Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] 02.10.2018 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 17.10.1998 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалось у зв`язку з несумісністю характерів, різними поглядами на шлюб, сім`ю та плани на майбутнє. Сімейні стосунки постійно погіршувались, сторони подружніх стосунків не підтримують з 26.02.2018 року. Також у сторін є майновий спір. Ухвалою суду від 10.08.2020 року роз`єднано позовні вимоги сторін про розірвання шлюбу та позовні вимоги про поділ майна подружжя та усунення перешкод, продовжено розгляд справи про розірвання шлюбу в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання на 28.12.2020 року. 09.12.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що підстави для розірвання шлюбу є надуманими. 28.12.2020 року у судове засідання з`явилась відповідач, розгляд справи відкладено на 24.02.2021 року. 24.02.2021 року у судове засідання з`явився представник позивача та відповідач, оголошено перерву до 15.04.2021 року. 15.04.2021 року позивачем подано уточнену позовну заяву про розірвання шлюбу де зазначено про розрив шлюбних стосунків з лютого 2018 року. 15.04.2021 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 26.07.2021 року. 26.07.2021 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 19.10.2021 року. 19.10.2021 року у судове засідання з`явився представник позивача та відповідач, оголошено перерву до 03.11.2021 року. Ухвалою суду від 19.10.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю спору. Ухвалою від 29.10.2021 року заяву відповідача про відвід судді залишено без розгляду. 03.11.2021 року у зв`язку зі знаходженням судді у відпустці, розгляд справи відкладено на 23.11.2021 року. Ухвалою від 09.11.2021 року залишено без розгляду заяву позивача про відвід судді. У судове засідання 23.11.2021 року з`явився представник позивача [PERSON] , яка покинула залу судового засідання до його закінчення. Позивач та його представник звернулися до суду з заявам про відкладення судового засідання, які однак, отримані судом лише 24.11.2021 року. Також, суд вбачає, що витребувані по справі докази в судове засідання не представлені, а свідки не з`явилися. Представник відповідача в судовому засідання позов визнала. Суд, виходячи з обов`язку дотримання засад розумності строків розгляду справи, вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, яка покинула залу судового засідання, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 17 жовтня 1998 року Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб, актовий запис №336, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя у сторін не склалось у зв`язку з несумісністю характерів. Сімейні стосунки постійно погіршувались. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги. Кожен з них живе своїм життям, не турбуючись проблемами один одного. Сторони подружніх стосунків не підтримують з лютого 2018 року. Примирення між ними неможливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спір з приводу спільного майна вирішується окремо. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Outcome: approved