Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~[PERSON] виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Мирноградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю її сина, в обґрунтування якого вказала, що вона є матірю [PERSON], [INFO], який працював у відповідача та 14.05.2018 року під час виконання трудових обовязків отримав травми не сумісні з життям. Моральна шкода у звязку зі смертю сина їй не призначалась та не виплачувалась. Смертю сина їй завдано непоправної моральної шкоди, яка виражається у постійних душевних стражданнях від загибелі сина, відчаї, втраті сенсу життя, страху перед майбутнім, оскільки вона перебувала на утриманні свого сина, що суттєво негативно змінило її життя. У звязку з цим просить стягнути з відповідача на свою користь суму 500000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач до судового засідання не зявилась про час та місце справи повідомлена у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні своїх позовних вимог, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Представник відповідача до судового засідання не зявився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому цивільно-процесуальним\~законодавством України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Представник третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Донецькій області до судового засідання не зявився, про час та місце справи повідомлений у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, надав у судове засідання пояснення на позовну заяву, згідно з яким, дійсно, 14 травня 2018 року на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля» стався нещасний випадок, в результаті якого загинув [PERSON]. Постановами Управління від 25.01.2019 року його матері [PERSON] та його сину [PERSON] була призначена щомісячна страхова виплата у розмірі 1321,63 грн. та 1982,44 грн. відповідно. Крім того, на підставі постанови Управління від 25.10.2018 року [PERSON] були відшкодовані витрати на поховання сина. Просив прийняти рішення на розсуд суду без участі свого представника. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 15.02.2019 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд якої по суті призначений на 10.30 год. 12.03.2019 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі пояснення (заперечення). Через неявку представника відповідача розгляд справи відкладений на 09.00 год. 05.04.2019 року В судовому засіданні 05.04.2019 року у звязку із неявкою відповідача, що був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 14.05.2018р. на підприємстві у відповідача стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок чого [PERSON] отримав смертельну травму, від якої помер, що підтверджується копією акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом за формою Н-1 № 6 від 27.07.2018 року, актом форми Н-5, довідкою про причину смерті, свідоцтвом про смерть (а.с.10, 11-16, 17-24). Позивач є матірю загиблого [PERSON] (а.с.3, 4, 5). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції України, життя і здоровя людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ч.1 ст.2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Як розяснив\~Пленум Верховного\~Суду України\~в п.3\~постанови №\~4\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» під\~моральною шкодою\~слід розуміти\~втрати немайнового\~характеру внаслідок\~моральних чи\~фізичних страждань,\~або інших\~негативних явищ,\~заподіяних фізичній\~чи юридичній\~особі незаконними\~діями або\~бездіяльністю інших\~осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що діями відповідача позивачеві спричинені моральні страждання, повязані з безповоротною втратою її близької людини, відчуттям самотності, які є прямим наслідком нещасного випадку, в результаті якого загинув [PERSON], працюючи у шкідливих і небезпечних умовах праці на вугільному підприємстві. Страждання позивача викликають певні зміни у її житті. Вона втратила годувальника, який би їй надавав допомогу, що спонукало позивача вирішувати матеріальні та інші проблеми самостійно. Перенесений стрес через смерть сина негативно вплинув на її психічний стан. Все це примушує позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину, зазнаваних позивачем душевних страждань з приводу втрати сина, тривалість негативних наслідків, безповоротність втрати та близькі відносини із загиблою людиною. Тому суд, виходячи з засад розумності і справедливості вважає, що на користь позивача має бути стягнуто 150000 грн. у відшкодування моральної шкоди. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. В силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 230,52 грн. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП, ст.23 ЦК України,

Outcome: partial