Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] 28.05.2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок Серії КММ №001645, виданого виконкомом Чаплівської сільської ради 29.10.1999 року, вона є власницею будинку №41 по вул. Зеленій в с.Чаплі, Старосамбірського району Львівської області, та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом також є власницею земельних ділянок у с.Чаплі Старосамбірського району Львівської області. Згідно довідки Чаплівської сільської ради №45 від 25.05.2015 року власниками житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані поруч із земельною ділянкою та будинком, який належить позивачці, є відповідачі. На межі суміжних земельних ділянок посаджено дерево породи «горіх». Протягом тривалого часу між ними виникають постійні сварки з приводу даного горіху, відповідачі не дозволяють їй збирати плоди даного дерева на своїй території. Окрім цього вона не може зробити повноцінну загорожу, оскільки дане дерево росте саме на межі суміжних земельних ділянок. З даного приводу неодноразово зверталася з заявами до Чаплівської сільської ради. Згідно актів Чаплівської сільської ради від 20.11.2014 року та 22.04.2015 року комісія сільської ради рекомендувала відповідачу [PERSON] зрізати горіх, який призводить до постійних конфліктів, та який порушує норми ДБН. Проте дані рекомендації комісії сільської ради відповідачами по справі не виконано. Просить зобовязакти відповідачів усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою шляхом зрізання дерева породи горіх, що знаходиться на межі спільних земельних ділянок. В подальшому, представником позивача було уточнено позовні вимоги, мотивуючи їх тим, що відповідачі частково виконали позовні вимоги, зрізали дерево, однак, після зрізання дерева на межі земельних ділянок залишився пень, орієнтовною висотою 1 м, який надалі перешкоджає встановити повноцінну загорожу з відповідним фундаментом, а тому просить зобовязати відповідачів усунути перешкоди в користуванні нею земельною ділянкою шляхом зрізання пня від дерева породи «горіх», що знаходиться на межі спільних земельних ділянок. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві та уточненні до неї, а також додатково пяснив, що земельні ділянки сторін приватизовані, огорожа(паркан) з відповідним фундаментом готова, встановлена вже 30 метрів, залишилося встановити 2 метри, якраз в тому місці, де є пень з дерева горіха. Відповідачі [PERSON] [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, письмових заперечень на позовну заяву не надали, заяву про розгляд справи у їх відсутності не надіслали, повідомлення про причини неявки суду також не надали. В матеріалах справи знаходяться\~\~докази того, що відповідачі повідомлялися про час\~\~та слухання справи належним чином, згідно довідок ф.20 Укрпошти причиною повернення поштових повідомлень вказано «за закінченням терміну зберігання», що розцінюється судом, як відмову відповідачів від одержання документів та поштового повідомлення, в якому їм було надіслано повідомлення про час та місце слухання справи. Представник Чаплівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області сільський голова [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, додатково пояснив, що 30.09.2015 року для огляду земельних ділянок виходила комісія у складі п'яти чоловік. В тому числі він був сам особисто. За результатами огляду складено акт, згідно якого дерево породи «горіх» зрізане, але залишився пеньок висотою 1 м, який мішає завершити встановлення огорожі 2-3 м. Позивачкою огорожа встановлена на межі, відповідно до розмірів, які зазначені в її державному акті приватної власності на землю. Дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивачки, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до\~ст. 90 ЗК України\~власники землі мають гарантовані державою права, в тому числі самостійно господарювати на землі. Згідно ч.1,ч.2 та п.»б» ч.3 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. З інформації, яка надана за підписом сільського голови Чаплівської ради на запит адвоката (а.с.10), відомо, що співвласниками житлового будинку [PERSON] в с. Чаплі по вул. Зелена є її дочка [PERSON] та зять [PERSON], вони ж троє є співвласниками, по цьому ж адресу, земельної ділянки. З довідки та виписки з погосподарської книги (а.с.8,9) відомо, що [PERSON] є жителькою с. Чаплі, власником будинку, та має такий склад сім»ї : син - [PERSON] та внук - [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29.10.1999 року житловий будинок в с.Чаплі, вул.Зелена, №41, належить: [PERSON] - ? частина та [PERSON] ? частина (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори 17.07.2008 року, спадкоємцем майна [PERSON], який помер 14.02.1999 року, є [PERSON]. Спадкове майно складається з земельної ділянки, кадастровий номер 4625188200:06:001:0015: розміром 0.25га для обслуговування житлового будинку; земельної ділянки, кадастровий номер 4625188200:06:001:0016, розміром 0.0728 для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки, кадастровий номер 46 25188200:06:001:0017, розміром 0.2914 для ведення особистого селянського господарства, що розташовані у с.Чаплі по вул.Зелена, №42, Старосамбірського району Львівської області, що належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ №0251, виданого Чаплівською сільською радою Старосамбірського району Львівської області 21.01.1997 року. на підставі рішення Чаплівської сільської ради №9 від 16.03.1994 року. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №94. В описі меж вказано, що від «Д до Е землі гр. [PERSON](пост.корист.), від «В до Г землі гр. [PERSON]» (а.с.5). Отже, земельні ділянки сторін є суміжними. В судовому засіданні встановлено, що на межі їх ділянок [PERSON] посадила дерево породи «горіх», із-за якого в сторін постійно виникають конфлікти, а саме: відповідачі тривалий час не дозволяють позивачці збирати плоди даного дерева на її власній території; на даний час позивач не може встановити загорожу, так як дане дерево росте на межі їх суміжних земельних ділянок. З приводу цих питань позивачка неодноразово зверталася із скаргами до Чаплівської сільської ради. Відповідно до ч.1 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. З актів(а.с.6.7) вбачається, що земельні комісії Чаплівської сільської ради Старосамбірського району, розглядаючи скарги позивачки, вийшли на місце, де живуть сторони, та встановили, що [PERSON] посадила горіх на межі з сусідкою [PERSON], через який є постійно між ними конфлікт. Вислухавши сторін, комісії встановили, а саме: 20.11.2014 року, що згідно будівельних норм дерево породи «горіх» посаджено не правильно, а тому [PERSON] має це дерево зрізати, яке росте на межі, на протязі двох тижнів; 22.04.2015 року, помірявши обміри двох земельних ділянок, встановили, що вони є точними до державних актів приватної власності на землю, оглянувши горіх (дерево), який посаджений на спільній межі землекористування, вдруге пропонували [PERSON] зрізати дерево породи «горіх», яке призводить до постійних конфліктів, згідно ДБН відстань від межі земельної ділянки до стовбура дерева має бути 3 метри Державними будівельними нормами ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України», встановлені такі відстані для зелених насаджень: від стін будинків та споруд до осі дерев 5 м, для кущів 1,5 м; від межі сусідньої ділянки до осі дерев 3 м, для кущів 1 м. Ці норми стосуються дерев з діаметром крон до 5 м та мають бути збільшені для дерев з кроною більшого діаметра. Гілки дерев та кущів не повинні перетинати меж сусідніх ділянок. Згідно ч.1 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі\~земельних ділянок\~повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх\~цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Згідно із частинами 1-4 ст.109 ЗК України дерева, які стоять на межі суміжних\~земельних ділянок, а також плоди цих дерев належать власникам цих ділянок у рівних частинах. Кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на\~спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах. Дерева, які стоять на межі суміжних земельних ділянок, а також плоди цих дерев належать власникам цих ділянок у рівних частинах. Сусід, який вимагає ліквідації дерев, які стоять на спільній межі, повинен один нести витрати на ліквідацію дерев, якщо інший сусід відмовляється від своїх прав на дерева. Вимога на ліквідацію дерев (кущів) виключається, якщо вони служать межовими знаками і залежно від обставин не можуть бути замінені іншими межовими знаками. Крім цього, в судовому засіданні було встановлено, що після подання позивачкою позову до суду про зобов»язання відповідачів усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою [PERSON] шляхом зрізання дерева породи»горіх», що знаходиться на межі спільних земельних ділянок, відповідачами було зрізано горіх (дерево). Але пеньок від цього дерева висотою 1 м залишений, що підтверджується актом від 30.09.2015 року(а.с.60). На день розгляду справи позивач встановив загорожу(паркан) з відповідним фундаментом, близько 30 метрів, залишилося встановити ще 2 метри, якраз в тому місці, де є пень з дерева горіха. Але даний пеньок перешкоджає провести ці роботи. Отже, враховуючи вищенаведене, та беручи до уваги те, що пеньок від дерева породи «горіх», який стоїть на межі суміжних ділянок сторін, який, можливо, відповідачі залишили як межовий знак, але встановлення огорожі повноцінна заміна на інший межовий знак, відповідачі не відмовлялися від своїх прав на це дерево, а, навпаки, [PERSON], що вбачається із акту(а.с.6), твердила, що це є її горіх(дерево), так як вона його садила, який, в подальшому, відповідачі самі і зрізали після подачі позову позивачкою до суду, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved