Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до Районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON]Ю, є наймачем квартири, що перебуває у комунальній власності за адресою: [ADDRESS]. З метою реалізації права на житло шляхом приватизації зазначеної квартири позивач звернувся до Районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району з відповідною заявою, проте йому було відмовлено, оскільки серед документів, відсутній ордер на зазначене житло. В січні 2017 році, [PERSON] звертався до департаменту житлово-комунального господарства ЗМР з метою отримання копії ордеру на квартиру [ADDRESS], але отримав відповідь про неможливість надання копії ордеру у звязку з відсутністю запису про оформлення державного ордеру на зазначену квартиру в книзі обліку державних ордерів за 1989 р. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд, визнати за [PERSON] право на приватизацію квартири [ADDRESS] та зобовязати Районну адміністрацію ЗМР по Олександрівському району здійснити приватизацію квартири [ADDRESS] на імя [PERSON], за відсутності ордеру на житлове приміщення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні висловила позицію на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, \~на \~які \~вона посилається \~як \~на \~підставу \~своїх \~вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за \~зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін \~та \~інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Згідно з ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п.п. 17, 18, 20 Положень про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації. Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання житлової площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заявазгода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 р.) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. Судом встановлено, що відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи № 04-27/1-2720 від 02.03.2017 року, позивач [PERSON] з 27.03.1989 р. по теперішній час зареєстрований за адресою: [INFO], що також підтверджується копією паспорта з відміткою про реєстрацію з 1997 року. Згідно з відповіддю Департаменту з управління житлово-комунальним господарством ЗМР № Ш-0830 від 17.02.2017 р., [PERSON] відмовлено в наданні копії ордеру на квартиру [ADDRESS], у звязку з тим, що в книзі державних ордерів за 1989 р. відсутній запис про оформлення державного ордеру на зазначену квартиру. З метою реалізації права на житло шляхом приватизації зазначеної квартири позивач звернувся до Районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району з відповідною заявою, за результатами розгляду якої районна адміністрація ЗМР по Олександрівському району листом № Ш-0159 від 22.03.2017 р. повідомила, що в наданих до заяви документів відсутня копія ордеру про надання жилої площі за адресою: [ADDRESS], а тому відсутні підстави для позитивного розгляду питання, порушеного у заяві. Частина 2\~статті 9 Житлового кодексу України\~закріплює за громадянином право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду. Пунктом 5\~ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. 22.03.2017 року відповідачем було відмовлено у приватизації квартири через відсутність ордеру\~\~ на надання жилої площі за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч. 10\~ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2\~ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірне житлове приміщення\~не розповсюджується. Тому, посилання районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району на те, що позивач не має права на приватизацію, оскільки не надав копії ордеру є безпідставним. З 1989 року до теперішнього часу жодним власником квартири або балансоутримувачами не пред'являлося до позивача [PERSON] претензій щодо незаконності його мешкання у будинку. З огляду на вказані обставини відповідно до приписів\~Законів №500-VI\~та №2842-12 позивач має право на приватизацію жилого приміщення. Відповідно до ч.1\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1\~ст.345 ЦК України\~фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. Враховуючи те, що, відповідно до\~ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру недійсним в судовому порядку визнаним не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу у приватизації займаного ним житла саме з підстав відсутності ордеру. Обовязок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та Законами України проголошений\~\~ч. 2\~ст. 19 Конституції України. Дії відповідача порушують конституційне право позивача на приватизацію житла. Таким чином, враховуючи, що позивач вселений до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, неможливо знайти копію ордеру, відсутність його копії позбавляє позивача реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у позивача є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім копії ордеру, яку він не може надати з незалежних від нього причин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved