Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] 24.09.2014 року звернулася в суд із позовною заявою про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було розірвано в судовому порядку 10.07.2012 року. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає коштів на його утримання, хоча дитина потребує коштів, оскільки відвідує садок, гуртки, часто хворіє, а тому потребує додаткових коштів для належного розвитку та оздоровлення. Тому, позивач змушена звертатись до суду із позовом про стягнення аліментів та просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги, просить стягувати з відповідача аліменти в сумі 600 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, пояснила, що відповідач коштів на утримання дитини не надає, хоча працює неофіційно та має нерегулярний дохід, інших осіб на утриманні немає. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав з врахуванням зменшених позовних вимог та просить його задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з урахуванням уточнених позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст.184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із роз'яснень, даних в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 10.07.2012 року розірвано в судовому порядку /а.с.3/, в якому в них народився син - [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Судом встановлено, що малолітній син сторін - [PERSON] проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі, [ADDRESS], та, що відповідач не несе витрати на утримання сина, хоча може надавати кошти на утримання своєчасно і систематично, оскільки є особою молодого віку, працездатний, інших утриманців немає. Також встановлено, та стверджується довідкою від 05.09.2014 року №378, виданої відділом освіти Залізничного району, що [PERSON] відвідує НВК «Один, два, три» з 2012 року /а.с.5/. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, стан здоров'я дитини та відповідача. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, а тому з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подання до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із [PERSON] слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

Outcome: approved