Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

[PERSON] 05.01.2018 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що зареєстрував шлюб з відповідачем по наявній справі 17.03.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 252. Від цього шлюбу сторони не мають дітей. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося з причини взаємного непорозуміння, втрати почуття любові та поваги один до одного, постійних сварок на цьому ґрунті. На теперішній час сторони проживають окремо. З урахуванням наведеного, зазначаючи, що подальше збереження сім`ї неможливо, [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] .. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Домусчі Л.В. Ухвалою суду від 19.01.2018 року провадження у справі відкрито. Згідно пояснень позивача, наданих у судовому засіданні 21.03.2018 року, та довідки директора МУП «ЖЕУК-1» від 25.07.2017р., відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та мешкає там зі своїми батьками. Ухвалою суду від 21.03.2018 року доручено компетентному суду Республіки Молдова вручити документи та допитати в якості відповідача по справі [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] , відповідно до умов Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року. Провадження у справі зупинено до надходження відповіді від іноземного суду на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду та інших документів. 05.08.2019 року до суду надійшов лист ГТУЮ в Одеській області щодо неможливості виконати доручення стосовно [PERSON] разом із пакетом документів, що повернулись із Каушанського суду Республіки Молдови. З 01.08.2019 року по 03.09.2019 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В. перебувала у щорічній відпустці. Ухвалою суду від 04.09.2019 року провадження у справі поновлено та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 08.10.2019 року. Ухвалою суду від 08.10.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання 11.10.2019 року не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, у разі неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, суд про причини неявки не повідомила, процесуальним правом подати заперечення проти позову не скористалась. На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 березня 2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 252 (а.с.6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 496 Цивільного кодексу України, іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.1 ст.497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У відповідності до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання ( за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як зазначив позивач у позові, сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинені, відповідач проживає на території Республіки Молдови, зв`язок із нею втрачений. Позивач також вказав, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому строк на примирення непотрібен. Доказів, які свідчили б про можливість примирення сторін та збереження шлюбу в ході розгляду справи отримано не було. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не проживають разом, не ведуть спільне господарство, тож не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що примирення з відповідачем не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved