Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] в березні 2017 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким звільнити його від сплати на користь [PERSON] заборгованості за аліментами на утримання сина [PERSON], [INFO], стверджуючи, що син з осені 2009 року до досягнення повноліття до 29.04.2012 року проживав з ним позивачем, що в зазначений період [PERSON] участі в утриманні і вихованні сина не приймала. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі. [PERSON] до суду не зявляється, про час і місце слухання справи сповіщалась судом неодноразово у відповідності до вимог закону, причини неявки суду не повідомляє. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вислухав позивача, свідків, вивчив матеріали справи і встановив наступне: На підставі рішення Київського райсуду м.Одеси від 06.03.2001 року і додаткового рішення цього суду від 30.10.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1\\4 частини від усіх видів доходу батька до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист перебував на виконанні в Київському відділі ДВС м.Одеси. Позивач доводить, що восени 2009 року вони з відповідачкою і сином досягли домовленості, що син [PERSON] буде проживати разом з батьком, що по листопад місяць 2009 року він [PERSON] заборгованості по аліментам не мав, а з 1.12.2009 року він позивач аліменти на утримання дитини не сплачував, тому як син перебував на його утриманні та вихованні. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на такі докази: виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини, виданий Київським райсудом м. Одеси 06.03.2001 року, додаткове рішення Київського райсуду м.Одеси від 30.10.2006 року, розписка [PERSON] від 30.11.2009 року про отримання від [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] за період з 1.03.2009 року по 30.11.2009 року, розрахунок заборгованості по аліментам [PERSON] за виконавчим листом, виданим Київським райсудом м. Одеси 06.03.2006 року, виконаний Київським ВДВС м.Одеси станом на 1.01.2017 року, заяви [PERSON] на адресу керівника Київського ВДВС з вимогами стягнути з [PERSON] заборгованість за аліментами за період з 01.12.2009 року по 29.04.2012 року, акт, складений мешканцями будинку №10 по вул..Ільфа і Петрова в м.Одесі, засвідчений керівником дільниці №7 КП ЖКС «Чорноморський», яким засвідчується факт проживання [PERSON] з 2009 року з батьком [PERSON] в квартирі №24 цього будинку, пояснення свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позову: ст.180 СК визначає « батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. У даному випадку за рішенням Київського райсуду від 06.03.2001року з батька на користь матері стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1\\4 частини з доходів батька. Заборгованість по аліментах розрахована державним виконавцем Київського ВДВС, як то передбачено ч.4 ст.195 СК України. Позивач розрахунок заборгованості не оскаржує, але стверджує, що дитина, на утримання якої він позивач- повинен був сплачувати матері аліменти перебувала на його батька утриманні і вихованні. Частина 4 ст.194 СК визначає, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Право суду звільнити повністю або частково платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами передбачене ч.2 ст.197 СК України, якщо ця заборгованість виникла у звязку з тяжкою хворобою платника аліментів або іншою обставиною, що має істотне значення. У даному випадку обставиною, що має істотне значення перебування дитини на утриманні і вихованні платника аліментів. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON],[INFO] з 01.12.2009 року до досягнення повноліття проживав в сімї батька, в зазначений період його утриманням і вихованням мати відповідачка по справі не займалась. Позивач надав на підтвердження цього належні докази, серед інших і пояснення самого [PERSON] в судовому засіданні.

Outcome: approved