Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання права власності на переобладнану квартиру. В подальшому позивачами була подана уточнена позовна заява. В обґрунтування позову позивачами зазначено, що вони є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.10.1995, а [PERSON] ще також на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.2018. У зазначеній квартирі позивачі прибудували балкон. Однак до теперішнього часу право власності на самочинно реконструйовану квартиру та улаштований балкон не визнано. 12.07.2018 фізичною особою-підприємцем [PERSON] за зверненням позивача [PERSON] було складено Звіт про проведення технічного обстеження квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Висновками якого є те, що житлова квартира з металевим каркасом балкону, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], встановлена можливість її надійної та безпечної експлуатації. У зв'язку з викладеним позивачі просять визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на самочинно реконструйовану квартиру з навісним балконом розмірами 1,45х5,52х0,3=2,4 м.кв., яка розташована за адресою: Луганська область, [ADDRESS], загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м. Ухвалою від 12.09.2018 провадження у справі № 428/11238/18 було відкрито та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 24.10.2018, а також запропоновано відповідачу надати заперечення на позов. На виконання ухвали від 12.09.2018 відповідачем заперечення на позов надано не було. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON] не з'явились, подали до суду заяву, в якій підтримали уточнені позовні вимоги та просили розглянути справу без їх участі. У судовому засіданні представник відповідача Сєвєродонецької міської ради Луганської області [PERSON] вирішення справу просила на розсуд суду. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів цивільної справи судом встановлено, що квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.10.1995 належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.06.2018 серії [NUMBER], [PERSON] успадкувала 2/6 частки квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] та [PERSON]. Згідно з копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації та оцінки» 04.07.2018, при проведенні технічної інвентаризації встановлено, що дана квартира була самочинно переобладнана, а саме змінилась загальна площа та житлова площа квартири, а також прибудовано балкон. Зі звіту про проведення технічного обстеження квартири [ADDRESS] виготовленого ФОП [PERSON] 12.07.2018, вбачається, що за результатами проведеного технічного обстеження об'єкта: житлова квартира з металевим каркасом балкону, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Встановлена можливість її надійної та безпечної експлуатації, після оформлення дозвільних документів згідно з діючим Законодавством України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст. 152 Житлового кодексу України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. Відповідно до Узагальнення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2012 також судам слід брати до уваги, що умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. Судам слід мати на увазі, що якщо спір про визнання права власності на переобладнання та перепланування пов'язаний з облаштуванням балкону на фундаменті, то такі роботи не може бути визнано переплануванням, оскільки вони мають ознаки самочинного будівництва, а тому слід керуватися нормами статті 376 ЦК. Відповідно до пункту 1, а також 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Реконструкція жилого будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Цими ж правилами надається визначення таких понять, як переобладнання і перепланування. Разом із тим облаштування балкону, не пов'язане з використанням земельної ділянки, підпадає під ознаки перепланування, тому при вирішенні таких спорів судам слід керуватися нормами статті 383 ЦК. При цьому, судам слід враховувати наявність технічного висновку про відповідність виконаних робіт будівельним нормам і правилам, висновку про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки, наявність даних про непорушення прав власників інших квартир та правил експлуатації будинку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналіз правової природи перепланування житлового приміщення свідчить про те, що власник може здійснювати зміни у квартирі за умов, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. При цьому, такі роботи повинні бути проведені без втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, у випадку чого узгодження таких робіт не потребує отримання дозвільних документів. Хоча в той же час, існує вказівка на те, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Отже, існує неузгодженість між нормами права, де право особи на перепланування квартири дозволено положеннями Цивільного кодексу, без обов'язку отримання дозволу, а з іншого, обов'язок отримання такого дозволу вставлений Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. При проведенні розгляду даної цивільної справи, як вже було наведено вище, було встановлено, що позивачами не надано рішення Сєвєродонецької міської ради, як регулятора, в розумінні зазначених вище норм закону, щодо дозволу чи відмови на проведення переобладнання, якою є за своєю суттю реконструкція, як і не надано будь-яких рішень чи заперечень самим відповідачем з цих підстав. Таким чином, суд погоджується з тим, що відсутність рішення відповідача є порушенням права позивачів, оскільки останні обмежені в своїх правах, а також позбавлені права переоформлення правовстановлюючих документів на належну їм переобладнану квартиру відповідно до вимог закону, при наявності колізій закону. Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку права позивачів мають бути захищені, оскільки в іншому випадку відбудеться невиправдане втручання в право мирного володіння позивачами своїм майном. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання права власності на переобладнану квартиру підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивачів, якими судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивачів в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved