Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з первісним позовом до Березниківської сільської ради Ємільчинського району про визнання права власності на житловий будинок в цілому з усіма господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, в 1/3 частці за кожним, після смерті рідного брата [PERSON], що помер [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог вказали, що покійний брат був зареєстрований та постійно проживав в с. Березники, Ємільчинського району Житомирської області. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та господарські будівлі. Звернувшись в Ємільчинську державну нотаріальну контору з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, в 1/3 частці кожному, вони отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою було відмовлено у видачі свідоцтв права власності на спадкове майно з причини відсутності правовстановлюючого документу, який би підтвердив право власності покійного брата на житловий будинок з господарськими будівлями. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, усунення перешкод в користуванні належним майном. в обґрунтування заявлених вимог вказала, що 25.12.1973 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та проживали в шлюбі протягом тридцяти семи років. 07.07.2010 року шлюб між нами було розірвано. В 1976 році її батьки виграли автомобіль «Запорожець», який не отримували а взяли кошти та купили в подарок будинок в. с. Березники, Ємільчинського району Житомирської області. В той час купівля - продаж будинку не оформлялася, відповідно не було і договору дарування житлового будинку, а згідно погосподарської книги в сільській раді будинок рахувався за покійним чоловіком. В подарованому будинку проживали з чоловіком, підтримували його стан, здійснювали ремонти. Розірвавши шлюб вони стали проживати окремо, чоловік в будинку який подарували її батьки, а вона в іншому будинку. Разом з тим [PERSON] вказує, що після смерті колишнього чоловіка його брати та сестра не допускають її розпоряджатися своїм майном, чим порушують права володіти, користуватися та розпоряджатися власністю. [PERSON] зверталася до суду в статусі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Оскільки відповідно до чинного законодавства третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору має права і обов'язки позивача, ухвалою суду від 23.05.2014 року вона була визнана в статусі позивачки та цією ж ухвалою в статусі співвідповідача до участі в розгляді справи за зустрічним позовом [PERSON] була залучена Березниківська сільська рада, Ємільчинського району Житомирської області. [PERSON], позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, представник позивачів за первісним позовом, відповідачів за зустрічним позовом - [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні показав, що спірний будинок належав його покійному братові - [PERSON] Разом із братом [PERSON] та сестрою [PERSON] вони зверталися до суду з позовом про визнання за ними по 1/3 частині спадкового майна, однак оскільки брат та сестра відмовилися від своїх часток у спадковому майні на його користь та вступила у справу колишня дружина покійного брата - [PERSON], яка претендує на ? частину спадкового майна, просив суд визнати за ним ? частину житлового будинку з надвірними спорудами та не заперечив визнанню за [PERSON] ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, які належали покійному брату. [PERSON], позивачка за зустрічним позовом в судовому засіданні зустрічний позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, а також показала, що спірний житловий будинок купили її батьки та подарували їй з чоловіком. В той час право власності в сільських місцевостях нотаріально не оформлявся, а тільки записувалося в погосподарських книгах сільської ради в якій і було зазначено, що будинок рахується за чоловіком - покійним [PERSON] В частині задоволення первісного позову не заперечила визнанню за [PERSON] ? частини житлового будинку з надвірними спорудами в порядку спадкування, який належав її покійному чоловіку. Представник відповідача за зустрічним позовом, співвідповідача за зустрічним позовом, сільський голова Березниківської сільської ради, Ємільчинського району Житомирської області в судовому засіданні не заперечила задоволенню первісного та зустрічного позовів. Суд, вислухавши позивача, представника позивачів за первісним позовом, відповідача, представника відповідачів за зустрічним позовом, позивачку за зустрічним позовом, представника відповідача за первісним позовом, представника співвідповідача за зустрічним позовом, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності приходить до наступного. Відповідно до ст. 238 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні встановлено, що 25.12.1973 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб серії [NUMBER] та запис акта про укладення шлюбу № 14 (а.с. 29 - 31). Подружжя проживало в шлюбі протягом тридцяти семи років, а саме до 07.07.2010 року часу розірвання шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 62). Відповідно до довідки Березниківської сільської ради від 06.04.2013 року № 201, [PERSON] на день смерті постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] На день смерті та протягом шести місяців за вказаною адресою також була зареєстрована [PERSON] (а.с. 19). З довідки Березниківської сільської ради від 30.08.2013 року № 203 вбачається, що згідно по господарської книги № 1 за 2011 - 2015 рр., за померлим [PERSON] числився будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Довідкою Березниківської сільської ради від 12.02.2014 року № 197 також підтверджується, що [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 63). Сімейний кодекс України набрав чинності 01 січня 2004 року. Згідно розділу VІІ п. 6 Прикінцевих положень, СК України регулює відносини, які виникли починаючи з дня набрання ним чинності. Тому відносини, що виникли в сторін, слід регулювати Кодексом про шлюб та сім'ю 1969 року. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Статтею 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України передбачено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними. Ці ж положення закріплені в ст. ст. 60, 70 Сімейного кодексу України. Отже, враховуючи вищенаведене суд вважає, що є підстави визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з ? частиною надвірних споруд, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено та перевірено належними доказами, що подружжя набуло майно у власність в зареєстрованому шлюбі, проживали разом та вели спільне господарство, підтримували його стан, здійснювали ремонти. В частині позовної вимоги про усунення перешкод в володінні, користуванні та розпорядженні належним [PERSON] майном слід зазначити наступне. Інститут права власності в Україні регулюється приписами статті 41 Конституції України. У відповідності до ч. 1 даної статті, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Дана норма права практично дублюється нормою ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України. Таким чином, єдиною можливістю відновити порушене конституційне право [PERSON] на вільне користування своєю власністю (ст. 41 Конституції України) є покладення на [PERSON], [PERSON], [PERSON] обов'язку усунути перешкоди в користуванні майном. В частині первісного позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до місцевої територіальної громади в особі Березниківської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в цілому з усіма господарськими будівлями в порядку спадкування суд приходить до наступного. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.02.2013 року (а.с. 5). Право на спадкування мають особи, визначені у законі (ст. 1262 ЦК України), позивачі за первісним позовом є спадкоємцями другої черги, що підтверджує витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 СК України на покійного [PERSON] серії [NUMBER] та свідоцтва про народження: [PERSON] серії [NUMBER], [PERSON] серії [NUMBER] (після реєстрації шлюбу прізвище змінила на «[PERSON]»), [PERSON], серії [NUMBER], з яких вбачається, що спадкодавець та спадкоємці мали родинні зв'язки, а саме у всіх матір'ю була [PERSON]. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. [PERSON] [PERSON], [PERSON] зверталася до Ємільчинської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, однак їм було відмовлено у звґязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що підтверджує постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.12.2013 року № 978/02-31. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що згідно матеріалів спадкової справи № 70 за 2013 рік, крім [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадкоємцями за законом є брат померлого [PERSON], [INFO], місце реєстрації якого невідоме та [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS], які в Ємільчинську державну нотаріальну контору Житомирської області в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини із заявами про прийняття спадщини не зверталися, із спадкоємцем на день смерті зареєстровані не були та постійно з ним не проживали, а тому вважаються такими що спадщину не прийняли (а.с. 25). Крім того слід зазначити, що до матеріалів справи долучено нотаріально посвідчену заяву [PERSON] від 11.03.2014 року з якої вбачається, що спадщину вона не прийняла та на неї не претендує, в суд за продовженням строку на прийняття спадщини звертатися не буде та не заперечила, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано іншим спадкоємцям (а.с. 53). Посилання [PERSON] на те, що інші позивачі за первісним позовом - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своєї частки у спадковому майні на його користь не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються доданими до матеріалів справи нотаріально посвідченими заявами з яких вбачається: що [PERSON], [PERSON], спадкоємці [PERSON] померлого [INFO], який проживав в с. Березники, Ємільчинського району Житомирської області, протягом строку встановленого ст. 1272 ЦК України, спадщину не прийняли і не будуть звертатись до суду з приводу надання додаткового строку для прийняття ними спадщини (а.с. 52, 54). Однак з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.12.2013 року № 978/02-31 вбачається, що [PERSON] [PERSON] зверталися в державну нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини, подавали заяви про видачу свідоцтва права власності на спадкове майно, є спадкоємцями спадкового майна, яке належало покійному братові, тому відповідно до законодавства їм належить частка у спадковому майні, як спадкоємцям другої черги. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на житловий будинок в цілому з усіма господарськими будівлями слід задовольнити частково, визнавши за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з ? частиною господарських будівель. На підставі викладеного,

Outcome: partial