Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] 07.02.2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , за період з 01.08.2017 року по 07.02.2020 року в сумі 46688,10 грн. В обгрунтування позову вказав, що перебував з 16.08.1997 року з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду від 20.05.2014 року розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] . З часу розірвання шлюбу, донька проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, оскільки добровільно відповідачка відмовилася сплачувати аліменти, вирішив звернутися до суду. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02.03.2018 року з відповідачки на його користь стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менеше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення суду, 02.03.2018 р. виданий виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання та відкрито виконавче провадження №56310117. Оскільки доньці [INFO] виповнилося 18 років, виконавчою службою припинено нарахування аліментів, та, в подальшому виконавче провадження закінчено. За розрахунком заборгованості по аліментах за період з 28.07.2017 р. по 12.08.2019 р. відповідачкою аліменти не сплачувалися, борг по аліментам станом на 12.08.2019 р. складає 46688,10 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.02.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.03.2020 року у зв`язку з неподанням відпорвідачкою відзиву на позов, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. 02 квітня 2020 року відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому вказала, що позовні вимоги не визнає. Вказала, що нею аліменти сплачувалися, розрахунок заборгованості проведено не вірно, позов є засобом тиску на неї, враховуючи міжд ними спір про розподіл майна подружжя. 21 грудня 2020 року представником відповідачки подано клопотання про долучення доказів. 15 березня 2021 року представником позивача подано клопотання про долучення письмових доказів. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суд не повідомляли, заяв про розгляд справи у їх відсутність не надходила. В матеріалах справи наявний відзив на позов. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому 16.08.1997 року шлюбі, який за рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 20.05.2014 року розірвано. Рішення набрало законної сили 02.06.2014 року (арк. справи 5). Позивач та відповідачка є батьками повнолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.08.2001 р. (арк. справи 6). Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02.03.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.07.2017 року і до повноліття дитини включно. Рішення набрало законної сили 03.04.2018 року (арк. справи 8). На виконання вищевказаного рішення суду, Херсонським міським судом Херсонської області 11.04.2018 року видано виконавчий лист (арк. справи 9). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 28.07.2017 р. по 12.08.2019 року, складеного старшим державним виконавцем Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заборгованість [PERSON] станом на 12.08.2019 року складає 46688,10 грн. (арк. справи 10). Згідно квитанцій (арк. справи 24-26) долучених відповідачкою [PERSON] вбачається, що остання у березні 2019 року сплатила 600,00 грн. аліменти на березень; у грудні 2018 року 600,00 грн. аліменти за грудень; у червні 2019 року 600,00 грн. аліменти за травень 2019 р.; у квітні 2019 року 600,00 грн. аліменти за квітень 2019 р.; у листопаді 2019 р. 804,02 грн. аліменти на листопад; 502,51 грн. аліменти за листолпад 2019 р.; 502,51 грн. аліменти за грудень 2019 р., 703,52 грн. аліменти за грудень 2019 р.; 595,00 грн. аліменти за січень 2020 р., 1005,03 грн. аліменти за лютий 2020 р. Долучена представником відповідачки довідка від 05.11.2020 р. №1O1UGG5QSU7EMTD2 (арк. справи 53-54) не може бути прийнята судом до уваги як доказ сплати аліментів, оскільки не містить відомостей про те, що кошти, які [PERSON] переказувала на розрахунковий рахунок [PERSON] є саме сплатою аліментів та за який саме період. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, що продовжує навчання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 24.12.2019 року та до закінчення навчання [PERSON] , але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц. Суд частково погоджується з розрахунком позивача, а саме в частині розміру 44280,10 грн., оскільки позивачем не було враховано 4 квитанції по 600,00 грн. (арк. справи 24) які відповідачкою сплачені як аліменти на рахунок позивача, інші квитанції стосуються стягнення аліментів на утримання поновлітньої дитини, а тому не можуть бути доказами у цій справі. Суд при вирішенні справи враховує, що відповідачка неналежно виконувала покладений на неї статтею 180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки сплачувала стягнуті з неї рішенням суду аліменти нерегулярно, та дійшов висновку про наявність передбачених статтею 196 СК України підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. Крім того, суд враховує, що Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до статті 196 СК України. Зокрема, частину першу викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості». Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, на підставі частини першої статті 58 Конституції має зворотню дію в часі. Крім того, в порядку ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн., оскільки позивач від сплати судового збору звільнений. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 22 березня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial