overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] 05 листопада 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 04 липня 2009 року, мають сина: [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. Просила суд розірвати шлюб, визначити місце проживання дитини з нею. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити, пояснила, що з відповідачем не підтримує шлюбних відносин з грудня 2014 року із за різних поглядів на визначення сімейних відносин, які були поновлені в травні 2015 року, але на нетривалий час, оскільки вона зрозуміла, що не може проживати з відповідачем однією сімєю і виїхала на проживання до Росії де зараз проживає з іншим чоловіком. Тому просила розірвати шлюб та визначити місце проживання дитини з батьком відповідачем [PERSON] за погодженням з ним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та розірвання шлюбу і пояснив, що з травня 2015 року вони проживають окремо, позивач піддалася впливу сторонніх осіб, покинула дітей та виїхала проживати до Росії. Вважає, що їх сімя не розпалася, з часом його дружина зрозуміє, що потрібна сину і їх сімя відновиться та вони будуть щасливі, як і раніше. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 липня 2009 в Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 220, мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з батьком [PERSON]. З травня 2015 року сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач проживає в іншій державі, має іншу сімю, раніше сторони неодноразово припиняли шлюбні відносини, які поновлювали для збереження сімї на нетривалий час. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, визначити місце проживання дитини з відповідачем за погодженням сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] 05 листопада 2018 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її мати [PERSON] померла [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Артемівськ /нині - м. Кипуче/ Перевальського району Луганської області, причина смерті - кардіосклероз атеросклеротичний. Антрацитівський МРВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть матері на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми на непідконтрольній українській владі території, тому з метою оформлення спадщини просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилася, у заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутністю, заперечень проти вимог не має. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є донькою громадянки України [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 2-6). Згідно лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №66 від [INFO], виданих «Державною установою «Перевальська центральна районна багатопрофільна лікарня «Поліклініка Артемівська» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 7-8), [PERSON] померла [INFO], вдома в м. Артемівськ, причина смерті - кардіосклероз атеросклеротичний. Антрацитівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції відмовив заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми на непідконтрольній українській владі території (а.с. 9-10). Факт смерті [PERSON] також підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконкомом Артемівської міської ради Перевальського району так званої ЛНР, що знаходиться на тимчасово окупованій території (а.с. 11). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] 05 листопада 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 22 листопада 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з травня 2018 року у звязку з різністю характерів. Спору про поділ майна не має. Дитина проживає з нею. Вважає збереження сімї неможливим, тому просить розірвати шлюб, залишивши прізвище чоловіка «Захарова». Позивач [PERSON] у підготовче засідання не зявилася, у заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не зявився, у заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов визнає. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає\~за необхідне\~позов[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 22 листопада 2016 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4),\~від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Подружні стосунки між сторонами припинені з травня 2018 року у звязку з різністю характерів. Спору про поділ майна не заявлено. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Клопотань про надання строку для примирення не надійшло, відповідач позов визнав, тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишивши позивачу прізвище «Захарова».\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] 05 листопада 2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов неможливістю відновлення шлюбних стосунків з відповідачем та подальшого спільного з ним життя. Позивачка в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. 14 листопада 2019 року ухвалою Роменського міськрайонного суду було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дійшов до висновку про задоволення позову, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 18 жовтня 1997 року між сторонами відділом реєстрації актів громадянського стану Роменського міськвиконкому Сумської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] , актовий запис № 409 (а.с. 3). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що хоча сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач позов визнав повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачка відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України просить залишити прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] 05 лютого 2015 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що з 27.08.2010 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Одруження з відповідачем виявилося невдалим через відсутність взаєморозуміння та поваги у відносинах. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач був згодний на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 27.08.2010 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом №197 (а.с.3). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

[PERSON] 05 лютого 2015 року звернулася до суду з позовною заявою, яку надалі вточнила, про усунення їй перешкод у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON]таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що реєстрація відповідача заважає їй у користуванні власністю. Відповідачем позовні вимоги визнані. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що, згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 32567423 від 22 січня 2015 року, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 22 січня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим № 71. Як вбачається з довідки КП «ЖБК «Судоремонтник-5» за № 23 від 03 лютого 2015 року про склад сім'ї та реєстрації, у квартирі [ADDRESS], зареєстрований відповідач [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] є сином колишнього власника зазначеної квартири [PERSON], за зазначеною адресою відповідач не проживає, його речей на спірній жилій площі немає. Ці факти підтверджені особисто відповідачем. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Суд вважає, що є підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] 05 лютого 2016 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що знаходиться із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2007 року. [INFO] року народилась дитина - син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув, позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден платити аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі 1/4 частини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2007 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно актового запису № 155 від 21 квітня 2015 року батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 8 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що він не має іншіх неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] 05 лютого 2016 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на непрацездатну дружину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що знаходиться із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2007 року. [INFO] народилась дитина - син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, крім допомоги інших доходів не має. Просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув, позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден платити аліменти на користь позивачки на її утримання у розмірі 1/4 частини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 13 липня 2007 року, від даного шлюбу [INFO] народилась дитина - син [PERSON] . Відповідно актового запису 155 від 21 квітня 2015 року, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 9 ) Згідно з п. 2 ст.. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що в наступний час відповідач [PERSON] мешкає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дружини не надає. Відповідач працює, та має матеріальну можливість допомагати дружині. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує допомогу по догляду за дитиною, інших доходів не має. Таким чином,заяву задоволено повністю. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави треба стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., оскільки якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] 05 лютого 2018 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов припиненням відносин з відповідачкою на грунті постійних сварок та непорозумінь, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Вважає, що відновлення шлюбних відносин з відповідачкою неможливе і це суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не зявився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Ярмак». У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 травня 2015 року між сторонами виконавчим комітетом Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 125898, актовий запис № 02 (а.с. 4). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідачка позов визнала повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити «Ярмак».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] 05 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 16 червня 2012 року, мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, постійних сварок, що призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, тому просила суд розірвати шлюб. . В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 червня 2012 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 337, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю [PERSON] З березня 2013 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, прізвище позивачу залишити за її бажанням шлюбне.

Outcome: approved