Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] 01.10.2019 року звернулася з позовом в суд про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 24.04.2010 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народився син [PERSON] , а 30.08.2013 року в судовому порядку їх шлюб було розірвано. З 2013 року відповідач життям дитини не цікавиться, не займається вихованням і утриманням сина, повністю ухилившись від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім цього, з жовтня 2018 року відповідач не сплачує аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, і доповнила, що протягом останніх двох років відповідач в жодний спосіб не спілкується з сином, хоча ніяких перешкод в цьому йому ніхто і ніколи не чинив. 06.08.2016 року вона вдруге одружилася, уклала шлюб із [PERSON] , який бере активну участь у вихованні сина [PERSON] , піклується про нього як рідний батько. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, наслідки неявки. За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, не направила у судове засідання свого представника, тому суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності такого. Третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, яка належно була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не направила у судове засідання свого представника, при цьому подала заяву про розгляд справи за відсутності такого (заява в матеріалах справи). Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він - ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, один з батьків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 24.04.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30.10.2013 року в судовому порядку (а.с.8). Під час перебування в шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Після розлучення батьків дитина залишилась проживати з мамою. Згідно довідки Білоцерківської міської ради Київської області №4244/08 від 09.09.2019 року [PERSON] проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Також судом встановлено, що позивач вдруге одружилася, 06.08.2016 року уклала шлюб із [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з пояснень позивача, відповідач не спілкується та в жодний спосіб не контактує з дитиною, не цікавиться його навчанням і не турбується про фізичний і духовний розвиток сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає, ухиляється від сплати аліментів. Дані обставини підтверджуються наданими суду довідками №112 та №113 від 09.09.2019 року Білоцерківської ЗШ І-ІІІ ступенів №22, що навчанням і вихованням [PERSON] займається мама [PERSON] та її чоловік [PERSON] , а батько - [PERSON] за час навчання в школі не з`являвся, та довідкою про неотримання аліментів №36505 від 17.09.2019 року, наданою Залізничним ВДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, згідно якої [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно з 01.10.2018 року по 31.08.2019 року, які зобов`язаний сплачувати [PERSON] , не отримувала (а.с.9). Згідно із ч. 4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК України). Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №914 від 24 грудня 2019 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.49). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи із наведеного та враховуючи, що [PERSON] внаслідок свідомої поведінки та нехтування покладених на нього, як батька, обов`язків, ухиляється від їх виконання, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підставні, а відтак [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.15).

Outcome: approved