Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] 01 жовтня 2014 року звернулася до Галицького районного суду з позовом і просить стягнути в її користь з відповідача [PERSON] аліменти на дочку [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття, а також просить стягнути з відповідача в її користь 300 грн. за надання витрат на правову допомогу. В позовній заяві [PERSON] посилається на ті обставини, що з відповідачем [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках з вересня 2011 року. Під час спільного проживання в них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Після народження дочки, відповідач в листопаді 2013 року залишив її з дочкою і сам переїхав проживати в м. Калуш. Дочка залишилась проживати разом з нею, вона сама здійснює за нею належний догляд, повністю матеріально утримує її. Відповідач участі у вихованні дочки не приймає, не цікавиться її життям, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Він є працездатним, стан здоров'я та матеріальне становище дозволяють йому надавати їй грошову допомогу на утримування дочки. В зв'язку з тим, що з січня 2014 року відповідач жодних зв'язків з нею не підтримує, проживає в іншому населеному пункті, в неї не має достовірних відомостей про його місце роботи та розміри заробітної плати, через що вважає, що аліменти відповідач повинен сплачувати в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно. В зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заочним рішенням суду від 17 жовтня 2014 року позов [PERSON] було задоволено повністю. 06 листопада 2014 року відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що про час та місце розгляду справи він належним чином повідомлений не був, а розмір присуджених судом аліментів є завищеним, оскільки судом не враховані обставини та докази, які мають суттєве значення для визначення об'єктивного розміру аліментів. Заяву про перегляд заочного рішення судом задоволено і ухвалою суду від 20 листопада 2014 року заочне рішення суду від 17 жовтня 2014 року було скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Позивач [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю подав суду письмові заперечення проти позову із змісту яких вбачається, що з часу припинення спільного проживання відповідач передавав позивачу на її особистий рахунок кошти на утримання дитини щомісячно по мірі його можливостей. В даний час [PERSON] не має постійного місця роботи , основним джерелом доходів є виконання різного роду робіт за договором найму, при наявності такої роботи, що зумовлює нестабільне матеріальне становище та мінливий доход, який становить приблизно 1200 - 1400 грн. Крім того, згідно виконавчого листа від 16 березня 2012 року, виданого Калуським міськрайонним судом з відповідача вже стягуються аліменти на неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], про що відомо позивачу. Таким чином, відповідач погоджується на сплату аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі, не більшому як 400 грн. щомісячно, що відповідатиме вимогам ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, тобто в межах 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів просив врахувати вищенаведені обставини і докази, справу розглянути у його відсутності. Оцінюючи наведені сторонами в позовній заяві та запереченні на позов доводи та надані письмові докази суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках з вересня 2011 року. Під час спільного проживання в них [INFO] народилася дочка [PERSON]. З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком її є відповідач - [PERSON]. В листопаді 2013 року сторони припинили спільне проживання, відповідач переїхав проживати в м. Калуш. Дочка залишилась проживати разом з позивачкою. Остання самостійно здійснює за нею належний догляд, матеріально утримує її. Відповідач участі у вихованні дочки не приймає, не цікавиться її життям, належної матеріальної допомоги на її утримання не надає. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, яке відповідно до ст. 6 цього Кодексу настає після досягнення вісімнадцяти років. Відповідач проживає окремо, є працездатним, стан здоров'я та матеріальне становище дозволяють йому надавати позивачу грошову допомогу на утримування дочки. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, так і самого відповідача, який згідно виконавчого листа від 16.03. 2012 року, виданого Калуським міськрайонним судом зобов'язаний сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], а також ту обставину, що з часу припинення спільного проживання і до звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів, він добровільно надавав їй матеріальну допомогу, про що свідчать надані копії квитанцій про перерахування коштів. За наведених вище обставин і доказів суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн. щомісячно. Аліменти підлягають стягненню з 01 жовтня 2014 року, рішення в частині стягнення платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. На підставі ст.ст. 180, 183, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial