overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] 20 січня 2014 р. звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається, що в період шлюбу з відповідачем [INFO] народився син [PERSON]. Відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Син [PERSON] мешкає разом з нею, знаходиться на її утриманні, тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на утримання дитини до її повноліття. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Докази, які сторони надали суду, свідчать про наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини (а.с.4), сторони мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює та має стабільний дохід (а.с.6). З урахуванням вказаних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі запропонованому позивачкою - 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, що не суперечить інтересам дитини і вимогам закону. Крім того, суд враховує обов'язок позивачки також утримувати дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] 20 січня 2014 р. звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається, що в період шлюбу з відповідачем [INFO] р. народилася донька [PERSON]. Відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Донька [PERSON] мешкає разом з нею, знаходиться на її утриманні, тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на утримання дитини до її повноліття. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та пояснив що він працює та має стабільну заробітну плату. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Докази, які сторони надали суду, свідчать про наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини (а.с.10), сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.12). Відповідач працює та має стабільний дохід. З урахуванням вказаних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі запропонованому позивачкою - 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, що не суперечить інтересам дитини і вимогам закону. Крім того, суд враховує обов'язок позивачки також утримувати дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

[PERSON] 20 січня 2015 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 20.02.2014 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2015 року, сумісне господарство не ведеться. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 20.02.2014 р. Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, Україна, за актовим записом №26 (а.с.4). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] 20 січня 2017р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем проживали у фактичних шлюбних відносинах та мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO], однак відповідач дитину не утримує, тому слід стягувати аліменти на її утримання в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою до суду проте, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності, проти заочного розгляду справи - не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO], однак батько матеріальної допомоги на її утримання не надає. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження дитини серії №І-БВ №167661 від 14.12.2011р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 75, 180, 182, 183 СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

[PERSON] 20 січня 2021 року, звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] , за якими просила розірвати шлюб, що був укладений між сторонами, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини сторін: сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 01.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а також витрати на правову допомогу. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.01.2021 р. відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. 27.09.2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2605, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5 ). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . За позовною заявою, сторони з липня 2020 року не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина залишилась з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів слід зазначити наступне. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням потреб дитини та матеріального становища позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту пред`явлення позову. Що стосується вимог позову про стягнення витрат на правову допомогу, то суд вважає за необхідне в її задоволенні відмовити за безпідставністю, оскільки матеріали справи не містять достатньо доказів про те, що позивач понесла витрати на оплату даної послуги. Питання про зміну прізвища на дошлюбне позивачем не порушувалось. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., які сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] 20 травня 2014 року звернувся до суду з позовом до Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись, що [INFO] року померла його мати [PERSON] і він являється спадкоємцем її майна за законом. 17 листопада 2011 року нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає, що даний строк він пропустив з поважних причин. Просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в два місяці. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач Максимівська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши надані матеріали вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [INFO] року [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Максимівською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 31 відкрилася спадщина. Позивач [PERSON] є спадкоємцем її майна за законом і з заявою про прийняття спадщини в передбаченому законом порядку відповідно до ст. 1270 ЦК України не звернувся та вважається таким, згідно вимог ст. 1272 ЦК України, що не прийняв спадщину, тому йому 17 листопада 2011 року нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Також встановлено, що [PERSON] після смерті матері, а потім через два місяці і смерті батька, мав тяжкий психологічний стан та в силу своєї юридичної необізнаності вважав, що оскільки на день смерті матері він проживав з нею, то являється таким, що прийняв спадщину. При таких обставинах суд вважає, що позивач [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин і тому визначає додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини терміном два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] 20 травня 2015 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 26 січня 2007 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 60. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сімейне життя із відповідачем не склалося через постійні сварки та непорозуміння. Мають різні погляди на сімейне життя та подружні відносини, різні характери. Шлюбні відносини не підтримують з 8 серпня 2008 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Наполягав на розгляді справи за відсутності відповідача. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи, клопотання про перенесення розгляду справи або розгляд справи у її відсутність не надав, про причини, які свідчать про поважність неявки в судове засідання не повідомила. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] 20 травня 2015 року подала до суду заяву про надання їй права на шлюб із [PERSON] У обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилалася на те, що із [PERSON] познайомилася у вересні 2014 року та після знайомства почали зустрічатися як хлопець і дівчина, їхні відносини переросли у взаємне кохання, вони полюбили одне другого і в даний час вона, заявник, вагітна та очікує народження дитини від [PERSON] З метою створення сім'ї і спільного виховання дитини вони із [PERSON] вирішили одружитися та створити сім'ю, однак Корналовицька сільська рада Самбірського району Львівської області відмовила їм у реєстрації шлюбу із-за того, що вона, заявник, не досягла шлюбного віку. Будь-яких інших перешкод для реєстрації шлюбу не має. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання заяви посилалася на викладені у ній обставини. Законний представник неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] просив задовольнити заяву [PERSON], так як він бажає зареєструвати з нею шлюб. Представник органу опіки та піклування пояснила, що перешкод у реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] немає, надання права на шлюб відповідає інтересам неповнолітнього заявника. Заслухавши пояснення заявника, її законного представника та заінтересованої особи [PERSON], висновок органу опіки та піклування, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Із свідоцтва про народження та паспорта відомо, що заявник [PERSON] народилася [INFO] року, тобто не досягла шлюбного віку, але їй виповнилося шістнадцять років (а.с. 4, 7). Відповідно до ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Із пояснень [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони мають намір зареєструвати шлюб і створити сім'ю, [PERSON] в іншому шлюбі не перебуває, обставин, які перешкоджали б укладенню між ними шлюбу, не встановлено. Із довідки, виданої жіночою консультацією Самбірської міської дитячої лікарні, відомо, що [PERSON] вагітна 15-16 тижнів (а.с. 6). Отже, надання [PERSON] права на шлюб відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] 20 травня 2015 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 серпня 2011 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спочатку їх подружні відносини складалися добре, однак починаючи з березня 2015 року зіпсувалися через постійні конфлікти. Відповідач почав грубити, ображати її та ставити безпідставні претензії. Така його поведінка щодня ставала агресивнішою, на її прохання змінити ставлення до неї він не реагував. Після того, як 16 травня 2015 року під час сварки відповідач наніс їй побої, вона змушена була зібрати речі і переїхати проживати до своїх батьків. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи та пояснила, що за наданий судом строк примирення між ними не відбулося, відповідач, приїхавши на похорони молодшої доньки, заявив, що у нього є інша жінка. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, так як він відмовився від отримання поштового відправлення, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився повторно, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Частиною третьою статті ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про шлюб та свідоцтв про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 2011 року, від якого мають двоє неповнолітніх дітей (а.с. 3, 4, 5). Сторони в травні 2015 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, позивач перейшла проживати до своїх батьків, так як між сторонами виникали скандали через неприязні відносини відповідача до своєї дружини і нанесення їй побоїв. Такі взаємовідносини сторін негативно впливали на стан здоровя та розвиток їхніх неповнолітніх дітей. За наданий судом сторонам строк для примирення таке не відбулося. При наведених обставинах суд вважає, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] 20 травня 2015 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 4 квітня 2014 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що під час подружнього життя відповідач постійно вчиняв сварки, скандали, наносив їй, позивачу, побої, що негативно впливало на її моральний спокій та спокій у сімї. Поведінка відповідача в сімї не тільки ображала, але і принижувала її, як жінка, вона була обділена увагою відповідача, його піклуванням про неї та сімю. Крім того відповідач зраджував подружній вірності. У березні 2015 року, після чергового скандалу та бійки, вона змушена була перейти проживати до своїх батьків у с. Чернихів Самбірського району. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав, але заперечив підстави розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 4 квітня 2014 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а.с. 4, 5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони навесні 2015 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, позивач перейшла проживати до своїх батьків, так як вона легковажно віднеслася до шлюбу, реєструючи його без мети створення сімї, а відповідач не вжив заходів для цього та категорично настоює на розірванні щлюбу. Взаємовідносини сторін негативно впливали на здоровя та розвиток їх неповнолітньої дитини. При наведених обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, вони втратили один до одного почуття поваги і любові, їх сімя, яка фактично не сформувалася, розпалася остаточно, а шлюб існує формально.

Outcome: approved