Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на будинок. За уточненими вимогами просять визнати право власності на частини спадкового житлового будинку № 16 по вул. Івана Франка в с. Чорнотисів Виноградівського району Закарпатської області, а саме за [PERSON] 5/16 частин, за [PERSON] 1/4 частину, за [PERSON] 1/4 частину (а.с.42). Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 20.12.2011 року помер [PERSON]. Померлий був чоловіком [PERSON], з яким вона перебувала у шлюбі з 31.07.1966 р., батьком позивача [PERSON] і дідусем позивача [PERSON]. На час його смерті всі вони разом проживали у спірному житловому будинку. Житловий будинок був сумісною власністю померлого та [PERSON] до паводків на річці Тиса 2000 року, коли було повністю зруйновано будинок та знищено майно. На день паводку членами господарства були позивачі та померлий [PERSON], що проживали в будинку на день відкриття спадщини, тобто 20.12.2011 року. Поскільки позивачі залишились без даху над головами та майна, тому зразу же після паводку всі разом приступили до будівництва будинку і вже у грудні 2001 року таки спорудили, на підставі Виноградівської РДА №735 від 10.12.2001 р. було видано свідоцтво про право особистої власності на будинок на ім'я спадкодавця [PERSON], про що свідчить довідка БТІ та технічний паспорт. Після смерті [PERSON] позивачі зверталися до державного нотаріуса про оформлення спадщини, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом, так як померлий залишив заповіт на ім'я [PERSON] 25.06.2003р., а тому позивачі вимушені звернутись до суду. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримали. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримала. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с.54, 67-68). Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 20.12.2011 року помер [PERSON] (а.с.16). Померлий був чоловіком [PERSON], з яким вона перебувала у шлюбі з 31.07.1966 р., батьком позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], і дідусем позивача [PERSON] (а.с.18). Дані обставини сторонами визнаються та не оспорюються. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності Виноградівської РДА №735 від 10.12.2001 р., довідки БТІ, технічного паспорта за померлим [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок 2001 року побудови № 16 по вул. Івана Франка в с. Чоронотисів Виноградівського району (а.с.9-13, 19). Відповідно до ст. 60-74 Сімейного кодексу України та ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік мають право скласти заповіт на свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя до її визначення та виділу в натурі. Отже спірний житловий будинок відноситься до спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]. Тобто після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 його частину. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч. 1 ст. 1226 ЦК України). За життя [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт, яким належне йому майно на день смерті заповів своєму син [PERSON] (а.с.14). На частку майна належну [PERSON] за заповітом позивачі не претендують. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). В той же час позивач [PERSON] на час смерті свого чоловіка [PERSON] була непрацездатна за віком (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України ... непрацездатна вдова спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст. 1269). Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1266). Як вбачається з матеріалів справи, обставин позову позивач [PERSON] на час смерті чоловіка [PERSON] постійно проживала з ним та вважається такою, що прийняла спадщину в розмірі 1/4 частини житлового (обовязкова частка) (а.с.18). Правові підстави визначені книгою шостою Спадкове право, главами 26, 28 ЦК України для визнання за встановлених обставин за позивачами [PERSON], [PERSON] права власності на частини житлового будинку відсутні. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial