overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] 10 червня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись, що вони з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, аліменти сплачувати згоден. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], який знаходиться на матеріальному утриманні позивача. Відповідач [PERSON] участі в матеріальному утриманні дитини не приймає, працездатний, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, інших утриманців немає. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають підстави для висновку про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] 10 червня 2015 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається не те, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дядька [PERSON], оскільки вона не змогла підтвердити факт родинних відносин з дядьком із-за втрати свідоцтва про народження її батька, який є рідним братом померлого, тому просить встановити факт родинних відносин між нею та померлим дядьком. У судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заявлених вимог. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до п.п.1,6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Відповідно до свідоцтва про народження заявниці [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) її батьком є [PERSON] Євтеєвич(а.с.6,7). Відповідно до свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON] Євтеєвича його батьком є [PERSON](а.с.11). Згідно відповіді ВДРАЦС реєстраційної служби Кремінського районного управління юстиції, копію актового запису про народження [PERSON] Євтеєвича видати не можливо за закінченням терміну зберігання(а.с.24). Згідно пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що батько заявниці та померлий [PERSON] є рідними братами, у спадкодавця дітей не має, а заявниця є його племінницею. Таким чином у суду не має сумнівів про наявність родинних відносин між заявницею та спадкодавцем, а тому факт, що має юридичне значення підлягає встановленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

[PERSON] 10 червня 2021 року пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 квітня 1985 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що їхнє спільне життя не склалося, основною причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідачка в лютому 2021 року виїхала за кордон, де зустріла іншого чоловіка з яким на даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Під час розгляду справи по суті позивач [PERSON] та його представник адвокат Коржук І.І. у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, також позивач пояснив, що хоча від шлюбу неповнолітніх дітей у них немає, однак відповідачка відмовляється прибути в органи ДРАЦС для реєстрації розірвання шлюбу та не заперечували проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника адвоката, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із заяви по суті справи, свідоцтв про шлюб та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 25 квітня 1985 року, від якого неповнолітніх дітей у сторін немає (а. с. 8, 10. 11). У лютому 2021 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають, позивач переїхав проживати окремо. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та нормам моралі, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] 11.01.2014 р. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Української державної академії залізничного транспорту про стягнення суми, вказавши в обґрунтування наступне. 11.03.2010 року між [PERSON] та УкрДАЗТ м. Харкова укладено договір від 11.03.2010 року № 8060/510-ПК/10 про навчання. Для навчання і отримання кваліфікації спеціаліста, відповідно до умов договору сплатив 4850,00 грн. В серпні 2013 року йому повідомили, що він не був зарахований на 6 курс в зв'язку з недобором балів. Після чого, він письмово звернувся до Академії про повернення сплаченої суми в розмірі 4850,00грн., але кошти до теперішнього часу йому не повернені. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] 11.01.2014 р. звернувся з позовом до суду про стягнення боргу із [PERSON], вказавши в обґрунтування наступне. 03.02.2010 р. він надав у борг [PERSON] гроші у сумі 1300 доларів США та 7150грн.. Остання, отримавши гроші, зобов'язалася повернути їх по першій необхідності. Договір позики складений письмово у вигляді розписки, власноруч написаної боржником 03.02.2010 р. Восени 2013р. він звернувся до відповідачки, щоб вона повернула борг, на що йому було відмовлено, посилалась на те, що кошти у неї відстуні. 30.10.2013р. він написав їй вимогу про повернення коштів на протязі 10 днів, тобто до 10.11.2013р. У встановлений строк гроші відповідач не повернула. Тому, просить суд стягнути суму боргу в національної валюті (гривнах) в сумі 17810 гр., станом на час звернення до суду, а також відшкодувати витрати в сумі 243гр. 60 коп. за сплату судового збору. Позивач надав заяву, в якій підтримав свої вимоги та просив справу розглянути за його відстуності. Відповідач також надала заяву, в якій визнала позов та просила справу розглянути без її участі. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до наступного. Як впливає із письмової розписки від 03.02.2010 р., складеної та підписаної [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передав у борг, а [PERSON] 03.02.2010 р. отримала в борг гроші в сумі 1300 доларів США, 7150грн. і зобов'язалася їх повернути при першій необхідності. /а.с.7/ Згідно ст.1046 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлено угодою. 30.10.2013р. [PERSON] отримала вимогу про повернення коштів [PERSON] на протязі 10 днів, тобто до 10.11.2013р. /а.с.8/ Оскільки, договір позики є реальною угодою і вважається укладеним із моменту передачі грошей, суд має правові підстави для задоволення позову. Судові витрати суд присуджує стороні, на користь якої постановлено рішення, за правилом ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] 11.02.2015 року звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб. В заяві вона вказала, що в вересні 2012 року вона познайомилась з [PERSON] і вони щиро покохали один одного. Через певний час вони вступили з ним в близькі інтимні стосунки. На даний час строк вагітності становить 28-30 тижнів, що підтверджується відповідною довідкою. Їхні батьки не заперечують проти укладення шлюбу і створять усі умови для сімейного життя, зміцнення сім'ї, допомагатимуть матеріально. Заявник [PERSON]наполягала на задоволені заяви, підтвердила обставини які зазначені у ній. Законні представники заявника - [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти задоволення заяви. Законний представник зацікавленої особи [PERSON] - [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Представник зацікавленої особи Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав заяву в якої просив слухати справу за його відсутністю, проти задоволення заяви не заперечував. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки № 742, виданої Харківською міською поліклінікою № 6 від 26.01.2015 року, [PERSON]знаходиться на обліку жіночої консультації. Строк вагітності 32-33 неділя. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 01 лютого 2007 року Акдарьинським відділом РАЦС Самаркандської області, республіки Узбекистан, оригінал якого оглянутого в судовому засіданні, а копія міститься в матеріалах справи, [PERSON]народилась [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. За таких обставин, встановивши дійсний намір [PERSON]та [PERSON] зареєструвати шлюб і створити сім'ю, суд вважає можливим надати заявниці право на шлюб. Виходячи з вищенаведеного, вислухавши пояснення заявника, законних представників, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що надання заявниці права на шлюб з [PERSON] відповідає її інтересам, а тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] 11. 03. 2014 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 грудня 2013 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1855. Шлюбні стосунки припинені з січня 2014 року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спільних дітей не мають. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, від отримання кореспонденції суду ухиляється. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують з березня 2014 року і позивач поновлювати їх не збирається, спільне господарство не ведуть, спільних дітей не мають, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Відповідачці після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] 11.03.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 07.05.2010 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Шишковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №05. Дошлюбне прізвище відповідачки - [PERSON]. Від спільного подружнього життя дітей у них немає. Позивач проживає зі своїм малолітнім сином, однак у відповідачки не склалися з ним відносини у зв`язку з чим між сторонами часто виникали непорозуміння. З травня 2012 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства. Відповідачка переїхала проживати в [ADDRESS]. З того часу вони подружні відносини не відновлювали та перестали спілкуватися. Вважає, що їхня сім`я розпалася, примирення неможливе, а збереження шлюбу суперечить його інтересам. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідачки не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин та відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 07.10.2010 року виконавчим комітетом Шишковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, 07.05.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом № 05. Сторони з травня 2012 року фактично припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження сім`ї. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивача розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача у відповідності до положень ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] 11.03.2014 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на час навчання дочки у коледжі КВНЗ «Житомирський інститут медсестринства» на денній формі навчання. Від позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.ст.199-200 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, в разі їх навчання до досягнення 23 років. Розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або в частковому відношенні з усіх видів їх заробітку . Судом встановлено, що відповідач має дочку - [PERSON], [INFO]. В даний час дочка - [PERSON] навчається на денній формі навчання у коледжі КВНЗ «Житомирський інститут медсестринства». Відповідач може надавати матеріальну допомогу дочці на час її навчання. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене відповідач має сплачувати аліменти на час навчання дочки, починаючи з 11.03.2014 року до закінчення навчання - 01 липня 2016 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] 11.03.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 21.10.2009 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського РУЮ у Чернівецької області за актовим записом №99. Сторони проживали в с. Волошкове Сокирянського району Чернівецької області. Від спільного подружнього життя дітей у них немає. Через деякий час у позивачки не склалися з відповідачем відносини, у зв`язку з чим між сторонами часто виникали непорозуміння. З червня 2013 року вони припинили подружнє життя. Бажання в подальшому проживати з відповідачем в шлюбі вона не має. Вважає, що їхня сім`я розпалася, примирення неможливе, а реєстрація шлюбу суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак в позовній заяві зазначено прохання про розгляд справи без її присутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого повторно 04.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського РУЮ у Чернівецької області, 21.10.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом № 99. Сторони з червня 2013 року фактично припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження сім`ї. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивачки розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивачки у відповідності до положень ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] 11.03.2015р. звернулася в суд із заявою про встановлення факту родиних відносин . Свою заяву мотивує тим, що вона є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO]. Проте, в документах, що підтверджують їхні родинні відносини допущені помилки, зокрема, в свідоцтві про її народження її прізвище записане замість «[PERSON]» - «[PERSON]», як і у її матері до укладення шлюбу з її батьком [PERSON] Про причини невідповідності запису у свідоцтві про її народження їй невідомо. Її мати [INFO]. померла, тому з'ясувати причину присвоєння їй прізвища матері у свідоцтві про її народження немає змоги. 09.04.2007р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище «[PERSON]» . Після смерті батька, з яким вона проживала однією сім'єю, вона звернулась до житлово-комунального підприємства №2 м.Луцька (надалі -ЖКП №2) із заявою про переоформлення особового рахунку та визначення її наймачем квартири [ADDRESS]. Однак, їй було відмовлено, в зв'язку з недоведеністю родинних відносин з основним наймачем квартири - її батьком [PERSON], а тому вона змушена звернутись до суду з даною заявою, оскільки не має іншої можливості довести факт, що має юридичне значення. Посилаючись на наведене, заявник просила суд встановити факт родинних відносин, а саме: те, що вона є рідною дочкою [PERSON], [INFO]., який помер [INFO] року. В судовому засіданні заявник заяву підтримала з наведених у ній мотивів. Представники заінтересованих осіб в судовому засіданні покладались на думку суду. Заслухавши пояснення заявника, її представника, оцінивши показання допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище -[PERSON]) народилась [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Заявнику при народженні було присвоєно прізвище «[PERSON]», її батьками у свідоцтві зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.9) З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16 червня 1988 року вбачається, що остання змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» після укладення шлюбу з [PERSON], 16 червня 1988 року. (а.с.8) Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). Як вбачається з свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. (а.с.4). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили, що заявниця [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO] . З врахуванням викладеного, слід визнати доведеним факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] (дівоче прізвище - [PERSON]) та її батьком [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved