Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

[PERSON] 17.07.2019 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить: - стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 7000 гривень до досягнення дитиною повноліття; - стягувати щомісячно з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 2000 гривень до досягнення дитиною віку трьох років, а саме до [INFO] . В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що відповідач працює в Польщі та має заробіток в розмірі 1000 євро на місяць, що становить більше 26000 гривень. Під час перебування сторін у шлюбі відповідач пересилав позивачу кошти на її утримання та утримання дитини в розмірі від 7000 до 9000 гривень. Відповідно і на даний час він має змогу сплачувати на утримання дитини 7000 гривень і на утримання дружини 2000 гривень. За таких обставин просить позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що відповідач не має змоги сплачувати кошти на утримання дитини та дружини у вищевказаних розмірах, оскільки йому не дозволяють його доходи. Крім того він має на утриманні матір, яка є пенсіонеркою, та молодшу сестру, яка навчається і на даний час не має жодних доходів. У зв?язку з цим визнає позов в частині стягнення коштів на утримання дитини в розмірі 2000 гривень та на утримання дружини в розмірі 1000 гривень. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 2 статті 182 СК України зазначено, що Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Крім того, відповідно до статті 84 Сімейного кодексу України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2018 року (а.с. 9). За час перебування у шлюбі сторони стали батьками сина [PERSON] [INFO] (а.с. 10). Син на даний час знаходиться на утриманні матері (а.с. 11). Отже відповідач повинен надавати позивачу допомогу на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] [INFO] суд враховує, що позивач не надала доказів того, що відповідач працює і отримує заробітну плату більше 26000 гривень. Перебування відповідача за кордоном, що підтверджується листом Головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України (а.с. 58), не є доказом того, що відповідач працює та отримує вказану позивачем заробітну плату. Відповідно і довідка АТ комерційний банк «ПриватБанк» про пересилання відповідачем позивачу коштів: у жовтні 2018 року - 5038 гривень 94 копійки; у грудні 2018 року - 5995 гривень 54 копійки; у лютому 2019 року - 4846 гривень 21 копійка; в березні 2019 року 3396 гривень 81 копійка; в квітні 2019 року - 9352 гривні 45 копійок; в червні 2019 року - 8877 гривень 82 копійки та в липні 2019 року - 6722 гривні 77 копійок (а.с. 13), також не свідчить про те, що відповідач працює за кордоном і має такий заробіток, який дозволяє сплачувати йому кошти на утримання дружини та дитини в розмірі 9000 гривень щомісячно. Умови проживання відповідача, які відображені в акті обстеження (а.с. 22), також не дають підстав вважати, що відповідач має великі доходи, а відповідно до трудової книжки відповідач взагалі не працює (а.с. 25-26). В той же час відповідач погодився сплачувати на утримання дитини 2000 гривень та на утримання дружини 1000 гривень щомісячно. Суд вважає, що такий розмір аліментів є достатнім, а тому задовольняє позов в цих межах. В решті позову суд відмовляє за безпідставністю. У відповідності до частини 2 статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви. У зв`язку з цим суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує судовий збір за подання позовної заяви з відповідача на користь держави, а також стягує судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial