Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтували тим, що квартира [ADDRESS] , належить їм на праві приватної, спільної часткової власності. У вказаній квартирі зареєстрована відповідач, однак за цією адресою з 23 лютого 2017 року не проживає. В добровільному порядку [PERSON] з квартири, що належить позивачам, не виписалася і не збирається цього робити. Факт непроживання відповідача в квартирі, яка належить позивачам на праві приватної, спільної часткової власності, понад один рік без поважних причин підтверджується довідкою Маневицької селищної ради Волинської області № 3838 від 2 липня 2021 року. Вважають, що [PERSON] втратила право користування квартирою [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю в ній без поважних причин понад один рік і повинна бути виписана з даного помешкання. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просили суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з?явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідача [PERSON] . Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров?я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] , належить позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної, спільної часткової власності. У вказаній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] , однак за цією адресою з 23 лютого 2017 року не проживає. В добровільному порядку відповідач з квартири, що належить позивачам, не виписалась і не збирається цього робити. Факт непроживання [PERSON] в квартирі, яка належить позивачам на праві приватної, спільної часткової власності, понад один рік без поважних причин підтверджується довідкою Маневицької селищної ради Волинської області № 3838 від 2 липня 2021 року. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом свідоцтва на право власності на житло від 2 жовтня 2012 року, витягу про державну реєстрацію прав від 26 листопада 2012 року, довідки Маневицької селищної ради Волинської області № 3838 від 2 липня 2021 року. Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що оскільки [PERSON] відсутня в квартирі [ADDRESS] , що належить позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної, спільної часткової власності, з 23 лютого 2017 року, тобто більше одного року, без поважних причин, вона втратила право користування вказаною квартирою, а тому позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , підлягають до повного задоволення.

Outcome: approved