Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 11 вересня 2019 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що 31 травня 2019 року [PERSON] отримала від ТОВ «Агрофірма Під сонцем» лист про запрошення отримати орендну плату за договором оренди землі від 27 травня 2016 року, на який остання 10 червня 2019 року повідомила відповідача, що ніякого договору оренди вона не укладала. Позивач оспорює факт підписання між нею та відповідачем договору оренди, тому просить визнати його недійсним та стягнути на її користь судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. В останнє судове засідання не з`явився, у заяві на ім`я суду просить розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, надала відзив на позов, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 51-53). В останнє судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належно. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Так, за\~Конституцією України,\~ст. 43 ЦПК України\~та п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній фізичній особі гарантовано судовий захист їх інтересів, який здійснюється в порядку цивільного судочинства. Кожна особа, має право в порядку, встановленому\~Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ч. 2\~ст. 16 ЦК України) і обраний позивачем. При цьому такий захист стосується обох сторін, що беруть участь у справі. Відповідно ч. 1\~ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають, змінюються і припиняються із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно із\~ст. 13 Закону України «Про оренду землі»\~(далі Закон) договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. Крім того, відповідно до ч. 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Тобто обов`язковою ознакою письмової форми є те, що сторони власноручно вчиняють підпис на відповідному документі при укладенні правочину. Частиною першою\~ст.627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~\~\~\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Докази, надані суду сторонами, свідчать про наступне. Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 8-10), свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 11), витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с. 16), Витягу з державного реєстру речових прав (а.с. 17) [PERSON] є власником земельної ділянки № [NUMBER] , кадастровий номер 4421681600:03:001:0009, переданої для верення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,6246 га, розташованої на території Єпіфанівської сільської ради. Згідно договору оренди земельної ділянки від 11 листопада 2015 року (а.с. 37-38) [PERSON] як власник земельної ділянки та ТОВ «Агрофірма Під сонцем» уклали договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 15 років з орендною платою у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки, що становить 2 608 грн. 64 коп. Листом від 28 травня 2019 року Вих. №31 ТОВ «Агрофірма Під сонцем» запросило [PERSON] отримати орендну плату за 2017-2019 роки. Орендна плата за 2016 рік позивачем була отримана (а.с. 12). [PERSON] , в свою чергу, заявою від 10 червня 2019 року повідомила ТОВ «Агрофірма Під сонцем», що договору оренди не укладала та заборонила останньому обробляти її земельну ділянку (а.с. 15). Доводи представника позивача [PERSON] щодо оспорювання факту підписання [PERSON] договору оренди земельної ділянки спростовуються висновком судової почеркознавчої експертизи від 21 лютого 2020 року №19/113/7/7-19е (а.с. 138-156), відповідно до якого підпис від імені [PERSON] у договорі оренди земельної ділянки від 11 листопада 2015 року у графі «Орендодавець» виконано останньою. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд оцінює докази відповідно до вимог статей\~77 - 78, ч.ч. 3,4 ст. ст.\~61,\~89 ЦПК України\~за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно із\~статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. Тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed