Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

[PERSON] 11.06.2018 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 09.04.2009 року проживала в шлюбі з відповідачем, який рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.11.2017 року розірвано. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. В позові зазначає, що вона самостійно виховує та матеріально утримує дитину, відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, згоди з приводу матеріального утримання дитини між ними не досягнуто. У зв'язку з наведеним, посилаючись на ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позивач просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 15.06.2018 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло, відзиву чи заперечень на позов не подав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з'явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-ОЛ №073857, виданого 09 квітня 2009 року виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 3). Згідно довідки про склад сімї за №66, виданої 13 лютого 2018 року виконавчим комітетом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, дитина [PERSON], [INFO], входить до складу сім'ї позивача та проживає разом з нею [ADDRESS] (а.с. 4). Згідно копії рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2017 року, яке набрало законної сили 04.12.2017 року, між сторонами було розірвано шлюб, який був зареєстрований 09 квітня 2009 року у виконкомі Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №07 (а.с. 2). В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, в період спільного проживання в них народилась дочка, відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідно до ч. 2 ст.\~51\~Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що дитина, яка потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, а тому відповідач зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття та сплачувати аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, на утриманні дітей чи непрацездатних осіб не має, відзив на позов не подав, тобто не заперечує сплачувати аліменти. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову (ч. 1\~ст. 191 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). А тому з відповідача, враховуючи задоволення позовних вимог, мають бути стягнуті 704 грн. 80 коп. судового збору на користь держави. Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні у зв'язку з відсутністю таких заходів. На підставі викладеного та

Outcome: approved