Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 10.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за Кредитним договором №MKMOGA00000001 від 25.01.2008 року, за період з 25.01.2008 р. по 04.09.2017 в розмірі 98 817,47 доларів США, що становить в гривні 2 543 561,68 грн.,а саме: 38 343,91 дол. США - заборгованість за тілом кредиту; 19 558,97 дол. США - заборгованість за відсотками; 803,31 дол. США - заборгованість з комісії; 35 396,44 дол. США - заборгованість з пені; 9,71 дол. США - заборгованість по штрафам (фіксована частина); 4 705,13 дол. США - заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості); Витрати за вчинення виконавчого напису становлять 1 800,00 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії, оскільки у порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, у зв`язку з чим у нього були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, визначений банком є безспірним. Окрім того, ПАТ КБ «Приватбанк» звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення за кредитним договором № MKMOGA00000001 від 25.01.2008 року, та їх позов було задоволено. Так, рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 19.11.2015 року по цивільній справі №308/159/136-ц було звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості у розмірі 41838,40 дол. США. Нотаріусом при видачі виконавчого напису не було враховано дане рішення суду. Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2227 від 10.04.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак у наданому суду відзиві на позов, представник відповідача просить розглянути справу у його відсутності. Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі № 2227, вчиненого 10.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. запропоновано стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № MKMOGA00000001 від 25.01.2008 року за період з 25.01.2008 р. по 04.09.2017 р. у розмірі 98 817,47 дол. США, що становить в гривні 2 543 561,68 грн., а саме: 38 343,91 дол. США - заборгованість за тілом кредиту; 19 558,97 дол. США - заборгованість за відсотками; 803,31 дол. США - заборгованість з комісії; 35 396,44 дол. США - заборгованість з пені; 9,71 дол. США - заборгованість по штрафам (фіксована частина); 4 705,13 дол. США - заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості); Витрати за вчинення виконавчого напису становлять 1 800,00 грн. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1, 3.1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за №296/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборговані. Безпірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 3.5 Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Суд констатує, що встановлення вказаного трьохрічного обмеження на вчинення виконавчого напису не є формальністю позаяк узгоджується з приписами Глави 19 ЦК України, якою визначено загальну трьохрічну позовну давність. Позаяк включення у загальний розмір заборгованості частини платежів, які нараховані поза межами строків позовної давності, в будь-якому разі свідчать про спірність такої суми. Як вбачається з виконавчого напису, що сума, яка пропонується до стягнення, нарахована за період з 25.01.2008 року по 04.09.2017 року, тобто більш як за три роки до моменту звернення, що прямо суперечить ст. 88 Закону України «Про нотаріат». В суму, яка пропонується до стягнення включена пеня за період з 25.01.2008 року по 04.09.2017 року у розмірі 35396,44 доларів США, щодо стягнення якої, згідно з п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, встановлені скорочені строки позовної давності - один рік. Окрім того встановлено, що рішенням колегії суддів у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області від 19.11.2015 року, яке набрало законної сили, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № MKMOGA00000001 від 25.01.2008 року в розмірі 41838,40 дол. США, що становило 334 288,85 грн., звернуто стягнення на будинок, що за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,08 га за цією ж адресою, шляхом продажу вказаних предметів іпотек. Пред`явивши позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, кредитор змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни, а тому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється (Правовий висновок ВП Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц). З врахуванням наведеного заборгованість по відсотках в розмірі 19 558,97 доларів США, які нараховані після пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, також не відповідає вимогам ч.1 ст. 1048 та ч.2 ст. 1050 ЦК України. Таким чином, нарахована сума заборгованості за кредитним договором за період з 25.01.2008 р. по 04.09.2017 р. у розмірі 98 817,47 дол. США, яка пропонується до стягнення у виконавчому написі у будь-якому разі не може вважатися безспірною. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість позову повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У спірних правовідносинах приватний нотаріус не дотримався всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій та ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а тому вчинений з порушеннями виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З огляду на вказані вище встановлені судом фактичні обставини справи, які підтверджені доказами, суд приходить до висновку, що поданий [PERSON] позов ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає до задоволенню. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved