Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] , 23.10.2019 звернулася в суд з позовом до Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] з приналежними до нього господарськими будівлями та надвірними спорудами на [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] тим, що спадкодавець [PERSON] значиться забудівником житлового будинку на [ADDRESS] , однак при житті не оформила правовстановлюючих документів на нього, через що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 28.10.2019 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Позивачка [PERSON] у суді вимоги підтримала покликаючись на мотиви викладені у заяві, пояснила, що батьки [PERSON] та [PERSON] у шлюбі 1970 році звели житловий будинок на [ADDRESS] , однак при житті, не виготовили на будинок правовстановлюючих документів, через що вона, як спадкоємець за заповітом, не може оформити спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] . Окрім цього зазначила, що вона фактично прийняла спадщину після смерті матері, так як на день відкриття спадщини проживала разом з нею в спадковому будинку, і надалі користується спадковим майном, доглядає за будинком, обробляє присадибну земельну ділянку, сплачує комунальні послуги, що спадкоємцем першої черги за законом є сестра [PERSON] , яка на спадкове майно не претендує, що майстерню при будинку звів її син, а тому така до складу спадкового майна не входить. Просить позов задовольнити. Сільський голова Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області Павлишин М.І. у листах №749 від 26.11.2019 та №17 від 10.01.2020 просив про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, заперечень щодо вимог [PERSON] , не висловив (а.с. 56, 103). Третя особа [PERSON] у заяві від 26.11.2019 просила про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог [PERSON] , окрім цього зазначила, що на спадковий житловий будинок на [ADDRESS] , не претендує, з відповідним позовом до суду, звертатись не буде (а.с. 48). Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004р. застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Статтею 524 ЦК УРСР визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до\~ч.1\~і ч.2\~ст.549 ЦК УРСР \~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно\~ст.328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Із матеріалів справи та долучених документів убачається, що [PERSON] , при житті, на випадок смерті все своє майно, де б воно не було і все те, що їй належатиме на день смерті, всі цінні папери, заповіла дочці [PERSON] , за умови проживання у будинку сина [PERSON] до дня його смерті, що означений заповіт 18.03.2002 посвідчений сільським головою Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області Павлів В.С., за реєстровим №17 (а.с. 23). Заповіт на 30.09.2019 не змінювався та не скасовувався (а.с. 23-зворот). Із пояснень позивачки в суді, із копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , свідоцтв про укладення шлюбу серії [NUMBER] та [NUMBER] , паспортів серії [NUMBER] та [NUMBER] видно, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, мали дітей [PERSON] , 1957р.н., [PERSON] ) [PERSON] , 1942р.н. та [PERSON] , 1951р.н., що до дня смерті кожен з подружжя значився зареєстрованим та проживав на [ADDRESS] (а.с. 5-6, 10-13, 15, 51). [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] [INFO] , що стверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 7-8). Як убачається із довідки Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №1144 від 30.09.2019, із копії будинкової книги, після смерті [INFO] [PERSON] , у житловому будинку на [ADDRESS] залишилися проживати позивачка разом зі сім`єю та її брат [PERSON] (а.с. 15, 29-36, 60). Згідно довідки Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №2010 від 11.12.2019, копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , який помер [INFO] , був одиноким, неодруженим, сім`ї та дітей немав (а.с. 9, 60). 17.10.2017 листом державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Шаравари В.В., позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] через відсутністість правовстановлюючого документу на означене будинковолодіння (а.с. 24). Пунктом 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України\~«Про\~судову\~практику\~у\~справах\~про\~спадкування»\~від\~30.05.2008\~р.\~№\~7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівляти та спорудами на [ADDRESS] , виготовленого 25.09.2019 КП «Городоцьке РБТІ» на замовлення [PERSON] убачається, що будинок 1970 року побудови, загальною площею 65, 3 кв.м., складається із 3-ох кімнат, кухні, веранди та коридору, житлова площа будинку складає 45,3 кв.м.,\~при будинку\~\~сарай,\~огорожа та майстерня (а.с. 25-28). Згідно копій витягів з погосподарських книг Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області за період з 1971 по 2020 роки, довідок Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №1680, №1681, №1682, №1683, №1684 від 02.10.2019 та №1696 від 03.10.2019, №1946, №1945, №1944, №1943, №1942, №1941 від 22.11.2019, головою домогосподарства на [ADDRESS] значилася [PERSON] , після її смерті [INFO] позивачка [PERSON] (а.с. 17-22, 50-55, 65-97). Із змісту довідки Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №76 від 10.02.2020 убачається, що рішенням зборів уповноважених членів колгоспу ім. «Заповіт Леніна», [PERSON] виділену земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку на [ADDRESS] (а.с. 102). Згідно довідок Самбірського МБТІ №1768 від 13.10.2017 та КП «Городоцького РБТІ» №444 від 25.09.2019, право власності на житловий будинок [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 37-38). За положеннями ст. 1268 ЦК України,\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, судом встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , входив житловий будинок з сараєм та огорожею, що на [ADDRESS] . Обставини, які б вказували, що [PERSON] , при житті, набула або володіла житловим будинком [ADDRESS] неправомірно, або що такий є самочинно зведений, в суді не встановлено. За наведеного, суд доходить переконання, що [PERSON] у встановленому законом порядку звела та користувалася як власник будинковолодінням в [ADDRESS] , що після смерті [INFO] останньої, позивачка користується спадковим майном, доглядає за будинком, сплачує комунальні послуги, обробляє присадибну земельну ділянку, що свідчить про прийняття нею спадщини, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно за законом чи за заповітом немає, тому є підстави для визнання за [PERSON] права власності на означене будинковолодіння, в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved