Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[INFO] року померла баба позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із права на земельну частку (пай) розміром 2,18 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадщину фактично прийняла дочка спадкодавця і мати позивача [PERSON], яка померла [INFO] року. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить, зокрема, успадковане від [PERSON] право на земельну частку (пай) та її особисте право на земельну частку (пай). Батько позивача [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] як її чоловік, не оформив садкових прав та помер [INFO] року. До складу спадщини після його смерті входить успадковане від [PERSON] та його особисте право на земельний пай. Позивач у справі є спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом, спадщину прийняла, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів [PERSON] 22 січня 2018 року з відповідним позовом звернулася до суду. Ухвалою суду від 22 січня 2018 року (а.с. 32) відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання. Позивач у підготовче засідання не з'явилася, у п. 4 позовної вимоги, просила справу слухати у її відсутності (зворот а.с. 3). Представник відповідача - сільський голова Рівненської сільської ради 22 січня 2018 року подала до суду заяву (а.с. 34) про розгляд справи за її відсутності та про визнання позовних вимог. З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 21 липня 1998 року (а.с. 10), стверджується, що [PERSON] померла [INFO] року у с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 13 від 10 січня 2018 року (а.с. 13), випискою із списку громадян, членів колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», що додається до державного акта на право колективної власності на землю (а.с. 21), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № П-50/0-0.29-95/141-17 від 03 травня 2017 року (а.с. 25) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входило право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Промінь» с. Рівне площею 2,18 умовних кадастрових гектара. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (частини 1 і 2 ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 51087721, виданої 28 лютого 2018 року (а.с. 57) вбачається, що по своїй смерті [PERSON] заповіту не залишала. При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є діти, дружина і батьки померлого. Із наявних у матеріалах справи доказів (а.с. 13, 15,16) слідує, що у першій черзі спадкоємців після смерті [PERSON] мала право спадкувати лише її дочка - [PERSON]. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 13 від 10 січня 2018 року (а.с. 13) стверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON]. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року). Отже, оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в оперативне управління та володіння спадковим майном (а.с. 13), їй з [INFO] року належить право на земельну частку (пай) площею 2,18 умовних кадастрових гектара, що перебували у колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру виданої 28 лютого 2018 року за № 51087730 (а.с. 58) вбачається, що спадкові права після смерті [PERSON] [PERSON] не оформила. [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 9). Вище наведеним, а також довідками виконавчого комітету Рівненської сільської ради доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай), успадковане після [PERSON] Крім того, довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № П-43/0-0.29-85/141-17 від 03 травня 2017 року, випискою із списку громадян, членів КСП «Промінь», що додається до Державного акту на право колективної власності на землю (а.с. 20) стверджується, що [PERSON] мала і своє особисте право на земельну частку (пай) площею 2, 18 га, що перебувала у КСП «Промінь» с.Рівне Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51003626 від 21 лютого 2018 року (а.с. 54-55) стверджується, що по своїй смерті [PERSON] заповіту не залишала. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив і батьки (ст. 1261 ЦК України). Довідкою виконавчого комітету Роздолівської сільської ради № 11 від 10 січня 2018 року (а.с. 11) доводиться, що спадкоємцями першої черги за законом були дочка померлої (а.с. 6, 7) [PERSON] та чоловік (а.с. 16) [PERSON]. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не відмовився від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). З довідки виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 11 від 10.01.2018 (а.с. 11) слідує, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав не звертався, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 51003698 від 21 лютого 2018 року (а.с. 56). [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 8). До складу спадщини після смерті [PERSON] входять успадковані після смерті [PERSON] права на два земельних паї, а також особисте спадкодавця право на пай, що посвідчувалося сертифікатом серії [NUMBER] (а.с. 19, 23). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дочка (а.с. 6, 7) [PERSON]. Із довідки Рівненської сільської ради слідує, що на день смерті позивач проживала разом із спадкодавцем без реєстрації та здійснювала за ним догляд. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкодавець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу, або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 20 вересня 2017 року, яке набрало чинності 03 жовтня 2017 року (а.с. 17-18) [PERSON] визначено додатковий строк у один місяць для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. 31 жовтня 2017 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] (а.с. 42). Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 18 серпня 2017 року (а.с. 22), слідує, що сертифікати на право на земельні частки (паї) на прізвище [PERSON], [PERSON] та [PERSON] втрачені, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (а.с. 24). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельні частки (паї) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved