Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що [INFO] року померла його баба [PERSON], яка до дня смерті проживала у селі Строків, Попільнянського району, Житомирської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка, мати позивача - [PERSON], яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], яка до дня смерті проживала в [ADDRESS]. Спадщину після смерті матері позивач прийняв, а також оформив свої спадкові права на належне померлій спадкове майно. До складу спадкового майна, що залишилось після смерті матері ввійшло право на земельну частку (пай), реформованого КСП імені Чапаєва на території Строківської сільської ради, розміром 3,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке [PERSON] прийняла, проте, за життя не оформила свої спадкові права на нього. Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0107162 виданого 31 жовтня 1996 року головою Попільнянської РДА, який зареєстровано 31 жовтня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 174, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) члена Колективного сільськогосподарського підприємства імені Чапаєва, с. Строків, Попільнянського району, Житомирської області, у розмірі 3,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Проте оригінал вказаного сертифікату втрачено. З метою оформлення спадщини на вказане право на земельну частку (пай) позивач звернувся до нотаріуса, проте отримав відмову через відсутність оригіналу вищевказаного сертифікату. 17 лютого 2003 року [PERSON] було видано повторно сертифікат на право на земельну частку (пай) ЖТ № 0335934, проте даний сертифікат не приймається нотаріусом до оформлення через те, що відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Вартість земельної частки (паю) становить 17 360 гривень 00 копійок. Позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) члена реформованого Колективного сільськогосподарського підприємства імені Чапаєва, село Строків, Строківської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, розміром 3,87 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року та прийняла спадщину за законом, після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року, проте, за життя, не оформила свої спадкові права на вищевказане право на земельну частку (пай). Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Представник Попільнянської селищної ради, Попільнянського району, Житомирської області, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника селищної ради, згідно вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 22 жовтня 1997 року Строківською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] року, запис за № 07. Довідкою № 38 від 31 січня 2019 року Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області визначено, що [PERSON] спадщину після смерті матері прийняла, так як вступила в управління та володіння спадковим майном [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 05 червня 2001 року Строківською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 6. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 19 січня 1964 року Строківським сільським ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] 19 січня 1964 року одружилась з [PERSON], після чого змінила своє прізвище на «[PERSON]», запис за № 1. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02 квітня 2002 року Строківською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] року, запис № 3. Відповідно до виписки з погосподарської книги № 37 від 31 січня 2019 року Строківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, згідно з даними погосподарської книги № 2 за 1996-2000 роки в господарстві, особовий рахунок - 154, дійсно проживала та була зареєстрована [PERSON], [INFO], сама. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13 травня 1964 року Строківським сільським ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON], [INFO], вказані [PERSON] та [PERSON], запис за № 11. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 27 квітня 2002 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкоємцями майна [PERSON], померлої [INFO] року є: її син - [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане дане свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Чапаєва с. Строків, Попільнянського району, Житомирської області, розміром 3,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 05 листопада 2002 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON], померлого [INFO] року, є: його син [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане дане свідоцтво, складається із житлового будинку розташованого в [ADDRESS], Попільнянського району, Житомирської області, права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Чапаєва с. Строків, Попільнянського району, Житомирської області, розміром 3,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та права на пайовий фонд майна, що знаходиться в КСП ім. Чапаєва СВК «Роставиця». Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0107162, виданого 31 жовтня 1996 року головою Попільнянської РДА, [PERSON] на підставі рішення Попільнянської РДА від 28 жовтня 1996 року № 287 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва, розміром 3,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Довідкою № 0-6-0.31-119/116-19 від 30 січня 2019 року Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області визначено, що згідно Книги реєстрації на право на земельну частку (пай) був виданий сертифікат на земельну ділянку, яка розташована на території Строківської сільської ради, реформованого КСП ім. Чапаєва ЖТ № 0335934 згідно розпорядження № 61 від 17.02.2003 року [PERSON]. Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] виданого 01 квітня 2005 року Управлінням праці та соціального захисту населення Попільнянської РДА [PERSON] є інвалідом 2 групи, посвідчення безтермінове. Статтею 131 Земельного Кодексу України вказано, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно п. «а» ч. 3 статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до частини 3 Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) є об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні. Частиною 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Згідно частини 1 статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved