Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] за участю третьої особи на стороні позивачки [PERSON], який не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, про визнання правочину недійсним, стягнення збитків, упущеної вигоди, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначає, що 9 листопада 2010 року [PERSON], який діяв за довіреністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], придбав житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS], що належав відповідачам на праві приватної спільної сумісної власності. [PERSON] та [PERSON] надали згоди подружжя на продаж частини житлового будинку. За придбаний будинок [PERSON] сплатив відповідачам двадцять дві тисячі п'ятсот гривен. Між ними була домовленість про те, що [PERSON] отримує довіреність на оформлення права власності на земельну ділянку та в наступному може розпорядитися будинком на власний розсуд. Він отримав у власників житлового будинку правовстановлюючі документи на будинок, технічний паспорт на будинок, копії паспортів на ідентифікаційних номерів, але коли він звернувся 29 листопада 2010 року в фірму «Астра» для оформлення документів на земельну ділянку, працівник фірми повідомив, що довіреності не дають йому права займатися приватизацією земельної ділянки, про що він повідомив [PERSON], повернув їй всі документи на будинок, а також дав їй 500 грн. як задаток на оформлення документів на землю, а 1000 грн. він повинен був заплатити [PERSON] після повернення нею документів на будинок і приватизаційних документів на землю. Потім у жовтні 2012 року він дізнався про те, що відповідачі отримали приватизаційні документи на землю, але щоб повернути йому документи вони вимагають від нього 10 тисяч гривен, хоча в розписці вони чітко зазначали,що сума 22500 тис. гривен є повною та остаточною. У зв'язку з неправомірними діями та обманом збоку відповідачів порушені його права та завдані збитки. На його письмове звернення відповідачі не відреагували. Позивач просить стягнути з відповідачів матеріальні збитки та моральну шкоду, яка заподіяна їхніми діями, а також судові витрати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить його задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позов не визнала у повному обсязі та пояснила, що дійсно 9 листопада 2010 року вона, її чоловік [PERSON] та донька [PERSON] своєю довіреністю уповноважили [PERSON] розпорядитися житловим будинком, розташованим у [ADDRESS], який належить їм на праві приватної спільної сумісної власності. Одержали за будинок гроші, але не 22500 грн., як вказано в розписці, а менше. Яку суму вони одержали та чому не був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку вона пояснити не може. Крім того, відповідачка стверджує, що приватизацією землі вона не займалася, факт одержання 500 грн. від позивача заперечує. Відповідач [PERSON] також позов не визнав та підтримав пояснення [PERSON] Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала судову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов не визнає. Третя особа [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, стверджує, що кошти у сумі 22500 грн., які були передані відповідачам 9 листопада 2010 року ,належали йому. Вислухавши пояснення сторін,вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 9 листопада 2010 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області було посвідчено довіреності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на ім»я [PERSON], якою були визначені його повноваження ( а.с.17-19). 9 листопада 2010 року приватним нотаріусом вищевказаного нотаріального округу була посвідчена угода подружжя на продаж частини житлового будинку (а.с.20-21). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснила, що 9 листопада 2010 року всі сторони по справі,а також [PERSON], третя особа [PERSON] були присутні у приміщенні приватного нотаріуса [PERSON], за пропозицією якого були посвідчені довіреності відповідачів на ім»я [PERSON] Як вбачається із розписки, яку надали [PERSON], [PERSON], [PERSON] вони одержали від [PERSON] 22500 гривен за проданий ними житловий будинок, який знаходиться у [ADDRESS] (а.с.16). Ця обставина підтверджується розпискою [PERSON] (а.с.23). За положеннями ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Відповідно до ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Суд вважає, що позивач не надав доказів суду, які б свідчили про те, що відповідачі при посвідченні довіреності, ввели [PERSON] в оману. Суд вважає, що зі змісту статті 230 ЦК України вбачається, що вона не поширюється на односторонні правочини, якими, зокрема, є довіреність. Форма довіреності відповідає чинному законодавству та нотаріально посвідчена, підписана у присутності нотаріуса, особи встановлено, дієздатність перевірено. Таким чином суд вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed