Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що після смерті їх матері, [PERSON], було відкрито спадщину, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.08.2009 року серії [NUMBER], виданим Буянівською сільською радою. Їх батько, [PERSON], який проживав разом із матір'ю по [ADDRESS], згідно з нормами статті 1270 Цивільного кодексу України прийняв спадщину. 17 березня 2011 року [PERSON], на підставі заяви, у приватного нотаріуса Луцького району Гловацької А.В. заведено спадкову справу, яку внесено до Спадкового реєстру за [NUMBER] та отримано свідоцтво № [NUMBER] про право на спадщину за законом. Спадкове майно складалось із земельної ділянки (паю) для ведення особистого селянського господарства площею 2,73 га, розташованої на території Буянівської сільської ради Луцького району Волинської області, кадастровий номер - [NUMBER], що належало спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Буянівської сільської ради від 29 грудня 2001 року №21/3 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину внесено до Спадкового реєстру за номером [NUMBER], який засвідчує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданий 17.03.2011 року. На все майно, що належало [PERSON], 17 жовтня 2007 року було складено заповіт, посвідчений та зареєстрований Буянівською сільською радою за №188, на який, у зв'язку із відсутністю оригіналу, видано дублікат від 06 травня 2015, зареєстрований Буянівською сільською радою за №22. Заповітом було передбачено, що усе майно, що належало [PERSON] передається його дітям, у рівних частинах, [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Заповіт чинний, змін до нього не вносилося, про що зроблено відповідний запис Буянівською сільською радою на дублікаті заповіту. Після смерті [PERSON] у Буянівській сільській раді відкрито спадщину, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.11.2013 серії [NUMBER]. 18 червня 2015 року спадкоємці звернулися до Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого [INFO] [PERSON], а саме, на цілу земельну ділянку площею 2,73 га. У зв'язку з тим, що [PERSON], після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, не зареєстрував земельну ділянку площею 2,73 га за собою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та не отримав державного акта на своє ім'я, Луцька державна нотаріальна контора, постановою від 18.06.2015 № 622/02-31, відмовила у видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Просять суд визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину у розмірі 0,91 га вартістю 31 722,33 гривень від цілої земельної ділянки (паю) для ведення особистого селянського господарства площею 2,73 га. вартістю 95 317,00 гривень, кадастровий номер - [NUMBER], яка розташована на території Буянівської сільської ради, Луцького району, Волинської області та належала [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину у розмірі 0,91 га вартістю 31 722,33 гривень від цілої земельної ділянки (паю) для ведення особистого селянського господарства площею 2,73 га. вартістю 95 317,00 гривень, кадастровий номер - [NUMBER], яка розташована на території Буянівської сільської ради, Луцького району, Волинської області та належала [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину у розмірі 0,91 га вартістю 31 722,33 гривень від цілої земельної ділянки (паю) для ведення особистого селянського господарства площею 2,73 га. вартістю 95 317,00 гривень, кадастровий номер - [NUMBER], яка розташована на території Буянівської сільської ради, Луцького району, Волинської області та належала [PERSON]. Позивачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному об'ємі, просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Судом при розгляді справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 18). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Також судом встановлено, що 17 жовтня 2007 року [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, яким заповідав все своє майно своїм дітям - [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах (а.с. 12). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] на момент смерті набув право власності на земельну частку (пай) для ведення особистого селянського господарства, площею 2,73 га, розташовану на території Буянівської сільської ради Луцького району Волинської області, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом встановлено, що позивачі подали до Луцької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та заявили про себе як спадкоємці. Проте державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено позивачу в оформленні права на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи про належність земельної ділянки спадкодавцю (а.с. 9). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] за життя набув право на земельну ділянку після смерті [PERSON], однак не оформив свої спадкові права та правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) для ведення особистого селянського господарства, площею 2,73 га, розташовану на території Буянівської сільської ради Луцького району Волинської області, кадастровий номер [NUMBER]. А тому позивачі не можуть оформити свої спадкові права після смерті [PERSON], так як відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право приватної власності на земельну ділянку, яка успадковуються позивачами. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивачі є спадкоємцями після смерті [PERSON], який помер [INFO]. У встановленому законом порядку подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але не можуть оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів про належність земельної ділянки спадкодавцю. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01 вересня 2015 року № 3674-17 сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 243,60 - 3 654 гривень. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачами при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 317,22 гривень (а.с. 1-3). Також судом встановлено, що ціна позову становить 75 075 гривень (а.с. 40). При цьому 1 % від ціни позову становить 750,75 гривень. Таким чином, до сплати позивачами підлягає судовий збір в сумі 250,25 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про повернення позивачам судового збору, який був внесений в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме, в сумі 66,97 гривень.

Outcome: approved