Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] 20 вересня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2018 року позов було залишено без руху, а позивачу запропоновано усунути недоліки з додержанням вимог п. 4 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 1 жовтня 2018 року позивачем було подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 5 жовтня 2018 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилався на те, що з відповідачем знаходився в фактичних шлюбних відносинах з осені 2002 року, він та відповідач є батьками трьох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з батьком. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дітей, але відповідач матеріальну допомогу на їх утримання у добровільному порядку не надає. Просив стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання кожної доньки у розмірі 1/6 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення кожною дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками трьох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] (а.с. 5), [PERSON], [INFO] (а.с. 4), та [PERSON], [INFO] (а.с. 3). На теперішній час позивач [PERSON] проживає разом зі своїми малолітніми доньками (а.с. 6), займається їх вихованням та утриманням, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Доньки сторін [PERSON], [PERSON] та [PERSON] малолітні, свого постійного доходу не мають, знаходяться на утриманні свого батька, який потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дітей, яка є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу на утримання доньок, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1/6 частині всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на кожну доньку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей з дня подання позову, тобто з 20 вересня 2018 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць. У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп - абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач у своєму позові зазначає, що на підготовку позовної заяви ним було витрачено 704 гривні, разом з тим, докази, які б підтверджували понесення позивачем цих витрат, відсутні. За таких обставин, вимоги про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved