Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. Позивач у справі є спадкоємцем за заповітом, проте не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу слухати у його відсутності, зазначив про підтримання позовних вимог (а.с. 35). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник відповідача - Курашовецької сільської ради, подали до суду заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають (а.с. 26, 29, 31, 42). Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно 17 лютого 2015 року (а.с. 5), стверджується, що [PERSON] померла [INFO] в смт Муровані Курилівці Вінницької області. Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 10-13), довідкою виконавчого комітету Курашовецької сільської ради № 103 від 23 лютого 2015 року (а.с. 15) стверджується, що [PERSON] володіла житловим будинком по [ADDRESS], який було побудовано у 1967 році (а.с. 13). Виконком Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів своїм рішенням № 108 від 16.06.1988 року постановив оформити право особистої власності на житлові будинки, що розташовані, зокрема, в с. Курашівці, а відповідній сільській раді - видати власникам свідоцтво про право власності на житловий будинок (а.с. 25). З довідки КП «Могилів-Подільське МБТІ» № 39 від 12 березня 2015 року (а.с. 14) та довідки Курашовецької сільської ради № 102 від 23 лютого 2015 року (а.с. 17) слідує, що право власності на будинок по [ADDRESS] не зареєстровано і свідоцтво про право власності на нього не видавалось. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. На випадок своєї смерті [PERSON], склала два заповіти, які посвідчені секретарем Курашовецької сільської ради 08 квітня 1997 року за № 24 та 12 листопада 2002 року за № 326 (а.с. 7, 8). У заповіті від 08 квітня 1997 року [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та все своє майно заповіла своєму сину [PERSON] (а.с. 7). Заповітом від 12 листопада 2002 року спадкодавець своє право на земельну частку (пай) заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Якщо заповідач складає новий заповіт, який не змінює повністю усі умови попереднього заповіту, попередній заповіт буде вважатися дійсним у тій частині, в якій він не суперечить новому заповіту. При цьому, якщо у новому заповіті немає розпоряджень, які суперечать попередньому заповіту, а він лише доповнює останній, попередній заповіт вважатиметься повністю чинним. Із відмітки секретаря виконкому Курашовецької сільської ради від 04 березня 2015 року на оригіналі заповіту (зворот а.с. 7) та із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.04.2015 року (а.с. 36-37) слідує, що заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 08 квітня 1997 року (а.с. 7) з розпорядженням про житловий будинок з надвірними спорудами на користь [PERSON], є чинним. Заповітом (а.с. 7), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 5), свідоцтвом про народження позивача (а.с. 6), довідкою Курашовецької сільської ради № 144 від 04 березня 2015 року (а.с.9) доведено, що позивач є спадкоємцем житлового будинку за заповітом від 08 квітня 1997 року після смерті [PERSON], і що він прийняв спадщину, оскільки проживав і був зареєстрований разом із спадкодавцем на момент її смерті. Як вбачається із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 99/2013 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 39-41), [PERSON] спадщину після смерті спадкодавця прийняв. Постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 18) позивач довів, що не зможе захистити свої права та інтереси іншим чином, окрім як через суд. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно (житловий будинок з надвірними спорудами), яке залишилось після смерті [PERSON].

Outcome: approved