overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом, який уточнили в судовому засіданні. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] року померла [PERSON] в с. Велика Білина, Самбірського району, Львівської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, на земельні ділянки загальною площею 0,599га, в тому числі: - земельна ділянка, площею - 0,25га, призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходиться на території с. Велика Білина Великобілинської сільської ради; - земельна ділянка, площею - 0,1529га, призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території с. Велика Білина Великобілинської сільської ради; - земельна ділянка, площею - 0,0196га, призначенням для ведення особистого сільського господарства, що знаходиться на території с. Велика Білина Великобілинської сільської ради; - земельна ділянка, площею - 0,1765га, призначенням для ведення особистого сільського господарства, що знаходиться на території с. Велика Білина Великобілинської сільської ради, які належали [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого згідно рішення Великобілинської сільської ради від 17.03.1995р. Крім того, просять встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], ощадної книжки серії [NUMBER]; Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], а також встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, була мамою [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В держнотконторі не може оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки сертифікат на земельну ділянку (пай) старого зразка, а Державний акт на право приватної власності на землю втрачено. В судове засідання позивачі не з'явилися, але подали до суду заяву в якій позов підтримують повністю, просили слухати справу у їх відсутності. Просили позов задовольнити. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій позов підтримує повністю, просив розглядати справу без його участі. Просив позов задовольнити. Представник відповідача - Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив слухати справу у його відсутності. Суд, розглянувши справу в порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому вказали, що [INFO] помер чоловік та батько позивачів - [PERSON], який на день смерті мав у власності спадкове майно, що складається з 1/5 житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] в с. Слободище Іллінецького району Вінницької області. Інша 1/5 належить дружині покійного та по 1/5 - дітям покійного [PERSON], [PERSON], [PERSON], як співвласникам житлового будинку. За життя батько заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті чоловіка та батька стали його дружина та діти. Однак діти покійного відмовилися від належної їм частки спадкового майна після смерті батька. Дружина покійного [PERSON] єдина прийняла спадщину, оскільки подала в шестимісячний строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Нотаріус не видає їй свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Тому вона просить суд визнати за нею право власності майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились, подали до суду заяву із проханням вирішити справу в їх відсутність і задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Слободищенської сільської ради Іллінецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, сільський голова подав до суду відповідного листа про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, прийняти визнання позову відповідачами та задовольнити позов, оскільки вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачами, підтверджуються також поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.4), копією свідоцтва про смерть [INFO] [PERSON] (а.с.5), копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.6), копією ідентифікаційного номера [PERSON] (а.с.7), копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.8), копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.9), копією довідки Слободищенської сільської ради про те, що згідно по господарської книги №7 особовий рахунок [NUMBER] житловий будинок [ADDRESS] в с.Слободище Іллінецького району відносився до суспільної групи колгоспників, та станом на 15 квітня 1991 року склад двору слідуючий: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10), довідкою ФОП [PERSON] про первинну інвертиризацію, вартість будинку 33540 грн. (а.с.11). Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази, суд визнає доведеними вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що свідоцтво про право власності на житло від 11 травня 1998 року на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 45,7 кв.м., видане органом приватизації Смілянського міськвиконкому, на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належить їм, посилаючись на те, що у вказаному свідоцтві було допущено помилку в їх прізвищі, в зв`язку з чим вони не може реалізувати право власності на належне їм майно. Заявники та їх представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву в якій заявлені вимоги підтримують повністю і просять їх задовольнити, а справу розглянути у їх відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву з письмовими поясненнями в яких просить проводити розгляд справи у його відсутності.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Свідоцтво про право власності на житло від 11 травня 1998 року на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 45,7 кв.м., видане органом приватизації Смілянського міськвиконкому, на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно копій паспортів заявників: [NUMBER] виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 21 січня 2000 року, [NUMBER] 786535 виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 21 березня 2000 року, [NUMBER] 352487 виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 09 березня 2004 року, [NUMBER] 737212 виданого Смілянським РВ УМВС України в Черкаській області 16 грудня 2014 року, прізвище заявників вказано [PERSON] . В копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 21 листопада 1959 року, прізвище заявника [PERSON] зазначено [PERSON] .\~ В копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 24 травня 1990 року, прізвище заявника [PERSON] зазначено на російській мові [PERSON] .\~ В копії свідоцтва про одруження [NUMBER] від 02 серпня 1986 року, прізвище заявників [PERSON] та [PERSON] після реєстрації шлюбу записане на російській мові [PERSON] . Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідженні судом документи дозволяють стверджувати, що свідоцтво про право власності на житло від 11 травня 1998 року на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 45,7 кв.м., видане органом приватизації Смілянського міськвиконкому, на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належить заявникам по справі. Встановити факт належності правовстановлюючого документу заявникам іншим шляхом неможливо, тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просять визначити, що ідеальні частки квартир №1 та №2 у житловому будинку №40 по вул.Паризької Комуни в м.Конотопі становить 47/100 та 53/100, відповідно. На обгрунтування вимог у заяві зазначено, що за технічним паспортом будинок є одноповерховим і складається із двох квартир, хоча ці квартири вже давно об»єднані. Квартири належать позивачам на праві спільної сумісної власності. Проте, не визначеність ідеальних часток квартир у будинку є перешкодою переведення квартир в один житловий будинок. Наведені обставини і стали підставою для звернення до суду. [PERSON], яка також представляє інтереси [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] міськвиконком просить розглядати справу без представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.40). Суд, дослідивши представлені докази, приходить до такого висновку. За технічною документацією будинок №40 по вул.Паризької Комуни в м.Конотопі складається із двох відокремлених квартир №1 та №2, які належать позивачам на праві спільної сумісної власності (а.с.10-34). У поданій до суду заяві вказано, що ці квартири об»єднані в одну, яка використовується для проживання їх сім»ї. Проте, не визначеність ідеальних часток квартир у будинку є перешкодою для переведення квартир в житловий будинок, що і обумовило звернення до суду. Відповідно до ч.2 ст.357 ЦК України якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. За приписом ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно представленого розрахунку ідеальні частки квартир №1 та №2 у будинку №40 по вул.Паризької Комуни в м.Конотопі складають 47/100 та 53/100 відповідно (а.с.45). На переконання суду при визначенні ідеальних часток жодних порушень прав співвласників будинку не допущено. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 15.01.1998 року відповідачі продали через Комсомольську товарну універсальну біржу, а позивачі придбали в рівних частках квартиру [ADDRESS]. В подальшому від нотаріального посвідчення договору відповідачі ухилились. Право власності на квартиру зареєстроване у визначеному законом порядку у МБТІ м. Кременчука 12.02.1998 року, реєстровий запис № 270. Позивачі в судове засіданні не з'явились. Надали суду заяви, в яких позов підтримали повністю і просили справу розглянути в їх відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин. Про день, час і місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Дослідивши докази, надані позивачами на підтвердження своїх позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 15.01.1998 р. позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] купили у [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Комсомольській універсальній товарній біржі 15.01.1998 року в реєстраційному журналі за № 13. (а.с. 4-5) 12.02.1998 р. зазначена квартира була зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 270 у реєстраційній книзі № 3. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України (в ред. 1963 року) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Обидві сторони зазначеного договору купівлі-продажу досягли згоди по всім необхідним умовам договору, фактично виконали умови договору, але відповідачі ухиляються від нотаріального оформлення угоди, а тому договір купівлі-продажу необхідно визнати дійсним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] в квітні 2018 р. заявили позов до [PERSON], за яким просили усунути їм перешкоди у користування квартирою [ADDRESS], шляхом виселення [PERSON] та зняття її з реєстраційного обліку місця проживання. Позов мотивовано тим, що відповідач, хоч і зареєстрована за адресою квартири, проте тривалий час в ній не проживає, що в свою чергу створює позивачам, як співвласникам квартири, перешкоди в праві власності. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.05.2018р. за вказаним позовом відкрите провадження, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. [PERSON], [PERSON], [PERSON], представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягали, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач та третя особа в суд не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неяки не повідомили. Відзиву на позов не надходило. Суд, виходячи з того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, вважає за можливе винести заочне рішення за наявних доказів. Судом встановлено таке. З огляду на надані правовстановлючі документи вбачається, що позивачі є співласниками квартири [ADDRESS]. 23.10.2012 року в дану квартиру на правах члена сім'ї власника вселилась дружина [PERSON]- [PERSON], що підтверджується записом в належній їй тимчасовій посвідці на постійне проживання в Україні. Позивачі в судовому засіданні пояснили, що подружжя [PERSON] та [PERSON] в 2014 році виїхали до Російської Федерації на постійне місце проживання, проте з реєстраційного обліку місця проживання не знялись. Дані пояснення знайшли своє підтвердження показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які є сусідами [PERSON]. Отже, суд знаходить доведеним, що відповідач з 2014 року не проживає в квартирі позивачів. Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача та членів її сім'ї додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо, а також перешкоджає розпорядженню цим майном. Наведене дає суду підстави прийти до висновку, що належним способом захисту прав позивачів є не виселення відповідача, а визнання її такою, що втратила право користування житлом. Таке рішення є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку місця проживання. Отже, позов підлягає задоволенню частково. Питання про розподіл судових витрат позивачами не порушувалось. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], зацікавлена особа Білгород-Дністровська міська рада про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], яка померла [INFO], стверджуючи що вона являється їх рідною матір'ю. Встановлення вказаного факту заявникам необхідно для прийняття та оформлення спадкових прав. В судове засідання заявники не зявились, але надали заяви згідно яких заяву підтримують в повному обсязі, просили задовольнити, справу слухати в їх відсутність, без фіксації технічними засобами. В судове засідання представник зацікавленої особи не з'явився, але надав пояснення, згідно яких просив слухати справу у його відсутність за наявними матеріалами справи документами. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. [INFO] померла мати заявників [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.10.2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, але оформити свої права на спадкове майно заявники не має можливості, оскільки є розбіжність в написанні ім'я померлої матері. В свідоцтвах про народження заявників в графі «мати» імя матері помилково вказано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», що свідчить про помилку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, про встановлення якого просять заявники, має для них юридичне значення, для прийняття та оформлення спадщини, яка залишилась після смерті її матері. За таких обставин, суд вважає, що вимоги заявників обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], зацікавлена особа Удобненська сільська рада звернулись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], [INFO], яка померла 17 січня 2017 року стверджуючи що вони являються її рідними доньками. Встановлення вказаного факту заявницям необхідно для прийняття та оформлення спадкових прав. В судове засідання представник заявник не зявився, але надав заяву згідно якої заяву підтримує в повному обсязі, просив задовольнити, справу слухати в його відсутність, без фіксації технічними засобами. В судове засідання представник зацікавленої особи не з'явився, але надав заяву про розгляду справи у відсутність представника. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. 17 січня 2017 року померла мати заявниць [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №481438 від 24.01.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщини, але оформити свої права на спадкове майно заявниці не має можливості, оскільки є розбіжність в написанні прізвищ померлої, а саме в свідоцтвах про народження заявниць прізвище матері вказано як «Іоржик» (російською мовою «Иоржик», а в свідоцтві про смерть прізвище померлої матері вказано як «Йоржик», що свідчить про помилки. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, про встановлення якого просять заявниці, мають для них юридичне значення, для прийняття та оформлення спадщини, яка залишилась після смерті їх матері. За таких обставин, суд вважає, що вимоги обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] заявили цивільний позов до [PERSON] про визнання за ними права спільної часткової власності по 1\\3 частині за кожним на жилий будинок в [ADDRESS] в порядку набувальної давності, оскільки вони користуються цим житлом з 1990 року на прохання відповідача [PERSON], якому належав будинок на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння; в будинку протягом всього часу проживання вони проводили ремонти, належно його упорядкували, а відповідач не вимагав від них звільнення житла. Усі позивачі позовні вимоги підтримали в судовому розгляді та дали пояснення по їх суті. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, оскільки жилий будинок належить йому на праві власності, він дозволив в 1990 р. проживати в ньому відповідачам на їх прохання, так як він із сім»єю переїхав у Львівську область, а вони жили в колгоспному будинку; наміру залишити житло позивачам у нього не було, оскільки виросли його діти і будинок буде для них; позивач [PERSON] має на праві власності в [ADDRESS] жилий будинок, який залишився після смерті їхніх батьків, тому проживати позивачам є де. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 26.03.1990 р. відповідач [PERSON] мав на праві власності жилий будинок в [ADDRESS], яка в 1992 р. перейменована на [ADDRESS] згідно рішення Любиковицької сільської ради; жилий будинок був зареєстрований в Рівненському ОБТІ за ним на праві особистої власності. 20.08.2015 р. відповідач зареєстрував право власності на це житло в реєстраційній службі Сарненського районного управління юстиції. Судом також встановлено і це підтвердили усі сторони, що з 1990 р. в цьому жилому будинку проживають усі позивачі з дозволу відповідача, який є рідним братом [PERSON], оскільки свого житла у них не було і вони жили в колгоспному будинку, будь-яких договорів щодо проживання сторони не укладали. Таким чином, відповідач, як власник нерухомого майна, який, відповідно до ст. 319 ЦК України, має право ним розпоряджатись на власний розсуд, дозволив рідному брату [PERSON] та його сім»ї проживати в своєму жилому будинку, оскільки сам із сім»єю переїхав проживати в іншу місцевість, що, в свою чергу, не впливає на зміст його права власності на це майно відповідно до ст. 317 цього Кодексу. Суд робить висновок, що хоча позивачі і добросовісно проживають в жилому будинку більше десяти років, вони живуть в ньому з підстав близьких родинних відносин, тому право володіння, користування та розпоряджання цим житлом на підставі закону має лише власник житла, відповідач у справі, а позивачі не набули права власності на це майно за набувальною давністю. На підставі ст.ст. 317, 319, 328, 344, 346 ЦК України,

Outcome: dismissed