Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що їм на праві спільної часткової власноті належить житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. У вказаному будинку, після реєстрації шлюбу з [PERSON], проживала і була зареєстрованою більше 20 років відповідачка по справі [PERSON], яка проживала в даному будинку як член сім'ї до серпня 2014 року. З 20 серпня 2014 року в даному будинку не проживає, виїхала на постійне місце проживання в с.Велике Вербче Сарненського району Рівненської області. Оскільки відповідачка не проживає в житловому будинку більше року, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, тому просять визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала і пояснила, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно вони з іншими позивачами є співвласниками житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. Більше 20 років в даному будинку як член сім'ї була зареєстрована і проживала колишня дружина третього позивача по справі [PERSON]. У серпні 2014 року відповідачка переїхала на постійне місце проживання в с.Велике Вербче Сарненського району Рівненської області, але залишилася бути зареєстрованою в [ADDRESS]. Заочним рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10.03.2015 року шлюб між [PERSON] та відповідачкою розірваний. Після того, як [PERSON] переїхала проживати в інше місце, не намагалася вселитися в житловий будинок [ADDRESS]. Оскільки відповідачка не проживає в житловому будинку більше року, то просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, а подали заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає і не заперечує на їх задоволенні. Заслухавши позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Житловий будинок по [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності зареєстрований за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], позивачами по справі. Зазначене підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26 липня 2005 року, видане виконавчим комітетом Шаповалівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, та витягом з реєстрації права власності на нерухоме майно від 08 грудня 2005 року. Згідно довідки №588 від 16 вересня 2015 року, яка видана Шаповалівською сільською радою Борзнянського району, в даному житловому будинку зареєстрованою значиться відповідачка по справі. Статтею 41 Конституції України, ст.ст.316 - 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.379 ЦК України об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України - члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Як встановлено в судовому засіданні відповідачка в житловому будинку по [ADDRESS] не проживає понад рік. Зазначене підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що відповідачка як член сім'ї на протязі тривалого часу проживала в житловому будинку позивачів. 20 серпня 2014 року вибралася з будинку і переїхала проживати до своїх батьків в Рівненську область. Оскільки [PERSON] не проживає в житловому будинку більше року, то суд знаходить позовні вимоги позивачів такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані на законі і доказах, наданих суду.

Outcome: approved