Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до [PERSON] (далі - Відповідач) з уточненим позовом про відшкодування матеріальної шкоди, за наступних обставин. 18 травня 2013 року приблизно о 19:15 годин по автошляху М-14 «Одеса-Мелітополь» з боку села Свердлове в напряму міста Одеса рухався легковий автомобіль «ВАЗ 21061», д/н «[NUMBER]», під керуванням водія [PERSON] , який на 20 км+560 м автошляху М-14 «Одеса-Мелітополь» при розвороті не надав перевагу у русі та скоїв зіткнення з автомобілем «Хюндай Тюксон», д/н «[NUMBER]», під керуванням Позивача, який рухався в попутному напряму ліворуч від нього. Через деякий час по автошляху М-14 «Одеса-Мелітополь» з боку села Свердлове в напряму міста Одеса рухався легковий автомобіль «Мітсубісі Оутлендер», д/н «[NUMBER]», під керуванням Відповідача, яка не вибрала безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілями «ВАЗ 21061», д/н «[NUMBER]» та «Хюндай Тюксон», д/я «[NUMBER]». Внаслідок пригоди водії автомобілів «ВАЗ 21061», д/н «[NUMBER]», «Хюндай Тюксон», д/н «[NUMBER]» та «Мітсубісі Оутлендер». д/н «[NUMBER]», отримали тілесні ушкодження. Внаслідок ДТП Позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, після чого потрапив до Міської клінічної лікарні №11. Крім того, в ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Хюндай Тюксон», д/н «[NUMBER]», який належав Позивачу на праві власності. Дана подія сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху Відповідачем, яка керувала автомобілем марки «Мітсубісі Оутлендер», д/н «[NUMBER]». На момент ДТГІ цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», згідно полісу Серії АВ №1301847. Вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 09.10.2013 р. встановлена вина Відповідача у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу. Ухвалою Апеляційним судом Одеської області по справі №11-кп/785/550/13 від 12.12.2013 року частково задоволено апеляційну скаргу Відповідача, в частині стягнення матеріальної шкоди, та в цій частині справу повернуто в суд першої інстанції для розгляду в порядку цивільного судочинства. За вказаних обставин Позивач просить стягнути з Відповідача вартість відновлювального ремонту та за втрату ринкової вартості автомобіля «Хюндай Тюксон» в сумі 34504,13 грн, витрати на лікарську допомогу в сумі 10095,00 грн, витрати на санаторно-курортне лікування в сумі 8800,00 грн, матеріальні збитки у вигляді не отриманого прибутку (заробітної плати) у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в сумі 64720,00 грн, та вартість правової допомоги в сумі 28642,00 грн., а всього 146 761,13 грн. 29 січня 2015 року в своїх поясненнях щодо заперечень Відповідача Позивач змінив вимоги в частині матеріальних збитків у вигляді не отриманого прибутку (заробітної плати) у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, зазначивши суму 50 666,00 грн (а.с.81-87). Свої позовні вимоги Позивач підтримав в судовому засіданні. Відповідач надала суду письмові заперечення щодо вказаного позову, вважає позов необґрунтованим, заявленим до неї як неналежного відповідача замість ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», не згодна із сумою матеріальних збитків 34504,13 грн, не згодна з розрахунками Позивача, зокрема, щодо матеріальних збитків у вигляді не отриманого прибутку (заробітної плати) у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та вартості правової допомоги. В судовому засіданні Відповідач наполягала на своїх запереченнях. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Встановлено, що 18 травня 2013 року приблизно о 19:15 годин по автошляху М-14 «Одеса-Мелітополь» з боку села Свердлове в напряму міста Одеса рухався легковий автомобіль «ВАЗ 21061», д/н «[NUMBER]», під керуванням водія [PERSON] , який на 20 км+560 м автошляху М-14 «Одеса-Мелітополь» при розвороті не надав перевагу у русі та скоїв зіткнення з автомобілем «Хюндай Тюксон», д/н «[NUMBER]», під керуванням Позивача, який рухався в попутному напряму ліворуч від нього. Через деякий час по автошляху М-14 «Одеса-Мелітополь» з боку села Свердлове в напряму міста Одеса рухався легковий автомобіль «Мітсубісі Оутлендер», д/н «[NUMBER]», під керуванням Відповідача, яка не вибрала безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілями «ВАЗ 21061», д/н «[NUMBER]» та «Хюндай Тюксон», д/я «[NUMBER]». Внаслідок пригоди водії автомобілів «ВАЗ 21061», д/н «[NUMBER]», «Хюндай Тюксон», д/н «[NUMBER]» та «Мітсубісі Оутлендер». д/н «[NUMBER]», отримали тілесні ушкодження згідно заяв про ДТП (а.с.108-111) та обвинувального акту по справі № 523/11909/13-к Суворовського районного суду міста Одеси (а.с.2-5). Внаслідок ДТП Позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, після чого потрапив до Міської клінічної лікарні №11 (а.с.68). Згідно акту судово-медичної (комплексної) експертизи № 244 від 11 липня 2013 року встановлено, що Позивачу в результаті ДТП спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження (а.с.179-199 кримінальної справи). Крім того, в ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Хюндай Тюксон», д/н «[NUMBER]», який належав Позивачу на праві власності. Дана подія сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху Відповідачем, яка керувала автомобілем марки «Мітсубісі Оутлендер», д/н «[NUMBER]». На момент ДТГІ цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», згідно полісу Серії АВ №1301847. Вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 09.10.2013 р. встановлена вина Відповідача у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу та стягнуто на користь Позивача 49904,00 грн матеріальної шкоди( в тому числі 34504,00 грн матеріальних збитків, 1000,00 грн франшизи, 14400,00 грн витрат на правову допомогу) та 20 000,00 грн моральної шкоди (а.с.207-212 кримінальної справи). Вказаним вироком також стягнуто на користь Позивача з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» 54 895,05 грн, в тому числі 49 000,00 грн матеріальних збитків, завданих ДТП, 2389,64 грн витрат, пов'язаних з евакуацією автомобіля, 3457,05 грн вартості медикаментів щодо лікування Позивача та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. В цій частині вирок не оскаржено і не змінено. Ухвалою Апеляційним судом Одеської області по справі №11-кп/785/550/13 від 12.12.2013 року частково задоволено апеляційну скаргу Відповідача, в частині стягнення матеріальної шкоди, та в цій частині справу повернуто в суд першої інстанції для розгляду в порядку цивільного судочинства (а.с.255-258 кримінальної справи). Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 09.09.2013 року адміністративне провадження щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] припинено у зв'язку із закінченням термінів. Апеляційний суд Одеської області постановою від 23 жовтня 2013 року змінив зазначену постанову та визнав [PERSON] винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП (а.с.233-234 кримінальної справи). Згідно звіту № 130617 від 29 червня 2013 року щодо оцінки автомобіля Позивача зазначено вартість матеріального збитку, нанесеного Позивачу, в сумі 83504,13 грн (з урахуванням ПДВ) - (а.с. 75-83 кримінальної справи). В поясненнях від 29 січня 2015 року щодо заперечень Відповідача Позивач зазначає, що отримав від страхової компанії ПрАТ «Княжа», у якій був застрахований [PERSON], зіткнення з автомобілем якого сталося до ДТП з Відповідачем, вартість відновлювального ремонту та втрати ринкової вартості автомобіля 49 000,00 грн на підставі звіту про оцінку автомобіля Позивача, складеного експертом страхової компанії ПрАТ «Княжа» (а.с.86, 100). Таким чином, Позивач отримав 49 000,00 грн від страхової компанії ПрАТ «Княжа», в якій був застрахований [PERSON] та 49 000,00 грн від ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», в якій застрахована Відповідач. Із довідки КУ «МКЛ № 11» від 07 червня 2013 року № 6417 вбачається, що Позивач з 20 травня 2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні після отриманих в ДТП травм (а.с.68). Згідно відповіді комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги №14» від 11.02.14 р. на адвокатський запит, Позивач дійсно знаходився на лікуванні центр первинної медико-санітарної допомоги №14 по виписці з травматологічного відділення 11 ГКБ з 05.07.2013 р. по 19.08.2013 р. у лікаря- травматолога [PERSON], з 19.08.2013 р. 13.09.2013 р. у лікаря-травматолога Герцена 1.1., яким було рекомендовано Позивачу санаторно-курортне лікування для відновлюваної терапії після лікування травм, отриманих внаслідок ДТГТ, яке сталося 18.05.2013 р (а.с.25). 03 грудня 2013 року між Позивачем та ФОП [PERSON] укладено договір про надання санаторно-курортних послуг № 204 згідно якого Позивач знаходився на лікуванні з 03.12.2013 по 23.12.2013 року (а.с.21). Витрати на санаторно-курортне лікування підтверджуються квитанцією про сплату послуг (а.с.15), а також документами, що підтверджують статус контрагента ПАТ «Полтава Крим» [PERSON].(а.с.22-24 ). Позивач в обґрунтування вимог щодо стягнення з Відповідача суми 10095,00 грн, витрачених на лікарську допомогу, надав квитанції про сплату вказаної суми в ООБФ «Медицина» як благодійних внесків (а.с.45-49). Згідно податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи - підприємця річний дохід Позивача за 2012 рік (попередній рік перед ДТП) складає 152 000 гривень (а.с. 65-67). Як зазначає Позивач, він не отримував доходи протягом 4-х місяців внаслідок отримання тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що підтверджено довідкою комунальної установи «Центр первинної медико-санігарної допомоги №14» від 11.02.14 р. № 62 (а.с.25). Позивач надав суду розрахунок не отриманих ним доходів, а саме : 152 000 / 12 * 4= 50 666 гривень, які просить стягнути з Відповідача. В обґрунтування вимог щодо стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу Позивачем надані відповідні квитанції на суму 28642,00 грн (а.с.26-31, а.с.50,113-115 в кримінальній справі). Відповідно до п.З ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав обов'язків є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1198 ЦК України, розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою- підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, визначається на підставі даних органу доходів і зборів. Розмір доходу, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, у сумах, нарахованих до вирахування податків. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Таким чином, суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача витрат, пов'язаних із санаторно-курортним лікуванням в сумі 8800,00 грн, витрат,пов'язаних із наданням правової допомоги в сумі 28642,00 грн. та вимоги в частині матеріальних збитків у вигляді не отриманого прибутку (заробітної плати) у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в сумі 50 666,00 грн, а всього 88108,00 грн. Не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення матеріальних збитків в сумі 34504,13 грн, оскільки Позивачем отримано матеріальне відшкодування від двох страхових компаній в загальній сумі 98 000,00 грн, що перевищує суму збитків, встановлену експертом за висновком № №130617 від 29 червня 2013 року. Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення суми лікарської допомоги 10095,00 грн, оскільки вказана сума складається з благодійних внесків, а не з вартості медикаментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial