Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] 10.07.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, почавши стягнення з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивувала тим, що сторони по справі 20.05.2012 року зареєстрували шлюб. За час шлюбу у позивача та відповідача народилася донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча має матеріальну можливість утримувати дитину до її повноліття. Станом на час подання до суду позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини в провадженні суду також перебуває позов позивача про розірвання з відповідачем шлюбу. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з наведеним вище позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, її представник [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позов підтримує та просить його задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно у передбаченим законом спосіб, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами\~Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 20.05.2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Під час шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої в графі «Батько» вказано відповідача [PERSON] (а.с.4). Відповідач не надає дружині коштів на утримання спільної доньки, дитина перебуває на повному утриманні матері. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно п. 17 вказаної Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України. Згідно ч.2\~ст.182 СК України\~ розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно доводів позивача відповідач по справі офіційно працює, протилежного судом не встановлено, а тому аліменти з відповідача слід стягувати у відповідній частці від його заробітку (доходу). Суд, зважаючи на розмір заявлених вимог, взаємний обовязок батьків по утриманню дітей, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає можливим встановити аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на спільний обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто починаючи з 10.07.2017 року. Відповідно до положень\~ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial