Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] в серпні 2018 року звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2008, мають спільну неповнолітню доньку. Однак, спільне життя між ними не склалося, вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, припинили підтримувати подружні відносини, а тому позивач дійшла висновку, що шлюб носить лише формальний характер, у зв'язку із чим була змушена звертатись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 06.09.2018 було відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче засідання. За приписами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивач у підготовче засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, згідно змісту якої просила суд проводити розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з'явився та направив до суду заяву, у якій висловив свою згоду на розірвання укладеного між ним та позивачем шлюбу. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв'язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов, та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 15.02.2008 було укладено шлюб, що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві (а/з №166), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Також сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON]., [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать матеріали справи, сторони не підтримують подружніх відносин та тривалий час проживають окремо один від одного, припинили ведення спільного господарства. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,8 грн. підлягають стягненню на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved