Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі - відповідач). Шлюб зареєстровано 13 грудня 1991 року Інгулецьким районним відділом РАЦС міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, запис за № 326. Від даного шлюбу мають синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через взаємні непорозуміння, відсутність поваги один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, через що відбувались постійні сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу прізвище змінити їй на дошлюбне - « [PERSON] ». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі, судовий збір покладає на себе. Відповідач в судові засідання 30 жовтня 2019 року та 22 листопада 2019 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, згідно повідомлень «Укрпошти» про вручення поштового відправлення, які він отримав особисто 23 жовтня 2019 року та 02 листопада 2019 року, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13 грудня 1991 року Інгулецьким районним відділом РАЦС міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 326, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 06 листопада 1992 року Новоселицькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, запис за № 8 та серії [NUMBER] , виданого 11 жовтня 2016 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 8, батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною другою статті 114 Сімейного Кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved