господарства, [PERSON], [INFO], дружина, [PERSON], [INFO], син, [PERSON], [INFO], невістка та онуки: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7245 від 27.03.2015р., виданою Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що в с. Чернятин по вул. Бр. Морозевичів, 8 Городенківського району згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 151 зареєстровано власність на нерухомість на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 14.04.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13.01.1988 р., власник [PERSON], голова колгоспного двору. В технічному паспорті на згаданий житловий будинок зазначено, що згаданий житловий будинок збудований в 1955 р., господарські будівлі, споруди в 1957,1971,1975,1977, 1978 та 1989 роках. Їх вартість 212575 грн. Свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 202400, виданим 12.02.2015р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району стверджено, що [PERSON] помер 11.02.2015 року. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Згідно з заповітом від 25.11.2013 р., посвідченим секретарем Чернятинської сільської ради, спадкодавець [PERSON] все належне йому майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, в тому числі і житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Братів Морозевичів, 8 в с. Чернятин, заповідав [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Витягом із погосподарської книги Чернятинської сільської ради № 8 особовий рахунок 657 за 2011-2015 р. стверджено, що в господарстві [PERSON] по вул. Братів Морозевичів, 8 в с. Чернятин на дату смерті [PERSON] (11.02.2015 р.) були зареєстровані та проживали - [PERSON], [INFO], - голова господарства, який помер 11.02.2015 р., [PERSON], [INFO], дружина, [PERSON], [INFO], син, [PERSON], [INFO], невістка та онуки: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], правнуки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Свідоцтвом про одруження серії ЯТ № 051593, виданим 10.07.1951 р. Городенківським рай бюро ЗАГС, стверджено, що дружиною [PERSON] є Хома (дошлюбне прізвище Процюк) [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Отже, як непрацездатна вдова спадкодавця [PERSON] за законом, [PERSON] є спадкоємцем, яка має право на обовязкову частку у спадщині. В поданій до суду заяві відповідачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги сина [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно визнає в повному обсязі. Матеріалами справи доведено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу від 20.08.2015 р. стверджено, що неможливо видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], так як житловий будинок № 8 по вул. Морозевичів (раніше вул. Зелена) в с. Чернятин належав колгоспному двору, де головою був [PERSON], частка померлого в житловому будинку конкретно не визначена. Судом не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Морозевичів, 8 в с. Чернятин. Позивач фактично став власником спадкового майна, користується ним. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищенаведеного, є підстави для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Чернятин по вул. Морозевичів, 8 Городенківського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 316,317,325,328, 1216,1222, 1223,1233, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved