Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] 05.10. 2015 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що 23.05.1998 року сторони уклали шлюб. Від цього шлюбу в позивача та відповідача є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].. Сумісне проживання та ведення спільного господарства між позивачем та відповідачем не здійснюється протягом шести останніх місяців. Шлюбні стосунки не підтримуються із-за несумісності характерів. Спір про визначення місця проживання дітей відсутній. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак надала заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не зявився, однак надав заяву про те, що позовні вимоги визнає, просить розглянути справу за його відсутності. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України. . У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 23.05.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського Кілійського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладання шлюбу [PERSON], про що 23.05.1998 року було складено відповідний актовий запис № 41, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 079237 від 23.05.1998 року. Згідно довідки № 11038 від 30.09.2015 року, виданої Виконавчим комітетом Кілійської міської ради, [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], та до складу її сімї входять: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружжя не проживає сумісно протягом шести останніх місяців. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved