Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] в січні 2015 року звернувся до суду з позовом в якому просив зобовязати [PERSON] відновити межі його земельної ділянки та перенести встановлений нею паркан до меж земельної ділянки, вказаних у державному акті на право приватної власності на землю серії РЗ №283255 від 21.08.2003 року на земельну ділянку №12-а по вул.Набережній в смт.Козин Обухівського району Київської області від точки А до точки Б; зобовязати [PERSON] звільнити самовільно зайняту нею частину земельної ділянки та не чинити перешкод у володінні та користуванні [PERSON] частиною його земельної ділянки №12-А по вул.Набережній в смт.Козин Обухівського району Київської області. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він на підставі державного акту від 21.08.2003 року був власником земельної ділянки площею 0,107 га для ведення особистого селянського господарства по вул.Набережна 12-А в смт.Козин Обухівського району Київської області. В листопада 2005 року за договором купівлі-продажу частину вказаної земельної ділянки в розмірі 0,0618 га він відчужив [PERSON] Суміжний землекористувач [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,2680 га в травні 2001 року, а в жовтні того ж року нею було отримано державний акт на вказану земельну ділянку. В 2006 році між сторонами виник спір щодо меж належних їм земельних ділянок, який в 2009 році розглядався судом і в задоволенні позовних вимог відповідача про усунення перешкод в володінні земельною ділянкою та стягненні моральної шкоди було відмовлено через недоведеність позовних вимог. Вказане рішення є чинним. Відповідач, не зважаючи на рішення суду, встановила паркан між земельними ділянками після чого фактична межа не відповідає межам вказаним у державному акті позивача від точки А до точки Б. Оскільки у звязку із самовільним встановленням відповідачем меж та будівництвом паркану була змінена межа земельної ділянки позивача та її частина відійшла відповідачу і використовується нею для власних потреб, просив його позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснили, що сторони є суміжними землекористувачами із 2006 року між ними виник спір щодо меж належних їм земельних ділянок. Відповідач в 2009 році зверталася із позовом до суду вважаючи, що частина її земельної ділянки знаходиться у користуванні позивача. В задоволенні позовних вимог було відмовлено за недоведеністю. Рішення суду набрало законної сили. Однак відповідач в 2014 році звела капітальний паркан захопивши частину його земельної ділянки і користується нею. Такі дії [PERSON] призвело до порушення прав позивача як власника земельної ділянки. Свої права він просить захистити в судовому порядку. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідач придбала земельну ділянку в 2001 році, а позивач в 2003 році. Між сторонами виник спір щодо меж користування земельними ділянками, оскільки площа земельної ділянки відповідача зменшилась і не відповідає розміру, зазначеному в державному акті. В 2009 році вона зверталась до суду з позовом про усунення перешкод з боку відповідача, однак свої вимоги не довела і в позові їй було відмовлено. Після набрання законної сили рішенням суду вона в 2010 році на межі з позивачем почала зводити паркан. Паркан зводився виключно на місці сітки «Рабиці», яка розділяла земельні ділянки з часу їх придбання сторонами. Позивач був присутній при будівництві паркану, контролював хід робіт і будь-яких зауважень не мав. Позовні вимоги вважає безпідставними і такими, що направленні на затягування і ускладнення конфлікту між сторонами. Представник Козинської селищної ради в судове засідання не зявився про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань суду не подав. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в 2011 році він виконував на замовлення відповідача роботу по встановлення системи поливу на земельній ділянці в смт.Козин по вул.Набережній 12 і на той час капітальний паркан вже був споруджений. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до державного акту від 03.10.2001 року належить земельна ділянка площею 0,268 га, яка розташована по вул.Набережна 12 в смт.Козин Обухівського району Київської області. [PERSON] відповідно до державного акту від 21.08.2003 року належить земельна ділянка площею 0,0618 га, яка розташована по ул.Набережна 12 а в смт.Козин Обухівського району Київської області. Технічна документація із складання державного акту на право власності на земельну ділянку позивача як в управлінні Держкомзему так і у позивача відсутня. Чинним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2009 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у володінні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди відмовлено. Вказаним рішенням встановлено, що огорожа з сітки «Рабиця» між земельними ділянками сторін у справі не змінювалась і не переносилась як до моменту придбання відповідачем так і на час розгляду справи. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.3 ЦПК України судовому захистові підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Відповідно до положень\~ ст. 60 ЦПК України\~ кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач посилаючись на порушення відповідачем при будівництві паркану в 2014 році його прав як землевласника земельної ділянки по вул.Набережна 12А в смт.Козин Обухівського району, а саме незаконне заволодіння [PERSON] частиною належної йому земельної ділянки, вказані обставини не довів належними та допустимими доказами. Так позивач в обґрунтування позовних вимог надав суду технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовлену в 2016 році з якої вбачається схема місця розташування земельної ділянки, її кадастровий план, відомість вирахування площі, абрис, схема перенесення земельної ділянки. В ній також наявний електронний польовий журнал геодезичних робіт. На підставі вказаної документація із землеустрою здійснено державну реєстрацію земельної ділянки [PERSON] 13.09.2016 року в Державному земельному кадастрі. Із вказаної технічної документації не вбачається порушення прав позивача як землевласника, зміна меж та розміру його земельної ділянки, на що посилався [PERSON] при зверненні до суду з позовом. Разом з тим з акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який міститься в матеріалах тієї ж технічної документації та підписаний позивачем, представником Центру ДЗК, суміжниками [PERSON] та [PERSON] вбачається, що межі земельної ділянки, яка знаходиться по вул.Набережній 12А в смт.Козин Обухівського району площею 0,0618 га наданої власнику [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, закріплені у натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка у кількості 9 шт., схема привязки межових знаків до обєктів і контурів місцевості/абриси додається. Власник земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має. Зведений план ділянок від 10.01.2004 року, що міститься в матеріалах справи, доводів позивача не підтверджує, оскільки з нього не вбачається перебування у користуванні відповідача земельної ділянки [PERSON]. Кадастрова зйомка земельної ділянки [PERSON] та інші графічні матеріали без дати, виконані субєктом підприємницької діяльності фізичною особою [PERSON] встановлених судом обставин не спростовують. Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів позивач не надав. Згідно повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №1121/16-41 від 08.06.2016 року через ненадання каталогу координат поворотних точок в паперовому вигляді меж земельної ділянки площею 0,0618 га, розташованої по вул.Набережна 12а в смт.Козин з відповідної документації із землеустрою на підставі якої виготовлявся державний акт на право на земельну ділянку серії РЗ №283255 від 21.08.2003 року виданий [PERSON] та не оплатою останнім рахунку за проведення судової будівельно-технічної експертизи згідно ухвали суду від 08 червня 2015 року, призначеної у даній справі за клопотанням позивача, надання висновку не представляється можливим.

Outcome: dismissed