Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

[PERSON] 8 листопада 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2018 року позов було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків з додержанням вимог п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 14 листопада 2018 року позивачем було подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2019 року підготовче засідання було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 29 березня 2014 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, ведення спільного господарства. З квітня 2015 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просила шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, ухваливши заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов відповідачем суду надано не було. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29 березня 2014 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 31 (а.с. 6). Від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, ведення спільного господарства. З квітня 2015 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем, спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, питання про зміну прізвища не вирішувати, оскільки при реєстрації шлюбу ніким з подружжя прізвище не змінювалося. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 704 гривні 80 коп, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved