Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє представник [PERSON], звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання стороною договору фінансового лізингу та визнання права власності в порядку спадкування за законом на предмет лізингу - автомобіль Lifan 320, 2013 року випуску, з реєстраційним номером [NUMBER], вказавши третьою особою Регіональний сервісний центр МВС України у Луганській області. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] проживає та зареєстрована разом з чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 20.05.2013 між її донькою [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», шляхом приєднання до публічного договору, було укладено договір фінансового лізингу автомобіля № LG00A+28262979, за умовами якого лізингодавець передає лізингоотримувачу в лізинг автомобіль «Lifan 320», 2013 року випуску, типу Хетчбек-В, номер кузова (шасі) [NUMBER], жовтого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. У додатку до цієї угоди міститься графік сплати платежів. [PERSON] прийняла цей автомобіль та сплачувала грошові кошти. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті доньки позивач [PERSON] продовжувала виконувати обов'язки померлої за вказаним договором шляхом сплати щомісячних платежів до повної їх сплати і 10.08.2017 повністю погасила заборгованість. [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори Меренкова Ю.В. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказаний автомобіль, однак постановою нотаріуса від 27.02.2018 їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на цей автомобіль. Після цього [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» для отримання інформації стосовно вказаного договору лізингу та зміни його сторони, однак банком їй було відмовлено з посиланням на банківську таємницю. В той же час, банком приймалися платежі за зазначеним договором фінансового лізингу від позивача, оскільки остання набула права та обов'язки сторони в порядку спадкування. Таким чином, виконавши всі умови договору № LG00A+28262979 щодо сплати у повному обсязі всіх платежів та прийнявши спадщину після померлої [PERSON], позивач не має можливості оформити право власності на зазначений автомобіль, який є предметом договору про надання фінансового лізингу, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися за захистом своїх прав до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилися, надали заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, а також зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» у підготовче судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких зазначили, що позовні вимоги визнають. Представник третьої особи - Регіонального сервісного центру МВС України у Луганській області Чорненька Ю.М. у підготовче судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила вирішити справу на розсуд суду. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У ч. 4 ст. 206 ЦПК України зазначається, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON], батьками якої були [PERSON] та [PERSON], померла [INFO] у м. Сватове Луганської області, і після її смерті була заведена спадкова справа № 61396071 (номер у нотаріуса 97/2017) (а.с. 8-9, 10-11, 12, 13, 14, 15). За життя, а саме 20 травня 2013 року [PERSON] приєдналася до публічного договору фінансового лізингу автомобіля № LG00A+28262979, за умовами якого лізингодавець ПАТ КБ «ПриватБанк» передав лізингоодержувачу [PERSON] в лізинг автомобіль марки «Lifan 320», 2013 року випуску, типу Хетчбек-В, жовтого кольору, номер кузова (шасі) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. В свою чергу, [PERSON] за цим договором зобов'язувалася сплачувати щомісячні лізингові платежі відповідно до графіку погашення, що міститься у додатку № 2 до угоди, а також інші платежі, строк лізингу - 60 місяців (а.с. 17-20, 21-22, 23). Відповідно до листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 09.01.2018 у відповідь на запит нотаріуса договір фінансового лізингу № LG00A+28262979, укладений [PERSON], був погашений 10.08.2017. Разом з тим, у своєму листі на адресу позивача [PERSON] від 26.02.2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що надати будь-яку інформацію стосовно вказаного договору лізингу банк не має можливості через банківську таємницю (а.с. 24, 25). Згідно з постановами виконуючого обов'язки державного нотаріуса Кремінської державної нотаріальної контори державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори Меренкова Ю.В. №№ 34, 35 від 27 лютого 2018 року нотаріусом було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль марки «Lifan 320», 2013 року випуску, який залишився після смерті їх доньки [PERSON], оскільки спадкоємці не надали документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 26, 27). Зазначені обставини також підтверджуються матеріалами витребуваної спадкової справи № 97/2017, заведеної після смерті [PERSON], відповідно до якої на момент смерті [PERSON] була зареєстрована разом з батьками [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], які після її смерті звернулися до Кремінської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їм було відмовлено (а.с. 60-65). Таким чином, лізингоодержувач за договором фінансового лізингу № LG00A+28262979 повністю сплатив лізингодавцю всі належні грошові кошти, а предмет лізингу з відповідними документами передано в лізинг одержувачу. Жодних претензій стосовно виконання умов договору сторони не мають. У ч. 1 ст. 608 ЦК України зазначається, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1273 ЦК України). В той же час, права та зобов'язання за договором фінансового лізингу № LG00A+28262979 від 20.05.2013 як лізингоодержувача належним чином успадкувала та реалізувала позивач [PERSON], яка здійснила всі необхідні платежі за цим договором, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 09.01.2018, у якій зафіксовано остаточне виконання зобов'язання сторін по фінансовому лізингу вже після смерті [PERSON] Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON], яка належним чином прийняла спадщину, фактично прийнявши на себе та реалізувавши обов'язки лізингоодержувача за договором фінансового лізингу № LG00A+28262979 від 20.05.2013, укладеного за життя її пормелою донькою [PERSON] з ПАТ КБ «ПриватБанк». Однак позивачу [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В той же час, інший спадкоємець першої черги - батько померлої [PERSON], який також прийняв спадщину, а так само лізингодавець за вказаним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» визнали позовні вимоги та не заперечували проти визнання [PERSON] стороною вказаного договору фінансового лізингу як лізингоодержувача, а також проти визнання за нею права власності на предмет лізингу (автомобіль). Враховуючи, що відповідачі надали суду письмові заяви, в яких безумовно визнали позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачами позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю, визнати [PERSON] стороною публічного договору фінансового лізингу № LG00A+28262979 від 20.05.2013 як лізингоодержувача, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на автомобіль «Lifan 320», 2013 року випуску, типу Хетчбек - В, номер кузова (шасі) [NUMBER], жовтого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved