Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

[PERSON], 19.04.2018р. звернувся в суд позовом до Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на вул. Передміська, 77 в с.Дубаневичі Городоцького району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 28 лютого 2009 року, мотивуючи тим, що через пропущення ним строку для прийняття спадщини державним нотаріусом Городоцької нотаріальної контори відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Ухвалою судді від 23.04.2018р. провадження у справі відкрито. Позивач в суді вимоги підтримав покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснив, що спадкодавцем права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на вул. Передміська, 77 в с.Дубаневичі Городоцького району Львівської області не реєструвалось, а відтак відсутні правовстановлюючі документи, просить позов задовольнити. Представник Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не зявився, сільський голова у листі №203 від 04.06.2018р. просив про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, заперечень щодо позову не висловив (а.с. 37, 41). Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст.ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст.328\~ЦК\~України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України «Про\~судову\~практику\~у справах\~про\~спадкування»\~від 30.05.2008\~р.\~№\~7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається із свідоцтва про смерть 1-СГ №164158, [PERSON] померла 28.02.2009р. (а.с. 9). 22.01.1999р., [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, згідно якого все своє майно де б воно не знаходилось із чого б воно не складалось і все те, що\~ буде належати\~ їй на день смерті заповіла племіннику [PERSON], означений заповіт посвідчений секретарем виконкому Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області за реєстровим №2, станом на 10.08.2011р. не змінювався і не відмінявся (а.с. 8). Згідно витягу зі Спадкового реєстру №52166181 від 05.06.2018р. спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 43). Як убачається із витягів погосподарських книг за 2001-2005, 2006-2010рр. (а.с. 10-13), технічного паспорта (а.с. 5-7), будинкової книги (а.с. 16-20) житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на вул. Передміська, 77 в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області зведений у 1839р.,\~ забудівником та головою двору значилася [PERSON], загальна площа будинку 38, 9 м.кв., житлова 16 м.кв. Рішенням виконавчого комітету Дубаневицької сільської ради народних депутатів Городоцького району Львівської області №112 від 17.01.1997р., [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки у розмірі 0, 34 га для ведення особистого підсобного господарства в тому числі і для обслуговування житлового будинку на вул. Передміська, 77 в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області (а.с. 17, 42). Згідно довідки ФОП [PERSON] від 18.04.2018р., самочинного будівництва та перепланування у житловому будинку №77 на вул. Передміська в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області не виявлено (а.с. 28). Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула або володіла житловим будинком з господарськими та надвірними спорудами на вул. Передміська, 77 в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області неправомірно, або що такий є самочинно побудований, в суді не встановлено. За наведеного, суд доходить переконання, що [PERSON] користувалась як власник будинковолодінням в с. Дубаневичі на вул. Передміська, 77 Городоцького району Львівської області і що позивач згідно заповіту є спадкоємцем належного [PERSON] майна, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно за законом чи за заповітом немає, тому є підстави для визнання за [PERSON] право власності на означене будинковолодіння, в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved