Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: - визнати його батьком [PERSON], [INFO]; - внести зміни до актового запису №42 від 26.01.2018, зробленого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про народження [PERSON], що народився 31 грудня 2017 року, даних про батька; - запис про [PERSON] як про батька з актового запису №42 від 26 січня 2018 року про народження [PERSON] виключити; - внести до актового запису №42 від 26 січня 2018 року про народження [PERSON] запис про [PERSON], як про його батька. В обґрунтування позовних вимог посилається на приписи ст.129 СК України та зазначає таке. Шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований 21.12.2007, розірваний рішенням суду від 16.01.2014. [PERSON] 31.12.2017 народила дитину [PERSON], про що 26.01.2018 Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зроблений актовий запис №42, відповідач вказаний в актовому запису як батько. Позивач зазначає, що відповідач не може були батьком дитини, оскільки протягом більш ніж десяти місяців до народження дитини він підтримував близькі стосунки з матірю дитини [PERSON], яка особисто повідомила позивачу, що батьком її дитини є саме позивач. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, навівши доводи, аналогічні викладеним в позові, та зазначив, що з січня 2017 року він та [PERSON] почали зустрічатись, остання одразу переїхала жити до позивача, між ними були інтимні стосунки. Наприкінці квітня 2017 року, після того, як [PERSON] повідомила, що завагітніла, у неї почались конфлікти з матірю позивача, після чого вона повернулась жити до свого колишнього чоловіка [PERSON] відповідача по справі, вони мають двох спільних дітей. [PERSON] (далі відповідач) правом участі в судовому засіданні не скористався, направив заяву, за змістом якої позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] надала пояснення, за змістом яких вона не заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач дійсно є батьком її дитини сина [PERSON], протягом року, коли вона завагітніла, вона не перебувала у відносинах зі своїм колишнім чоловіком відповідачем по справі, тому він не може бути батьком її сина. В судовому засіданні [PERSON] зазначила, що з відповідачем вона розірвала шлюб в 2014 році, проте вони після розірвання шлюбу продовжували проживати разом, мають двох спільних дітей. З позивачем вона разом працювала та товаришувала. На початку 2017 року вона сильно посварилась з відповідачем та пішла до позивача, де залишилась проживати, між ними були близькі відносини та вона завагітніла, після чого у неї почався конфлікт з матірю позивача. Оскільки відповідач бажав з нею примиритись та пообіцяв записати дитину на себе, вона вирішила піти від позивача, оскільки останній на той час був на боці своєї матері. З кінця квітня 2017 року вона стала проживати разом з відповідачем та останній записав сина [PERSON] на себе. На теперішній час вона примирилась з позивачем та з травня 2018 року разом зі своїми дітьми проживає у позивача. Вона просить задовольнити позовні вимоги, оскільки позивач є батьком її сина [PERSON], [INFO]. Третя особа Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану надіслала листа про розгляд справи без присутності представника відділу та постановлення рішення згідно з нормами діючого законодавства на підставі документів, які є в матеріалах справи. Також третя особа повідомила, що державна реєстрація народження [PERSON] [PERSON] проведена відповідно до ст.126 СК України на підставі заяви матері та батька дитини про визнання батьківства від 26.01.2018. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №768456 [PERSON] народився 31.12.2017, актовий запис №42, батьком є [PERSON], мати [PERSON] (а.с.9). Як зазначено в листі Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 17.05.2018 №15.20-15-2285, державна реєстрація народження [PERSON] проведена відповідно до ст.126 СК України на підставі заяви матері та батька дитини про визнання батьківства від 26.01.2018 (а.с.26). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.01.2014 у цивільній справі №235/7099/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.29). Учасниками справи визнається факт того, що дійсним батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], отже, враховуючи приписи ч.2 ст.82 ЦПК України, така обставина не підлягає доказуванню. На підставі викладеного суд доходить висновку, що вимоги, заявлені позивачем, є обґрунтованими з огляду на такі норми права. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України; п озов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч.2 та ч.3). Учасниками справи визнано, що батьком [PERSON] є позивач, відповідачем не заперечується, що в період з січня-лютого квітня 2017 року [PERSON] проживала разом з позивачем. Приписами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову та наявність законних підстав для задоволення позову, суд доходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки встановлено, що батьком [PERSON] є позивач [PERSON] Разом з тим, суд зазначає, що підстави для застосування приписів ст.129 СК України при вирішенні даного спору відсутні, оскільки приписи вказаної статті регулює питання спору про батьківство між чоловіком матері дитини та особою, яка вважає себе батьком дитини. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач не є чоловіком матері дитини, дитина народилась більше ніж через три роки після розірвання шлюбу між відповідачем та матірю дитини. За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved