Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з вказаними позовом, в якому, з урахуванням заяви від 30.08.2019 (а.с.26-27), просить збільшити розмір аліментів, що стягнуті з [PERSON] (далі відповідач) згідно з рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08.11.2010 по справі №2-3915/2010 на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 500 грн на місяць до 1/6 частини від заробітку/доходу відповідача щомісячно й до досягнення сином повноліття, але не менше 50 від прожиткового мімічному для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначено, що син подорослішав, перебуває у підлітковому віці, навчається у шкільному навчальному закладів, що автоматично потягло за собою збільшення потреб у його розвитку, для участі у шкільних заходах та придбання шкільних засобів необхідні додаткові кошти. Позивач зазначає також, дитини знаходиться на повному її утриманні, відповідач аліменти не сплачує вже понад 1 рік, але є працездатною особою, має статус фізичної особи підприємцем. Крім того, позивач вказує, що син страждає на алергію, у 2019 р. у сина підтверджено «пролапс центрального клапану серця» що потребує контролю та проведення періодичних ультразвукових досліджень. Також позивач зауважує, що на 1 малолітню дитину віком від 6 до 18 років законодавчо передбачено 2118 грн, а визначений судом розмір аліментів в сумі 500 грн понад як у 4 рази менше від прожиткового мінімуму на дитину. Ухвалою суду від 02.09.2019 провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.28-29). Ухвалою суду від 24.10.2019 за клопотанням позивача з Державної фіскальної служби у Харківській області витребувано відомості про доходи відповідача за період з 01.12.2010 по 01.10.2019 (а.с.49). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених в позові. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, а саме: шляхом направлення засобами поштового зв`язку на останнє відоме місце його реєстрації повістки про виклик та позовних матеріалів, відповідні поштові відправлення повернуті до суду неврученими адресату із відміткою, що будинок проданий, особа не проживає; а також, враховуючи, що за листом Управління реєстрації місця проживання департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради (а.с.44-45) відповідач знятий з реєстрації місця проживання 02.11.2017, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув, відзив на позов не надав. Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України судом проведений заочний розгляд справи, про що постановлена ухвала (а.с.63). Судом встановлені такі фактичні обставини справи. Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому 12.08.2005 шлюбі, який рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08.11.2010 розірваний (а.с.8-9). Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.12.2010 з [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 13 серпня 2010 року до досягнення дитиною вісімнадцяти років (http://www.reestr.court.gov.ua/Review/12949846). На виконання вказаного рішення судом виданий виконавчий лист від 15.12.2010 №2-3914/10 (а.с.14). За змістом довідки Фрунзенського відділу ДВС Харківського МУЮ від 23.03.2012 позивач не отримувала аліменти з відповідача за період з 13.08.2010 по 14.03.2012 згідно з вказаним виконавчим листом (а.с.13). Відповідно до довідки Слобожанської гімназії №2 від 20.03.2019 №26 [PERSON] навчається в 7-Б класі (а.с.12). Довідкою Комсомольської селищної ради від 25.03.2019 №1140 підтверджується, що [PERSON] проживає разом з позивачем. (а.с.15). За даними медичної картки та УЗД дослідження [PERSON] хворіє на алергію та виявлений пролапс центрального клапану серця (а.с.19-23). За змістом листа ГУ ДПС у Харківській області від 07.11.2019 відповідач перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Харківській області від 11.10.2006, згідно податних декларації доходи від підприємниці діяльності за період з 01.12.2010 по 31.12.2016 не отримував, за період з 01.01.2017 по теперішній час податкова звітність не надавалась (а.с.10). Вирішуючи спір, суд враховує такі норми права. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ч.1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Ураховуючи наведене, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів. Суд зазначає, що позивачем не доведений факт зміни (погіршення) її майнового стану на день розгляду справи або поліпшення майнового стану відповідача, зміни сімейного стану будь-кого із сторін або погіршення стану її здоров`я, що давало б їй підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів; належних та допустимих доказів на підтвердження наявності відповідних обставин позивачем не надано; враховуючи відомості, отримані з Головного управління ДПС у Харківській області, підстави стверджувати покращення матеріального становища платника аліментів відповідача відсутні. З приводу покликань позивача стосовно необхідності додаткових коштів, оскільки дитина подорослішала, має захворювання на алергію та потребує на проведення періодичних ультразвукових досліджень через пролапс центрального клапану серця, суд звертає увагу на приписи ст.185 СК України, за якими той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення; додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже наведені позивачем аргументи за наявності відповідних умов можуть бути підставою для ініціювання позову про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами. Доводи позивача про те, що розмір аліментів, стягнутий судом в сумі 500 грн, є в 4 рази меншим від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не заслуговують на увагу з огляду на таке. Приписами ч.2 ст.182 СК України, в редакції з 28.08.2018, визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України від 03.07.2018 № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Отже, законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18). З огляду на викладене, позовні вимоги про збільшення розміру аліментів є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed