overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] 10.01.2014р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.09.2002р. відділом РАЦС Приморського РУЮ Запорізької області, актовий запис № 59. В суді просить задовольнити позов, пояснила, що не має наміру продовжувати шлюбні відносини з відповідачем,, так як він її тривалий час ображав, після фактичного припинення шлюбних відносин в жовтні 2013р. ніяких дій по примиренню не вчиняв. Представник позивача підтримує позов за вказаних обставин. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти позову (а.с. 23). Заслухавши учасників, та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, сторони уклали шлюб 28.09.2002р., який був зареєстрований відділом РАЦС Приморського РУЮ Запорізької області, актовий запис № 59, відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с. 6). За свідоцтвом про народження, від шлюбу у них є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] народження, який проживає з позивачкою (а.с. 8). Між сторонами перервані сімейно-шлюбні відносини з жовтня 2013р., бажання до примирення у сторін немає. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Суд вважає, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам сторін. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не бажають продовжувати сімейно-шлюбні відносини, заявлено про обставини що суперечать засадам моральності та перешкоджають примиренню. На вказаних підставах суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінюється. Спір про розподіл майна та проживання дитини відсутній. Судові витрати в сумі 229,41 грн. сплачені позивачем ( а.с.1), підлягають за ст. 88 ЦПК стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON] 10.01.2018 р. звернулась до суду звищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 24.12.2011 р., мають спільних малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач офіційно працевлаштований, інші особи на його утриманні не перебувають. За позовом [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред»явлення позову, до досягнення повноліття старшою дитиною. Ухвалою суду від 02 лютого 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5\~ст.279 ЦПК України,\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтв про народження позивач і відповідач мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. [PERSON], як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідач до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі ч.1 ст.137 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 350 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

[PERSON] 10.01.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що , він з відповідачем одружились 29.09.2015 року . Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області, актовий запис № 10. Від цього шлюбу дітей не мають. На жаль спільне , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки перестали співпадати. Суперечки частішали. Позивач та відповідач з початку 2018 року проживають окремо. Спору майнового характеру та спору про виховання дітей не заявлено. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, на позові наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, проти позову не заперечувала, до суду надала заяву в якій просила справу розглянути без її участі. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2015 року . Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області, актовий запис № 10. Від цього шлюбу дітей не мають. На жаль спільне , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки перестали співпадати. Суперечки частішали. Позивач та відповідач з початку 2018 року проживають окремо. Спору майнового характеру та спору про виховання дітей не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем [PERSON]. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] 10.02.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 13.01.1981 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Калачеєвського району Воронежської області за актовим записом №4. Від спільного проживання мають двох повнолітніх дітей. На протязі 15-ти років вони з відповідачем не проживають разом. Відновлювати подружні стосунки вона не бажає, а реєстрація шлюбу суперечить її особистим інтересам. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 13.01.1981 року виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Калачеєвського району Воронежської області за актовим записом №4. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак у змісті позовної заяви зазначила прохання про проведення судового розгляду без її присутності. Відповідач подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.01.1981 року виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Калачеєвського району Воронежської області за актовим записом №4. Від спільного проживання мають двох повнолітніх дітей. На протязі 15-ти років сторони не проживають разом. Відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, а реєстрація шлюбу суперечить її особистим інтересам. . За таких обставин та у відповідності до положень ст. 112 СК України, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

[PERSON] 10.02.2015р. звернулася до суду з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка свої вимоги зменшила, погодилася на стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів в розмірі 30% всіх видів його заробітку з часу звернення з позовом до повноліття дитини, покликається на вказані в позовній заяві обставини. Просить уточнені позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, погодився на стягнення аліментів в розмірі 30% всіх видів його заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. [PERSON] та [PERSON]. є батьками дитини [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, шлюб між ними розірвано. Дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. За ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, працює, інших дітей та утриманців не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача. Суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 30% всіх видів заробітку є достатнім для забезпечення потреб дитини. Ці вимоги є підставними. Тому суд приймає визнання відповідачем позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З відповідача слід стягнути в користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 30% всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.02.2015р. З відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] 10.02.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 10.11.2007 року, який зареєстрований в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1746. Від першого шлюбу у відповідача є дитина - дочка [PERSON], після реєстрації шлюбу з нею, позивач удочерив доньку, в наслідок чого, на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва в актовий запис про її народження внесені зміни і позивач записаний як батько [PERSON] [INFO]. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, з кінця літа 2014 року шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають в одній квартирі окремо один від одного. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.11.2007 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1746 (а.с. 3 - свідоцтво про шлюб). В актовий запис про народження [PERSON] [INFO] внесені зміни і позивач записаний як батько (а.с. 4 - свідоцтво про народження). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - свідоцтво про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності та конфлікти щодо подальшого сімейного життя. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають різні погляди на взаємовідносини в сім'ї. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони з кінця літа 2014 року не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують та проживають окремо. Судом встановлено, що відповідач повністю визнав позовні вимоги позивача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] 10. 02. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 21 вересня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що на даний час вона з чоловіком та дітьми проживає у гуртожитку, однак утримувати дітей вона змушена самотужки, оскільки чоловік добровільно участі в утриманні дітей не бере. Крім того, вказувала, що обоє дітей навчаються у музичній школі, син відвідує гурток східних єдиноборств, донька має статус постраждалої від наслідків Чорнобильської катастрофи в зв'язку з чим потребує відповідного санаторного лікування. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину та стягнути по 300 грн. додаткових витрат на кожну дитину щомісячно. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання дітей. Від позовних вимог про стягнення додаткових витрат відмовилася. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що він не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку. Вважав, що визначена позивачкою сума є завищеною, оскільки розмір його доходів унеможливлює сплачувати аліменти в такому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 21 вересня 2006 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно пояснень позивачки, у них з відповідачем та дітьми спільне місце проживання, однак відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча має на це змогу. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 5 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

[PERSON] 10.02.2016 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітків відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача 1/4 частини усіх заробітків щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги у розмірі 1/4 частини визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Згідно ст.ст.181-184 СК України, батьки забов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них стягуються аліменти в твердій грошовій сумі або в частковому відношенні з усіх видів їх заробітку . Судом встановлено, що сторони по справі мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] народження. Батько дитини - до [PERSON] достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. На підставі викладеного, відповідач має сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі по 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] 10.02.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які народилися у них від спільного шлюбу, укладеного між сторонами 24.05.2002 року. На даний час діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка звернулась до суду з цим позовом, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила суд прийняти рішення про стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги дітям не надає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини зазначені у позові визнав, проте не згоден сплачувати аліменти на утримання доньок, оскільки у нього є оформлений кредит і він ніде не працює. Додатково пояснив, що має в цілому задовільний стан здоров'я. Також не згод сплачувати судові витрати по справі. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини: У відповідності зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] (а.с. 7-8) Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved