Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просять суд визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] два місяці з моменту набрання чинності рішення суду. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], який помер 03.07.2017 року, у результаті нещасного випадку на будівництві. Після смерті сина [PERSON] у спадщину залишилась 1/4 частина квартири за адресою: [ADDRESS], що належала йому на праві власності. Коли позивачі звернулись 03.04.2018 року до 3 ХДНК для оформлення спадщини, то наприкінці квітня 2018 року нотаріус пояснив, що вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому що вони пропустили строк для прийняття спадщини. Лист щодо неможливості оформити спадщину 3 ХДНК на вимогу позивачів написала 07.05.2018 року. Постанову не видали, тому що не стали відкривати спадкову справу. Таким чином, вони дізнались, що строк для прийняття спадщини сплив 03.01.2018 року і в даний час пропущений на 4 місяці. Вонивважають, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, з огляду на наступне. Так, після смерті сина позивачівони тривалий час не могли оговтатись від його раптової втрати, приймали заспокійливі препарати, перебували у тривалій депресії. У них на фоні стресового стану загострились хронічні хвороби. [PERSON] проходив лікування та двічі перебував у лікарні, [PERSON] була зайнята доглядом за своїм чоловіком та забезпеченням його належного лікування та харчування в лікарні. [PERSON] оформлював третю групу інвалідності. Також потребувала догляду мати [PERSON] [PERSON], якій 82 роки, та мешкає в м. Горлівка-32 Донецької області, яка також переживала загибель онука і потребувала фізичної та психологічної підтримки дочки та сама підтримувала дочку. Декілька разів у серпні 2017 року та в 2018 році позивач [PERSON] виїздила до матері, що було дуже потрібно їм обом, та також вплинуло на момент звернення до нотаріуса, тому що ці поїздки потребували оформлення електронного пропуску та подання документів, що займало додатковий час. Однією з причин, чому позивачі не звернулись до нотаріуса раніше, окрім поганого самопочуття та лікування було те, що вони були впевнені, що їх син був зареєстрований за адресою: [INFO] на день смерті. Отримавши довідку КП «Жилкомсервіс», позивачі дізнались, що їх син був з 07.09.2005 року по 26.09.2015 року зареєстрований за адресою: [INFO] разом з матірю, батьком та братом. Тоді позивачі згадали, що син в вересні 2015 року хотів прописатись до дідуся, але родина дідуся не дозволила зареєструватись за його адресою і назад за своїм фактичним місцем проживанням син також не зареєструвався. Фактично завжди, в тому числі на день своєї смерті 03.07.2017 року, [PERSON] постійно проживав за адресою: [INFO]. На момент смерті і до цього, іншого місця проживання у сина не було. Позивачі були впевнені, що син зареєстрував своє місце проживання і вони фактично прийняли спадщину згідно ст. 1268 ЦК України. Інших спадкоємців у [PERSON] немає, він не був одружений, дітей в нього не було, заповіт відсутній. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права третіх осіб. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких останній підтвердив, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є його сусідами по підїзду, знає їх з 2010 року. Свідок зазначив, що син позивачів [PERSON] загинув, та на момент своєї смерті проживав разом з позивами постійно. Після загибелі сина батько [PERSON] захворів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що знає позивачів з 1988 року, загиблий [PERSON] був його другом, останній загинув в липні 2017 року. Свідок зазначив, що [PERSON] на момент своєї смерті проживав разом з позивами постійно. Після загибелі сина батько [PERSON] захворів. Суд, заслухавши пояснення позивачів, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є позивачі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії IV-ВЛ № 440540 (а.с. 6). Згідно Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 597516, [PERSON] помер 03.07.2017 року у віці 28 років. (а.с. 5). Як вбачається з копії довідки з місця проживання про склад сімї та прописку № 630, виданої КП «Жилкомсервіс» від 16.03.2018 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] За вищевказаною адресою також був зареєстрований [PERSON] з 07.09.2005 року, який був виписаний 26.09.2015 року. (а.с. 8). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 24.04.2008 року, реєстраційний номер № 5-08-299578, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 14). Таким чином, [PERSON] на момент смерті на праві власності належало 1/4 частини спірної квартири за вищевказаною адресою. Як вбачається з листа завідувача Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] № 953/01-16 від 07.05.2018 року, видати позивачам [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 03.07.2017 року [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [INFO], який на час смерті ніде не був зареєстрований, є неможливим, оскільки [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотконтори не подали, на час смерті спадкодавця не були зареєстровані разом з ним за однією адресою (на час відкриття спадщини спадкодавець ніде не був зареєстрований), тобто спадщину не прийняли, та згідно ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що не прийняли спадщину. (а.с. 7). [PERSON] є інвалідом ІІІ групи захворювання з 10.05.2018 року, без заліку з 01.02.2014 року по 01.04.2018 року, залік по ІІІ групі з 02.04.2018 року по 09.05.2018 року, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико соціальною експертною комісією № 701830. (а.с. 11). Крім того, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «ХМКБЛ № 25» в період з 12.02.2018 року по 22.02.2018 року з діагнозом: «Остеохондроз поперекового відділу після оперативного лікування 2005 року…». (а.с. 13). Також, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «[PERSON] міська клінічна лікарня № 8» з 02.04.2018 року по 13.04.2018 року з діагнозом: «Подагра Подагричний артрит хронічний тофусна протікання з ураженням г/стопних, колінних (ІІ Ro ст) мілких суглобів кистів та стоп (ІІІ Ro ст)з реактивним синовітом колінних суглобів, ФН ІІ ст.», що підтверджується Випискою з медичної карти стаціонарного хворого 2815. (а.с. 10). На підтвердження перебування [PERSON] на лікуванні та підтвердження хворобливого стану в період, встановлений законодавством України для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , останнім надані відповідні довідки з медичних установ (а.с. 10-13, 35-36, 66-67). Як вбачається з листа Третьої ХДНК № 1485/01-16 від 13.07.2018 року, після померлого 03.07.2017 року [PERSON], з заявами про прийняття спадщини або відмов від спадщини до 3 ХДНК ніхто не звертався, спадкові справи не заводились. (а.с. 52). Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Закон не містить чітко визначеного поняття поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд виходить з того, що через хворобливий стан позивача [PERSON] та перебування останнього на лікуванні, він не мав змоги своєчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати поважною причину пропуску позивачем [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за необхідно встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а саме визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON], померлого 03.07.2017року два місяці з моменту набрання рішення суду законної сили В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску позивачем [PERSON] строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, що перешкоджали їй звернутися з відповідною заявою, суду не надано, а тому суд відмовляє у задоволені позову в цій частині. На підставі викладеного та

Outcome: partial