Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON]В звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Як доказ заявлених вимог вказує, що починаючи з січня 2003 року проживає разом із своєю родиною в житловому будинку, що знаходиться в с. Прилуцьке по вул. Бойка, 43 Ківерцівського району Волинської області зі згоди власника [PERSON], однак останній жодних правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок не мав, придбав даний будинок ще у 1976-1978 роках у [PERSON], проте у встановленому законом порядку право власності на нього не зареєстрував. З метою віднайти власника будинку, в якому вона проживає, вона зверталась до органів місцевого самоврядування, архіву тощо, проте встановити за ким значиться вказаний житловий будинок не виявилось можливим. На даний час, вона з сімєю вже більше 12 років відкрито добросовісно проживає в у спірному будинку, здійснила його капітальний ремонт, постійно здійснює поточні ремонти, а тому просить визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених в ньому, просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечила, в судове засідання 08.07.2015 року не з'явився, подали до суду заяву про визнання заявленого позову та проведення розгляду справи без їх участі. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши представлені докази, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що відповідно до відповіді на адвокатський запит [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 4.8/538 від 08.12.2014 року (а.с. 5) позивач із сімєю зі слів місцевих жителів проживають у [INFO], що у с. Прилуцьке Ківерцівського району Волинської області протягом останніх 6-10 років; відомості про власника вказаного житлового будинку у сільській раді відсутні. Разом з тим, як вбачається з архівних витягів з протоколу засідання правління колгоспу «30 років Жовтня» с. Прилуцьке Ківерцівського району Волинської області від 19.05.1976 року № 5, присадибна ділянка, на який розташований спірний будинок була виділена [PERSON] для будівництва жилого будинку. Таким чином, позивач [PERSON] заволоділа нерухомим майном добросовісно і продовжує володіти ним відкрито і безперервно, починаючи з січня 2003 року, тобто понад 10 років, що в судовому засіданні також ствердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України правила статті 344 Цивільного Кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Тобто, до нерухомого майна, яке з січня 2001 року потенційно стало об'єктом права власності володільця за набувальною давністю, відносять те майно, власник якого припинив користування ним. Оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 328, 344 п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України,

Outcome: approved