Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить надати дозвіл неповнолітній [PERSON], [INFO], на тимчасовий виїзд на неконтрольовану (тимчасово окуповану) територію України у місто Донецьк через лінію зіткнення у межах Донецької області, у супроводі матері [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON] (далі - відповідач), [INFO], строком від дня набрання рішенням суду законної чинності на два роки. В обґрунтування позову зазначено, що шлюб між позивачем та відповідачем розірваний, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Після початку антитерористичної операції позивач з дочкою виїхала за адресою: [ADDRESS], де і проживає з дитиною. Оскільки в м.Донецьку, яке є тимчасово окупованою територією Донецької області, проживають батьки позивача, вона має бажання приїжджати до них з донькою. Відповідач відповідну згоду надавав, але строк її дії закінчився в серпні 2017р., після чого він відмовляється надавати таку згоду. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень). З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. В силу приписів ч.1 ст.223 ЦПК України та п.19 Перехідних положень ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України, у справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач (дошлюбне прізвище [PERSON]) та відповідач, які 06.10.2007 зареєстрували шлюб, є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.9, 10). Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 28.08.2017, яке вступило в законну силу 08.09.2017, шлюб між сторонами розірваний (а.с.11). Заявою від 15.08.2016 відповідач дав свою згоду на тимчасовий в'їзд на неконтрольовану територію (у район проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області) та виїзд з неї своїй доньці [PERSON] у період з 20.08.2016 по 20.08.2017 у супроводі матері - позивача (а.с.12). Батьками позивача є [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані та проживають в [ADDRESS] (а.с.13-18). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14942311 будинок [ADDRESS] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на спадщину належить матері позивача - [PERSON] (а.с.19-21). Довідкою від 15.12.2014 підтверджується, що позивач та її дочка перемістились з тимчасово окупованої території (м. Донецьк) в м.Черкаси-24, вул.Тараскова, 10/89 (а.с.8). Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Відповідно до ч.1 та 3 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. За приписами ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Окремі питання здійснення контролю за переміщенням осіб в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (далі - АТО), а також вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей визначений Тимчасовим порядком контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженим Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей 14.04.2017 № 222-ог. Приписами п.5.1.1 розділу V вказаного Тимчасового порядку визначено, що в'їзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57. За п.3 та п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку, у тому числі в супроводі членів екіпажу повітряного судна, на якому вони прямують. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами доводи позивача щодо ненадання після спливу строку дії згоди відповідача від 15.08.2016 нотаріально посвідченої згоди на виїзд дитини на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області, а саме в м.Донецьк, де проживають бабуся та дідусь його дочки [PERSON]. Враховуючи викладене, вирішуючи питання щодо надання дозволу позивачу на виїзд її доньки на тимчасово неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області, суд враховує те, що на території, яка тимчасово непідконтрольна державі Україна, проживають батьки позивача, які є дідусем та бабусею її дочки, в той час як позивач та її дочка проживають в м.Черкаси як внутрішньо переміщені особи. За таких обставин, неможливість отримати від відповідача - батька дитини письмової нотаріально засвідченої згоди на виїзд дитини на тимчасово неконтрольовану територію України позбавляє дитину можливості особистого спілкування зі своїми родичами. Отже, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, зважаючи, що у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини на тимчасово неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області, а також беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини на тимчасово неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області, та одночасно враховуючи правову позицію Верховного Суду України, щодо якої судом може бути ухвалена постанова на разовий виїзд дитини без згоди батька, не позбавленого батьківських прав, а надання за постановою суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за межі України без згоди батька суперечить чинному законодавству, яке визначає рівність прав та обов'язків обох батьків відносно виховання дитини, унаслідок чого батько фактично позбавляється можливості брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею (постанова від 12.04.2014, справа № 6-15цс17 (№ 235/139/16-ц) http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/66327935), суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині надання неповнолітній [PERSON], [INFO], дозволу на тимчасовий виїзд на неконтрольовану (тимчасово окуповану) територію України у місто Донецьк через лінію зіткнення у межах Донецької області у супроводі матері [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO], строком від дня набрання рішенням суду законної сили до 23.04.2020. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: partial