Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що вони є власниками вищевказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, в якій зареєстровані позивачі та відповідач [PERSON] Відповідач по справі - [PERSON] засуджений 29 січня 2014 року до 8 років позбавлення волі, який відбуває покарання з 17 лютого 2014 року у Диканівській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№12). Позивачі посилаються на те, що їм доводиться сплачувати за нього всі комунальні послуги, що для них дуже тяжко, оскільки позивач [PERSON] є пенсіонеркою та має намір оформити субсидію. Позивачі [PERSON], [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, судові витрати просили залишити за їх рахунок. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надійшла з Диканівської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№12), де він відбуває покарання, розписка, що він не заперечую проти задоволення позовних вимог. Представник Харківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуально, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 3 ЦК України встановлено, що одними із основ цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, а також судовий захист цивільного права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 грудня 2005 року, виданого на підставі розпорядження відділу приватизації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», належить двокімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.6). В зазначеній квартирі зареєстровані позивачі [PERSON] та [PERSON] та чоловік останньої [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою КП «Комунарське ВУЖКГ» від 24 листопада 2015 року за №271 (а.с. 7). Крім того, факт реєстрації відповідача в спірній квартирі підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 17 грудня 2015 року (а.с. 16). Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 29 січня 2014 року [PERSON] засуджений за ст. 187 ч. 3 КК України до 8 років позбавлення волі, початок строку - 09 листопада 2013 року (а.с. 9). [PERSON] відбуває покарання в Диканівській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№12) з 17 лютого 2014 року та по теперішній час (а.с. 9). [PERSON] є чоловіком позивача по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 15 травня 2014 року (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З довідки, виданою КП «Комунарське ВУЖКГ» від 24 листопада 2015 року за №271 та відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 17 грудня 2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS], чим порушує право власників на володіння і користування майном. Враховуючи те, що відповідач зареєстрований в вищезазначеній квартирі, то позивачі, які є єдиними власниками даної квартири, обґрунтовано вимагають усунути перешкоди в користуванні належному їм майном. Також слід зазначити, що між сторонами не укладався договір найму або оренди житла. Поновлення права позивачів можливо шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. З огляду на вищезазначене, вимоги позивачів про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved