overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] 10.04.2018р. звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.10.2009р. між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину, шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу не можливо. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.08.2019р. вказану справу передано на розгляд Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2019р. цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] прийнято до провадження судді Басової Н.В. Волошин М.І. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 17.10.2009р. зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 121. Під час спільного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на особливий характер сімейних відносин, зважаючи на положення ст.ст.111, 112 Сімейного кодексу України та на те, що фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими.. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] 10.05.2017 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2007 р. він придбав житловий будинок за адресою: м.Запоріжжя, пров.Фабричний/вул..Фабрична, 1/47. В цей час позивачу стало відомо, що у належному йому будинку зареєстрована [PERSON], яку він з моменту придбання будинку не бачив, місце її перебування не відомо. Відповідач не є власником квартири, комунальні послуги не сплачує, чим чинить позивачу перешкоди в користуванні власністю. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.319, 383 ЦК України, ст.ст.9, 72 ЖК України, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловим будинком за адресою: м.Запоріжжя, пров.Фабричний/вул..Фабрична, 1/47. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач до суду повторно не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2007 р. [PERSON] належить будинок, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул..Фабрична, 47/пров.Фабричний, 1 (а.с.6). Право власності позивача на вказаний будинок зареєстровано в ОП ЗМБТІ (а.с.8). Продавець за умовами п.5.1 згаданого договору стверджував, що внаслідок продажу житлового будинку не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб. З довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання (а.с.15) судом встановлено, що у згаданому вище житловому будинку з 1990 р. зареєстрована відповідач [PERSON], яка з 2007 р. в будинку не проживає, що підтверджено актом про не проживання (а.с.12). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] 10.05.2017 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому зазанчає, що з 1998 р. по 2003 р. вона перебувала у шлюбі з відповідачем. 05.05.1999 р. у них народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу син мешкав разом з нею та перебував на її утриманні. Аліменти на утримання дитини до достянення нею повноліття стягувалися з відповідача на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя. 05.05.2017 р. [PERSON] виповнилося 18 років, він навчається в Запорізькому національному технічному університеті на 1 курсі денного відділення факультету «Авіаційні двигуни та енергетичні установки». Термін навчання з 01.09.2016 р. по 31.05.2020 р. Після досягнення повноліття, син потребує матеріальної допомоги з боку батька. Посилаючись на ст.ст.199, 200 СК України, за позовом [PERSON] просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду на весь час навчання сина, але не більш, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Приймаючи до уваги позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином позивача та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). 05.05.2017 р. [PERSON] виповнилось 18 років. [PERSON] є студентом бюджетної форми навчання 1 курсу машинобудівного факультету Запорізького національного технічного університету. Термін навчання з 01.09.2016 р. по 31.05.2020 р. (а.с.7). Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані їх утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мажуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина в твердій грошовій сумі та (або) в частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, викладених в ст.. 182 Сімейного кодексу України. З наведеного суд дійшов висновку, що заявлений [PERSON] позов є законним та обгрунтованим. Вирішуючи питання про період стягнення аліментів, суд виходив з наступного. Оскільки наданою довідкою (а.с.7) визначено період навчання, аліменти стягуються з дати пред»явлення позову до 31.05.2020 р. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. в прибуток держави у порядку ч.2 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] 10.05.2017 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що в 1997 р. вони з відповідачем уклали шлюб, який наразі розірвано. 20.10.1998 р. у них народився син [PERSON] 20.10.2016 р. [PERSON] виповнилося 18 років, він навчається в Запорізькому національному університеті на денній формі навчання. Після досягнення повноліття, син потребує матеріальної допомоги з боку батька. Посилаючись на ст.ст.199, 200 СК України, за позовом [PERSON] просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 / 4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] направив до суду заяву про розгляд без його участі. Приймаючи до уваги позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином позивача та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). 20.10.2016 р. [PERSON] виповнилось 18 років. [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання Запорізького національного університету (а.с.7). Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані їх утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина в твердій грошовій сумі та (або) в частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, викладених в ст.. 182 Сімейного кодексу України. З наведенного суд дійшов висновку, що заявлений [PERSON] позов є законним та обгрунтованим. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. в прибуток держави у порядку ч.2 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

[PERSON] 10.05.2017 року звернулась із позовною заявою до Дарницького районного суду м. Києва про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.02.2004 року, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем у неї припинились, спільне життя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть, тому вважає, що шлюб зберегти неможливо та недоцільно. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 лютого 2004 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис №104. Від шлюбу подружжя має двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] 10.05.2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 листопада 2013 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що від шлюбу мають дитину, [INFO], шлюбні відносини між ними припинені спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть, збереження сімї неможливе, суперечить їхнім інтересам. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 09 листопада 2013 року, мають сина [PERSON], [INFO](арк. справи 3-4). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Таким чином позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] , 10.05.2019 року звернулась в суд з позовом, та просила стягувати з [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , уродженця м. Ізюм, Харківської області, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] на її користь кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] Підставою цьому зазначала те, що з 2018 року перебуває з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого мають малолітню дитину. Дитина перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання. Позивач у судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в судове засідання не з`явився,будучи повідомленим належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. За вказаних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка утримується матір`ю. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ст. 84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримування від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Тому оскільки відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дружини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові, до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Згідно ч.1 ст.79 і ч. 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 10 травня 2019 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 768,40 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

[PERSON] 10.06.2014р. в порядку ч.3 ст.234 ЦПК України звернувся до суду із заявою, в якій просить винести рішення про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], зареєстрованого 25.12.2009р., залишити за ним прізвище «[PERSON]». Заяву обґрунтовує тим, що у шлюбі у них дітей немає. Сімейне життя у них не склалося, протягом останніх чотирьох років стосунки між ними погіршувалися. З 21.12.2012р. він відбуває покарання в Личаківській ВК №30. За цей час дружина його жодного разу не провідувала. Вони не спілкуються. Шлюб носить формальний характер. На сьогоднішній день він має близькі стосунки з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Згідно ч.4 ст.235 ЦПК України справа про розірвання шлюбу за заявою особи, засудженої до позбавлення волі, може бути розглянута судом за участю представника такої особи. Заявник [PERSON] подав суду клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутності за участі представника. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, покликаючись на наведені у ній обставини. Просить заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялася рекомендованими листами з повідомленням про вручення. Причини її неявки невідомі. Суд вважає за можливе розглянути заяву та ухвалити рішення за її відсутності на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких мотивів. Заявник [PERSON], [INFO], (до реєстрації шлюбу [PERSON]) зареєстрував 25.12.2009р. шлюб з [PERSON] Спільних дітей у них немає. [PERSON] відбуває покарання у Личаківській виправній колонії №30. Початок строку покарання 21.12.2012р., кінець строку покарання 21.12.2015р. З пояснень заявника, вказаних у заяві та підтверджених представником в судовому засіданні, стосунки між подружжям погіршувалися впродовж 4-х років. За час перебування заявника в ЛВК №30 [PERSON] його не відвідувала жодного разу. Вони не спілкуються між собою, не ведуть спільного господарства, не підтримують жодних стосунків. Заявник має близькі стосунки з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. Суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам заявника. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що заява підставна та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] 10. 06. 2014 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03. 06. 2011 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 433. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинені з січня 2014 року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідачці після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved