Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи в заочному порядку та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Представник третьої особи - Комінтернівського районного відділу у м. Харкові Державної міграційної служби України у Харківській області у судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] належить на праві Спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3-02-234149 від 13 грудня 2002 року. Згідно довідка дільниці № 24 КП «Жилкомсервіс» від 04.08.2015 за № 3076, у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], власник, з 19.07.1968; [PERSON], [INFO], син власника, з 26.06.1985; [PERSON], 10.09.19873 р.н., невістка (дружина сина), з 27.03.2013. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 20.05.2008 року, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Матеріалами справи підтверджується, що з квітня 2013 року відповідач [PERSON] добровільно залишила спірне житлове приміщення, забрав свої особисті речі, що і стало підставою для розірвання шлюбу, з цього часу житловим приміщенням він не користувався, його місце знаходження не відоме, однак його реєстрацію у квартирі порушує права власника нерухомого майна, унеможливлює в повному обсязі розпорядження своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Цивільний кодекс України містить норму, яка визначає підстави для втрати особою права користування житловим приміщенням в разі відсутності цієї особи без поважних причин. Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved