Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Джуган Наталія Богданівна, звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до Ордеру № 7 від 19.05.2010 року, виданого Управлінням будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 5 [PERSON] разом з членом її сім`ї - [PERSON] , 1994 р.н. (син), надано право вселитися в кімнату [ADDRESS] , площею 13 кв. м. Вказує, що на підставі її заяви від 28.03.2013 року про покращення житлових умов, на виконання листа Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» (органу, в оперативному управлінні якого перебував гуртожиток в [ADDRESS] від 05.05.2010 року № н-10/1348, Управлінням будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 5 було надано Ордер № 8 від 22.09.2014 року [PERSON] на кімнату [ADDRESS], площею 17,7 кв. м. Зазначає, що на виконання даних Ордерів ОСН БК «Каштан» було укладено з [PERSON] , договір найму житлового приміщення у гуртожитку від 01.08.2016 року на кімнати [ADDRESS] . Також вказує, що на момент отримання Ордеру № 8 від 22.09.2014 року кімната [NUMBER] була вільною та потребувала ремонтних робіт, що підтверджується Актом обстеження житлової кімнати за адресою: [ADDRESS] від 26.04.2016 року, складеного комісією Чопської міської ради. Однак, з інформації, під час оформлення документів на приватизацію займаних нею кімнат, їй стало відомо, що в кімнаті [ADDRESS] , яка надана їй та членам її сім`ї в установленому законом порядку, зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з членам її сім`ї. Н Пояснює, що на якій підставі відповідачі здійснили реєстрацію місця проживання їй не відомо, оскільки документи законності реєстрації місця проживання - відсутні. Стверджує, що 01.08.2016 р., 05.11.2016 р. та 11.01.2017 р. ОСН БК «Каштан» було складено Акти обстеження житлового приміщення та встановлено факт відсутності відповідачів в кімнаті [ADDRESS] , їх не проживання з 2014 року, а також факти того, що відповідачі кімнатою не користуються, за надані мешканцям гуртожитку комунальні послуги не сплачують (копії Актів додаються). Узагальнюючи наведене, вона зазначає, в установленому законом порядку вселилася в кімнату [ADDRESS] , зареєстрована в ній, а реєстрація в ній відповідачів порушує її права, виходячи з того, що відповідно до Законів України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» мешканці гуртожитків мають безумовне право на приватизацію кімнат в гуртожитку. Дане право кореспондується з конституційним правом на житло, визначеним ст. 47 акту найвищої юридичної сили. Тобто, пояснює, що вона має речове право на квартиру кімнату [ADDRESS] , а реєстрація [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з членам її сім`ї, в ній порушує її права, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду На підставі викладеного, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з членам її сім`ї, такими що втратили право користування кімнатою [ADDRESS] . Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Згідно з розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 249 від 27.02.2019 року, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований перерозподіл матеріалів справи № 308/12585/18 у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку повноважень судді Ужгородського міськрайонного суду Світлик О.М. Автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею з розгляду даної справи визначено Лемак О .В. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, при цьому 08.07.2019 року через канцелярію суду її представник - адвокат Джуган Н.Б. подала клопотання, в якому просить розглянути справу без їхньої участі, зазначивши, що позовну заяву підтримують та просять суд її задовольнити. Вказує, що вони не заперечують проти заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час там місце судового засідання були повідомлені належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, відзиву на позовну заяву не подали, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з копії Ордеру № 7 від 19.05.2010 року, виданого Управлінням будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 5 [PERSON] разом з членом її сім`ї - сином [PERSON] , 1994 р.н., надано право вселитися в кімнату [ADDRESS] , площею 13 кв. м. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви [PERSON] від 28.03.2013 року про покращення житлових умов, на виконання листа Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» (органу, в оперативному управлінні якого перебував гуртожиток в [ADDRESS]) від 05.05.2010 року за вих. № н-10/1348, Управлінням будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 5 було надано Ордер № 8 від 22.09.2014 року [PERSON] на кімнату [ADDRESS], площею 17,7 кв. м. Судом також встановлено, що на підставі вказаних ордерів ОСН БК «Каштан» було укладено з [PERSON] договір найму житлового приміщення у гуртожитку від 01.08.2016 року на кімнати [ADDRESS] . Як вбачається з копії Акту обстеження житлової кімнати [ADDRESS] від 26.04.2016 року, складеного комісією Чопської міської ради, кімната [NUMBER] потребувала ремонтних робіт. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області, гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 02.11.2005 року. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області, гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06.08.1991 року. Як вбачається з відповіді Чопської міської ради Закарпатської області № 03-15/2735 від 21.11.2018 року на запит, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 02.11.2005 року по теперішній час. Як вбачається з відповіді Чопської міської ради Закарпатської області № 03-15/2919 від 20.12.2018 року на запит, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06.08.1991 року по теперішній час. Як вбачається з копій Акту № 8/1 від 01.08.2016 р., Акту № 8/2 від 05.11.2016 р. та Акту № 8/3 від 11.01.2017 р., Актом № 8/4 від 12.04.2017 року комісією ОСН БК «Каштан» було встановлено факт відсутності з 2014 року відповідачів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в кімнаті [ADDRESS] , а також факт того, що відповідачі кімнатою не користуються, за надані мешканцям гуртожитку комунальні послуги не сплачують. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Факт не проживання відповідача по справі за спірною адресою понад шести місяців без поважних причин підтверджується документами, доданими до позовної заяви, а саме копіями Акту № 8/1 від 01.08.2016 р., Акту № 8/2 від 05.11.2016 р. та Акту № 8/3 від 11.01.2017 р., Актом № 8/4 від 12.04.2017 року. Судом встановлено, що відповідачі не проживають у вказаному житловому приміщенні з 2014 року, підстав для продовження терміну зберігання за ними права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст. 71 ЖК України немає, участі в оплаті комунальних послуг відповідачі не приймають, що свідчить про втрату ними інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідачі підлягають визнанню таким, що втратили право користування житловим приміщенням. Суд також враховує Примірне положення про гуртожитки, затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р. № 208, яким відповідно до ст. 131 ЖК України визначається порядок користування гуртожитками. Відповідно ч. 7 ст. 8 ЦПК України з урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ч. 1 ст. 71 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на житло протягом шести місяців слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалась жила площа. Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що обставини, на які посилалася позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачами, вони підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved