Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Новобурлуцької сільської ради Харківської області про встановлення факту, який має юридичне значення та про визнання права приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи- відділ Держгеокадастру у Печенізькому районі Харківської області, приватний нотаріус Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] Позивачі в позові вказують, що 22 березня 2004 року померла їх бабуся, [PERSON], [INFO], яка постійно мешкала в селі Новий Бурлук, вулиця Лугова, (бувша вулиця Мовчана), будинок №16, Печенізького району, Харківської області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] заповіт не склала, тому на майно померлої спадкоємцями, згідно ст. 1266 ЦК України є її онуки - [PERSON] та [PERSON], так як їх батько, син померлої [PERSON] - [PERSON], помер «16» листопада 2003 року. Інших спадкоємців згідно ст. ст. 1261, 1266 ЦК України немає. Через деякий час позивачі звернулися до нотаріуса та надали документи на майно померлої [PERSON], щоб отримати свідоцтва про право на спадщину за законом. Оглянувши представлені ними документи нотаріус повідомив, що на земельну ділянку, площею 2,46 га, яка розташована на території Новобурлуцької сільської ради Печенізького району Харківської області і передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, видати свідоцтво про прийняття спадщини за законом, немає можливості, тому що немає правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку, а згідно п.4.15 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Також нотаріус виявив, що у померлого батька позивачів, [PERSON], імя матері в свідоцтві про народження написане «Галина», а в свідоцтві про смерть - написано «Ганна», тому документально підтвердити факт наявності родинних відносин між їхнім померлим батьком і його померлою матірю, [PERSON], немає можливості. Тому [PERSON], приватний нотаріус Печенізького районного нотаріального округу Харківської області, порекомендував позивачам звернутися з позовною заявою до суду про встановлення факту який має юридичне значення, а саме, що померла [PERSON] є їх бабусею та визнання права приватної власності на землю, площею 2.46га в порядку спадкування за законом. В усіх документах [PERSON], а саме: в копії державного акта на право приватної власності на землю, свідоцтві про смерть, довідці з Новобурлуцької сільської ради про місце реєстрації, її імя написано «Ганна», лише у свідоцтві про народження її сина, [PERSON], було помилково написано «Галина». Встановлення факту, що померла [PERSON] є бабусею позивачів, необхідно для оформлення спадщини, таким чином, вони вимушені звернутися до суду. Померлій [PERSON], вищевказана земельна ділянка, площею 2.46га, належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 №709252, виданого на підставі рішення виконкому Новобурлуцької сільської ради №60 від 10.07.2001 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24.09.2001 за №89, який, з невідомих онукам померлої, причин було нею втрачено. Позивачі просять суд встановити факт, що [PERSON], яка померла 22 березня 2004 року є [PERSON] та [PERSON] бабусею. Визнати за [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в рівних частках за кожним ( по ? частці кожному), право приватної власності на земельну ділянку, площею 2,46 га , яка розташована на території Новобурлуцької сільської ради Печенізького району Харківської області і передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після [PERSON] померлої 22 березня 2004 року. Позивачі в судовому засіданні повністю підтримали свої позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача Новобурлуцької сільської ради Харківської області в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав суду пояснення, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, але надали суду пояснення, в яких просили розглядати справу без їх участі, заперечень проти позову не надали. Вислухавши позивачів, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані позивачами докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтв про народження серія ІІ-ВЛ № 323284 та серія ІІІ- ВЛ № 314852 батьками позивачів по справі вказано « [PERSON] та [PERSON]» ( на рос. мові) . ( а.с.16-17). Згідно свідоцтва про народження серія ЯК № 714233, виданого 14 серпня 1954 р. [PERSON] народився 29 липня 1954 року. Його батьками вказано [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.18). Згідно свідоцтва про смерть І-ВЛ № 411336, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Печенізького РУЮ Харківської області, виданого 18.11. 2003 р. [PERSON] помер 16 листопада 2003 року. ( а.с.19). Згідно свідоцтва про смерть І-ВЛ № 445533, виданого Новобурлуцькою сільською радою Печенізького району Харківської області 29.03. 2004 р. [PERSON] померла 22 березня 2004 року. ( а.с.20). Згідно державного акту, серія Р1 № 709252 [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка, площею 2,46 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Новобурлуцької сільської ради Харківської області.( а.с. 24,41). Згідно довідки № 313 від 22.08.2016 р. , виданої [PERSON] виконкомом Новобурлуцької сільської ради Харківської області вказано, що його бабуся [PERSON], яка померла 22.03.2004 року була зареєстрована за адресою: [INFO] ( бувша Мовчана), 16 Печенізького району Харківської області з 10.08.2001 р. по день смерті. ( а.с. 23). Згідно відповіді приватного нотаріуса Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та інформаційних довідок зі спадкового реєстру після смерті померлої 22.03.2004 р. [PERSON] спадкоємці заяви не подавали. ( а.с. 43,45-46). Згідно паспорта громадянина України, серія МК № 004655, виданого Печенізьким РВ УМВСУ в Харківській області 28.06.1995 р. [PERSON] народилась 10.03.1978 р. та значиться зареєстрованою за адресою : [INFO]. (а.с.5-9). Згідно паспорта громадянина України, серія ММ № 416167, виданого Печенізьким РВ УМВСУ в Харківській області 27.01.2000 р. [PERSON] народився 29.04.1983 р. в смт. Печеніги, та значиться зареєстрованим за адресою : [INFO].(а.с.11-14). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що знали особисто померлу [PERSON] та підтвердили, що позивачі є онуками померлої. В свідоцтві про народження померлого сина [PERSON] [PERSON], її імя вказано як «Галина» , але в свідоцтві про смерть та в усіх інших документах її імя вказано як «Ганна». Вважають, що помилка в написанні імені померлої [PERSON] виникла в звязку з неуважністю працівника органів РАЦС, який вносив відомості до документів. Також свідки суду пояснили, що померлій [PERSON] дійсно було надано у власність земельну ділянку, розміром 2, 46 га як працівнику освіти на селі. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями майна померлої та належним чином після смерті [PERSON], яка померла 22 березня 2004 року прийняли у спадщину земельну ділянку, але не змгли отримати свідоцтво про право на спадщину в звязку з втратою [PERSON] орігіналу правовстановлюючого документу. Таким чином, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог позивачів і на підставі доказів сторінвважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивачі повністю довели ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог,їх позовні вимоги не протиречать закону та підлягають задоволенню. Суд не стягує судові витрати з відповідача в звязку з заявою позивачів про покладення даних витрат на них, яку вони надали в судовому засіданні.

Outcome: approved