Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[INFO] року помер [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається із права власності на земельну ділянку, що знаходиться на території Долинянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON], однак із об'єктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус не може прийняти від нього заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом прав та інтересів [PERSON] представник за довіреністю [PERSON] з відповідним позовом 04 грудня 2017 року звернувся до суду. Представник позивача (а.с. 15) у судове засідання не з'явився, разом із матеріалами справи подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутності, без фіксування судового процесу (а.с. 16). Представник відповідача - сільський голова Долинянської сільської ради подав суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у його відсутності (а.с. 25). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] помер [INFO] року у с. Долиняни Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, право власності на земельну ділянку, що розташована на території Долинянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 12). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50165473 від 06 грудня 2017 року (а.с. 23) слідує, що [PERSON] заповіту по своїй смерті не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України (ст. 1258 ЦК України). Своє право спадкувати після смерті [PERSON] у другій черзі спадкоємців позивач довів свідоцтвом про своє народження (а.с. 8), свідоцтвом про народження брата (а.с. 9), свідоцтвом про одруження (а.с. 10) та довідкою виконавчого комітету Долинянської сільської ради № 508 від 10 листопада 2017 року (а.с. 11). Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Доля Т.І. своїм роз'ясненням (а.с. 14) повідомила про неможливість прийняття від позивача заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). З довідки Долинянської сільської ради № 508 (а.с. 11) слідує, що [PERSON] на день смерті зі спадкодавцем не проживав. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки в останні дні цього строку знаходився на лікуванні у центральній районній лікарні смт Воловець Закарпатської області з 26 травня 2008 року по 05 червня 2008 року (а.с. 13). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50165538 від 06 грудня 2017 року (а.с. 24) вбачається, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв. Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved