Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулися до суду з позовом до [PERSON], у якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 12, смт. Тарутине, вул. Тараса Шевченка (колишня назва 50 років Жовтня), будинок, № 14. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що в зазначеній квартирі на даний час зареєстрований [PERSON], який фактично не проживає в даній квартирі з грудня місяця 2001 року. [PERSON] мав 1/5 частку в зазначеній квартирі, 11.11.2016 року він подарував свою 1/5 частку донці - [PERSON], але з реєстрації не знявся. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано у 2008 році. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивачів надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації шляхом опублікування оголошення у газеті «Голос України». Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, заперечень проти позову не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до договору дарування частки квартири 11.11.2016 року, вбачається, що [PERSON] подарував у власність [PERSON] 1/5 частку квартири. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, власниками квартири №12, яка розташована, за адресою: Одеська область, Тарутинський район, смт. Тарутине, вул. Шевченка Тараса, буд. 14, є [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.15,16). Відповідно до довідки Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, [PERSON], [INFO], з грудня 2001 року,за адресою: [ADDRESS], не проживає (а.с.19). Крім того, даний факт підтверджується заявами [PERSON] та [PERSON], мешканців смт Тарутине Тарутинського району Одеської області. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], на праві приватної власності належить квартира №12, розташована за адресою: Одеська область Тарутинський район, смт. Тарутине, вул. Шевченка Тараса, будинок №14 в якій зареєстрований відповідач: [PERSON], але за вказаною адресою не проживає більше встановленого чинним законодавством строку без поважних причин. Рішення про визнання відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку компетентним (уповноваженим державою) органом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачами вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.12,19,76-81, 259, 263-265, 280-282, 354, ЦПК України, суд,

Outcome: approved