Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений із [PERSON], (далі - відповідач), стягнути з нього аліменти на утримання малолітніх синів: [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дітей. Також просила допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць та після розірвання шлюбу залишити дітей на її вихованні. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, більше року проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] та [PERSON], які проживають разом із позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Спору про поділ майна між ними відсутній. Згідно письмової заяви позивач просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у своїй письмовій заяві також просив слухати справу у його відсутності, позов визнав повністю. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 жовтня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №108. Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 22.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 11.01.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області), які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №347, виданої 23.09.2014 року Соснівською сільською радою Макарівського району Київської області. Позивач вказала, а відповідач не заперечив, що шлюбні відносини фактично припинилися, сім'я розпалася, більше року проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї неможливе, перебування позивача у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст. 110 СК України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у зв'язку з визнанням відповідачем позову. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved