Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

[PERSON] 11.02.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі з 18.06.2011 року та мають спільну дитину, - сина [PERSON] [INFO]. Подружні відносини припинені. Сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір'ю. Позивач просила шлюб розірвати та стягнути із [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Додатково пояснила, що спільне проживанні із відповідачем припинено влітку 2015 року. Вона працює вихователем та має середній дохід на місяць у сумі 2500 гривень. Син [PERSON] має задовільний стан здоров'я, відвідує дитячий садок. Наскільки їй відомо [PERSON] є працездатним, працює закордоном, інших дітей крім сина [PERSON] не має та аліментів нікому не сплачує. Просила визначити датою початку стягнення аліментів 01.04.2016 року. Відповідач [PERSON] надав у судове засідання письмову заяву в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав та просив проводити розгляд справи без його участі. Суд вислухавши пояснення позивача та оголосивши заяву відповідача, дослідивши письмові докази вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки сім'я розпалася остаточно, позивач на примирення не згодна та подальше збереження шлюбу протирічить її інтересам. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с. 5) 18.06.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місті Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], про що зроблено актовий запис №569. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с 7). Згідно довідки №82 від 03.02.2016 року Черкаського Вищого професійного училища (а.с. 11) [PERSON] разом із неповнолітнім сином [PERSON] проживають у [ADDRESS], а відповідач [PERSON] мешкає окремо. Спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини суду не заявлено. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач своїх заперечень проти позову не надав. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини також підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 1 квітня 2016 року (дата з якої позивач просила стягувати аліменти) і до повноліття дитини, тобто до [INFO]. Судовий збір за вимоги про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На відшкодуванні понесених позивачем судових витрат [PERSON] не наполягала. На підставі ст.ст. 24, 105, 110, 112, 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved