Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) в особі представника адвоката Живаги О.В., звернувсь до суду із позовом до Яблунівської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач) про визнання права на власності на спадкове майно за заповітом, в якому, вказав, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок із господарськими надвірними спорудами та будівлями, що розташований у [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0.2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку із кадастровим номером 3222788901:01:001:0132 та земельна ділянка площею 0.4317 га для ведення особистого селянського господарства із кадастровим номером 3222788901:01:001:0133, які розташовані у с. Яблунівка Макарівського району Київської області. За життя [PERSON] склала заповіт, все своє майно вона заповіла своєму синові, [PERSON] позивачу по справі. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. У визначений законом термін позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини, про що Макарівською ДНК було відкрито спадкову справу № 246/2017. При цьому, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок та земельні ділянки нотаріусом відмовлено. Враховуючи викладене, позивач просив суд: визнати за ним, право власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: житловий будинок з відповідною кількістю надвірних будівель та господарських (присадибних) споруд у [ADDRESS] . Житловий будинок (А) 1953 року побудови, загальною площею 65,9 кв.м, житловою площею 19.3 кв.м, (а1) прибудова; (а) веранда, ганок; (Б) погріб; № 1-4 огорожа; земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку із кадастровим номером 3222788901:01:001:0132, яка розташована у с. Яблунівка Макарівського району Київської області; земельну ділянку площею 0,4317 га для ведення особистого селянського господарства із кадастровим номером 3222788901:01:001:0133, яка розташована у с. Яблунівка Макарівського району Київської області. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 28.02.2020 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.04.2020 року, яке відкладено на 07.07.2020 р., встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] . Витребувані докази надійшли до суду 19.06.2020 року та приєднані до матеріалів справи. Ухвалою суду від 07.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 09.09.2020 року. У судове засідання позивач не прибув, від його представника адвоката Живаги О.В. надійшла заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без його участі. Від відповідача Макарівської селищної ради надійшов лист, в якому відповідач просить розглядати справу за відсутності їх представника, вказавши про визнання позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , довідкою сільської ради про останнє місце проживання померлої (а.с. 6, 38). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок із господарськими надвірними спорудами та будівлями, що розташований у [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0.2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку із кадастровим номером 3222788901:01:001:0132 та земельна ділянка площею 0.4317 га для ведення особистого селянського господарства із кадастровим номером 3222788901:01:001:0133, які розташовані у с. Яблунівка Макарівського району Київської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно вона заповіла своєму синові, [PERSON] , позивачу по справі (а.с. 8). Заповіт згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру є чинним (а.с. 39). У визначений законом термін позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини (а.с. 36 зворот), про що Макарівською ДНК було відкрито спадкову справу № 246/2017. При цьому, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок та вказані вище земельні ділянки нотаріусом відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутнє документальне підтвердження факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, оскільки згідно свідоцтва про народження позивач народився як [PERSON] , а паспорт отримав як [PERSON] , а також щодо житлового будинку відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на нього, що підтверджується постановою державного нотаріуса № 85/02-31 від 28.01.2020 р. (а.с. 23). З копії свідоцтва про народження позивача (а.с. 7) та Експертного висновку № 056/702-а/2 від 19.06.2019 р. (а.с. 10), можна дійти висновку, що позивач [PERSON] є сином покійної [PERSON] . З Виписки з погосподарської книги (а.с. 18) встановлено, що власником житлового будинку у [ADDRESS] була [PERSON] (а.с. 18). А згідно рішення сільської ради № 12-02-VІІ від 18.11.2015 р. встановлено, що у с. Яблунівка Макарівського району Київської області вулицю Леніна перейменовано на вулицю Грушевського (а.с. 9). Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , до складу домоволодіння входять: житловий будинок під літерою (А) 1953 року побудови, загальною площею 65,9 кв.м, житловою площею 19.3 кв.м, (а) веранда, (а1) прибудова, (Б) погріб, ганок, № 1-4 огорожа (а.с. 20-21). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 002959, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,693 га, яка розташована на території Яблунівської сільської ради, для будівництва та обслуговування жилого будинку - 0.250 га та ведення особистого підсобного господарства - 0.443 га (а.с. 11). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельній ділянці площею 0.250 га присвоєно кадастровий номер 3222788901:01:001:0132, а земельній ділянці площею 0.4317 га присвоєно кадастровий номер 3222788901:01:001:0133 (а.с. 12-15). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 та ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Згідно положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач будучи сином покійної [PERSON] є спадкоємцем за заповітом її майна, спадщину у встановленому законом порядку прийняв, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими спорудами у [ADDRESS] , та земельні ділянки площею 0.2500 га та 0.4317 га, щодо яких нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідачів, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову та покладаються на позивача.

Outcome: approved