Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК» (далі - Відповідач, ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК») про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 травня 2019 року на перехресті автомобільних доріг Р-04 Київ-Фастів в с. Гнатівка Києво-Святошинського району Київської області з а/д Т-10-38 Калинівка-Стоянка, водій [PERSON] керував автомобілем ГАЗ 3302-415, д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, не вибрав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем «КІА», д.н.з. [NUMBER] , у зв`язку з чим останній отримав значні пошкодження, а Позивачу, як власнику майна, завдано матеріальні збитки. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2019 року по справі № 369/6628/19, винною особою в скоєнні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, визнано [PERSON] [PERSON] на момент вчинення ДТП виконував свої трудові обов`язки та працював у ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК», цивільно-правова відповідальність винної особи на момент настання ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» відповідно до полісу № АМ/4252645 від 06.06.2018. Згідно полісу ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» № АМ/4252645 від 06.06.2018 ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК» є страхувальником транспортного засобу ГАЗ 3302-415, номерний знак [NUMBER] , а також є власником вказаного транспортного засобу. 24.07.2019 ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 32 543,91 грн. З метою визначення дійсного розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «КІА», д.н.з. [NUMBER] , Позивач звернулася до СОД ТОВ «Клевер експерт» (оцінювач [PERSON]), який здійснив оцінку вартості відновлювального ремонту, що необхідно провести власнику транспортного засобу. Відповідно до Звіту №319/06-19 від 19.06.2019, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «КІА», державний номер [NUMBER] , становить 61 958,47 грн., Отже, з Відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 29 414,56 грн., у зв`язку з чим Позивач звернулася до суду. Ухвалою суду від 10.12.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилась, однак надала клопотання, в якій просила суд розгляд даної справи проводити за відсутністю Позивача та її представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. До початку розгляду справи представником відповідача було надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що саме страховик ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» повинен бути належним відповідачем за цим позовом, а не ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК», тому що розмір збитків, який нібито було завдано Позивачу складає 39 949,78 гривень, що менше ніж 100 000 грн. ліміту за Полісом страхування відповідальності Відповідача. Одночасно, відповідач вказує на звіт оцінювача №319/06-19 від 19.06.2019 року, як такий, що не відповідає вимогам законодавства. 02.10.2020 року представником Позивача - [PERSON] , надано до суду відповідь на відзив Відповідача, відповідно до якого позовні вимоги підтримано та просить задовольнити їх. Одночасно з наданням до суду Відповіді, представником позивача також надано клопотання про витребування доказів. Протокольною ухвалою суду від 08.12.2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника Позивача - [PERSON] , про витребування доказів, оскільки дане заявлено з пропуском строку, встановленого ст. 83 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 травня 2019 року на перехресті автомобільних доріг Р-04 Київ-Фастів в с. Гнатівка Києво-Святошинського району Київської області з а/д Т-10-38 Калинівка-Стоянка, водій [PERSON] керував автомобілем ГАЗ 3302-415, д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, не вибрав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем «КІА», д.н.з. [NUMBER] , у зв`язку з чим останній отримав значні пошкодженню. Власником автомобіля «КІА», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] (а.с.24). Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2019 року по справі № 369/6628/19, винною особою в скоєнні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, визнано [PERSON] (а. с. 7). Цивільно-правова відповідальність ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК», що є власником автомобіля ГАЗ 3302-415, номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», згідно полісу № АМ/4252645 від 06.06.2018 із страховою сумою 100 000 грн. та франшизою 0 грн. 24 липня 2019 ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 32 543,91 грн. (а. с. 11). Відповідно до Звіту № 319/06-19 від 19.06.2019, складеного СОД ТОВ «Клевер експерт» (оцінювач [PERSON] ) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «КІАRIO», державний номер [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження становить 61 958,47 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «КІА RIO», державний номер [NUMBER] , становить 39 949,78 грн. (а. с. 12-22). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Ст. 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), як це зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1996 року. Відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, наступає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. При цьому суд акцентував, що під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків слід розуміти виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. У випадку, якщо у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують виконання трудових обов`язків при настанні ДТП, то роботодавець не відповідає за шкоду завдану його працівником. Зазначений правовий висновок був зазначений Верховним Судом у складі суддів палати Касаційного господарського суду у Постанові № 914/820/17 від 25.07.2018 року. Так, враховуючи викладені вище норми чинного законодавства та беручі до уваги позицію Верховного Суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що водій [PERSON] взагалі, а також на час скоєння ДТП, зокрема, перебував у трудових відносинах з Відповідачем - ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА УКРПАК». На підставі викладеного та

Outcome: dismissed