Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

[PERSON] 19 травня 2021 року засобами поштового зв`язку звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, який надійшов до суду 28 травня 2021 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2021 року позовну заяву прийнято до провадження суду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та в якості третьої особи залучено [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2021 року розгляд справи було відкладено на 30 липня 2021 року. Позивач у своєму позові посилалася на те, що вони з відповідачем 20 жовтня 2001 року зареєстрували шлюб, який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року було розірвано. Від шлюбу мають двох доньок: малолітню [PERSON] , [INFO] , та повнолітню [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2020 року із [PERSON] на користь позивача стягувалися аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 розмірів прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 листопада 2020 року і до досягнення найстаршою дочкою повноліття. Оскільки донька [PERSON] [INFO] досягла повноліття, судовий наказ втратив чинність. Донька [PERSON] з 01 жовтня 2020 року навчається у Польщі в Суспільній Академії Наук на факультеті управління на денній формі навчання. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання доньки. Відповідач працює та має змогу надавати матеріальну допомогу. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову та до закінчення навчання [PERSON] чи до досягнення донькою двадцяти трьох років - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Відповідач [PERSON] 12 липня 2021 року надав суду відзив, в якому у задоволенні позову просив відмовити, оскільки не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки. Крім того, хоча донька і навчається у Польщі, але на час літніх канікул працевлаштувалася, отримує заробітну плату і продовжує там проживати. Перед виїздом до Польщі відповідач передав доньці декілька тисяч гривень для майбутніх витрат. На теперішній час він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка разом з малолітньою дитиною знаходяться на його утриманні, оскільки співмешканка втратила роботу. Крім того, на його утриманні знаходиться непрацездатна мати, яка в силу свого віку та стану здоров`я потребує турботи та матеріальної допомоги. Зазначив, що вимушений винаймати житло, що також потребує значних додаткових витрат. Просив суд також взяти до уваги, наявність цивільної справи за позовом [PERSON] до нього про стягнення додаткових витрат на доньку [PERSON] , у зв`язку із продовженням нею навчання, хоча рішенням суду у позові було відмовлено, та воно не набрало законної сили, оскільки позивачем подано апеляційну скаргу, розгляд якої ще не відбувся. Третя особа [PERSON] про розгляд справи повідомлена у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, пояснень суду не надала. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 2). [PERSON] зареєстрована з позивачем, перебуває на її утриманні (а.с. 4), здобуває освіту за кордоном (а.с. 6-7). Судовим наказом судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2020 року із [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 розмірів прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 листопада 2020 року і до досягнення найстаршою дочкою повноліття (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 цієї статті передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] повнолітня особа, здобуває освіту за кордоном, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує з боку відповідача матеріальної допомоги на утримання доньки, однак суд враховує, що у сторін ще є малолітня донька [PERSON] , на утримання якої судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2020 року із відповідача стягуються аліменти, зазначений судовий наказ в цій частині не втратив силу, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно, до закінчення навчання [PERSON] , але не пізніше досягнення нею 23-річного віку. У задоволенні інших позовних вимог позивачу слід відмовити, оскільки у суду відсутні відомості про наявний у відповідача дохід, а стягнення аліментів у більшому розмірі може призвести лише до утворення заборгованості по сплаті аліментів, а не до реального виконання рішення. Разом з тим, суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір, оскільки примусового стягнення аліментів з нього на її утримання не здійснюється, а допомогу він надає у добровільному порядку. Окрім цього мати є пенсіонером та отримує пенсію. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, з дня направлення позову до суду, тобто з 19 травня 2021 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень - п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial