Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Стаханівської територіальної громади в особі Стахановської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що батьками позивача були: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Батьки позивача були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS]. [INFO] помер батько позивача, факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Стаханівського міського управління юстиції у Луганській області, про що складений актовий запис № 519 від 29 квітня 2013 року. Після смерті [PERSON] - його дружина (мати позивача) [PERSON] фактично прийняла спадщину за законом, яка складалася з: - 1/3 частки житлової квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]; - 50/100 часток житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого у [ADDRESS]; - земельної ділянки загальною площею 0,0622 гектара, розташованої у [ADDRESS] (далі по тексту Спадкове майно). [INFO] померла [PERSON] (далі по тексту спадкодавець), даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Гірської міської ради міста Первомайську Луганської області, про що складено актовий запис № 137. Після смерті спадкодавця позивач відповідно до статті 1270 ЦК України звернувся до державного нотаріуса Лиманської міської державної нотаріальної контори Донецької області з заявою про прийняття спадщини, у звязку з цим відкрита спадкова справа № 130/2015. 01 червня 2018 року позивач звернувся до державного нотаріуса Лиманської ДКН Семенової І.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Державним нотаріусом Лиманської ДКН Семеновою І.М. розглянута заява позивача і нотаріус частково задовольнила дану заяву, а саме позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 1500 на 1/3 частину житлової квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцю, що стосуються іншого спадкового майна: - 1/3 частки житлової квартири (частки, що належала батьку позивача - [PERSON]), розташованої за адресою: [ADDRESS]; - 50/100 часток житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого у [ADDRESS]; - земельної ділянки загальною площею 0,0622 гектара, розташованої у [ADDRESS]. Державним нотаріусом Лиманської ДКН Семеновою І.М. 01 червня 2018 року проголошена постанова про відмову вчинення нотаріальної дії. Основною причиною відмови державним нотаріусом Лиманської ДНК Семеновою І.М., на її думку, є відсутність у позивача правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на імя померлої [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS], після смерті її чоловіка і до теперішнього часу належить - [PERSON]. Крім цього, в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії сказано, що 50/100 часток житлового будинку, який розташований у [ADDRESS] та цілу частку земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], які належать - [PERSON], який помер [INFO], після його смерті спадкоємицею якого була його дружина гр. [PERSON], яка спадщину прийняла але не оформила своїх спадкових прав. Житлова квартира за адресою: [ADDRESS], була приватизована позивачем та його батьками, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 144/8833 від 05 грудня 1995 року. Згідно з цим свідоцтвом позивач і його батьки були співвласниками цієї квартири і кожному належало по 1/3 частині даного житла. 50/100 часток житлового будинку та земельну ділянку загальною площею 0,0622 га батьки позивача стали власниками даного нерухомого майна на законних підставах, що підтверджується договором купівлі-продажу № 4352 від 14 грудня 2001 року та державним актом на право власності на земельну ділянку № 2268, оформленим на бланку серії [NUMBER], виданим Стаханівською міською радою на підставі рішення виконкому від 16 березня 2004 року № 128, затвердженого 25-ю сесією Стаханівської міської ради 24 скликання 30 квітня 2004 року № 569/14. У звязку з викладеним, позивач звернувся з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Стахановської міської ради в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача Стахановської міської ради Луганської області. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.11.1971 року, видане «Палацем одруження» м. Кадіївка Ворошиловградської області, актовий запис № 1571. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 29.04.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Стахановського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 519. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року Виконавчим комітетом Гірської міської ради м. Первомайська Луганської області, актовий запис № 137. Згідно з договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 14.12.2001 року, серії [NUMBER], посвідченим приватним нотаріусом Стахановського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрованим у реєстрі № 4352, [PERSON] є власником 50/100 частини житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого у [ADDRESS]. Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1995 року, виданого УЖКХ міськвиконкому м. Стаханова Луганської області, квартира розташована за адресою: [ADDRESS], на праві приватної часткової власності належить: [PERSON] (1/3 частка), [PERSON] (1/3 частка) та [PERSON] (1/3 частка). Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. від 01.06.2018 року спадкоємцем майна [PERSON], 1953 року народження, яка померла [INFO], є її син [PERSON], [INFO], що зареєстрований у [ADDRESS]. Спадкове майно складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS], що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКХ виконкому міста Стаханов 05.12.1995 року, зареєстрованого у Стахановському міському бюро технічної інвентаризації 05.12.1995 року за № 144/8833. Спадкова справа № 130/2015. Зареєстровано в реєстрі за № 1500. Згідно з копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0622 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Як вбачається з копії домової книги для прописки громадян, проживаючих за адресою: [ADDRESS], за вказаною адресою були зареєстровані та мешкали батьки позивача: [PERSON] та [PERSON]. 01.06.2018 року [PERSON], який діяв від імені [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Семенової І.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилась після смерті [INFO] року [PERSON]. Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.06.2018 року, винесеної державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлої [PERSON] відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадщину. Згідно з відповіддю начальника Головного територіального управління юстиції у Луганській області [PERSON] № 315/1095/13/19/04 від 24.01.2019 фактично документи архіву та нотаріального діловодства державної нотаріальної контори знаходяться у м. Кадіївка, їх перевезення на підконтрольну українській владі територію Луганської області на сьогодні є неможливим. Тобто, отримати для огляду у судовому засіданні копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], який помер [INFO], якщо вона була заведена у Кадіївській державній нотаріальній конторі наразі неможливо. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що мати позивача [PERSON], яка померла [INFO] фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після спадкодавця [PERSON], померлого [INFO]. Після смерті матері позивача - [PERSON], яка померла [INFO] була зареєстрована спадкова справа 02.04.2015 № 130/2015 Краснолиманською державною нотаріальною конторою Донецької області. Спадкова справа відкрита за заявою позивача [PERSON], який у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] року матері [PERSON] та через відсутність правовстановлюючих документів йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Суд також враховує, що окрім позивача з заявами про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори інші спадкоємці не звертались. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за [PERSON] у порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно зазначене ним у позовній заяві. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved