Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] 17.09.2019 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частин з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.09.2012р. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами не склалося, внаслідок чого позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач вказує, що відповідач не працює, та не виявляє жодного бажання прийняти участь у вихованні сина та матеріально забезпечувати родину. Також позивач зазначає, що вона працює на посаді бухгалтера в ОВ «ЧеркасиЕлеваторТорг», і одноосібно забезпечує дитину всім необхідним для її всебічного розвитку (харчування, одяг, дитячий садок, гуртки), сплачує орендну плату та комунальні платежі за квартиру, в якій вони всі проживають. Ніякої фінансової допомоги від [PERSON] вона не отримує, а тому була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 02.10.2019р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що він погоджується з тим, що має сплачувати аліменти на утримання сина, проте він безробітний і в нього немає доходу, тому вважає, що достатнім розміром стягуваних аліментів буде 1/6 частки від його доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача, адвокат Черненко В.А. підтримав позицію свого довірителя та просив позов задовольнити частково з урахуванням позиції відповідача. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи на надані сторонами письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження (а.с. 6) сторони є батьками малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] . Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначене також вбачається із змісту ст. 180 СК України. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина, а відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно пунктів 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 12 цього Закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, та є батьками малолітнього [PERSON] , який на даний час перебуває на утриманні матері, зазначена обставина визнається відповідачем. Позивач з 25 січня 2019 року працевлаштована у ТОВ «ЧЕРКАСИЕЛЕВАТОРТОРГ» на посаді бухгалтера і її сукупний дохід з січня по липень 2019 року складає 79902,53грн., інших доходів вона немає. Відповідач згоден сплачувати аліменти, проте, він просив стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини від його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач є здоровою працездатною особою, проте не працевлаштований, доходів не має, інших утриманців не має, інших обставин які мають істотне значення для визначення розміру аліментів судом не встановлено, а відтак може надавати грошову допомогу на утримання дитини в тому розмірі і в тому порядку, що визначений позивачем, з огляду на положення ст. 182 СК України. Окремо лід зазначити, що відповідачем не надано суду жодного належного доказу на підтвердження того, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу позивачу на утриманні їх малолітнього сина саме в тому розмірі і порядку в якому просила позивач. Частиною 1 статті 191 СК передбачено, що аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти на утримання малолітнього [PERSON] до досягнення ним повноліття підлягають стягненню з 17 вересня 2019 року, тобто з дня звернення позивача з цим позовом до суду. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов`язковому негайному виконанню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 768,40грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 80, 84, 180-182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved