Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

[PERSON] \~24\~травня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача територіальної громади в особі Дніпровської міськради, третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку набувальної давності. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки з додержанням вимог п. 1 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 10 липня 2018 року позивачем було подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2018 року позов було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2018 року та 4 лютого 2019 року було витребувано докази. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року у задоволенні заяви про допит свідків позивачу було відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року підготовче провадження було закрито і призначено справу до судового розгляду. Позивач у своєму позові посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 лютого 2018 року їй належать 2/3 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 1/3 частина цього ж домоволодіння на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 9 січня 1990 року належить [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщина, яка відкрилася після його смерті, ніким не приймалася. Позивач у спірному домоволодінні постійно проживає з 1995 року, за його адресою зареєстрована з 19 березня 2002 року і до теперішнього часу, доглядає за ним, утримує у належному стані, сплачує комунальні послуги. Позивач у своєму позові просила суд визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на домоволодіння [ADDRESS] . У своїй заві до суду позивач справу просила розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Дніпровської міськради у своїй заяві до суду просила справу розглядати за її відсутності, ухваливши рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов. У своєму відзиві на позов відповідач посилався на те, що позивачем у справах про набуття права власності за набувальною давністю має бути володілець чужого майна. Набуття майна повинно бути добросовісним, позивач повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Спірна частина домоволодіння не є чужою для [PERSON] , тому відповідач у задоволенні позовних вимог просив позивачу відмовити у повному обсязі. Третя особа Друга дніпровська держнотконтора у судове засідання свого представника не направила, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 лютого 2018 року, виданого Другою дніпровською держнотконторою та зареєстрованого в реєстрі за № 3-226, належить 2/3 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Інша 1/3 частина домоволодіння належить на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 9 січня 1990 року, виданого виконкомом Ленінської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Ленінської Ради народних депутатів № 621/15 від 8 грудня 1989 року, [PERSON] (а.с. 12). Право власності у встановленому законом порядку було зареєстровано ДБТІ 9 січня 1990 року та записано в реєстрову книгу № 528 під реєстровим № 42 (а.с. 12 оберт). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 91). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину спірного домоволодіння. З заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотконтори ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 114). Згідно відомостей, зазначених в домовій книзі та довідці № 1223 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб від 25 січня 2018 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою спірного домоволодіння з 19 березня 2002 року (а.с. 25, 30-31). На підставі абз. 1 ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Пунктом 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи положення даного пункту десятирічний термін слід відраховувати з 1 січня 2001 року. Згідно абз 2 п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року при вирішенні\~спорів,\~пов`язаних\~із набуттям\~права власності\~за набувальною\~давністю,\~суди повинні\~враховувати,\~зокрема,\~таке: володіння\~є добросовісним,\~якщо особа\~при заволодінні\~чужим майном\~не знала\~і не\~могла знати\~про відсутність\~у неї\~підстав для\~набуття права\~власності; володіння\~визнається відкритим,\~якщо особа\~не приховувала\~факт знаходження\~майна в\~її володінні.\~Вжиття звичайних\~заходів щодо\~забезпечення охорони\~майна не\~свідчить про\~приховування цього\~майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Як зазначалося вище, позивач у домоволодінні зареєстрована з 19 березня 2002 року, фактично проживає з 1995 року, спірною частиною домоволодіння заволоділа добросовісно, після смерті [PERSON] належною йому 1/3 частиною домоволодіння володіє відкрито та безперервно протягом більш ніж десять років, сплачує комунальні платежі, здійснює необхідний поточний ремонт, утримує у належному стані, тому суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та визнати за [PERSON] право власності в порядку набувальної давності на 1/3 частину домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , та складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 70,9 м2, житловою площею 34,6 м2, літ. Б вхід в погріб, літ. Г, Д сараї, літ. З душ, літ. Ж вбиральня, № 1-3, 5-7, І, Ѕ№ 4 споруди. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову та заяв про забезпечення доказів було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1\~441 гривні 40 коп (а.с. 1, 2, 97), який підлягає віднесенню за рахунок позивача, оскільки відповідач є бюджетною установою і його кошторисом не передбачено компенсування судових витрат позивачам по справах, що розглядаються судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved