Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] 09 січня 2020 року звернулась з позовною заявою до суду, та просила визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] після її смерті відкрилась спадщину у вигляді земельної ділянки площею 1,7947 га, що розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області. Відповідно до заповіту її мати [PERSON] все своє майно заповіла їй. Будучи впевненою, що мати проживала разом з нею на день смерті, вона вважала себе такою, що прийняла спадщину. Проте, для прийняття спадщини необхідно бути зареєстрованим зі спадкодавцем на день смерті. Таким чином, вона пропустила строк на подачу заяви про прийняття спадщини у 10 днів. Позивач у судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої на позові наполягала та просила розглянути справу за її відсутності. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої проти заявлених вимог не заперечував та просив розглянути справ у відсутність представника. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів, справи [INFO] у віці 89 років с. Липецьке Подільського району Одеської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.07.2019 року. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7947 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради (раніше Липецької сільської ради) Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №284 від 20.07.2004 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №009760 від 09 грудня 2004 року, кадастровий номер 5122984200:01:001:0086. Позивач є донькою спадкодавиці, що підтверджується: копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] від 31.01.1963 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.02.1983 року, тому відповідно є спадкоємцем першої черги за законом. [PERSON] склала заповіт, посвідчений 12 лютого 2018 року в.о.Старости сіл Липецьке та Казбеки Подільського району Одеської області, зареєстровано у реєстрі за №24, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] . Термін на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після цього спадкодавця збіг 28 грудня 2019 року. Згідно відповіді державного нотаріусу Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса №409к/02-14 від 08.07.2020 року, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не заводилась. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Касаційний цивільний суд у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року вказав, що одночасно дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Водночас, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Враховуючи, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, та з метою захисту прав позивача, суд вважає наведені позивачем причини пропуску встановленого законом 6-ти місячного строку на право подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса поважними, а тому їй слід визначити для цього додатковий строк у три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

Outcome: approved