overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] 27 липня 2016 року звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що у 2013 році познайомилася із [PERSON], між ними склалися теплі і щирі стосунки, які згодом переросли у кохання і в даний час заявниця вагітна та очікує народження дитини від [PERSON] З метою створення сім'ї і спільного виховання дитини [PERSON] і [PERSON] вирішили одружитися, однак заявниця ще не досягла шлюбного віку. Будь-яких інших перешкод для реєстрації шлюбу не має. [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у заяві. [PERSON] просив задовольнити подану заяву, ствердивши всі обставини зазначені у ній. Заінтересована особа [PERSON] - мати [PERSON], не заперечувала проти задоволення заяви дочки. Представник служби у справах дітей Самбірської міської ради [PERSON] пояснила, що перешкод у реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] немає, і за обставин, що склалися, надання права на шлюб відповідатиме інтересам заявниці. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст. 23 цього ж Кодексу право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року. Вона з 2013 року зустрічається із [PERSON] На даний час [PERSON] знаходиться на обліку в Самбірській жіночій консультації та перебуває на 8-9 тижні вагітності. [PERSON] та [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб і створити сім'ю. Вказані обставини підтверджуються поясненнями [PERSON], [PERSON] та [PERSON], копією свідоцтва про народження заявниці, довідкою Самбірської жіночої консультації № 138 від 14 липня 2016 року, іншими доказами. Беручи до уваги усі обставини справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно надати право на шлюб з метою створення сім'ї, оскільки це повністю відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON] 27 липня 2017 року звернулася в суд з заявою про призначення її другим опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO]. В поданій до суду заяві заявник посилалася на те, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 08 липня 1991 року [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном йому призначено [PERSON]. Вказувала, що у зв'язку з погіршенням стану здоров'я опікуна [PERSON] виникла необхідність у призначенні другого опікуна. Просила суд призначити її другим опікуном над недієздатним [PERSON] В судовому засіданні заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] повністю підтримали подану до суду заяву. посилаючись на викладені в ній обставини. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши пояснення заявника та [PERSON], дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 08 липня 1991 року, яке вступило в законну силу, визнано [PERSON], [INFO], недієздатним. Згідно з рішенням виконаного комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 03 вересня 1991 року № 461 призначено [PERSON] опікуном над [PERSON]. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів. Згідно з поданням, яке затверджене рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради № 380 від 27 грудня 2016 року, орган опіки та піклування не заперечує проти призначення опікуном над недієздатним [PERSON] [PERSON]. Тому суд приходить до висновку, що опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO], необхідно призначити [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] 27 липня 2021 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов тим, що збереження та подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, сім`я розпалася, проживають окремо, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, спору відносно майна немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 травня 2018 року між сторонами Виконкомом Миколаївської сільської ради Роменського району Сумської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 02. В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо з травня 2021 року, шлюбні відносини між ними припинені, спору про поділ майна немає, діти проживатимуть з позивачем. Відповідач позов визнав, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] 27 листопада 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого уточнила, та в обгрунтування позову вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 31 травня 1997 року та мають від нього доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах та протилежні погляди на шлюб та сім»ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, тому позивач просить суд розірвати вказаний шлюб та відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON]. В судове засідання представник позивачки не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити Відповідач до суду також не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 31 травня 1997 року, шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського МУЮ Житомирської області, актовий запис № 629 (а.с. 10). Шлюб носить формальний характер, оскільки сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім»ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, отже, збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим . А тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому позовна вимога про відновлення дошлюбного прізвища також підлягає до задоволення. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

[PERSON] 27 листопада 2018 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що під час звернення до Рубіжанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області для оформлення пенсії по інвалідності, їй було повідомлено про те, що у трудовій книжці на титульній сторінці відомості про працівника замальовано корегуючою рідиною та зроблено дописку її ПІБ, на шостій сторінці виправлено дату її звільнення 03 жовтня 1994 року з /мовою оригіналу/ «Белокуракинского межхозяйственного проектно-сметного бюро» та 29 грудня 2001 року з /мовою оригіналу/ МЧП «Кедр». Тому просить суд встановити факт належності їй вказаного документу. Заявник у судове засідання не з'явилася, у заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Рубіжанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області у судове засідання Смаглюк Н. не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно трудової книжки серії [NUMBER] від 16 вересня 1988 року (а.с. 5-6) на титульній сторінці у графі /мовою оригіналу/ «фамилия» на першому рядку є замальовка корегуючою рідиною, а нижче записано /мовою оригіналу/: «[PERSON]», дата народження її визначена «[INFO]». Крім того, на шостій сторінці трудової книжки у запису під № 6 є виправлення в даті звільнення 03 жовтня 1994 року з /мовою оригіналу/ «Белокуракинского межхозяйственного проектно-сметного бюро» та на тринадцятій сторінці виправлення у даті наказу про звільнення 29 грудня 2001 року з /мовою оригіналу/ МЧП «Кедр». Рубіжанське об'єднане управління пенсійного фонду України в Луганській області відмовило заявнику у призначенні пенсії по інвалідності у зв'язку з наявністю вищевказаних виправлень (а.с. 7). Відповідно до копії паспорту (а.с. 3-4) прізвище, ім'я та по батькові заявника російської мовою вказано «[PERSON]», дата її народження «[INFO]». Ці відомості збігаються з відомостями у трудовій книжці. Тому факт належності заявнику трудової книжки підлягає встановленню у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] 27 лютого 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись, що вони з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини надає, але не в повному обсязі. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання сина. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], який проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач [PERSON] з сімєю не проживає, участі в матеріальному утриманні дитини не приймає, працездатний, має постійне місце роботи, інших утриманців немає. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають суду підстави для висновку, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

[PERSON] 27 лютого 2018 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 02 липня 2005 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем припинені з 2015 року у звязку з виникненням неприязних стосунків. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю. Спору про поділ майна не має. Вважає збереження сімї неможливим, тому просить розірвати шлюб. \~Позивач\~\~[PERSON] у підготовче засідання не зявився, в заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. \~Відповідач\~[PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, на розірвання шлюбу згодна, просить залишити їй прізвище чоловіка. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов \~[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 02 липня 2005 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6),\~від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Подружні стосунки між сторонами припинені з 2015 року у звязку з виникненням неприязних стосунків. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю. Спору про поділ майна не заявлено. Клопотань про надання строку для примирення не надійшло, відповідач позов визнала, тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишивши відповідачу прізвище «Малахова».\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

[PERSON] 27 лютого 2019 року звернулась до суду із вказаним позовом, у якому зазначала, що 26 листопада 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим між ними виникали сварки, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Ухвалою суду від 28 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивачка не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та згоду з позовом. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення їй шлюбного прізвища підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] 27 серпня 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 29 вересня 1979 року, від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. З 28 травня 2006 року шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, постійних сварок, що призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, тому просив суд розірвати шлюб. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, заяви про розгляд справи у її відсутність не надала, причини неявки не повідомила. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 1979 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 295, неповнолітніх дітей не мають. З 28 травня 2006 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, постійних сварок, що призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного, проживають окремо, позивач має іншу сім'ю, і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] 27 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 26 серпня 1995 року, мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за постійного зловживання відповідачем спиртними напоями, відсутності взаєморозуміння, що призвело до взаємного відчуження, втрати почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, тому просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав, причини неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 серпня 1995 року в Палаці шлюбів м. Кременчука, актовий запис № 1055, від шлюбу мають двох доньок: повнолітню [PERSON], [INFO] та малолітню [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за зловживання відповідачем спиртними напоями, відсутності взаєморозуміння, що призвело до взаємного відчуження, втрати почуття поваги та любові один до одного, раніше вони неодноразово припиняли шлюбні відносини з зазначених вище підстав. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] 27 серпня 2015р. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з нею, а відповідач, залишив сім»ю, проживає окремо та дітей не утримує, тому слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав, проти заочного розгляду справи - не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявивсь хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а батько матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача, даними свідоцтв про народження дітей - І-БВ №100004 від [INFO] та 1 БВ №008008 від 12.07.2005р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю та слід стягувати з відповідача - [PERSON] на користь позивача - [PERSON] на утримання спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 27.08.2015р., щомісячно та до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved