Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

[PERSON], (далі -позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON], (далі -відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою суду від 23.08.2018 року за заявою позивача [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей залишено без розгляду. В обґрунтування позову щодо розірвання шлюбу позивач посилалась на те, що з 23.10.1999 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, що привело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час між ними існують неприязні відносини, спільне господарство не ведуть, а тому збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи викладене позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 23.10.1999 року Ніжиловицькою сільською радою Макарівського району Київської області, актовий запис №3. Також просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати на правничу допомогу в розмірі 500 грн. В підготовче судове засідання позивач [PERSON], не прибула, згідно поданої письмової заяви просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON], в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, згідно поданої письмової заяви просив слухати справу у його відсутності, а позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Ухвалою суду від 06.08.2018 року позовну заяву [PERSON], прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.08.2018 року. Також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], видане 23.10.1999 року Ніжиловицькою сільською радою Макарівського району Київської області, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №3 (а.с.12). Від шлюбу мають трьох дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], свідоцтво про народження серії [NUMBER] та свідоцтво про народження серії [NUMBER], а.с.14, 16, 18). На даний час подружжя та діти проживають разом за однією адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 198 від 13.06.2018 року Ніжиловицької сільської ради Макарівського району (а.с.19). Як вказала позивач, та не заперечив відповідач, сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, що привело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час між ними існують неприязні відносини, спільне господарство не ведуть, а тому збереження шлюбу є неможливим. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та дітей. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу та які відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тож, враховуючи наведе з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн. (а.с. 20-22, виписка по рахунку, Акт №01/18 приймання-передачі надання правничої допомоги згідно договору №13/06 від 13.06.2018 року про надання правничої допомоги), та які були включені до попереднього (орієнтованого) розрахунку сум судових витрат позивача. Також з відповідач підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved