overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] 17 лютого 2017 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що під час звернення до Управління пенсійного фонду України у Кремінському районі для перевірки документів з метою подальшого оформлення пенсії у трудовій книжці на титульній сторінці її ім'я російською мовою помилково вказане [PERSON] замість [PERSON] та на сторінках 4-5 запис №7 зроблено різними чорнилами. Тому просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу. Заявник у судове засідання не з'явилася, у заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду у Кремінському районі [PERSON] у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за його відсутності, заперечень проти вимог не має. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно трудової книжки (а. с. 7-10) на титульній сторінці ім'я [PERSON] російською мовою вказане [PERSON]. Крім т ого, на сторінках 4-5 зроблено запис №7 чорнилами різного кольору. Відповідно до копії паспорту (а. с. 4) ім'я російською мовою вказана [PERSON]. На титульній сторінці трудової книжки запис прізвища та по-батькові збігається з записом у паспорті. У атестаті, свідоцтві про укладення шлюбу та свідоцтвах про народження ім'я заявника також зазначене [PERSON] (а.с. 6, 11-13). Заявник не має можливостей виправити описку у трудовій книжці, а тому факт належності правовстановлюючого документу підлягає встановленню у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] 17 лютого 2021 року пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 січня 2012 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що вони з відповідачкою не проживають разом і фактичні шлюбні відносини припинені, їхнє сімейне життя не склалося через те, що вони не зійшлися характерами і поглядами на життя, що призвело до фактичного розпаду сім`ї, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. Примирення між ними неможливе по тій причині, що вони вже не проживають сімейним життям більше чотирьох років, відтак він не бажає продовжувати сімейні відносини та має бажання створити нову сім`ю. Він, позивач, неодноразово намагався домовитися з відповідачкою, однак вона категорично відмовляється. Під час розгляду справи по суті представника позивача [PERSON] адвокат Лозан Б.В. у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб та довідки відомо, що сторони зареєстрували шлюб 17 січня 2012 року від якого мають одну неповнолітню дитину (а. с. 5, 6). Під час судового розгляду встановлено, що сторони більше чотирьох років тому назад припинили подружні відносини повністю, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] 17 серпня 2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень 00 копійок щомісячно з дня предявлення позову до суду та до досягнення сином повноліття, тобто до 16 липня 2032 року посилаючись на те, що відповідач не приймає участі в утриманні малолітнього сина. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити, у разі неявки відповідача постановити по справі заочне рішення суду, розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 25 грудня 2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2442 (а.с.5). Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 7790 від 05 серпня 2014 року (а.с.6). На теперішній час відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, тому позивачка була вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Доказів, що відповідач [PERSON] не може сплачувати щомісяця 1000 грн. на дитину, суду не надано. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При викладених обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме стягненню з [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі 1000 гривень 00 копійок, щомісячно, на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], починаючи з 17 серпня 2015 року до 16 липня 2032 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] 17 серпня 2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів у розмірі 1000 гривень 00 копійок щомісячно з дня предявлення позову до суду та до досягнення малолітнім сином [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 16 липня 2017 року, посилаючись на те, що вона не працює, здійснює догляд за дитиною, однак відповідач матеріально не підтримує її. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити, у разі неявки відповідача постановити по справі заочне рішення суду, розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 25 грудня 2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2442 (а.с.5). Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 7790 від 05 серпня 2014 року (а.с.6). Малолітній син [PERSON], [INFO], мешкає разом з матірю [PERSON], перебуває на її утриманні. На теперішній час відповідач не надає матеріальну допомогу на підтримання позивача, тому позивачка була вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно зі\~ст. 75 СК України,\~дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 2\~ст. 84 СК України,\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Доказів, що відповідач [PERSON] може сплачувати щомісяця 1000 грн. на дружину, суду не надано. При викладених обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме стягненню з [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі 800 гривень 00 копійок, щомісячно, на користь [PERSON], починаючи з 17 серпня 2015 року до досягнення малолітнім сином [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 16 липня 2017 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] 17 серпня 2015 року звернулася до суду із позовом, який разом з [PERSON] 1 серпня 2015 року було доповнено, в обґрунтування якого посилаються, що [PERSON] є власником [ADDRESS], в ній зареєстровані дочка [PERSON] та відповідач, але з 1 березня 2014 року він без поважних причин в квартирі не проживає, плату за комунальні послуги не вносить, тому просять задовольнити їх вимоги, визнати відповідача таким, що втратив права користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивачі підтримали свої вимоги. Відповідач [PERSON], якого про час розгляду справи було повідомлено телефоном, у судове засідання не з'явився, тому суд вирішив справу розглянути за його відсутністю заочно. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, свідка, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Захист права власника будинку також передбачено ст. 156 ЖК України. Докази, які долучені до справи, показання свідка [PERSON], свідчать про наступне. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності, в ній зареєстровано позивачів та відповідача, який з 1 березня 2014 року не проживає без поважних причин, квартирою не цікавиться, до суду з'являтися не бажає. Тому суд вважає вимоги позивачів такими, що заслуговують на увагу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] 17 серпня 2017 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що 06 березня 2017 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина. Заявник зазначає, що звернулася до нотаріальної контори з приводу належного прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її батька, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що відсутні документи, які можуть підтвердити факт родинних відносин між нею та її батьком, а тому було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник вказує, що вказані обставини не дають їй можливості належним чином оформити спадщину, у звязку з чим вона звернулася до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. В судовому засіданні під час розгляду справи заявник вимоги, викладені в заяві, підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи не заперечила проти задоволення вимог заявника. Суд, взявши до уваги пояснення заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи(а.с.1-17), допитавши свідків, прийшов до висновку, що прохання заявника підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин має для заявника значення для вирішення питання належного оформлення спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON]. Із матеріалів справи та пояснень сторін слідує, що [PERSON], який помер 06 березня 2017 року, дійсно доводиться заявнику батьком, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Заявник є спадкоємцем померлого за законом, проте не може прийняти майно у спадщину внаслідок відсутності в повному обсязі документів, що підтверджують родинні відносини між нею та померлим, через що неможливо простежити лінію родинних відносин з [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення того факту, що [PERSON], який помер 06 березня 2017 року, був рідним батьком [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

[PERSON] 17 серпня 2017 року звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28 липня 2017 року рішенням Сарненського районного суду її позов задоволено. Однак, при винесенні рішення судом не було вирішено позовну вимогу про визначення місця проживання неповнолітнього сина. В судов засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.3 ст.220 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, необхідно ухвалити додаткове рішення і до такого висновку суд дійшов виходячи з наступного. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, може ухвалити додаткове рішення, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Позивачем було заявлено дві позовні вимоги: про розірвання та шлюбу та про залишення неповнолітнього сина [PERSON] на виховання матері і визначити його місце проживання по місцю її реєстрації. При розгляді даної справи, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а відповідач позов визнав повністю. Оскільки, позов задоволено повністю, то слід постановити додаткове рішення, яким неповнолітнього сина залишити на виховання позивачу і визначити його місце проживання по місцю її реєстрації .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] 17 серпня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись, що вони з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просила суд стягнути з нього аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відстеженням пересилання поштових відправлень, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, про причини неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її матеріальному утриманні. Відповідач [PERSON] з сім'єю не проживає, участі в матеріальному утриманні дитини не приймає, працездатний, інших утриманців немає. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають суду підстави для висновку, що відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

[PERSON] 17 серпня 2018 року пред'явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 30 жовтня 1982 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що від шлюбу мають двоє дітей:сина-[PERSON] та сина-[PERSON] які на даний час є повнолітніми. Із відповідачем тривалий час не проживає через різні погляди на життя , а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім'ї є неможливиим, і просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, оскільки в позасудовому порядку відповідач відмовляється це зробити. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні, про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 2 статті 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 30 жовтня 1982 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області (арк.справи 3). Згідно із ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] 17 січня 2014 року звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вони є батьками [PERSON], яка перебуває на утриманні позивачки, відповідач добровільно допомоги на утримання дочки не надає. В судове засідання позивачка не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності та зменшила позовні вимоги, просила стягнути аліменти на дитину в розмірі 1/5 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позов про стягнення аліментів на дочку [PERSON] в розмірі 1/5 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно визнав, просив справу слухати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved