Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про відшкодування матеріальних збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.08.2012 року у м. Дніпропетровську на перехресті вул. Маяковського та вул. Леніногорській відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі а/м Шевролет Авео д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що належить [PERSON], та автомобілем ДАФ д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення [PERSON] вимог правил дорожнього руху України. Згідно рахунку № 11 від 05.12.2012 року ПП [PERSON], вартість відновлювального ремонту а/м Шевролет Авео д/н [NUMBER] складає 38 875 грн. 00 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована, страховиком є Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - Відповідач), розмір франшизи складає 510 грн. 00 коп. Позивачем до Дніпропетровської філії (дирекції відповідача) були надані документи, а саме: повідомлення про настання страхового випадку, заяву на виплату страхового відшкодування та пошкоджений автомобіль Шевролет Авео д/н [NUMBER]. Далі позивач зазначає, що 21.02.2013 року та 13.09.2013 року НАСК «Оранта» надавалися заяви на виплату страхового відшкодування із зазначенням банківських реквізитів для виплати відшкодування та рахунок з СТО на підтвердження оплати ремонту, однак страховик відмовився виплатити страхове відшкодування. Таким чином, позивач змушений звернутися до суду та просити в позові стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», на його, [PERSON], користь відшкодування матеріальних збитків у розмірі 37 875 (тридцять сім тисяч вісімсот сімдесят п'ять) грн. 00 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги до страховика підтримав і просив їх задовольнити, в обґрунтування позовних вимог посилався на обставини, викладені в позовній заяві. У судових дебатах участі не приймав, в судове засідання з цього приводу не з'явився, надав суду письмову заяву про завершення розгляду справи за його відсутності, просили суд винести рішення, яким позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача визнав позовні вимоги. У судових дебатах участі не приймав, в судове засідання з цього приводу не з'явився, надав суду письмову заяву про завершення розгляду справи за його відсутності. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, та не порушує права та інтереси третіх осіб, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що 02.08.2012 року у м. Дніпропетровську на перехресті вул. Маяковського та вул. Леніногорській відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі а/м Шевролет Авео д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що належить [PERSON], та а/м ДАФ д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Судом також встановлено, що постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25.09.2012 року по справі за № 1411/3007/12 притягнуто до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. (а.с.7). Вказана постанова набула чинності у встановленому законом порядку 06.10.2012 року. В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] до ВАТ НАСК «Оранта», про відшкодування матеріальних збитків суд виходив із наступного. Судом встановлено, що автомобіль марки «Шевролет Авео» д/н [NUMBER] на праві приватної власності належить позивачеві, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію такого транспортного засобу (а.с. 6). Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана в тому числі неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Шевролет Авео» д/н [NUMBER] на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 28), то до правовідносин, що виникли між сторонами по даній цивільній справі також слід застосувати положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Відповідно до вказаного полісу страховик, яким є ВАТ НАСК «Оранта», забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У ч.22.1 ст.22 вказаного Закону зазначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю та (або) майну третьої особи. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз'яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 р. зі змінами та доповненнями «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно накладної № 1 від 05.12.2012 року ПП [PERSON], вартість матеріальної шкоди, що була завдана автомобілю марки «Шевролет Авео» д/н [NUMBER], який належить на праві приватної власності позивачу складає 38 875 грн. 00 коп. (а.с. 13). Спір з приводу такої суми завданих збитків між сторонами відсутній. Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якої відшкодовуються збитки, заподіяні майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується. За змістом положень зазначеного Закону та вказаної ст. 1194 ЦК України питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування; у разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик. За відсутності згоди вказаної особи Позивач вчасно (21.02.2013 р.) звернувся із заявою до страховика про виплату страхового відшкодування (а.с.33). Означена обставина також визнана сторонами під час судового розгляду справи. В даному випадку, страховик, що є відповідачем по справі, не погодився з такою виплатою в межах ліміту відповідальності та не здійснив її відшкодування на користь позивача. За вказаних обставин та вимог матеріального закону суд повинен врахувати відповідальність страховика. За вищевказаних обставин, суд вважає, що відповідач ВАТ НАСК «Оранта», зобов'язана відшкодувати позивачеві шкоду, заподіяну внаслідок вказаної ДТП із врахуванням ліміту відповідальності страховика та франшизи. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/06/2658 встановлено франшизу в розмірі 510 грн. 00 коп., обов'язок по сплаті зазначеної сума покладається на особу, яка є винною у завданні шкоди. (а.с 30). Оскільки суд, відповідно до вимог ст. 3,11,15 ЦПК України та законодавчо закріпленого принципу цивільного судочинства розглядає справу в межах позовних вимог, а позивач просить стягнути з відповідача 37 875 (тридцять сім тисяч вісімсот сімдесят п'ять) грн. 00 коп., що є сумою яка перебуває в межах відповідальності страховика із врахування суми франшизи, то сума збитків, що підлягає стягненню із страховика на користь позивача дорівнює 37 875 (тридцять сім тисяч вісімсот сімдесят п'ять) грн. 00 коп. Таким чином, з ВАТ Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», на користь [PERSON] підлягає стягненню шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.08.2012 року, у загальному розмірі 37 875 (тридцять сім тисяч вісімсот сімдесят п'ять) грн. 00 коп. Також, відповідно до приписів ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати по справі, а саме: судовий збір у розмірі 378 (триста сімдесят вісім) грн. 75 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved