Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою №69 в буд.№2 по вул.Гагаріна в м.Ізмаїл Одеської області та просять встановити порядок користування квартирою №69 в будинку №2 по вул.Гагаріна, в м.Ізмаїл Одеської області, виділивши у користування: [PERSON] житлову кімнату №10 площею 14,3 кв.м. з балконом та вбудовану шафу площею 0,4 кв.м; [PERSON] житлову кімнату №9 площею 9,8 кв.м. та вбудовану шафу площею 0,4 кв.м; [PERSON] житлову кімнату №5 площею 8,8 кв.м. та вбудовану шафу №7 площею 0,4 кв.м. Залишити в загальному користуванні приміщення: кухню площею 6,1 кв.м., вбиральню площею 1,2 кв.м., ванну кімнату площею 2,1 кв.м., коридор площею 5,5 кв.м., вбудовану шафу площею 0,5 кв.м, оскільки з відповідачем виник спір щодо спільног користування квартирою. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності до того законних підстав відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України. Судом встановлено, що сторонам на праві власності належить по 1/3 частини квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2010 року та витягів про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 28.09.2010 року. Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 16.07.2013 року серії №І-ЖД №007621 [PERSON] змінила прізвище на «Федоренко». Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 185539 від 06.08.2013 року [PERSON] змінила прізвище на «Букатова». Статтями 316,317,319,321 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. При відсутності згоди спір вирішується судом. Крім того, ст.383 ЦК України та ст.15 ЖК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що між сторонами склався наступний порядок користування квартирою, за яким [PERSON] використовує житлову кімнату №10 площею 14,3 кв.м. з балконом та вбудовану шафу площею 0,4 кв.м., [PERSON] - житлову кімнату №9 площею 9,8 кв.м. та вбудовану шафу площею 0,4 кв.м., [PERSON] - житлову кімнату №5 площею 8,8 кв.м. та вбудовану шафу площею 0,4 кв.м. Інші приміщення знаходяться у спільному користуванні. Враховуючи, що відповідач позов та обставини позову визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, визнання відповідачем позову прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб не порушує, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до роз'яснень п.24 ч.3 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved