Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] 13. 05. 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 25.09.1999 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з сторонами та знаходиться на утриманні у позивачки. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу (заробітку) громадян, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи скерувала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в яких просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини на утримання неповнолітньої дитини. Розгляд справи просила проводити без її участі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 25.09.1999 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії 1СР № 068045, [PERSON] являється її батьком. Згідно пояснень позивача, батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її розвитку та вихованню не приймає. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правова природа аліментів у розумінні норм\~глави 15 СК України\~є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами\~статті 182 СК України\~та\~пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я\~\~та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що\~\~позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, до стягнення з відповідача\~\~підлягають аліменти\~\~на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO]\~\~в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін,\~\~кожний з них має молодий вік та не обмежений у працездатності. Інших аліментних зобовязань відповідач не має, а тому визначений розмір стягуваних з нього аліментів є мінімальним для потреб дитини, до того ж не перевищує мінімального розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законом. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved