Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області, мотивуючи заяву тим, що заявник [PERSON] та [PERSON] , який являється сином заявника, володіють на праві спільної часткової власності по 1/2 частки жилим приміщенням - квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] у зазначеному жилому приміщенні зареєстрований, однак з 2007р. не мешкає у ньому, не несе витрат по його утриманню, з матір`ю не спілкується. Заявник [PERSON] у свою чергу являється пенсіонером, враховуючи похилий вік - не працює, тому їй важко утримувати належну власність самотужки, а тому потребує отримання субсидії для сплати комунальних послуг. Заявник [PERSON] приймала заходи для встановлення місця перебування [PERSON] , якими встановлено, що [PERSON] виїхав до Російської Федерації. Вирішити питання втрати [PERSON] права користування зазначеним жилим приміщенням неможливо, оскільки він являється його співвласником. Тому, [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся з заявою до суду і просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім з 01.01.2008р.. Заявник [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила задовольнити. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні вимоги заявника підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Вислухавши заявника, представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника не підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 23.03.2007р., видане Управлінням житлово-комунального господарства міськради згідно з розпорядженням (наказом) від 23.03.2007р. №57, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 1/2 частки та [PERSON] - 1/2 частки. Зазначене право власності зареєстровано також у Сєвєродонецькому міському бюро технічної інвентаризації за №186 від 25.05.2007р. в книзі 52, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14691675 від 25.05.2007р.. Відповідно до копії довідки Відділу адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку №36469 від 02.11.2018р., за адресою: [ADDRESS] зареєстровано дві особи - [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , син. Відповідно до копії Акту №201 про встановлення факту проживання/не проживання від 08.11.2018р., виданого Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок», за адресою: [ADDRESS] , при опитуванні сусідів встановлено та підтверджено, що станом на 08.11.2018р. мешкає [PERSON] . Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених вимог, суд враховує наступне. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою». Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 22 листопада 2018 року у справі №225/882/17. При цьому, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази навіть намагання заявника [PERSON] розшукати свого сина [PERSON] шляхом оголошення останнього у розшук (відповідні заяви, повідомлення про зникнення особи до органів внутрішніх справ), відсутні також інші докази на підтвердження факту зникнення [PERSON] безвісті (можливі свідки). Також з матеріалів справи вбачається, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім з подальшим зняттям його з реєстрації потрібно заявнику [PERSON] виключно з метою подальшого оформлення житлової субсидії. Але суд констатує, що для оформлення житлової субсидії існує законодавчо встановлена процедура, а заявником будь-яких доказів звернення до соціальної служби із заявою про призначення субсидії та відмову у такому призначенні не надано. Слід зазначити також, що акт про встановлення факту не проживання, на який заявник спирається в обґрунтування заяви не містить в собі зазначення періоду не проживання [PERSON] за місцем реєстрації, крім того положеннями ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» регламентується право кожного громадянина України зокрема на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати, тому суд критично відноситься до зазначеного доказу та зауважує, що сам по собі факт не проживання [PERSON] за місцем реєстрації протягом тривалого часу, як стверджує заявник, та фактична відсутність відомостей про його місце перебування не може бути безумовною правовою підставою для визнання його безвісно відсутнім. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, викладені [PERSON] в інтересах [PERSON] в обґрунтування заяви не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, тому заява [PERSON] в інтересах [PERSON] про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області, не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed