Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] і [PERSON] 02.05.2018р. звернулись з позовом, який 08.06. і 13.11.2018р. уточнили, просили визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, що видане 06.09.2017р. Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської обл. за реєстром № 675 [PERSON] про право власності на 1/3 частини житлового будинку на [ADDRESS] . та скасувати рішення державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Львівської обл. Шаравари В.В. від 06.09.2017р. (номер запису про право власності 22197436) про державну реєстрацію права власності на 1/3 частини вищеозначеного житлового будинку за [PERSON] ; визнати за кожною із них право власності на 1/8 частини житлового будинку на [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Вимоги мотивували тим, що [PERSON] і [PERSON] є доньками, а [PERSON] - дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , що останній був сином власника житлового будинку на [ADDRESS] . [PERSON] , котрий помер [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняли його син [PERSON] та дружина [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом, котрі на часі відкриття спадщини постійно проживали та були зареєстровані із спадкодавцем у вищеозначеному житловому будинку та успадкували, кожен, по 1/2 частини такого. Що [PERSON] не прийняв спадщини після смерті батька [PERSON] , бо не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в управління спадковим майном не вступив, заяви про прийняття спадщини протягом визначеного законодавством строку не подав.Після смерті [INFO] [PERSON] вони прийняли спадщину, оскільки на часі смерті спадкодавця проживали та були з ним зареєстровані в будинку на [ADDRESS] , про відмову від спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не заявляли. Таким чином кожна із них успадкувала по 1/8 частини вищеозначеного будинку. Що 06.09.2017р. Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської обл. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, що зареєстровано за № 675. Вважають, що свідоцтво про право на спадщину є недійсним, а рішення про реєстрацію права власності за [PERSON] незаконним, оскільки він не прийняв спадщини після смерті [PERSON] , а оформлення за ним права власності порушує їх право на спадкове майно після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 10.07.2018р. відкрито провадження у вищеозначеній справі. 13.09.2018р. [PERSON] звернулась в суд із позовом, який в подальшому уточнила, просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, що видане їй 06.09.2017р. Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської обл. за реєстром № 674 про право власності на 1/3 частини житлового будинку на [ADDRESS] . та скасувати державну реєстрацію за нею права власності на 1/3 частини означеного житлового будинку; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, що видане 20.10.2017р. Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської обл. за реєстром № 877 [PERSON] на 1/4 частки житлового будинку на [ADDRESS] . та скасувати державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності 22927018 від 20.10.2017р.) на 1/12 частини житлового будинку на [ADDRESS] . за [PERSON] ; визнати за нею право власності на 13/16 частини житлового будинку на [ADDRESS] . Вимоги мотивувала тим, що 09.07.1966р. зареєструвала шлюб із [PERSON] . У шлюбі мали двоє дітей: [PERSON] і [PERSON] . За час шлюбу із [PERSON] набули у спільну власність житловий будинок на [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Вона у визначений законодавством строк звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті чоловіка, про що заведено спадкову справу за № 237/2004, що 06.09.2017р. державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Львівської обл. Шараварою В.В. їй та [PERSON] видано свідоцтво право на спадщину на 1/3 частки вищеозначеного житлового будинку, кожному, що зареєстровані в реєстрі відповідно за № 674 і № 675. Вважає, що означені свідоцтва про право на спадщину не відповідають вимогам закону та є недійсними оскільки житловий будинок на [ADDRESS] . набутий нею у шлюбі із [PERSON] , а тому належав їм на праві спільної сумісної власності, в рівних частках, по 1/2 частини. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась із 1/2 частини вищеозначеного будинку. У спірному будинку на часі відкриття спадщини після смерті [PERSON] була зареєстрована і проживала вона та син [PERSON] , а отже вони, як спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину після смерті спадкодавця. Однак 06.09.2017р., в супереч вимог законодавства, державний нотаріус Городоцької державної нотаріальної контори Шаравара В.В., видала їй та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку на [ADDRESS] , кожному, не з`ясувавши, що вона, як дружина спадкодавця, має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. Оскільки на момент відкриття спадщини вона та син [PERSON] постійно проживали із спадкодавцем, прийняли спадщину після його смерті, тому мали спадкувати по 1/4 частини спірного житлового будинку. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті 15.08.2017р . Городоцькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 234/2017., а 20.10.2017р. державний нотаріус видала їй свідоцтво № 877 про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON] на 1/4 частки житлового будинку [ADDRESS] . Однак, враховуючи те, що згідно вимог законодавства [PERSON] успадкував 1/4 частини вищевказаного житлового будинку, таке свідоцтво про право на спадщину суперечить вимогам закону та є недійсним. Таким чином їй повинна належати 1/2 частини спірного житлового будинку, як частка у спільному майні подружжя, 1/4 частини - як частка у спадковому майні після смерті чоловіка [PERSON] і 1/16 частини - як частка у спадковому майні після смерті сина [PERSON] , що в загальному складатиме 13/16 частини житлового будинку. Іншими спадкоємцями після смерті сина [PERSON] є його доньки [PERSON] і [PERSON] та дружина [PERSON] , отже кожній із них повинно належати по 1/16 частині житлового будинку на [ADDRESS] . В суді [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] позов підтримали, просили позов задовольнити. Висловились на часткове задоволення вимог [PERSON] . Представник [PERSON] позов своєї довірительки підтримала, також пояснила, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому на праві власності житловий будинок на [ADDRESS] , що спадщину після його смерті прийняли дружина [PERSON] і син [PERSON] , оскільки на часі відкриття спадщини були зареєстровані та проживали із спадкодавцем і вступили в управління та володіння спадковим майном. Що 16.04.2004р. [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця у якій в т.ч. відмовилась від 1/2 частини у означеному житловому будинку, як частки у майні подружжя. Таким чином [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/2 частини спірного будинку. [INFO] помер [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину вищеозначеного житлового будинку, що спадщину після його смерті прийняли мати [PERSON] , дружина [PERSON] та доньки [PERSON] і [PERSON] , а отже кожна успадкувала по 1/8 частини житлового будинку на [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] висловився на заперечення позовів. [PERSON] просить її позовні вимоги задовольнити, визначеної позиції щодо позову [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] не висловила. Представник [PERSON] пояснив, що житловий будинок на [ADDRESS] . набутий [PERSON] і [PERSON] у шлюбі, а отже належав їм на праві власності в рівних частках, по 1/2 частини кожному. Що після смерті останнього, в порядку ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963р.), спадщину прийняла його дружина [PERSON] і син [PERSON] , оскільки на часі смерті спадкодавця постійно проживали із ним та вступили в управління і володіння спадковим майном, а отже успадкували по 1/4 частини спірного житлового будинку. 06.09.2017р. державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Львівської обл. Шараварою В.В. видано [PERSON] і [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частки вищеозначеного житлового будинку, кожному, що зареєстровані в реєстрі відповідно за № 674 і № 675. Між тим, вказані свідоцтва про право на спадщину видані з порушенням вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними та нотаріальними конторами Української РСР № 45/5 від 31.10.1975р., тому не відповідають вимогам закону та є недійсними. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті [PERSON] прийняла спадщину і 20.10.2017р. державний нотаріус видала їй свідоцтво № 877 про право на спадщину за законом на 1/4 частки спадщини, що становило 1/12 частку житлового будинку на [ADDRESS] . Що спадкоємцями майна [PERSON] , окрім його довірительки - [PERSON] , є дружина спадкодавця [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] , тому ураховуючи, що по закону [PERSON] мала належати не 1/3, а 1/4 частина житлового будинку на [ADDRESS] , свідоцтво його довірительки про право на спадщину за законом на 1/4 частки спадкового будинку після смерті [PERSON] є недійсним. Таким чином [PERSON] повинна належати 1/2 частини житлового будинку на [ADDRESS] , як частка у спільному майні подружжя, 1/4 - як частка у спадковому майні після смерті чоловіка [PERSON] і 1/16 частини - як частка у спадковому майні після смерті сина [PERSON] , що в загальному складатиме 13/16 частини житлового будинку. Іншими спадкоємцями після смерті [PERSON] є його доньки [PERSON] і [PERSON] та дружина [PERSON] , отже кожній із них повинно належати по 1/16 частині спірного житлового будинку, дав інші пояснення, в т.ч., що заява [PERSON] , за якою остання не претендує на частку у спільному майні подружжя, суперечить вимогам закону, не тягне за собою жодних юридичних наслідків, просить позов [PERSON] задовольнити та повернути їй 2 114 грн. 40 коп. зайво сплаченого судового збору. Позов [PERSON] , [PERSON] . І [PERSON] задовольнити частково та визнати за кожною із них право власності на 1/16 частини спірного житлового будинку. Представник Городоцької державної нотаріальної визначеної позиції щодо предмету спору не висловила, вважає, що нотаріус, яка видала оспорювані свідоцтва, діяла з дотриманням Інструкції. Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З копії свідоцтва про шлюб (т.1 а.с.198) убачається, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 09.07.1966р., що після одруження прізвище дружини [PERSON] . Судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] і [PERSON] (т.1 а.с.16, 199). Рішенням виконкому Городоцької міської Ради депутатів трудящих від 27.02.1969р. № 18 [PERSON] виділено земельну ділянку розміром 600 кв.м. під індивідуальне житлове будівництво на [ADDRESS] (т.1 а.с.201). Рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради від 16.10.2003р. № 545 затверджено акт прийому в експлуатацію житлового будинку на [ADDRESS] зовнішніми розмірами 9,10?10,15 кв.м. житловою площею 53,6 кв.м., загальною 70,2 кв.м. на ім`я [PERSON] , а в вересні 2003р. складено акт державної технічної комісії про готовність завершеного будівництвом об`єкту садибної забудови до експлуатації (т.1 а.с.202-203). 04.11.2003р. Городоцькою міською радою видано [PERSON] свідоцтво про право власності на вищеозначений житловий будинок (т.1 а.с.23). Із копії свідоцтва про смерть (т.1 а.с.18) убачається, що [PERSON] помер [INFO] . 16.04.2004р. за № 237/2004 Городоцькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , а 06.09.2017р. державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Шаравара В.В. видано [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частини житлового будинку на [ADDRESS] , кожному, що зареєстровані в реєстрі відповідно за № 674 за № 675 (т.1 а.с.111-132). За положеннями ст. 15 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам ; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності ; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. За змістом ст.ст. 22, 28 КпШС України, ст. 112 ЦК України (в редакції 1963 року), ч. 2 ст.372 ЦК України (в редакції 2003 року) та роз`яснень викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995р. № 20, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю і частки учасників спільної сумісної власності є рівними. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.83р. № 4 роз`яснено, що при встановленні у справі про поділ спадщини, що до її складу включено майно, придбане спадкодавцем у шлюбі разом з тим з подружжя, хто пережив іншого, суд визначає частку останнього у спільній власності і майно, що на неї припадає, за правилами статей 28, 29 КпШС і виключає його з того, що підлягає поділу між спадкоємцями. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] і [PERSON] набули спірний будинок у шлюбі, а отже такий належав їм на праві спільної сумісної власності, в рівних частках, по 1/2 частини кожному. Таким чином, після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із 1/2 частини житлового будинку на [ADDRESS] . Згідно із роз`ясненнями у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р., у разі відкриття спадщини до 01.01.2004р. до відносин спадкування застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР (ЦК УРСР). Відповідно до положень ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР від 18.07.1963р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За вимогами ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п. п. 122, 123, 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31.10.1975р. № 45/5, чинній на часі відкриття спадщини після смерті [PERSON] , визначено, що прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце відносно всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця. Із копії довідки Городоцької міської ради Львівської обл. № 3390 від 31.07.2017р. (т.1 а.с.21) убачається, що [PERSON] до смерті проживав та був зареєстрований у житловому будинку на [ADDRESS] , що на часі відкриття спадщини після смерті останнього, з ним були зареєстровані та проживали дружина [PERSON] і син [PERSON] , а отже прийняли спадщину після смерті спадкодавця. Відповідно до п. 4.21 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок), що діяв на момент видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Якщо спадкоємців декілька, то кожному із них видається окреме свідоцтво про право на спадщину із зазначенням його частки. Свідоцтво про право на спадщину оформляється в двох примірниках, один з яких залишається в матеріалах спадкової справи. У разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна (п. 1.1. Глави 11 Порядку). Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини (п. 1.5. Глави 11 Порядку). Статтею 1301 ЦК України, яким визначено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. 06.09.2017р. Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської обл. за реєстром № 675 [PERSON] та за реєстром № 674 [PERSON] видано свідоцтва про право власності на 1/3 частини житлового будинку на [ADDRESS] , кожному та прийнято рішення про державну реєстрацію за ними права власності на 1/3 частини означеного житлового будинку (а.с.30-32). Разом з тим, нотаріусом всупереч вимог Порядку неправильно визначено склад спадщини, не з`ясовано, що [PERSON] має право на 1/2 частини житлового будинку на [ADDRESS] , як частку у спільному майні подружжя та не видано свідоцтво про право власності на таку. За наведеного суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина тільки на належну йому 1/2 частини житлового будинку на [ADDRESS] , що спадщину після смерті останнього прийняли [PERSON] та [PERSON] , а тому успадкували по 1/4 частини вищеозначеного житлового будинку. Оскільки [PERSON] на часі відкриття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] із ним не проживав, зареєстрованим не був, із заявою в нотконтору про прийняття спадщини у визначений законодавством строк не звертався, нотаріус не мала підстав до видачі йому 06.09.2017р. свідоцтва про право власності на 1/3 частини житлового будинку на [ADDRESS] . та реєстрації за ним права власності на вказану частку. Із копії свідоцтва по смерть (т.1 а.с.17) убачається, що [PERSON] помер [INFO] . Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/4 частину житлового будинку на [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є мати [PERSON] , дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] , які повинні успадкувати по 1/16 частини спірного будинку, кожна. 15.08.2017р., після смерті [PERSON] , Городоцькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 234/2017 (т.1 а.с.86-108). 20.10.2017р. державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Шараварою В.В. видано [PERSON] свідоцтво № [NUMBER] про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/4 частки спадщини та зареєстровано за нею право власності на 1/12 частку житлового будинку на [ADDRESS] . Разом з тим, ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що [PERSON] належить 1/2 частина вищеозначеного житлового будинку, як частка у спільному майні подружжя, 1/4 частини - спадщина після смерті чоловіка [PERSON] та 1/16 частини - спадщина після смерті сина [PERSON] , що в сукупності складає 13/16 частини вищеозначеного житлового будинку. Іншими спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його доньки [PERSON] і [PERSON] та дружина [PERSON] , отже кожній із них повинно належати по 1/16 частини житлового будинку на [ADDRESS] . З урахуванням наведеного та з метою відновлення порушеного права позивачів суд дійшов висновку, що позов [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] слід задовольнити частково, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, що видане 06.09.2017р. Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської обл. за реєстром № 675 [PERSON] про право власності на 1/3 частини житлового будинку на [ADDRESS] , скасувати рішення державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Львівської обл. Шаравари В.В. від 06.09.2017р. (номер запису про право власності 22197436) про державну реєстрацію права власності на 1/3 частини житлового будинку на [ADDRESS] . за [PERSON] та визнати за [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , за кожною, право власності на 1/16 частини житлового будинку на [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Позов [PERSON] слід задовольнити, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, що видане 06.09.2017р. Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської обл. за реєстром № 674 [PERSON] про право власності на 1/3 частини житлового будинку на [ADDRESS] . та скасувати державну реєстрацію за нею права власності на 1/3 частини означеного житлового будинку; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, що видане 20.10.2017р. Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської обл. за реєстром № 877 [PERSON] на 1/4 частки житлового будинку на [ADDRESS] . та скасувати державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності 22927018 від 20.10.2017р.) на 1/12 частини житлового будинку на [ADDRESS] . за [PERSON] та визнати за нею право власності на 13/16 частини житлового будинку на [ADDRESS] . Покликання представника [PERSON] на ту обставину, що [PERSON] , подавши заяву нотаріусу, що вона не претендує на частку у спільному майні подружжя, у встановленому законом порядку відмовилась від 1/2 частини будинку на [ADDRESS] , не може слугувати підставою до задоволення вимог [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] в повному обсязі, оскільки при прийнятті такої заяви нотаріусом порушено п. 4.21 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Підстав до відмови у позові [PERSON] з мотивів пропуску строків позовної давності, як про це 11.10.2018р. заявила [PERSON] та інші, суд не вбачає, оскільки [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] звернулась своєчасно, що нотаріусом у порушення вимог Порядку неправильно визначено склад спадщини, а свідоцтво про право на спадщину їй видано тільки 06.09.2017р., а отже, що строки на звернення з позовом до суду нею не пропущено. За положеннями ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать в т.ч. витрати на професійну правничу допомогу і пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Положеннями ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, позивачами [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] понесено та документально підтверджено витрати за сплату судового збору в сумі 2 819 грн. 20 коп. (т.1 а.с.1, 143-148). Таким чином із [PERSON] , [PERSON] та Городоцької державної нотаріальної контори (з кожного) підлягає стягненню в користь [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] по 313 грн. 25 коп. судових витрат. [PERSON] понесено витрати за сплату судового збору в сумі 4 228 грн. 80 коп. (т. 1 а.с. 185-190), з яких позивачкою зайво сплачено 2 114 грн. 80 коп. Отже із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і Городоцької державної нотаріальної контори (з кожного) підлягає стягненню в користь [PERSON] по 422 грн. 88 коп. судових витрат. З огляду на положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , покладена більша сума витрат, суд вважає, що з них слід стягнути в користь [PERSON] по 109 грн. 63 коп. (422 грн. 88 коп. - 313 грн. 25 коп.) судових витрат, тобто різницю між сумою витрат. Крім того, УДКСУ у Городоцькому районі Львівської обл. належить повернути [PERSON] 2 114 грн. 40 коп. зайво сплаченого судового збору.

Outcome: partial