Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] (далі \~позивач) звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку було уточнено 15.06.2016 р. Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 08.10.2015 р. перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.04.2013 р. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу сторони придбали будинок № 22 по пров. Балтійському в м. Первомайськ Миколаївської області, в якому зареєстрований позивач разом з неповнолітніми дітьми. Діти знаходяться на утриманні позивача, відповідачка рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.06.2014 р. позбавлена батьківських прав відносно дітей. На підставі викладеного позивач просить позов, з урахуванням уточнень, задовольнити, виділити йому у власність 2/3 частки спірного житлового будинку, виділити у власність відповідача 1/3 частку. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 08.10.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1926; прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Нагерняк». Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]; свідоцтво про народження серії 1-БП № 012742 від 18.01.2006 р.; та доньку [PERSON], [INFO]; свідоцтво про народження серії 1-БП № 062605 від 21.04.2008 р. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.04.2013 р., яке набрало законної сили 29.04.2013 р., вказаний шлюб розірвано. Відповідно до відомостей, які містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна № 61472242 від 15.06.2016 р. [PERSON] є власником нерухомого майна, а саме: житлового будинку № 22, розташованого по пров. Балтійський в м. Первомайськ Миколаївської області; право власності набуте на підставі договору купівлі-продажу № 711 від 01.04.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON]Ф Первомайського міського нотаріального округу; відомостей про заборону відчуження нерухомого майна, передання його в іпотеку немає. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.06.2014 р., яке набрало законної сили 25.06.2014 р., [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав по відношенню малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначеним рішенням встановлено, що [PERSON] тривалий час не виконує своїх обовязків по вихованню та утриманню дітей, ухиляється від своїх обовязків щодо виховання дітей, зокрема, не піклується про матеріально-побутові умови проживання дітей, оскільки постійно зловживає спиртними напоями, \~не працює, \~не створює належних умов для проживання та виховання дітей, за місцем проживання характеризуються негативно; діти проживають та перебувають на утриманні батька [PERSON], а мати самовільно усунулась від виховання дітей та не приймає заходів щодо їх повернення. Згідно з довідкою Квартального комітету № 47 про склад сімї від 11.05.2016 р. за адресою: пр. Балтійський, 22, м. Первомайськ Миколаївської області, проживають: [PERSON], [INFO], разом із своїми дітьми: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] Позивачем, з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], запропоновано такий порядок розподілу спільного майна подружжя: виділити йому 2/3 частини житлового будинку по пров. Балтійському в м. Первомайськ Миколаївської області; виділити відповідачці 1/3 частки вказаного житлового будинку. Відповідно до висновку про вартість обєкта оцінки від 06.06.2016 р. вартість вищезазначеного нерухомого майна становить 59\~100,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 ЦК України\~цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійно заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до\~ст. 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно зі\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Ураховуючи, що нерухоме майно, розташоване за адресою: пров. Балтійський, 22, м.Первомайськ Миколаївської області, набуто позивачем та відповідачем під час перебування у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: позивача та відповідача, позивач просить поділити зазначене майно, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, які повністю перебувають на його утриманні, відповідач не забезпечує фізичного, духовного розвитку та лікування дітей, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимога позивача про поділ спільного майна подружжя є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 591,00 грн.

Outcome: approved