Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] в інтересах недієздатної [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить визнати нікчемним договір про порядок користування жилим будинком №27 по вул. Леваневського у м. Житомирі від 09.06.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 19.10.1994 року являється опікуном недієздатної [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №15898 від 04.01.1994 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. За рішенням Житомирської міської ради №266 від 26.08.1989 року адреса будинку змінена на вул. Леваневського, 27. [PERSON] зареєстрована в квартирі №2 з 25.05.1990 року та мешкає в ній по сьогоднішній день. На підставі рішення Житомирської міської ради №585 від 09.12.2005 року [PERSON] 17.07.2006 року отримала Державний акт серії ЯА №893007 на право власності на земельну ділянку. 01.04.2013 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане реєстраційною службою Житомирського міського управління юстиції Житомирської області та відповідний витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно. Однак, коли позивач від імені [PERSON] звернулась в КП ВЖРЕП №8 за довідкою про склад сімї за адресою [ADDRESS], то їй стало відомо про наявність договору про порядок користування жилим будинком №27 по вул. Леваневського у м. Житомирі від 09.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Оскільки [PERSON] є недієздатною та не могла укласти договір про порядок користування без опікуна, тому просить визнати зазначений правочин нікчемним. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з підстав, викладених у ньому. Позивач пояснила, що не була присутня під час укладення договору та дізналась про його існування випадково у 2005 році. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що потреба в укладенні договору користування виникла у звязку з оформленням її сином [PERSON] документів щодо майна. Крім того, між сторонами існує спір щодо нумерації квартир, оскільки згідно наявних у неї документів їй завжди належала саме квартира №2, а не №1. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що оскільки [PERSON] є недієздатною, про що на час посвідчення правочину йому не було відомо, тому договір про порядок користування жилим будинком від 19.06.2015 року слід визнати нікчемним. Треті особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.2 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Статтею 41 ЦК України встановлено, що недієздатна особа не має право вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копіями свідоцтв про право власності на житло (а.с.6, 7). 09.06.2005 року між власниками часток жилого будинку №27 по вул. Леваневського у м. Житомирі укладено договір про порядок користування жилим будинком, відповідно до якого відповідач [PERSON] користується квартирою №2, [PERSON] та [PERSON] користуються квартирою №4, [PERSON] користується квартирою №1, [PERSON] користується квартирою №3 (а.с.5). Як вбачається з рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06.05.1994 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатною (а.с.12). [PERSON] згідно рішення виконкому Корольовської районної ради №204 від 19.10.1994 року є опікуном [PERSON], що підтверджується посвідченням №191-а від 19.10.1994 року (а.с.13). [PERSON] після одруження змінила прізвище на Волкова, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.15). Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] мати позивача та сестра недієздатної [PERSON] пояснила, що договір про порядок користування жилим будинком за недієздатну [PERSON] підписувала не опікун. Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостої статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Враховуючи, що правочини від імені та в інтересах [PERSON] як недієздатної фізичної особи мала право вчиняти її опікун - позивач [PERSON]; договір про порядок користування жилим будинком №27 по вул. Леваневського у м. Житомирі від 09.06.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], є нікчемним відповідно до закону, оскільки недієздатна особа не мала права вчиняти цього правочину, тому наявні підстави для встановлення його нікчемності. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved