Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] 14.08.2018 року звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. При цьому посилалася на те, що з 20.12.2008 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем, за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.11.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утримання позивача. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на сімю та утримання дитини. А тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 29.08.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач надала заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила задоволити. Додатково повідомила, що на даний час працює заступником головного бухгалтера КП «Придніпровська СУБ» ЧМР, її дохід складає близько 10000 грн. на місяць. Син [PERSON] навчається на 3-му курсі гімназії №9. Стан здоровя її та дитини задовільний. При цьому просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання подав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Додатково повідомив, що є працездатною особою, однак на даний час тимчасово не працює, інших дітей на його утриманні немає, однак допомагає батькам пенсіонерам. При цьому просив розглянути справу без його участі. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Суд оголосивши заяви сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні їх правовідносини. 20.12.2008 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі РАЦС по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1985. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.11.2013 року (справа №711/7609/13-ц) шлюб між сторонами розірвано. Заочне рішення суду вступило в законну силу 25.11.2014 року (а.с. 2). Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Спору про батьківство немає. Згідно Довідки №5072 від 14.08.2018 року, - неповнолітній [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], разом з матірю [PERSON] (а.с. 7). Згідно із ч. 1ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобовязаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільного сина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зростаючі потреби дитини, відсутність інших осіб на утриманні відповідача, з урахуванням вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2018 року і до 03.07.2027 року, тобто до повноліття [PERSON]. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 704,80 грн. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved