Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON], звернулися в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі ПАТ «Укрсоцбанк») про визнання припиненим договір відновлювальної кредитної лінії №770/38-63-07 від 16 березня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] та іпотечний договір без номеру від 16 березня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], який був зареєстрований в реєстрі за № 800 та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису №4644073 про обтяження (заборону) на нерухоме майно. В обґрунтування своєї позиції позивачі зазначили, що 16.03.2007 між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та фізичною особою [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 770/38-63-07. На підставі даного кредитного договору Банком було надано Позичальнику кредитні кошти в сумі 59 000,00 доларів США із сплатою 12,25 % річних за весь строк користування з кінцевим терміном погашення до 05 березня 2022 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між Банком та фізичною особою [PERSON] 16 березня 2007 року було укладено іпотечний договір без номеру, який було посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] 0.0 , що був зареєстрований в реєстрі за № 800. На даний предмет іпотеки в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено заборону на його відчуження,що накладено 16.03.2007 року приватним нотаріусом [PERSON] за № 4643961 при посвідченні нею іпотечного договору. 15.02.2012 третейський суд виніс Рішення по справі № 35/12, яким задовольнив даний позов частково, а саме із [PERSON] було стягнуто 72637,09 дол. США, 09 центів нарахованих процентів за користування кредитом та 16476,80 гривень нарахованої пені, що в загальній сумі складало в гривневому еквіваленті 596 709,15 гривень, 15 коп. та 6 367,09 гривень судового збору. На виконання рішення Третейського суду Дніпровським районним судом м. Києва 04 жовтня 2012 року було видано виконавчий лист № 6-2604/4218/2012 р. Згідно даного виконавчого листа із мене,як боржника , було стягнуто достроково заборгованість за кредитним договором № 770/38-63-07 від 16.03.2007 року в загальній сумі 596 709,15 гривень, 15 коп. та 6 367,09 гривень судового збору. Таким чином Банк на підставі частини другої ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання. Тобто пред'явивши вимогу до мене про повне дострокове погашення заборгованості за договором кредиту,сплати відсотків за користування кредитом та пені, Банк змінив умови зобов'язання за кредитним договором,саме строк виконання зобов'язань,зазначивши днем остаточного погашення всіх сум(кредиту,процентів,неустойки)насгупний банківський день здати одержання позичальником відповідної вимоги чи подачі позову тобто 09 грудня 2011 року. Даний борг на протязі 2013-2015 років мною було погашено в повному обсязі в добровільному порядку. У зв'язку з чим Другий відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції 21.12.2015 року виніс Постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним погашенням боргу згідно рішення третейського суду. Таким чином мною було погашено вся сума основного боргу достроково і нараховані проценти на час подачі цього позову. Після цього в квітні 2017 року Банк подав до суду додатковий позов до Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з мене донарахованих процентів які були нараховані починаючи з дати прийняття рішення по першому позову і до повного виконання першого рішення суду,а саме до 21.12.2015. 19.07.2017 по цивільній справі № 607/5159/17-ц Тернопільський міськрайонний суд виніс рішенням про часткове задоволення даного позову. У відповідності до даного рішення суду з нього було стягнуто заборгованість по додатково нарахованих процентах в загальній сумі 6557,60 доларів США та 56 721,58 гривень нарахованої пені,а також стягнуто 3518,52 гривень судових витрат. 16.08.2017 на підставі даного рішення суду було видано виконавчий лист № 607/5159/17 про стягнення з [PERSON] в примусовому порядку вищезазначених сум боргу за договором кредиту. 31 жовтня 2017 року заборгованість згідно цього рішення суду було погашено в добровільному порядку в повному обсязі. Таким чином,\~позивач обґрунтовує\~свої позовні\~вимоги тим,\~що ПАТ\~«Укрсоцбанк» продовжує\~вважати,\~що зобовязання\~позивача перед\~Банкомза Договором про надання відновлювальної кредитної лінії не є припиненим, оскільки продовжує обліковувати заборгованість, розмір якої не вказує. Відтак, відповідач безпідставно відмовляється в добровільному порядку визнати зобовязання за договором кредиту та договором іпотеки припиненими внаслідок виконання зобовязань за кредитним договором згідно закону, а саме згідно судових рішень. Виниклі обставини стали підставою звернення за захистом своїх прав до суду з позовними вимогами про визнання припиненим Договору про надання відновлювальної кредитної лінії, іпотечного договору та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. У звязку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії, загальна заборгованість станом на 12 червня 2018 року становить 79\~605,26 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 2\~077\~005,91 грн., адже відповідно до п.7.3 Договору, він набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. Закінчення строку дії договору не припиняє невиконаного зобовязання між сторонами Таким чином, сам факт закінчення дії Договору кредиту та Договору іпотеки, як і факт виконання двох рішень суду про стягнення заборгованості за договором кредиту не припиняє правовідносин між сторонами, оскільки існування заборгованості за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії, сума якої вже зазначалася, є підставою для відмови у задоволенні позову про визнання припиненими Договору кредиту та Іпотечного договору. Позивачами подано відповідь на відзив на позовну заяву в якому покликається на те, що з ухваленням Третейським судом рішення про задоволення вимог кредитора про дострокове погашення усієї суми існуючої на той час заборгованості із [PERSON], його кредитний договір припинив свою дію, а правовідносини сторін позивача та відповідача, що ґрунтувалися на кредитному договорі, зокрема сплата та нарахування процентів припинилися. Судове рішення про задоволення вимок кредитора надає банку право лише на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, які також були сплачені на виконання рішення суду в добровільному порядку. В судове засідання позивачі не зявилися, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» позовних вимог не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, наведених у відзиві на позов. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Визнання права та припинення правовідношення є встановленими частиною 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів. За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Із цією нормою Конвенції кореспондуються приписи ч.2 ст.5 ЦПК України, згідно з якими у випадку, якщо закон не визначає ефективного способу захисту порушеного, оспорюваного або невизнаного права, свобод чи інтересу, суд відповідно до викладеної в позові вимоги може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. В силу ст.524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Згідно з умовами ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і у відповідності умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). За правилами ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст.575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. 16 березня 2007 року між АКБСР\~Укрсоцбанк, правонаступником якого є ПАТ\~Укрсоцбанк\~та [PERSON] укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-63-07, згідно з умовами якого позивач отримав від відповідача кредитні кошти в сумі 59 000,00 доларів США на умовах, визначених цим Договором, та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 05 березня 2022 року. Згідно договору від 16.03.2007 вказаний кредитний договір забезпечений іпотекою між Банком та [PERSON], який посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за №390, згідно якого Іпотекодавець передав в іпотеку Банку квартиру трьохкімнатну квартиру № 52, що знаходиться за адресою: Україна, м. Тернопіль, Бульвар Вишневецького,буд. № 2, яка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності №409б, виданого виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 27 серпня 1996 року та зареєстрованого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 27.08.1996 року за № 25026. На даний предмет іпотеки внесено заборону в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 16.03.2007. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). За змістом частини другої\~статті 1050 ЦК України\~у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. У зв'язку з неналежним виконанням боргових зобов'язань АКБСР Укрсоцбанк\~звернувся до Третейського суду при Асоціації українських банків про дострокове стягнення з [PERSON] заборгованості з погашення кредиту в сумі 596\~709,15 грн. Реалізуючи своє право, передбачене вищезазначеною частиною\~статті 1050 ЦК України, шляхом звернення до суду про повне дострокове повернення всієї суми кредиту разом із нарахованими процентами та штрафними санкціями, Банк-кредитор ПАТ\~Укрсоцбанк\~в односторонньому порядку змінив строк виконання зобов'язання за кредитним договором і тим самим добровільно відмовився отримувати прибуток у вигляді відсотків за користування кредитом, які б могли бути отримані до закінчення строку дії кредитного договору. Прийняття судом рішення за позовом кредитора ПАТ\~Укрсоцбанк\~про стягнення з позичальника всієї суми заборгованості за кредитним договором достроково змінило зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту частинами до певної дати на обов'язок з виконання судового рішення та повернення достроково всієї суми заборгованості за кредитним договором. Таким чином, право ПАТ\~Укрсоцбанк\~нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося, оскільки в 2011 році ним було пред'явлено позов до позичальника згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Банком розмір заборгованості за Кредитним договором розраховано та заявлений до стягнення в національній грошовій одиниці - гривня, що підтверджується позовною заявою та рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (надалі Третейський суд) від 15 лютого 2012 року. У даному випадку позивач, як кредитор за кредитним договором відповідно до вимог статей\~6,\~627 ЦК України\~та реалізуючи право на звернення до суду і принцип диспозитивності щодо можливості самостійно визначити позовні вимоги та спосіб захисту порушеного права, у 2012 році звернувся до Третейського суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, визначивши заборгованість у валюті гривні України, вказавши, що саме 596\~709,15 грн. є повним розміром заборгованості, включаючи заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками та пеню. Рішенням Третейського суду від 15 лютого 2012 року із [PERSON] достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 596\~709,15 грн, виходячи з курсу долара станом на день ухвалення рішення. \~Ухвалою Дніпровського райсуду м.Києва від 04.10.2012 року в справі №6-2604/4218/2012 задоволено заяву ПАТ\~Укрсоцбанку про видачу виконавчого листа. 16.07.2013 Другим відділом ДВС Тернопільського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №6-2604/4218/2012, який видано 16.07.2013. Вищенаведені дії Банку вказують на те, що Банком погодився із рішенням Третейського суду. Рішення Третейського суду боржником виконано, про що свідчить постанова від 21.12.2015 Другого відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про те що, закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №6-2604/4218/2012, який видано 04.10.2012. Матеріалами справи встановлено, що позивач обираючи в 2011 році спосіб захисту при стягненні боргу за Договором, чітко визначився із валютою виконання боргу у національній грошовій одиниці гривні, що вбачається із резолютивної частини рішення Третейського суду. Вказане рішення є виконаним. Рішення суду, яке набрало законної сили та виконане боржником, та яким з боржника стягнуто визначену позивачем заборгованість, не може бути поставлене під сумнів та не підлягає тлумаченню, в розумінні повноти розміру заборгованості. При цьому, офіційний курс гривні до іноземних валют в різні періоди часу може змінюватися (зростати або падати), однак дана обставина не дає підстав стороні у зобов'язанні, спір щодо якого вже вирішений судом та боржником належним чином виконано рішення суду, пред'являти після цього до сторони додаткові вимоги. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2017 року, яке ухвалено до чинної у вказаний період часу судової практики, позивачем виконано в добровільному порядку в строки передбачені законом. Посилання представника відповідача, що позивачем не виконано умов договору в частині виплати курсової різниці є необґрунтованим, оскільки даної вимоги не було заявлено до суду і рішенням суду від 19 липня 2017 року, справа №607/5159/17-ц стягнено заборгованість, яка виникла за кредитним договором. При цьому припинення кредитного договору не позбавляє ПАТ «Укрсоцбанк» звернутися з позовом про стягнення збитків або заборгованість на підставі ст. 625 ЦК України. За таких обставин слід визнати припиненим договір відновлювальної кредитної лінії №770/38-63-07 від 16 березня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] У звязку з припиненням основного зобовязання, на підставі виконання, суд вважає, що слід визнати припиненим іпотечний договір без номеру від 16 березня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], який був зареєстрований в реєстрі за № 800. Щодо позовної вимоги про виключення з єдиного реєстру, суд приходить до наступного висновку. Відповідно ст.4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою, на підставі повідомлення іпотекодержателя. Чинним законодавством в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачається, що державна реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться як органами державної реєстрації прав, так і нотаріусами одночасно із вчиненням нотаріальної дії, як спеціальними суб'єктами, на які покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону. Згідно ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири), за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона, при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, за повідомленням іпотеко держателя,в усіх інших випадках, передбачених законом. Зняття заборони нотаріус здійснює відповідно до вимог ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Питання зняття нотаріусами заборони відчуження майна врегульовані Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. З п.5.1., 5.2., 5.3., 5.4., 5.5. вказаного Порядку слідує, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки, за рішенням суду, в інших випадках, передбачених законом. З наведеного вбачається, що нотаріус вправі зняти заборону відчуження майна на підставі рішення суду про визнання договору іпотеки припиненим, а тому позовні вимоги в частині зобов'язання виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису №4643961 про обтяження (заборону) на нерухоме майно, є передчасними та до задоволення не підлягають. Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи з вказаної норми, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь позивачів сплачений судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial