Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] 12 лютого 2014 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить: - стягувати з відповідача щомісячно аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, на період навчання дочки до 30.04.2015 року; - стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 9612 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що відповідач є батьком їх спільної дочки [PERSON] Дочка вже повнолітня, але продовжує навчання. У зв'язку з цим вона потребує значної матеріальної допомоги. Відповідач, як її батько, повинен надавати таку матеріальну допомогу, а тому просить стягувати з нього аліменти в розмірі ? частини його заробітку. Крім того пояснила, що дочка навчається на підготовчих курсах вартість яких становить 9000 гривень та на курсах англійської мови вартість яких становить 13003 гривні. Це є додатковими витратами на утримання дочки, а тому просить також стягнути з відповідача частину цих витрат в розмірі 9612 гривень. Відповідач позов визнав частково. Погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини свого заробітку. В решті позов не визнав, зазначивши, що він має ще одну дитину, яку повинен утримувати, а також має на утриманні матір-інваліда, якій необхідно здійснити протезування колінного суглобу. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 190 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітньої дочки [PERSON] [INFO] (а.с. 11). Їх дочка проживає разом з позивачем (а.с. 12) та на даний час навчається у Київському коледжі легкої промисловості на 2 курсі (а.с. 14). Термін її навчання: з 01.09.2013 року по 30.04.2015 року. Отже [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням. Відповідач має змогу надавати допомогу на утримання дочки, оскільки його середньомісячний заробіток за вересень 2013 року - лютий 2014 року становив 5914 гривень 12 копійок (а.с. 34): - 35484,72 грн. : 6 місяців = 5914,12 грн. Однак суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів є явно завищеним, оскільки відповідач являється ще й батьком [PERSON] [INFO] (а.с. 32) на утримання якого він зобов'язаний щомісячно сплачувати аліменти в розмірі ? частини свого заробітку (а.с. 33) та який потребує лікування у зв?язку з плоскостопістю (а.с. 35). Крім того відповідач має на утриманні матір [PERSON] (а.с. 30), яка потребує протезування лівого колінного суглобу (а.с. 36). У зв?язку з цим суд вважає, що присудження аліментів в розмірі ? частини заробітку (доходу) [PERSON] поставить його у скрутне матеріальне становище. Тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача. В стягненні решти частини аліментів суд відмовляє за безпідставністю. Стосовно стягнення додаткових витрат, то суд враховує, що згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Із змісту цієї статті вбачається, що додаткові витрати стягуються тільки на дитину статус якої, відповідно до ст. 6 СК України, має особа, яка не досягла 18 років. Оскільки [PERSON] досягла повноліття, то позивач не має права на компенсацію додаткових витрат, що здійснені на дочку. Отже суд відмовляє у стягненні додаткових витрат за безпідставністю. У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів. У зв'язку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог в частині стягнення аліментів. Судовий збір сплачений у зв?язку з пред'явленням позову про стягнення додаткових витрат суд позивачу не відшкодовує, оскільки їй відмовлено в задоволенні позову в цій частині.

Outcome: partial