Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON], 5.04.2018 року, посилаючись на положення ст.ст.328, 392, 1216-1218 ЦК України, звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на не одержані суми за договором оренди землі, який зареєстрований у Міжрайонному управлінні у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру від 15.12.2010 року, за 2015 рік 1503,40 грн, пеню 3159,72 грн та індекс інфляції 605,27 грн, на які за життя мав право померлий [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті діда - [PERSON], який помер 23.02.2016 року і у шестимісячний строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. До складу спадщини померлого входить земельна ділянка розміром 2,3993 га, що розташована на території Старостинського Ведильцівського округу, та неодержані суми за договором оренди землі, який зареєстрований у Міжрайонному управлінні Ріпкинському та Чернігівському районах головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 15.12.2010 року, за яким орендодавцем був спадкодавець, а орендарем відповідач по справі. Згідно вищевказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського використання, яка знаходиться на території Ведильцівської сільської ради Чернігівського районну Чернігівської області розміром 2,3993 га та сплачує орендну плату, що становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки не пізніше 20 числа місяця після закінчення календарного року. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,2 відсотки зазначеної суми за кожен день прострочення. Неодержана сума за вищезазначеним договором оренди землі за 2015 р. становить 1503,40 грн; пеня, нарахована з моменту порушення строку виплати орендної плати, за період з 21.01.2016 року по 04.04.2018 року становить 3159 грн; індекс інфляції за весь час прострочення складає 605,27 грн. У звязку з тим, що відповідач відмовляється сплачувати борг і листи не отримує позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Директором ТОВ «Біокарт-Агро» [PERSON] подано відзив на позовну заяву [PERSON] з якого вбачається, що дійсно 10.09.2010 року ТОВ «Біокарт-Агро» уклало договір оренди землі з [PERSON], за яким передається земельна ділянка (рілля) загальною площею 2,40 га на термін 5 років з розміром орендної плати 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Земельна ділянка була передана відповідачу згідно акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.09.2010 року та акту прийому передачі земельної ділянки від 10.09.2010 року. 30.04.2015 року [PERSON] подав ТОВ «Біокарт-Агро» заяву про бажання продовжити договір оренди землі на 10 років та заяву про виготовлення пакету документів, за рахунок орендної плати за 2015 рік, для державної реєстрації договору оренди землі (рілля) паю №763, а реєстрацію оренди провести за рахунок орендної плати за 2016 рік. На підставі цих заяв відповідач мав впевненість, що діючий договір оренди буде продовжений ще на 10 років та поніс витрати на виготовлення пакету документів для реєстрації у розмірі 800 грн; провів посівну компанію на вказаній земельній ділянці у вересні 2015 року на загальну суму 5097,60 грн. 31.10.2015 року відповідно до п.6 Договору оренди [PERSON] було направлено лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі на новий термін з підвищенням орендної плати до 5 % від нормативно-грошової оцінки землі, який останній отримав 03.11.2015 року, однак відповіді на даний лист ТОВ «Біокарт-Агро» так і не отримало. У січні 2016 року відповідачу стало відомо, що [PERSON]І 16.12.2015 року (на наступний день після закінчення дії договору про оренду) уклав новий договір оренди з іншою юридичною особою, залишивши не виконаними зобовязання по даному договору та не отримавши орендної плати за 2015 рік у розмірі 1210,24 грн (сума за мінусом податків та зборів). 23.02.2016 [PERSON] помер. Протягом 2016 року до відповідача звертався [PERSON], який вимагав виплатити йому орендну плату за 2015 рік, що належить його дідусеві [PERSON]І, але жодних документів про право на спадщину той не надавав, і як це видно з документів позовної заяви, свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач отримав лише 14.12.2016 року. Крім того, з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2016 року вбачається, що [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 2,3993 га в межах згідно з планом, що знаходиться на території Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого селянського господарства, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії «ЯА» №768024, виданого Чернігівською районною адміністрацією Чернігівської області 19.12.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №010583900133, а предметом судового розгляду є договір оренди землі б/н від 10.09.2010 року, що зареєстрований в Книзі реєстрації договорів за №041083900067 від 15.12.2010 року під порядковим №67 і є таким, що не має ніякого відношення до договору на який посилається вищенаведене свідоцтво про право на спадщину за заповітом. У звязку з вище викладеним та у звязку тим, що договір оренди землі б/н від 10.09.2010 року не вказаний у свідоцтві про право на спадщину за заповітом просив залишити без задоволення позовну заяву [PERSON] Позивачем у свою чергу подано відповідь на відзив відповідно до якої, жодних вимог відповідач до спадкодавця з приводу стягнення будь-яких сум не висував. Понесені витрати, на які відповідач посилається у відзиві, жодним чином не стосуються даної справи, окрім того спірним договором не передбачено стягнення жодних сум з орендодавця щодо понесених витрат відповідача. У звязку з тим, що відповідач грубо порушив право спадкодавця на отримання належних йому сум, він як спадкоємець, у відповідності до ст.1218 ЦК України, звернувся до суду за захистом своїх прав, щодо виплати неодержаних сум згідно договірних зобовязань спадкодавця. Виходячи зі змісту статей 328, 1216, 1218 ЦК України до складу спадщини не має входити договір оренди землі, а до спадкоємця переходять лише усі права за договором оренди землі. У судовому засіданні сторона позивача підтримала заявлений позов, просила його задовольнити, виклала факти зазначені у позовній заяві та у відповіді на заперечення. Представники відповідача позов не визнали, просили у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі зважаючи на доводи викладені в відзиві на позовну заяву. Крім того зазначили, що у матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] є спадкоємцем до усього майна [PERSON] і як свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом він є спадкоємцем лише земельної ділянки площею 2,3993 га. Від завідуючої Чернігівською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника. Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступних висновків. Згідно статті 177 ЦК України обєктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (далі Закон № 161-XIV). Згідно зі ст.13 Закону №161-XIV, у редакції яка була чинною на момент укладення договору оренди, договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 Закону №161-XIV в редакції, яка була чинною на момент укладення договору оренди, визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За визначенням, наведеним у статті 21 Закону №161-XIV в редакції, яка була чинною на момент укладення договору оренди, орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Судом установлено, що 10 вересня 2010 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Біокарт-Агро» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Чернігівському районному відділі регіональної філії «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 грудня 2010 року за №041083900067, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського використання, яка знаходиться на території Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Договір оренди укладено на 5 років (п.6). Згідно п.7 договору оренди: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі, що становить 3,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься у такі строки: один раз на рік не пізніше 20 числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата. (п.8). Пунктом 11 договору оренди передбачена сплата пені орендарем у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожен день прострочення. /а.с.29, 30/ Акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.09.2010 року та акт прийому передачі земельної ділянки, які є невідємною частиною договору оренди свідчать, що [PERSON] передав, а ТОВ «Біокарт-Агро» в особі директора [PERSON] прийняв земельну ділянку з кадастровим номером 7425581300:07:000:0763, розташовану та території Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.31/ Викопіювання з книги реєстрації договорів оренди по Ведильцівській сільській раді, надане Міжрайонним управлінням у Ріпкинському і Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області свідчить, що під порядковим номером 67 значиться договір оренди зареєстрований 15.12.2010 року за №041083900067, згідно якого орендодавець [PERSON] передав в оренду ТОВ «Біокарт-Агро» земельну ділянку розташовану та території Ведильцівської сільської ради, кадастровий номер 7425581300:07:000:0763, площею 2,40 га, з цільовим призначенням для сільськогосподарського використання, терміном на 5 років. /а.с.10-12/ Згідно із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії «І-ЕЛ» №274244 вбачається, що [PERSON] помер 24.02.2016 року у віці 81 року у селі Ведильці Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.8/ Витребувана судом з Чернігівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області копія спадкової справи до майна померлого 23.02.2016 року [PERSON] в судове засідання надана не була. Натомість свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.12.2016 року, зареєстроване у реєстрі за №2-2996 свідчить, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], який помер 23.02.2016 року є [PERSON]. Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 2,3993 га в межах згідно з планом, що знаходиться на території Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого селянського господарства, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії «ЯА» №768024, виданого Чернігівською районною Державною адміністрацією Чернігівської області 19 грудня 2005 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 31 серпня 2005 року №405, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010583900133, кадастровий номер 7425581300:07:000:0763. Реєстрація земельної ділянки проведена Чернігівською районною філією ДП «Центр ДЗК» 19.12.2005 року. /а.с.9/ Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1215 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обовязки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Таким чином, позивач прийнявши спадщину за заповітом після смерті [PERSON], отримав, в тому числі, права і обовязки орендодавця за договором оренди, тобто відбулась заміна сторони у зобовязанні, а саме кредитора. Відповідно до ч.1 ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця. Частиною першою статті 514 ЦК України передбачено перехід до нового кредитора прав первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №Б-377/0-0.212-304/148-17 від 04.08.2017, нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 7425581300:07:000:0763, розташованої на території Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, станом на 01.01.2015 року становить 50113,61 грн. /а.с.14/ Згідно довіреності від 03.11.2015 року, посвідченої секретарем виконкому Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за життя [PERSON] уповноважував [PERSON] отримувати належну йому орендну плату у будь-якому вигляді на розсуд довіреної особи відповідно до договору оренди у ТОВ «Біокарт-Агро» с. Ведильці за 2015 рік. /а.с.52/ З листа ТОВ «Біокарт-Агро» за вих. №03/31_01 від 31.03.2017 року вбачається, що даним підприємством з [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки (паю), термін дії якого завершився у 2015 році. Від сільської ради вони отримали інформацію про смерть [PERSON], однак звернень від спадкоємців, з одночасним наданням відповідних документів про вступ у спадщину, для виплати орендної плати за 2015 рік не надходило. /а.с.13/ Як свідчать відповіді на звернення [PERSON], останній неодноразово звертався до Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо виплати орендної плати за використання земельної ділянки (паю) наданого в оренду ТОВ «Біокарт-Агро» на території Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, яку отримано у спадок від [PERSON] Райдержадміністрацією рекомендовано спадкоємцям паю [PERSON] письмово звернутись до ТОВ «Біокарт-Агро», з метою укладання договору оренди землі (за бажанням) та відшкодування коштів за користування успадкованою земельною ділянкою. /а.с.53, 54/ З ксерокопії конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресованого ТОВ «Біокарт-Агро» 22.07.2017 року встановлено, що адресат відмовився отримувати лист. /а.с.15/ Отже, позивач має право вимоги до відповідача про стягнення орендної плати за договором оренди за 2015 рік, яка не була за життя отримана [PERSON] З огляду на викладене, суд визнає обґрунтованим позов у частині стягнення з ТОВ «Біокарт-Агро» заборгованості з орендної плати за договором оренди за 2015 рік у розмірі 1503,40 грн, що становить 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки встановленої станом на 01.01.2015 року. Разом з тим, суд не погоджується з наведеною у позовній заяві позицією позивача щодо стягнення пені та індексу інфляції, на яку за життя мав право померлий [PERSON], виходячи з наступного Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Натомість згідно ч.ч.1, 2 ст.1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобовязаннях. До спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у звязку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обовязків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя. Зважаючи на те, що за життя [PERSON] не звертався до суду за захистом договірних зобовязань порушених ТОВ «Біокарт-Агро» і спадкодавцеві не було присуджено неустойку, то [PERSON] не має права на стягнення з ТОВ «Біокарт-Агро» пені та індексу інфляції. За таких підстав і міркувань, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн, який є мінімальною ставкою судового збору.

Outcome: partial