Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON]Г звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, що 06 січня 2013року він уклав з відповідачем договір позики, за умовами якого передав відповідачу грошові кошти у сумі 8000грв., договір позики укладено в письмовій формі у вигляді розписки, відповідно до умов якої відповідач зобов'язувався у термін до 06.01.2014року повернути вказані кошти, але по закінченню зазначеного строку відповідач кошти не повернув, тому він змушений звернутися до суду з позовом. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити в повному обсязі та стягнути з відповідача судовий збір, та пояснив, що дійсно 06 січня 2013року він уклав з відповідачем договір позики, за умовами якого передав відповідачу грошові кошти у сумі 8000грв., договір позики укладено в письмовій формі у вигляді розписки, відповідно до умов якої відповідач зобов'язувався у термін до 06.01.2014року повернути вказані кошти,але відповідачем борг не повернуто. Відповідач, в судовому засіданні, позов визнав та пояснив, що він дійсно 06 січня 2013року він уклав з відповідачем договір позики, за умовами якого передав відповідачу грошові кошти у сумі 8000грв., договір позики укладено в письмовій формі у вигляді розписки, відповідно до умов якої відповідач зобов'язувався у термін до 06.01.2014року повернути вказані кошти,але до цього часу кошти ним не повернуті,оскільки в нього не було можливості вчасно повернути борг. Судом встановлено, що між сторонами по справі була укладено договір позики у письмовій формі у вигляді розписки, відповідно до якої [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти у сумі 8000грв., які зобов'язувався повернути до 06 січня 2014 року, що стверджується письмовою розпискою, щодо якої сторони в судовому засіданні не заперечували. На підставі вимог статті 526 Ц України зобов'язання має виконуватися належним чином. Боржник згідно вимог статті 527ЦК України зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог статті 610ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до вимог статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознакам и, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно ст.ст.16,23,526,527,530,533,610ЦК України,

Outcome: approved