Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом, про визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS],в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] В судове засідання представник позивача [PERSON] (а.с.18) надав заяву (а.с.73) про розгляд справи без його безпосередньої присутності, та задоволення позову в повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] (а.с.64) і [PERSON] (а.с.65) також надали суду письмові заяви (а.с.63, 72), в яких вказують, що не заперечують проти позовних вимог, а справу просять розглянути без їх участі. Представник третьої особи до суду повторно не з'явився з невідомих причин. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Квартира [ADDRESS] була виділена [PERSON] і його дружині [PERSON] відповідно до ордеру №680 від 23 лютого 1984 року (а.с.15). [INFO] [PERSON] помер (а.с.41). Спадкова справа після його смерті не відкривалась (а.с.54, 55, 68). Пай за квартиру в повному обсязі був виплачений 01 вересня 1993 року [PERSON] (а.с.12), однак право власності на зазначену квартиру зареєстровано не було (а.с.70). Відповідно до ч.3 ст. 384 ЦК України, та діючої на той час ст. 15 Закону України «Про власність» у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу набуває права власності на це майно. [INFO] померла [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть [NUMBER] актовий запис №9820 (а.с.8, 32). Причина смерті - церебросклероз. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її майно, зокрема на спірну квартиру [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст. 529 ЦК Української РСР, який діяв на момент відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син - [PERSON] (а.с.9, 35). Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким, за ст. 525 ЦК Української РСР, визнається день смерті спадкодавця. Згідно п.1 ч.1 ст. 548 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] - єдиний спадкоємець першої черги, який постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини (а.с.13, 36), що також підтверджено поясненнями [PERSON] (а.с.47, 48, 49), [PERSON] (а.с.50, 51, 52, 53), та фактично вступив у володіння спадковим майном, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Інші спадкоємці за прийняттям спадщини не звертались, та на момент смерті з [PERSON] не проживали. При цьому, нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.14, 37зв.-38). У зв'язку з наведеним, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо відшкодування судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України у позові не заявлено, у зв'язку з чим, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України, судом не вирішується.

Outcome: approved