Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), в якому просить стягнути з Відповідача на його користь завдану матеріальну шкоду у сумі 218893,81 грн., завдану моральну шкоду у розмірі 9605 грн., сплачений ним судовий збір 2957,35 грн. та судові витрати, понесені ним. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16 листопада 2018 року о 09 год. 50 хв. в м. Глухів [PERSON] ., керуючи своїм автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2,5», д.н.з. [NUMBER] , та рухаючись по другорядній дорозі при проїзді перехрестя з вул. Пушкіна, не надав перевагу в русі автомобілю «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. [NUMBER] , яким керував він - [PERSON] , і рухався по вул. Пушкіна прямо по головній дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів, чим Відповідач порушив пункт 16.11 Правил дорожнього руху України, внаслідок ДТП пошкоджено його автомобіль, а також завдано шкоду його здоров`ю.Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28.12.2018 Відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та визнано винним за статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративний штраф. Відповідно до звіту № 117,1 від 08 грудня 2018 року про незалежну оцінку майна, проведену оцінювачем ПП [PERSON] , вартість матеріального збитку в результаті пошкодження автомобілю «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП з вини Відповідача, складає 302237,65 грн. Цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/5024367. ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» йому було перераховано страхове відшкодування в сумі 88000 грн. Тобто з урахуванням страхового відшкодування, матеріальні збитки, пов`язані з відшкодуванням автомобіля, становлять 214 237,65 грн. Крім матеріального збитку у вигляді пошкоджень автомобіля, внаслідок ДТП з вини Відповідача, було спричинено також шкоду його здоров`ю у вигляді струсу головного мозку, забійної рани лівої половини грудної клітини та забійної рани в області обох підреберних дуг, ротаційного підвивиху шийного і грудного відділів хребта. Внаслідок отриманих травм йому довелося пройти курс лікування з перебуванням на лікарняному з 26 листопада по 17 грудня та з 19 грудня по 24 грудня 2018 року на стаціонарному лікуванні в Глухівській ЦРЛ. На придбання медикаментів та проходження обстеження ним було витрачено кошти у сумі 2356,16 грн. Крім вказаних вище матеріальних збитків, йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у завданні йому негативних наслідків в результаті ДТП, як безпосередньо під час цієї події так і після неї. А саме нервовий стрес, який він пережив під час наїзду транспортного засобу Відповідача, оскільки на пасажирському сидіння знаходилася його дружина [PERSON] , бо саме з її сторони прийшлося зіткнення автомобілів. Також, в зв`язку з перебуванням на лікарняному, він був позбавлений можливості доглядати за своїми пристарілими матір`ю та тіткою, які потребують постійного догляду. Також це негативно відобразилось на його службовій діяльності. До того ж, Відповідач, який безпосередньо після ДТП, запевнив, що компенсує йому завдану шкоду, в подальшому відмовився добровільно відшкодувати матеріальні збитки, а тому йому прийшлося звертатися до страхової компанії, в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність Відповідача, що призвело до додаткових витрат коштів та часу. Тому моральну шкоду, завдану умисними діями Відповідача, він оцінює у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб (1921 грн.), а саме в сумі 9605 грн. В порядку досудового врегулювання ним, на його думку, вжито всіх можливих заходів, але в березні 2019 року Відповідач категорично відмовився відшкодовувати завдані з його вини збитки та перестав виходити на зв`язок, припинив перемови. За вказаних обставин, зазначену суму шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, моральну шкоду та судові витрати, понесені ним, Позивач просить стягнути з Відповідача. Представник Позивача в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, пояснивши, що Відповідач відмовляється від відшкодування завданої шкоди. Пояснив, що дійсно звертались до страхової компанії «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», яка запропонувала відшкодувати шкоду в розмірі 90 000 грн., за мінусом франшизи в розмірі 2000 грн., у зв`язку із необхідністю коштів на лікування погодився на виплату вказаних коштів. Проте, завдана шкода внаслідок ДТП явно перевищує розмір страхового відшкодування, внаслідок чого він змушений звернутись до суду про стягнення шкоди із заподіювача шкоди, а також звернувся з окремим позовом до страхової про стягнення недовиплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 10 000 грн. Внаслідок чого просив стягнути з Відповідача 208 893 грн. 81 коп. завданої матеріальної шкоди, 9605 грн. моральної шкоди та 2800 грн. судових витрати понесених на правову допомогу, а також стягнути судовий збір. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині сплати моральної шкоди в розмірі 3000 грн., в іншій частині позов не визнав, вважаючи, що за завдану шкоду повинна сплачувати страхова. Правом на подання відзиву на позов скористатись не бажає. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, вважаючи, що розмір страхового відшкодування був погоджений позивачем із страховою компанію в розмірі 90 000 грн., а тому відсутні правові підстави для задоволення позову. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, надала письмові пояснення щодо позову та просила здійснювати судове провадження у відсутність представника третьої особи. Дослідивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, враховуючи думку третьої особи, суд приходить до наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що власником транспортного засобу «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . А Позивач на підставі довіреності від 25 вересня 2019 року (довіреність від 19 липня 2018 року на момент подачі позову до суду) від імені [PERSON] має право експлуатувати (керувати) транспортним засобом «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Глухівського міськрайонного суду від 28 грудня 2018 року (справа № 576/2787/18), 16 листопада 2018 року о 09 годині 50 хвилин по вул. Вознесенська в м. Глухів, [PERSON] , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2,5», д.н.з. [NUMBER] , та рухаючись по другорядній дорозі при проїзді перехрестя з вул. Пушкіна, не надав перевагу в русі автомобілю «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. Пушкіна прямо по головній дорозі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ДТП сталося з вини водія автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2.5», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] - Відповідача по справі, який свою вину визнав, і його визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. Дана постанова не оскаржувалась і набрала законної сили 09.01.2019 (а.с. 8). В судовому засіданні сторони не заперечували факт скоєння ДТП з вини Відповідача по справі, а отже дана обставина не підлягає доказуванню. За статтею 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім того, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З висновку Звіту № 117,1 Про незалежну оцінку майна: (визначення розміру матеріального збитку) автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF», р.н. [NUMBER] , складеного 08.12.2018 експертом-оцінювачем [PERSON] ТОВ «Експерт-Сервіс Авто», вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF», р.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження складає 302237 (триста дві тисячі двісті тридцять сім) грн. 65 коп. (а.с. 9-28). З наданих Позивачем медичних документів та чеків Позивач поніс матеріальні витрати на лікування в розмірі 2356,16 грн. (а.с. 32-38). Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. А за приписами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Так, з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5024367 вбачається, що 13.09.2018 між [PERSON] (страхувальник) та ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (страховик), було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування, строк дії якого з 00 год. 00 хв. 14.09.2018 до 13.09.2019, включно, за яким [PERSON] є особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, забезпечений транспортний засіб «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2,5», д.н.з. [NUMBER] , та згідно договору (полісу), страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, сто тисяч гривень, розмір франшизи дві тисячі грн. (а.с. 103). Заява про виплату від 23.01.2019 свідчить, що Позивач звернувся до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про виплату страхового відшкодування по збитку, спричиненому в результаті ДТП, яка сталася за участі транспортного засобу Страхувальника ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», погодившись на страхове відшкодування в сумі 90000 грн., та повідомлений про франшизу за полісом в розмірі 2000 грн. (а.с. 102). Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За правилами статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, зокрема, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Водночас у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що розмір шкоди (матеріального збитку) завданої Позивачу згідно звіту № 117,1 складає 302 237 грн. 65 коп., необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля. Відповідачем не спростовано вказаний розмір збитків, згідно наданого Позивачем звіту, від призначення судом відповідної експертизи Відповідач відмовився, та доказів щодо іншого розміру шкоди не надав. Заперечення ж Відповідача в частині виплати страхового відшкодування в розмірі 88 тисяч гривень, тобто в межах ліміту відповідальності відповідача стосуються відносин між потерпілим і страховиком та не стосуються правовідносин, які виникли між потерпілим і винною особою (сторонами у справі) на підставі статті 1194 ЦК України. При цьому виплата страховиком страхового відшкодування у меншому за ліміт відповідальності розмірі не позбавляє права потерпілої особи звернутись до суду із позовом про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 522/13229/16-ц, провадження № 61-34303св18; у справі № 572/324/17, провадження N 61-31218св18 від 04 вересня 2019 року. Отже судом встановлено, що Позивач поніс матеріальної шкоди у розмірі 302 237 грн. 65 коп., необхідних на відновлення пошкодженого автомобіля; 2356 грн. 16 коп. на придбання медикаментів та проходження лікування, а отже позов в частині стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП підлягає задоволенню в сумі 206 593 грн. 81 коп. (302 237,65 + 2356,16)=304 593, 81 - 98 000,00 грн. (розмір страхового відшкодування за майнову шкоду згідно полісу АМ/5024367 за виключенням франшизи). Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки саме Відповідач [PERSON] порушив правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, то саме він повинен відповідати за завдану Позивачу моральну шкоду. Проте, суд не може погодитись з заявленою Позивачем сумою відшкодування, оскільки це не було доведено належним чином. Тим не менш, суд вважає, що Позивач зазнав моральний збиток, безпосередньо пов`язаний з порушенням його прав. Суд вважає, що Позивач, безсумнівно, випробував почуття розчарування і тривоги, а тому з урахуванням обставин справи і виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вирішує стягнути з Відповідача [PERSON] на користь Позивача 3000 грн. моральної шкоди. Зважаючи на те, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП суд задовольняє частково на 98,9%, то з Відповідача на користь Позивача у відповідності до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в цій частині в сумі 2164,87 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд задовольняє їх частково на 31,23%, тому з Відповідача на користь Позивача у відповідності до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в цій частині в сумі 239,97 грн., а всього в сумі 2404,84 грн. Крім того, з Відповідача на користь Позивача на підставі статті 137 ЦПК України слід стягнути 2800 грн. понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: partial