Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON]\~22\~лютого 2017\~року предявив\~позов до\~Никловицької сільської\~ради Самбірського\~району Львівської\~області про\~визнання на\~ним,\~позивачем,\~у порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті \~його матері\~[PERSON],\~котра померла\~19\~березня 2017\~року,\~право власності\~вцілому на\~житловий \~будинок з\~господарськими будівлями\~та спорудами\~в с.\~Загіря по\~вул.\~Зелена,\~52\~Самбірського району\~ Львівської\~області та\~право на\~середню земельну\~частку (пай),\~площею 1,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка розташована на території Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області, посвідчене сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ-14 № 2049, виданим 07.05.1997 Никловицькою сільською радою Самбірського району Львівської області на підставі розпорядження голови Самбірської РДА від 17.04.1997 № 248. У обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, він, позивач, будучи спадкоємцем майна матері за заповітом, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус роз'яснив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння в селі Загір'я по вул. Зелена. 52, так як померла за життя не виготовила правовстановлюючого документ на дане будинковолодіння та не може видати свідоцтво на спадщину на земельну частку (пай), оскільки сертифікат старого зразка. Інших перешкод в оформленні права власності на будинковолодіння немає. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Під час судового розгляду позивач [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області позов визнала з підстав, наведених позивачем. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. [PERSON] зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і 19 березня 2017 року в с. Загір'я Самбірського району померла [PERSON]. При житті, 14 березня 1995 року, [PERSON] склала заповіт у користь [PERSON] \~ \~ \~ \~ Будинковолодіння № 52 по вул. Зелена в с. Загір'я було колгоспним двором і станом на 01.07.1990 року головою двору та єдиним його членом була [PERSON]. [PERSON] ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на момент припинення колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Отже, станом на 01 липня 1990 року [PERSON] належало вцілому майно колгоспного двору - будинковолодіння в с. Загір'я по вул. Зелена, 52. Право приватної власності [PERSON] на землю (середню земельну частку) підтверджується сертифікатом серії ЛВ-14 №2049, виданим Никловицькою сільською радою на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації №248 від 17.04.1997 року, зареєстрованим в книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 612. [PERSON] з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Никловицькій сільській раді, виданого управлінням Держгеокадастру у Симбірському районі [PERSON] М.1. належало право на земельну частку (пай) розміром 1.06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ 14 №2049, виданого 13 травня 1997 року на підставі розпорядження голови Симбірської РДА від 17.04.1997 року № 248. Відповідно до Постанови KM України від 12.10.1995 року № 801, якою затверджено форми сертифіката па право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), у сертифікаті повинно бути зазначено назва колективного сільськогосподарського підприємства, член якого мав право на земельну частку та її вартість. [PERSON] п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та X реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Отже, сертифікат на право на середню земельну частку може бути видано лише громадянину, який має право на середню земельну частку. Так як особа, яка мала право на отримання сертифікатів нового зразка померла, то в даний час видати сертифікат іншій особі, навіть і спадкоємцю на ім'я померлого, є неможливо. Відповідно до ст. ст. 1220, 1216 та 1218 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Рудківська державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за заповітом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння в селі Загір'я по вул. Зелена. 52, так як померла за життя не виготовила правовстановлюючого документ на дане будинковолодіння та свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки сертифікат старого зразка. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно у порядку спадкування після смерті його матері підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на зазначене майно.

Outcome: approved