Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом-позивач) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] (далі за текстом-відповідач), в якому після збільшення позовних вимог просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на загальну суму 369268,39 грн., яка складається з матеріальних збитків в розмірі 320648,39 грн., інфляційних збитків у сумі 10373,28 грн., 3% річних у розмірі 8794,61 грн., послуги визначення вартості матеріальних збитків у сумі 2300,00 грн., послуги Укрпошти - електронне повідомлення у розмірі 99,0 грн. та заподіяної моральної шкоди у сумі 27053,11 грн., стягнути понесені судові витрати на загальну суму 41039,48 грн., яка складається зі сплаченого судового збору за розгляд позову в розмірі 3692,68 грн., сплаченого судового збору за розгляд заяви 420,40 грн., сплаченого судового збору за розгляд апеляційної скарги в розмірі 420,40 грн. та попередніх витрат на професійну правничу допомогу в сумі 39000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що є власником автомобіля Audi A3, 2017 року випуску д.н.з. [NUMBER] . 21 квітня 2020 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля та транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . [PERSON] було грубо порушено ПДР та здійснено виїзд на зустрічну смугу та на високій швидкості здійснено лобове зіткнення з автомобілем позивача. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.07.2020 року [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Харківського апеляційного суду від 23.09.2020 року вказана вище постанова суду залишена без змін. Страховою компанією [PERSON] було перераховано позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 92 000 грн. Однак, згідно звіту №09/06/2020Ч від 07.07.2020 року вартість ремонтних робіт відновлювального ремонту автомобіля Audi A3, 2017 року випуску д.н.з. [NUMBER] складає 412648,39 грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму матеріальних збитків в розмірі 320648,39 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача суму інфляційних збитків у розмірі 10373,28 грн., 3% річних у розмірі 8794,61 грн. на підставі ст.625 ЦК України, а також витрати на визначення вартості матеріальних збитків у сумі 2300,00 грн., послуги Укрпошти - електронне повідомлення у розмірі 99,0 грн. та заподіяної моральної шкоди у сумі 27053,11 грн. та судові витрати. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2020 року провадження по справі відкрито. 05 лютого 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, оскільки позивачем не вказано повний перелік винуватців ДТП. Ще одним винуватцем ДТП є [PERSON] , якого визнано судом винним та на нього накладено адміністративне стягнення саме за те, що він не надав дорогу автомобілю [PERSON] , який внаслідок цього зіткнувся з автомобілем позивача. Відповідач вважає більш об`єктивним та справедливим наступне визначення вини учасників ДТП :20% вини в діях [PERSON] , 80 % вини в діях іншого винуватця ДТП [PERSON] . 15.02.2021 року [PERSON] до суду надано відповідь на відзив, в якій позивачем зазначено, що вина [PERSON] підтверджена Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.07.2020 року, яку залишено без змін Постановою Харківського апеляційного суду від 23.09.2020 року. Будь-якого причинно-наслідкового зв`язку у порушенні ПДР [PERSON] та [PERSON] з пошкодженим автомобілем позивача у матеріалах справи встановлено не було. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2021 року клопотання представника відповідача-адвоката Нікольського О.М. про витребування доказів від 03.02.2021 року та 02.03.2021 року, а саме: з Одеської митниці Держмитслужби Державної митної служби України письмові копії електронних доказів, а саме: копію електронної вантажної митної декларації №UA500650/2018/053121 від 23.10.2018 р.; надати письмову інформацію, які суми вказані у наступних графах ВМД №UA500650/2018/053121 від 23.10.2018 р., а саме: графа 42 «ціна товару» та графа 47 «нарахування платежів» та із архіву Дзержинського районного суду м. Харкова матеріалів справи про адміністративні правопорушення №638/6070/20 та 638/6040/20 залишено без задоволення. Також представником відповідача заявлено клопотання про допит відповідача як свідка, яке протокольною ухвалою від 16.11.2021 року залишено без задоволення через непідтвердженння відповідачем, що обставини, які будуть повідомлені відповідачем мають значення для справи, при цьому відповідач не був позбавлений права надавати письмові та усні пояснення в якості відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 21 квітня 2020 року о 10:00 год. в м.Харкові, пр. Правди, 8 відповідач [PERSON] керуючи транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем Audi A3, 2017 року випуску д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.07.2020 року [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Харківського апеляційного суду від 23.09.2020 року вказана вище постанова суду залишена без змін. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] була застрахована [PERSON] згідно полісу №АО 5917387 була застрахована в ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ». З копії квитанції [PERSON] було сплачено в ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» позивачу страхове відшкодування в розмірі 92000 грн. (а.с.76). Згідно звіту №09/06/2020Ч від 07.07.2020 року вартість ремонтних робіт відновлювального ремонту автомобіля Audi A3, 2017 року випуску д.н.з. [NUMBER] складає 412648,39 грн. (а.с.26-37). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2)за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). До матеріалів справи долучено звіт дослідження спеціаліста-автотоварознавця №09/06/2020Ч від 07.07.2020 року матеріальний збиток, завданий власнику Audi A3, 2017 року випуску д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП із включенням в розрахунку ПДВ, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складає 412648,39 грн. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з урахуванням сплаченої позивачу суми страхового відшкодування ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума у розмірі 320648,39 грн. (412648,39 грн. - 92000) грн. Крім того, до матеріалів справи долучено копії квитанцій про сплату позивачем суми сплаченої за визначення вартості матеріальних збитків - 2300,00 грн., послуг Укрпошти - електронне повідомлення у розмірі 99,0 грн., які також підлягають стягненню з відповідача по справі на підставі ст.1194 ЦК України. При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача про стягнення суми відшкодування з розрахунку вини учасників ДТП: 20% вини в діях [PERSON] , 80 % вини в діях іншого винуватця ДТП [PERSON] , оскільки з наданих суду документів, у тому числі постанови Харківського апеляційного суду від 23.09.2020 року (а.с.139-143) не убачається, що дії [PERSON] знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП та пошкодженням автомобілю позивача. Також суд відхиляє доводи представника відповідача, про неврахування суми ПДВ при визначенні суми спричиненої шкоди, оскільки з матеріалів справи убачається, що автомобіль було відновлено на сертифікованому СТО. В частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості і вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. Щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків у сумі 10373,28 грн. та 3% річних у розмірі 8794,61 грн. суд зазначає наступне. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Між тим, з матеріалів справи не убачається, що позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення суми відшкодування шкоди, тобто у відповідача не виникло обов`язку погасити суму відшкодування шкоди, тому відсутні підстави для стягнення з [PERSON] інфляційних збитків та 3% річних . Позивачем також заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат понесених ним на професійну правничу допомогу у розмірі 39 000 грн. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та доведеним. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін..), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №20/1А/2020 від 02.02.2020 року, акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 23.06.2021 року відповідно до якого загальна вартість наданих послуг складає 39000 грн., звіт-розрахунок від 23.06.2021 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру №б/н від 23.06.2021 року. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Враховуючи наведене, суд вважає, що витрати на оплату послуг адвоката визначені в зазначеному акті не є співмірними зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову. Таким чином, суд дійшов висновку про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу до суми 15000 грн. Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial