Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[INFO] року померла [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), що знаходиться на території Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак із об'єктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус не може прийняти від неї заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] 18 серпня 2018 року звернувся до суду. Ухвалою від 20 серпня 2018 року (а.с. 16) відкрито підготовче провадження у справі. Позивач у підготовче засідання не з'явився, у п. 3 позовної вимоги просила розглядати справу за її відсутності (а.с. 4). Представник відповідача - сільський голова Наддністрянської сільської ради подав до суду заяву (а.с. 19)про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: За загальними положеннями про спадкування, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України); право на спадщину виникає в день відкриття спадщини за заповітом або за законом (ст. 1223 ЦК України); спадкоємець, який бажає отримати спадщину, має прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). [PERSON] померла [INFO] року в с. Наддністярнське Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, право на земельну частку (пай), яка розташована на території Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 10). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Заповітом, вчиненим 03 вересня 1998 року, який за даними Курашовецької сільської ради не скасований і не змінений, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 7). З довідки відмітки у паспорті громадянина України (зворот а.с. 5) слідує, що [PERSON] на день смерті разом із спадкодавцем не проживала. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своїм роз'ясненням (а.с. 11) відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. Із цього ж роз'яснення слідує, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилася). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту на своє ім'я позивач дізналася лише у жовтні 2017 року. Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, практику Верховного Суду України, зокрема, постанову від 15 вересня 2017 року у справі 315/765/14-ц, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved