Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року заявила позов до [PERSON], за яким просила розірвати шлюб укладений між сторонами, а також визначити місце проживання дитини сторін [PERSON], [INFO], разом з матір'ю. [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала, пославшись на доводи та підстави викладені в позовній заяві. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень до позову не надходило. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2011 року ( а.с.5). Від шлюбу мають доньку [PERSON], яка народилася [INFO] року (а.с.6). За поясненнями позивача, сім'я розпалась через зловживання чоловіком спиртними напоями та психотропними препаратами, з початку травня 2016 року сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, дитина залишилась проживати з матір'ю, питання утримання дитини буде вирішене в судовому порядку, спільного майна сторонами не набуто. Поновлювати шлюбні відносини позивач не бажає. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Підлягають задоволенню і вимоги позову про визначення місця проживання дитини. Так, статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Позивач в суді пояснила, що відповідача переслідують правоохоронні органи за нанесення тілесних ушкоджень її матері, у зв'язку з чим він переховується на окупованій території Луганської області, при цьому відповідач в телефонних розмовах неодноразово погрожував їй забрати дитину до себе. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, то спір між ними відповідно до ст. 161 СК України, може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Дитина, як це вбачається з довідки ф.3, з народження проживає разом з матір'ю в квартирі [ADDRESS], що на праві власності належить матері позивача [PERSON] За поясненнями позивача, дитина відвідує дитячий садок неподалік від місця проживання, в квартирі їй створені належні умови для проживання, відпочинку та навчання. За таких обставин, з урахуванням даних щодо особи відповідача, що повідомлені позивачем, суд знаходить за необхідне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір'ю. Отже, позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. За такого рішення, витрати у справі, суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved