Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

[PERSON] (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі – відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в якому вказує, що [INFO] року померла його дружина [PERSON]. Позивач є спадкоємцем померлої за законом першої черги та спадщину після смерті дружини він прийняв. Крім того, оформив спадкові права на належне померлій спадкове майно. До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Відповідно до договору дарування, укладеного 29 серпня 1992 року та посвідченого того ж дня секретарем Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області за реєстром № 20, дружина прийняла в дар вищевказаний будинок з усіма добудовами. Право власності на будинок не зареєстровано, правовстановлюючі документи не оформлені. Рішенням Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 11 вересня 2015 року вулицю «Жовтнева» в селі Новоселиця перейменовано на вулицю «Миру». Вартість нерухомого майна становить 27 305 гривень 00 копійок. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану нерухомість, позивач звернувся до нотаріуса, проте отримав відмову, через відсутність реєстрації права власності на дану нерухомість. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], яка померла [INFO] року, судові витрати покладає на себе. Позивач в підготовче судове засідання не з’явився, в позовній заяві просив справу провести без його участі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з’явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без представника селищної ради, згідно вимог чинного законодавства. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 28 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] померла [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис № 252. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 15 лютого 1969 року Новоселицькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] та [PERSON] з 15 лютого 1969 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 5. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданого 11 листопада 2016 року Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про видачу свідоцтва про право на спадщину, Спадкова справа зареєстрована за № 57774032, спадкодавець – [PERSON], спадкоємець – [PERSON], спадкове майно: нерухоме майно, а саме: Ѕ частина квартири, яка знаходиться в [ADDRESS]. Як вбачається з Експертного висновку № 056/764-m від 06 вересня 2016 року виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, з урахуванням зазначеного особові імена «[PERSON]» (свідоцтво про смерть, запис [PERSON]) та «[PERSON]» (державний акт на право приватної власності на землю, запис [PERSON]) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційному документі розмовного варіанта особового імені [PERSON] - [PERSON]. Також з урахуванням зазначеного прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]» попри розбіжності в орфографічній фіксації в зазначених вище документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм української мови. Відповідно до договору дарування укладеного 29 серпня 1992 року посвідченого секретарем Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, зареєстрованого в реєстрі за № 20, [PERSON] подарував [PERSON] жилий будинок з усіма добудовами, що знаходиться в селі Новоселиця, Попільнянського району, Житомирської області. Рішенням Сорок першої сесії VI скликання від 11 вересня 2015 року «Про перейменування вулиць села Новоселиця» виданого Новоселицькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області передбачено, що вулицю «Жовтнева» в селі Новоселиця перейменовано на вулицю «Миру». Згідно Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 13 жовтня 2015 року КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради, замовником технічної інвентаризації будинку, який знаходиться в селі Новоселиця, вулиця Жовтнева, 12, Попільнянського району, Житомирської області, вказаний [PERSON]. Інвентаризаційна вартість будинку – 27 305 гривень 00 копійок. Як вбачається з довідки № 1863 від 27 жовтня 2015 року виданої КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], не зареєстроване, правоустановчі документи не оформлені. Інвентаризаційна справа № 207. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 11 травня 2017 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна [PERSON], яка померла [INFO] року, є її чоловік – [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видане дане свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,2484 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Цільове призначення земельної ділянки – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 11 листопада 2016 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна [PERSON], яка померла [INFO] року, є її чоловік – [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видане дане свідоцтво, складається з Ѕ (однієї другої) частки квартири під номером [ADDRESS]. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 163/02-31 від 22 березня 2019 року виданої Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS], після смерті його дружини [PERSON], яка померла [INFO] року, через відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. Спадкова справа № 1117/17 від 05 серпня 2015 року. Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 ЦК України. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини п'ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Згідно приписів частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Outcome: approved