Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

[PERSON] 11.09.2018 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом, який уточнювала в процесі розгляду справи. В позовній заяві зазначила, що [PERSON] є власником Ѕ частини домоволодіння [ADDRESS]. Донька [PERSON] - [PERSON] була власником другої половини цього ж домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.03.1951 р., виданого нотаріусом Першої Запорізької міської державної нотаріальної контори Наливайко Е.Д., за реєстровим № 9255. Домоволодіння складається з житлового будинку літ. А1, сараю літ.Б1, вбиральні літ.Г, паркану № 1, водопроводу № 2. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 307 кв.м. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини вказаного домоволодіння. Спадкоємцями першої черги була її донька - [PERSON], яка мешкала разом зі спадкодавцем в одному будинку. У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину у вигляді Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] після смерті матері - [PERSON] В результаті [PERSON] стала власницею всього домоволодіння, проте документи на право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері в нотаріальній конторі не отримала. 03.06.1994 р. нотаріусом П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори Нарохою О.В. за реєстровим № 4-1790 було складено заповіт, в якому [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала все своє майно - [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS]. 18.09.2000 р. вона звернулась до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між [PERSON], котра не оформила своїх спадкових прав після смерті матері - [PERSON] Через відсутність свідоцтва про народження [PERSON] нотаріус зробила запит до державного архіву Запорізької області і нею було отримано копію метричної книги реєстрації актів цивільного стану про народження за 1919 р. Покровської соборної церкви м.Олександрівськ Катеринославської губернії, згідно з якою [INFO] у громадян народилась дівчина на ім'я [PERSON]. В графі прізвище, ім'я, по батькові зазначено мати - [PERSON], замість [PERSON]. У зв'язку з допущеними помилками нотаріус не може видати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок [ADDRESS]. За позовом [PERSON] просить встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO], є матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]; визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO], в порядку спадкування за заповітом від 03.06.1994 р. Ухвалою від 13.09.2018 р. справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 09.10.2018 р. 09.10.2018 р. підготовче судове засідання було відкладено на 05.11.2018 р. у зв'язку із зайнятістю судді в іншому процесі. 05.11.2018 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду на 29.11.2018 р. 29.11.2018 р. судове засідання відкладено на 21.01.2019 р. за клопотанням представника позивача на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити. Представник відповідача направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Представник третьої особи - П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, рішення по справі відносить на розсуд суду. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, приймаючи до уваги позицію представника відповідача та третьої особи, допитавши свідків, суд вважає, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.03.1951 р., виданого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою за № 2-129 (а.с.15), [PERSON] та [PERSON] були власниками домоволодіння [ADDRESS]. Згідно договору дарування, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 22870 23.07.1951 р., [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй частку домоволодіння [ADDRESS] (а.с.64 зв., 63). Таким чином власниками домоволодіння [ADDRESS] станом на 1951 р. були [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла [PERSON], а [INFO] померла [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1\\2 частини житлового будинку [ADDRESS]. В п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З показів свідків [PERSON] та [PERSON], а також наданих позивачем письмових доказів, судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], є матір'ю [PERSON] Згідно ч.1 ст.529 ЦК України в редакції 1963 р., яка діяла на день виникнення спірних правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти ( в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦПК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як встановлено судом під час розгляду справи з показів свідків та письмових доказів (а.с.23), [PERSON] успадкувала Ѕ частку спірного будинку після смерті матері [PERSON], оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном. 03.06.1994 р. [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори Нарохою О.В. за № 4-1790 (а.с.19), за яким належний їй житловий будинок [ADDRESS] заповіла [PERSON] Після смерті [PERSON] [INFO], [PERSON] звернулась до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця (а.с.56 зв.). Ст.534 ЦК України в редакції 1963 р., що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Як визначено п.2 ч.1 ст.549 ЦПК визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Постановою державного нотаріуса П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори від 08.05.2015 р. Кисельової В.В., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] через відсутність документів, які підтверджують, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] Вищевикладене підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою (а.с.56-69). Враховуючи, що [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину у порядку, визначеному ст.549 ЦК України, після смерті [PERSON], а позивач [PERSON] за заповітом приняла спадщину після смерті [PERSON], суд задовольняє позовні вимоги та визнає за позивачем право власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved