Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа: Новомосковський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.07.1996 року, договору дарування від 13.04.2007 року та рішення Новомосковського міського суду від 28.01.2003 року [PERSON] належить 3/4 частини квартири розташованої по [ADDRESS]. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.07.1996 року, ? частина квартири [ADDRESS] належить [PERSON]. [PERSON] являється батьком позивачів. У 2009 році відповідач переїхав на інше місце проживання та вивіз всі свої речі. Як зазначають позивачі, порушується їх право власності у зв'язку із наявністю небажаної реєстрації відповідача у квартирі, яка являється власністю позивачів. Такі обставини, незаконно обмежують їх право вільно на власний розсуд використовувати всю загальну та житлову площу, безперешкодно відчужувати свою власність шляхом її продажу, передачі в заставу, в оренду тощо. За таких обставин позивачі звернулися з даним позовом до суду для захисту своїх прав як власників житлового приміщення. В судове засідання позивачі не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, просили його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд до відома не поставив, тому суд, з погодження позивачів, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Новомосковського РВ ГУ ДМС в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Суду надано копію свідоцтва про право власності на житло від 17.07.1996 року, видане Новомосковським житлово-експлуатаційним об'єднанням, згідно якого квартира [ADDRESS] належала на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно договору дарування від 13.04.2007 року [PERSON] подарувала [PERSON] ? частку квартири [ADDRESS] (а.с.8). Згідно повідомлення КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» ДОР» № 681/14 від 23.04.2014 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.06.2014 року власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.30, 31, 32). У зв'язку з укладанням шлюбу 20.09.2008 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.16). Згідно відомостям адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 23.10.2013 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно акту обстеження від 26.03.2013 року, складеного ТОВ «Керуючою компанією «КомЕнерго-Новомосковськ» за участю [PERSON] та [PERSON] мешканців [ADDRESS] та квартири [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає з 2009 року (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦПК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні більше 4 років, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.405 ЦК України немає, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг, квартири відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання. Крім того, реєстрація відповідача в будинку позивачів є порушенням прав позивачів як власників житлового приміщення на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням вимог ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, а тому відповідно до ст.391 ЦК України позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, адже відповідач не проживає у спірному будинку більше 4 років, тобто понад встановлені ст.405 ЦК України строки. Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved