Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] 01 грудня 2014 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON], 3-тя особа Святошинський районний відділ Головного управління ДМС в м. Києві та просить усунути перешкоди у здійсненні права власності квартирою [ADDRESS] шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], посилаючись на те, що вказана квартира є власністю позивача згідно договору дарування від 26 жовтня 2004 року. Відповідач [PERSON] [INFO], був зареєстрований позивачем [PERSON], 28.04.2011 року на прохання родичів за адресою: [ADDRESS] для можливості працевлаштування у м. Києві та в подальшому відповідач зобов'язався знятися з реєстраційного обліку особисто. Відповідач в спірній квартирі з моменту реєстрації не проживає, квартирою не користується, особистих його речей в приміщенні немає, не приймає участі в оплаті комунальних послуг, які нараховуються на кількох зареєстрованих осіб та витрати пов'язаних з проведенням ремонту квартири, зазначеним житловим приміщенням не цікавиться, при цьому, подальша реєстрація відповідача чинить перешкоди позивачу у здійсненні та розпорядженні своєю власністю, а тому це право підлягає захисту в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та на порушення прав позивача як власника квартири. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона забов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується договором дарування квартири від 26 жовтня 2004 року (а.с.5). Згідно довідки з місця проживання сім'ї та реєстрації у [ADDRESS], проживає: [PERSON]- власник, який не зареєстрований, [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 8). Відповідно до актів від 13.08.2014 р. та 13.10.2014 р., комісією у складі майстрів [PERSON], [PERSON] та робітника клубу [PERSON] при перевірці було встановлено, що за вищевказаною адресою мешканець [PERSON] дійсно не проживає і особистих речей в квартирі не виявлено (а.с. 6-7). Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 150 ЖК України визначає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, та приймаючи до уваги, що відповідач, будучи зареєстрованим у спірній квартирі не проживає в ній, не несе ніяких витрат щодо утримання будинку і сплаті комунальних послуг, вказані витрати несе позивач особисто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved