Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] 08.07.2015 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 10.09.1999 року у Старобілоуській сільській раді Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №07. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Шлюбні відносини припинені з квітня 2014 року. Збереження сім'ї стало не можливим, так як відповідач періодично вживає алкогольні напої і у стані сп'яніння вчиняє сварки, бійки, погрожує, умисно знищує майно позивача. Примирення не можливе. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволені, з підстав та міркувань викладених у позовній заяві, крім того додав, що наданий судом час для примирення позитивного результату не дав, його довіритель наполягає на розлученні. Також зазначив, що навесні поточного року відповідач заподіяла позивачу тілесні ушкодження і він був змушений подати заяву про злочин до міліції. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, не погоджується на розлучення, вважає, що шлюб можливо зберегти, хоча в дійсності наданий судом час на примирення результату не дав, оскільки чоловік не бажає з нею спілкуватися. Щодо шлюбних відносин, то позивач має іншу жінку, зловживає спиртним і у цьому стані принижує її, б'є, знущається, виганяє з будинку. Однак, все одно вважає, що шлюб можливо зберегти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню, з наступних підстав та міркувань. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб 10.09.1999 року у Старобілоуській сільській раді Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №07. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] /а.с.5-7/ Згідно положень ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до роз'яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. I з цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. 12 серпня 2015 року згідно ухвали суду сторонам, за клопотанням відповідача, було надано три місяці на примирення, оскілки відповідач наполягала на наданні строку для примирення і у сторін є неповнолітні діти. Як встановлено у судовому засіданні примирення між сторонами не відбулось і позивач наполягає на розлученні. Отже, оскільки встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні, примирення між сторонами і подальше сімейне життя неможливе, то суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому його позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved