Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

[PERSON], в особі представника [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала та показала, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], який помер 12.04.2015 року. Під час шлюбу [PERSON] з [PERSON], який тривав з 1998 року по 2012 рік, останні придбали гараж у м.Краматорську по вул.Двірцева у дворі будинку №29. Договір купівлі-продажу від 20.12.2000 року був оформлений на імя [PERSON], право власності зареєстровано у БТІ м.Краматорська. З огляду на те, що це нерухоме майно придбане подружжям під час шлюбу, то воно в рівних частках належить кожному з них, у звязку з чим після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частку зазначеного гаражу. На вказану спадщину претендують доньки померлого позивачка [PERSON], відповідачка [PERSON], а також відповідачка [PERSON], з якою спадкодавець проживав останні роки у фактичних шлюбних відносинах. Вказані особи надали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] вважає, що відповідачка [PERSON] не має права на спадкування, оскільки проживала зі спадкодавцем менше ніж пять років до часу відкриття спадщини. Спадщина у вигляді ? частки гаражу повинна перейти в рівних частках до спадкоємців першої черги доньок померлого, у звязку з чим представник позивачки просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на ? частку спірного гаражу. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] проти задоволення позову заперечував та показав, що дійсно під час шлюбу його доньки [PERSON] з [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2000 року був придбаний гараж у м.Краматорську по вул.Двірцева у дворі будинку №29. Вказаний гараж був придбаний за його ([PERSON]Ф.) власні кошти та оформлений на [PERSON], з чим він був згодний. Під час розірвання шлюбу у 2012 році подружжя [PERSON] добровільно поділили спільне сумісне майно, зокрема гараж залишився у власності [PERSON] Після розлучення та до моменту смерті [PERSON] не звертався до суду з приводу поділу майна, у звязку з чим гараж не може бути предметом спадкування. Вважає позов необґрунтованим та в його задоволенні просить відмовити. У судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, була належним чином повідомлена, заяв чи заперечень не надала. Суд, вислухавши представників сторін, свідків - [PERSON], яка у судовому засіданні показала, що померлий [PERSON] доводився їй двоюрідним братом, відповідно його доньки [PERSON] і [PERSON] її племінниці. Будучі у тісних родинних відносинах їй достеменно відомо, що у 2000 році [PERSON] позичив у її батька на купівлі гаражу приблизно 2 тис.доларів США у борг, який потім повернув. Гараж купував для своєї сімї. Позичати гроші у батька своєї дружини [PERSON] не хотів, оскільки мав певні складнощі в стосунках. Гараж був оформлений на [PERSON] з урахуванням економічного стану в країні в 90-ті роки та з метою приховати майно від можливих кредиторів, [PERSON], яка у судовому засіданні показала, що була знайома з [PERSON] приблизно з 1992 року, оскільки проживали по сусідству, разом оформлювали дітей до школи, мали звязку по бізнесу. З огляду на вказане їй відомо, що у 2000 році [PERSON] придбав гараж у дворі будинку №29 по вул.Двірцева у м.Краматорську, де вона також бувала. Останній мав власний автомобіль, у звязку з чим купував цей гараж. Вважає, що на купівлю гаражу подружжя [PERSON] мали власні гроші, оскільки [PERSON] працював, мав дохід від бізнесу. Її сімя неодноразово займала у [PERSON] гроші, дослідивши надані письмові докази - -копію рішення Краматорського міського суду від 05.07.2016 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Донецької області від 10.10.2016 року, яким позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виділення частки із майна, що є спільною частковою власністю, задоволено частково, визнано за [PERSON] право власності на ? частку гаражу літера «Ж» по вул.Дружби, 65 у м.Краматорську та на ? частку молоту ковальського МА 4132 (а.с.4-5), -копію договору купівлі-продажу №1128 від 20.12.2000 року, за яким [PERSON] набула право власності на гараж у дворі будинку №29 по вул.Двірцева у м.Краматорську, договір зареєстровано у БТІ м.Краматорська 28.12.2000 року (а.с.6), -довідки про реєстрацію місця проживання відповідачів (а.с.17-19), -копію заочного рішення Краматорського міського суду від 05.03.2012 року про розірвання шлюбу між подружжям [PERSON] (а.с.18), -копію вступної та резолютивної частини рішення Апеляційного суду Донецької області від 11.05.2016 року, яким встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю з 01.05.2012 року по 12.04.2015 року, визнано спільною сумісною власністю останніх житловий будинок та земельну ділянку по вул.Заводська, 70 у м.Краматорську, у звязку з чим визнано за [PERSON] право власності на ? частку вказаної нерухомості (а.с.29), -ксерокопію трудової книжки на імя [PERSON] (а.с.30-31), -копію свідоцтва про смерть [PERSON], який помер 12.04.2015 року (а.с.37), -копію договору про накопичувальний депозитний вклад від 27.03.2001 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] на суму 9000 грн. (а.с.40), -лист Першої Краматорської державної нотаріальної контори від 18.08.2017 року та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, відповідно до яким після смерті [PERSON], померлого 12.04.2015 року, який на день смерті був зареєстрований [INFO], відкрито спадкову справу №346 за 2015 рік. До нотаріальної контори надійшли заяви про прийняття спадщини від доньок спадкодавця [PERSON], [PERSON] та цивільної дружини померлого [PERSON] Інших заяв не надходило. Заповітів [PERSON] не складав. 27.10.2016 року та 13.06.2017 року на імя спадкоємців [PERSON] та [PERSON] нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за законом на певне майно спадкодавця, вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та її вимоги слід задовольнити. Як встановлено, [PERSON] та [PERSON] з 14.02.1998 року перебували у шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Краматорського міського суду від 05.03.2012 року. Під час шлюбу [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу №1128 від 20.12.2000 року, зареєстрований у БТІ м.Краматорська 28.12.2000 року, за яким [PERSON] придбала гараж, загальною площею 22,5 кв.м, розташований у дворі будинку №29 по вул.Двірцева у м.Краматорську. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Представник відповідачів [PERSON] заперечуючи проти віднесення вищевказаного гаражу до спільного сумісного майна подружжя [PERSON] не надав доказів в підтвердження своїх доводів, зокрема не представив доказів того, що кошти, за які таке майно було придбане (джерело набуття), належать йому або [PERSON] особисто, не довів мету придбання майна, за якою б обєктивно вбачалося, що гараж призначався виключно для задоволення потреб [PERSON] Навпаки допитані свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили доводи позивачки про те, що спірний гараж купувався подружжям [PERSON] за спільні сімейні, а також узяті у борг, гроші, які потім віддавалися з сімейного бюджету. Гараж купувався для потреб сімї, з метою зберігання там наявного в користуванні автомобіля. В супереч тверджень представника відповідачів [PERSON] про те, що [PERSON] грошових коштів не мав та не працював, в підтвердження чого представником надана копія трудової книжки [PERSON], протипоставлені показання вищевказаних свідків, які пояснили, що [PERSON] займався підприємницькою діяльністю, мав достатні доходи, в підтвердження чого суду надана копія договору банківського внеску, з якого вбачається, що після купівлі гаражу 20.12.2000 року, вартістю 3036 грн. вже 27.03.2001 року [PERSON] вніс на депозит терміном на один рік грошову суму 9000 грн. На підставі наведеного суд вважає, що гараж у дворі будинку №29 по вул.Двірцева у м.Краматорську був придбаний подружжям [PERSON] під час шлюбу, за спільні сумісні кошти, в інтересах сімї, у звязку з чим дане майно відповідає критеріям спільного сумісного майна, яке в рівних частках належить обом з подружжя. Згідно ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (статті 106, 107 СК України) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (статті 109, 110 СК України), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч.2 ст.72 СК України). Судом встановлено, що гараж був придбаний 20.12.2000 року; шлюб між [PERSON] розірвано судовим рішенням від 05.03.2012 року, яке набрало законної сили 16.03.2012 року; [PERSON] помер 12.04.2015 року. Представник відповідачів [PERSON] зазначає, що від моменту розірвання шлюбу та до моменту смерті [PERSON] пройшло більше трьох років, протягом яких останній позову щодо права на гараж не заявив, у звязку з чим останній не може вважатися спадковим майном, а також зазначив, що спільне сумісне майно подружжя було поділено добровільно. Такі доводи в частині їх відношення до спірного гаражу суд не може узяти до уваги. Так, згідно ст.69 СК України дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Але таке право на поділ спільного сумісного майна реалізується незалежно від розірвання шлюбу. При цьому договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікову зі складу усього майна подружжя, має бути нотаріально посвідчений. Враховуючи те, що спірний гараж є зареєстрованим нерухомим майном, а суду не надано нотаріального договору подружжя [PERSON] про поділ майна, за яким би визнавався перехід у особисту приватну власність [PERSON] набутого під час шлюбу гаражу у дворі будинку №29 по вул.Двірцева у м.Краматорську, то суд вважає, що після припинення шлюбу [PERSON] спірний гараж залишався у їх спільному володінні, права [PERSON] на гараж порушені не були до моменту його смерті, у звязку з чим зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на ? частку гаражу, яка на підставі ст.60 СК України належала померлому. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як вбачається з листа-повідомлення Першої Краматорської державної нотаріальної контори, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися доньки спадкодавця [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON], яка згідно рішення Апеляційного суду Донецької області від 11.05.2016 року, проживала з [PERSON] однією сімєю з 01.05.2012 року по 12.04.2015 року. З огляду на вказане позивачка [PERSON], претендуючи на спадщину, предявила позовні вимоги до осіб, які вважають себе спадкоємцями [PERSON] та [PERSON], а також до [PERSON], за якою зареєстрований спірний гараж. Враховуючи положення ст.1258 ЦК України, яка визначає черговість спадкування за законом, а саме те, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу, відповідачка [PERSON] не має права на спадкування за законом, оскільки наявні двоє спадкоємців першої черги, які заявили про своє бажання прийняти спадщину. На підставі наведеного, за [PERSON] слід визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 12.04.2015 року, на ? частку гаражу, розташованого у м.Краматорську по вул.Двірцева у дворі будинку №29, загальною площею 22,5 кв.м. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» за рахунок відповідачів позивачці слід відшкодувати понесені витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved