Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON], 28.02.2019р. звернулася в суд з позовом до Городоцької міської ради Львівської області про встановлення факту прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] та визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] мотивуючи тим, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на означене будинковолодіння через пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини та неподання документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Ухвалою судді від 04.03.2019р. провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. 09.04.2019р., ухвалою суду позовну заяву [PERSON] в частині вимог про встановлення факту прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON], залишено без розгляду. Позивачка в суді вимоги підтримала покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснила, що проживала без реєстрації разом з тіткою [PERSON] до дня її смерті на [ADDRESS], допомагала у веденні домашнього господарства, що остання при житті все своє майно заповіла їй, після смерті [PERSON] продовжує доглядати за спадковим майном. Просить позов задовольнити. Представник Городоцької міської ради Львівської області Кушнір М.І. у відзиві від 27.03.2019р. просила про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо заявленого [PERSON] позову, не висловила (а.с. 32-33). Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004р. застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Статтею 524 ЦК УРСР визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.1 і ч.2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Із копії заповіту посвідченого 28.02.1978р. державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори за реєстровим №146 видно, що [PERSON], при житті на випадок смерті розпорядилась своїм майном і зокрема житловий будинкок [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с. 17). Заповіт на 21.12.2018р. не змінювався та не відмінявся (а.с.18). [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.6). Рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради народних депутатів №445 від 10.12.1992р., [PERSON] надано дозвіл на одержання в Самбірському бюро технічної інвентаризації дублікату свідоцтва про право власності на будинок [ADDRESS], у зв'язку з втратою оригіналу такого (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого 05.01.1993р. Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації, житловий будинок [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON], 1909р.н. (а.с. 7). Із копій технічних паспортів на житловий будинок [ADDRESS] від 07.12.1992р. та 04.01.2019р. убачається, що будинок зведений у 1939р., складається із двох кімнат, коридору-кухні, комори та господарського приміщення, загальна його площа складає 52,9 кв.м, з них житлова - 20,9 кв.м (а.с.9-15). Згідно довідки виконкому Городоцької міської ради Львівської області №02-14/539 від 04.03.2019р., номер житлового будинку на [ADDRESS] змінено на [ADDRESS], відповідно до Списку домоволодінь по вулицях м. Городок, складеного 05.03.1998р. ДП «Західгеодезкартографія» головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України (а.с. 35). Із долучених до матеріалів справи документів і зокрема копій свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], паспорта серії [NUMBER] убачається, що [PERSON] народилася [INFO], після одруження 22.16.1984р. з [PERSON], змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 21 - 22). 13.12.2018р. постановою приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Павлишин Х.М., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] через пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.16). Із пояснень позивачки в суді, із копій акту фактичного проживання, складеного 20.02.2019р. комісією Городоцької міської ради та довідки виданої виконавчим комітетом Городоцької міської ради Львівської області № 02-14/429 від 20.02.2019р. убачається, що [PERSON], 1964р.н., проживала без реєстрації разом із тіткою [PERSON] до дня її смерті на [ADDRESS], допомога їй у веденні господарства, продовжує користуватися спадковим майном, доглядає за будинком, що свідчить про прийняття нею спадщини після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.19, 21). Відповідач Городоцька міська рада Львівської області у відзиві від 27.03.2019р. позов [PERSON], визнала (а.с. 32-33). За наведеного, суд доходить переконання, що [PERSON] на праві особистої власності належав житловий будинок [ADDRESS], що після смерті [INFO] останньої, позивачка фактично прийняла спадщину, користується спадковим майном, доглядає за будинком, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно за законом чи за заповітом немає, тому є підстави для визнання за [PERSON] права власності на означене будинковолодіння, в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved