Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач 1), [PERSON] (далі - Позивач 2) звернулися до суду з позовом до Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» (далі - Відповідач) про зняття арешту, зазначивши, що в 1989 році Відповідачем, Позивачу 1, як працівнику порту була виділена суда на будівництво садового будинку в розмірі 3500 рублів. Суда погашена, будь якої заборгованості перед Відповідачем не існує, однак при зверненні до Другої маріупольської державної нотаріальної контори, стало відомо, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстрована чинна заборона зареєстрована Першою маріупольською державною нотаріальною конторою на підставі заборони б/н, 18.10.1989 року Морського торгівельного порту відчуження належній Позивачу 1 та Позивачу 2 на праві приватної власності квартири [ADDRESS]. Просять скасувати заборону відчуження з належної ним вищезазначеної квартири. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надавши на адресу суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, позов визнав, та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з урахуванням вимог ст. 174 ЦПК України, оскільки визнаний відповідачем в повному обсязі. Судом встановлено, що згідно витягу про державну реєстрацію прав МКП «Маріупольського БТІ» №28735578 від 20.01.2011 року [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] в рівних часках, на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 22.12.2010 року №2-7499/10 ( а. с. 2, 6). Згідно повідомлення про надання позики від 17.10.1989 р. №92 [PERSON] отримала від Маріупольського морського порту гроші в сумі 3500 карбованців строком на 7 років на будівництво садового будинку товаристві «Самаринець» (а.с. 4 оборотна сторінка). Як вбачається з заборони №242 від 17.10.1989 року Маріупольського морського порту, 18.10.1989 року Друга маріупольська державна нотаріальна контора наклала заборону у зв'язку із наданням суди в розмірі 3500 карбованців за реєстром №242, яку в подальшому Маріупольський державний морський торгівельний порт просить зняти у зв'язку із погашенням суди ( а. с. 4). Тобто підставою обтяження були майнові вимоги ДП «Маріупольський морський торгівельний порт», щодо повернення виданої їм ссуди. Як вбачається з довідки від 22.09.2014 року №21-133 виданої ДП «Маріупольський морський торгівельний порт» позика надана [PERSON] в 1989 році Маріупольським морським портом на будівництво садового будинку, погашена, заборгованість станом на 01.09.2014 року відсутня (а. с. 20). Як вбачається з довідки СТ «Самаринець» №01 від 23.08.2014 р. [PERSON] не є членом садового товариства «Самаринець» та заборгованості не має ( а. с. 5). Як вбачається з інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 26926445 від 17.09.2014 р. Першою маріупольською державною нотаріальною конторою 27.09.2005 року за №2428234 на підставі заборони б/н від 18.10.1989 р. Морського торгового порту зареєстровано заборона відчуження квартири [ADDRESS] (а.с. 12-14), що вказує на те, що остання являється реєстратором Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна і має право самостійно вносити до нього відомості про накладення заборони та арешту. Відповідно до вимог п.2.1. ст.2 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в редакції, що була чинна на момент внесення спірних відомостей, підставами для внесення у Єдиний реєстр відомостей про накладені заборони відчуження та арешти об'єктів нерухомого майна є: накладення державним або приватним нотаріусом заборони відчуження на об'єкт нерухомого майна, які є реєстраторами;повідомлення про накладення заборони відчуження на об'єкт нерухомого майна державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом, які не є реєстраторами; повідомлення посадової особи виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради про накладення заборони відчуження на об'єкт нерухомого майна; повідомлення судових і слідчих органів про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна; повідомлення органів державної виконавчої служби про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна. Право подати до Першої маріупольської державної нотаріальної контори, як реєстратора Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, повідомлення про накладену заборону відчуження мали особи: державні нотаріальні контори або приватні нотаріуси, які не є реєстраторами; посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад про накладення заборони відчуження на об'єкт нерухомого майна; судові і слідчі органи про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна; органи державної виконавчої служби про накладення арешту на об'єкти нерухомого майна. Як вбачається із даних Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, в графі «Підстава обтяження» зазначено «б/н від 18.10.1989 р., Морський торговий порт». Таким чином, у Першої маріупольської державної нотаріальної контори, станом на 27.09.2005 р., буди відсутні визначені Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна підстави для внесення до даного реєстру відомостей про заборону відчуження квартири [ADDRESS] власником якої є [PERSON] та [PERSON] так як повідомлення про таку заборону було подано не тією особою, що мала на це право. Згідно вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь -які дії, які не суперечать закону. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не являється боржником перед Морським торговим портом, оскільки, сплатила кошти отримані від даного підприємства, що підтверджується довідкою ДП «Маріупольського морського торгівельного порту», таким чином, даний факт є підставою для зняття заборони на відчуження квартири [ADDRESS] Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та скасувати заборону зареєстровану 27.09.2005 року за №2428234 Першою маріупольською державною нотаріальною конторою на квартиру [ADDRESS] на підставі заборони від 18.10.1989 року Морського торгового порту.

Outcome: approved