Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON], позивач) звернулась до суду з позовом до Великокарашинської сільської ради (далі відповідач), в якому просила визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті 10.02.2014 року батька, [PERSON], як пропущеного з поважної причин. В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що після смерті 10.02.2014 року батька, [PERSON], відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок в с. Великий Карашин Макарівського району по вул. Перемоги, 40; земельну ділянку площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та земельну ділянку площею 0,205 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Ще за життя [PERSON] з дружиною [PERSON] склали заповіт, яким зазначений вище житловий будинок та все майно, яке буде належати їм на день смерті заповіли дочці [PERSON]. Інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом не має. Позивач, встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини пропустила, оскільки тривалий час перебувала на лікуванні, що відповідно до ст. 1272 ЦК України є підставою для встановлення судом додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 19.09.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на\~25.10.2018 року, а відповідачу надано 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву. Ухвалою суд від 25.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 14.11.2018 року. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, її представник адвокат [PERSON] згідно поданої письмової заяви просив слухати справу у його та позивача відсутності, а позовні вимоги просив задовільнити. Відповідач, Великокарашинська сільська рада, згідно поданого листа просила слухати справу у відсутності її представника, не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи суд встановив наступне. 10.02.2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №290775 від 12.02.2014 року, видане виконавчим комітетом Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис №2 (а.с. 5). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок в с. Великий Карашин Макарівського району по вул. Перемоги, 40 (технічний паспорт на житловий будинок а.с.8-9); земельну ділянку площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за цією ж адресою та належала померлому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №962314 від 25.01.2008 року (а.с.10); та земельну ділянку площею 0,205 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Малий Карашин, належала померлому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №962316 від 25.01.2008 року (а.с. 16). Згідно заповіту, посвідченого 12.02.2008 року секретарем виконкому Великокарашинської сільської ради [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №46, подружжя, [PERSON] та [PERSON], на випадок своєї смерті зробили таке розпорядження: належний їм на праві спільної сумісно власності житловий будинок, що розташований в с. Великий Карашин по вул. Перемоги, 40, на все їх майно, де б воно не знаходилось із чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вони за законом матимуть право і що буде належати їм на момент смерті заповіли своїй дочці [PERSON] (а.с.6). Згідно\~відповіді державного нотаріуса\~Макарівської районної\~державної нотаріальної\~контори Київської\~області за\~№2013/02-31\~року,\~ яка додана до матеріалів справи, на заяву позивача була надана відповідь, згідно якої позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо оформлення спадщини після смерті 10.02.2014 року [PERSON] з огляду на те, що законом визначено шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини, який позивач пропустила та доказів спільного проживання (реєстрації за однією адресою) із спадкодавцем не надала. Також судом встановлено, що позивач по справі, [PERSON] у період з 30.07.2014 року по 13.08.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Київської міської клінічної лікарні №6 з діагнозом: деформуючий остеопороз обох колінних суглобів, що підтверджується Випискою з медичної картки № 11272 (а.с. 7), що і стало причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини. Інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом судом не встановлено. Як вбачається з відповіді Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області за №1792/01-16 від 06.10.2018 року, за даними Спадкового реєстру та алфавітної книги обліку спадкових справ, спадкова справа до майна померлого 10.02.2014 року [PERSON] не заводилась. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст.ст.1216,\~1218,\~1221, 1266,\~1270, 1272, 1297\~ Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами ч.3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач належить до спадкоємців за заповітом після смерті 10.02.2014 року [PERSON], пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved