overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим по [ADDRESS], мотивуючи тим, що відповідач з 2013 року не проживає за даною адресою, не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в утриманні житла, її реєстрація за вказаною адресою створює позивачам перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні будинком. В судове засідання позивачі не з'явились, до суду надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, що підтверджено документально, про причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Представник Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що 8/13 частин житлового будинку [ADDRESS], належать на праві власності позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2007 року 8/39 частин кожному, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.2014 року №28849243. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою від 07.09.2015 року №11639, наданою Ізмаїльським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, та домовою книгою. Відповідач є дружиною позивача [PERSON], що підтверджено даними паспорта громадянина України [NUMBER], виданого Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 24.06.2008 року, з 2013 року за адресою реєстрації не проживає. Оскільки відповідач за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Чехова, 88, фактично не проживає понад строки, встановлені ст.405 ЦК України, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу №8292 від 27.02.1998 року 64/100 часток домоволодіння № 7 по вул. Левадівська в м. Миколаєві, укладеного між [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, зареєстрований Південною Товарною Біржею - дійсним. В судове засідання позивачі не зявилися, надали до суду заяву, просили слухати справу за їхньою відсутністю, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, надали згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення у пресі, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивачів суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 27.02.1998 року між [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка після реєстрації шлюбу 01.06.2012 року змінила прізвище на Голубенко та [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу 64/100 часток домоволодіння № 7 по вул. Левадівська в м. Миколаєві, зареєстрований Південною Товарною Біржею за №8292. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивачів суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтували тим, що вони є співвласниками житлового будинку по [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу 18 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] останній виїхав на постійне місце проживання в м. Ковель. На їх вимоги знятися з реєстрації у вказаному вище будинку відповідач не реагує. Посилаючись на зазначені обставини, просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав. Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З оглянутих у судовому засіданні витягів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно №30831076 від 02 серпня 2011 року (а.с. 10), №30831131 від 02 серпня 2011 року (а.с. 11), №30831110 від 02 серпня 2011 року (а.с. 12), встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку по [ADDRESS] . З будинкової книги для прописки громадян проживаючих в будинку [ADDRESS] (а.с. 13-15), вбачається, що за даною адресою зареєстровані [PERSON] з 19 січня 1992 року, [PERSON] з 23 листопада 2012 року, [PERSON] з 23 квітня 2013 року, про що свідчать відповідні штампи. Разом з тим, із довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні №1596 від 22 жовтня 2019 року (а.с. 9) та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №1597 від 22 жовтня 2019 року (а.с. 16) встановлено, що в дійсності [PERSON] за даною адресою не проживає понад 3 роки. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] без поважних причин більше року не проживає в житловому будинку [ADDRESS] , тому є всі підстави визнати його такими, що втратив право на користування цим житловим приміщенням. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки [PERSON] понесені нею витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею, вказавши, що вони позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло № 8160, виданого Уманським відділом житлового господарства 31.07.1997 року, договором купівлі-продажу частини квартири реєстраційний номер 4010, засвідченим 15.07.2004 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу [PERSON], свідоцтвом про право на спадщину за законом реєстраційний номер 1-2031, виданого 02.08.2004 року Уманською міською державною нотаріальною конторою. У вказаній квартирі з 19.03.1998 року, після реєстрації шлюбу з [PERSON] була зареєстрована відповідачка [PERSON] В 2009 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та остання переїхала проживати за адресою [INFO], але не знялась з реєстрації з належної їм квартири. Те, що [PERSON] була зареєстрована в належній їм квартирі їх не хвилювало, але з часом їм потрібно було її виписати, так як коштів на утримання квартири не вистачає, а субсидії не дають, так як в їхній квартирі зареєстрована платоспроможна людина. Вона зверталися до [PERSON], щоб вона добровільно знялась з реєстраційного обліку з квартири, або допомогла матеріально утримувати її, але остання категорично відмовилась виписуватись з їхньої квартири і допомагати матеріально теж не збирається. З 2009 року [PERSON] до даної квартири не зявляється, її речі в квартирі відсутні, квартирою вона не користується. Так як вони не в змозі розпорядитися своїм майном і не мають змоги самостійно зняти [PERSON] з реєстрації з їхньої квартири, а відповідач самостійно виписатись не бажає, тому вони змушені звернутись до суду для вирішення даного спору. [PERSON] не є членом їхньої родини, не проживає за вище вказаною адресою на протязі майже 7 років та втратила право користування житловою площею, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Тому просять визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловою площею в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали та просять позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки невідомі, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно. Відповідачка [PERSON] в судові засідання, призначені на 06 квітня 2016 року на 11.00 годин, на 20 квітня 2016 року на 14.00 годин та на 19 травня 2016 року на 14.00 годин не зявилася, причини неявки невідомі, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не надіслала. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності. Свій позов мотивували тим, що позивачі та відповідач є співвласниками квартири [ADDRESS] На даний час виникла необхідність у відчуженні частки квартири, яка належить [PERSON] З цього приводу він звернув в нот контру, однак йому було відмовлено в оформленні, оскільки у співвласників квартири не виділено частки квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності. Прохає суд визначити, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/4 частині квартири [ADDRESS], кожному. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, прохають не стягувати з відповідача судові витрати, покласти їх на себе. Відповідач проти визначення часток у спільній сумісній власності не заперечує. Суд, беручи до уваги думку учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.12.1996р., виданого органом приватизації виконкому м. Лубни, позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. З того часу квартира перебуває у їхній спільній власності без виділення часток. На даний час виникло питання про виділення часток у спільній сумісній власності. Згідно ст.. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про виселення. В підтвердження позовних вимог посилаються на те, що 01 березня 1986 року [PERSON] зареєструвала свій шлюб з відповідачем. Разом вони проживали в квартирі [ADDRESS]. Від шлюбу у них народилось двоє дітей, які також проживають у квартирі. Відповідач у квартирі не прописаний. Квартира належала її батькам, а після їх смерті вона стала власником квартири. У 2002 році вона приватизувала дану квартиру в рівних частках на себе та дітей. Відповідач частки у квартирі не має. Спільне життя із відповідачем не склалося і рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 березня 2014 року їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу вона виїхала на роботу за межі України, відповідач залишився проживати у квартирі, хоч у квартирі не прописаний та має інше житло в [ADDRESS] В даний час вона повернулась, відповідач влаштовує вдома сварки, скандали, не допускає її до квартири. Отже, на грунті постійних сімейних конфліктів спільне життя у квартирі неможливе. Добровільно піти із квартири відповідач не бажає. У квартирі знаходяться його особисті речі. Просить постановити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом примусового виселення [PERSON], [INFO] з квартири [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити та усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом примусового виселення [PERSON], [INFO] з квартири [ADDRESS] Відповідач в судовому засіданні позов визнав, про що подав до суду заяву. Заслухавши пояснення позивачів, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 березня 2014 року, шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] розірвано. Із свідоцтва про право власності на квартиру від 24 квітня 2002 року виданого Самбірською міською радою, вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Із пояснень відповідача [PERSON], вбачається, що він зареєстрований за адресою [ADDRESS] У відповідності до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За таких обставин суд вважає, що відповідач проживаючи в квартирі [ADDRESS] без законних підстав і, в зв'язку з цим чинить перешкоди позивачам у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном, тому підлягає виселенню, а позов задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві вказує, що позивачі зареєстровані та постійно проживають в квартирі №28 у будинку № 21 по [PERSON] у м.Запоріжжя. В квартирі зареєстрований також відповідач [PERSON], який не мешкає у спірній квартирі з 2010 року. Оскільки відповідач у спірній квартирі не мешкає без поважних причин, то позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житлом. В судовому засіданні позивачі та їх представник не зявилися, представник позивачів надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки ЖКО ПАТ „ Запорізький завод феросплавів від 19.03.2015 року в квартирі № 28 у будинку № 21 по [PERSON] у м. Запоріжжя зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно акту ЖЕД № 2 від 23.03.2015 року відповідач у спірній квартирі не мешкає з 2005 року. Відповідно до ч.1 ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності чи наймача членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені терміни провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив, право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, [PERSON], 21 кв.28.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Бринської сільської ради, Галицького району, Івано-Франківської області і просять визнати за ними право власності на спадкове майно по 1/3 частки, яке складається з: житлового будинку та господарських споруд інвентаризаційною вартістю 223 073 грн., що знаходяться в [ADDRESS], Івано - Франківської області, які на день смерті належали - [PERSON]. Позивачі в судове засідання подали заяви, просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримую повністю. В обґрунтування свої позовних вимог посилається на те, що [INFO] року помер - [PERSON], що проживав в [ADDRESS] Івано - Франківської області, який був чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] і [PERSON] На час смерті спадкодавцю належало будинковолодіння та господарські споруди, що знаходяться в [ADDRESS], Івано-Франківської області, яке [PERSON] у встановленому законом порядку при житті на себе не оформив. Заповіт від імені спадкодавця не складався і не посвідчувався. Позивачі є спадкоємцем першої черги. Просять позов задовольнити, визнати за ними право власності на садкове майно по 1/3 частки. Бринська сільська рада, Галицького району, Івано - Франківської області позов визнала повністю та не заперечила проти його задоволення, справу просить розглядати в відсутності представника сільської ради В зв'язку з цим, справа розглядається з урахуванням положень ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши представлені на обґрунтування позовних вимог матеріали, суд вважає, що в зв'язку із визнанням вимог відповідачем, позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, [INFO] року помер - [PERSON], що проживав в [ADDRESS] Івано - Франківської області, який був чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] і [PERSON] На час смерті спадкодавцю належало будинковолодіння та господарські споруди, що знаходяться в [ADDRESS], Івано-Франківської області, яке [PERSON] у встановленому законом порядку при житті на себе не оформив. Заповіт від імені спадкодавця не складався і не посвідчувався. Позивачі є спадкоємцем першої черги. Відповідно до довідки № 276 від 27 серпня 2013 року виданої Бринською сільською радою, Галицького району, Івано - Франківської області на день смерті [PERSON] належав житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться в [ADDRESS], Івано-Франківської області. Спадковим нерухомим майном є житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться в [ADDRESS], Івано-Франківської області, інвентаризаційною вартістю 223 073 гривні. В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що за позивачами слід визнати право власності на житловий будинок та господарські споруди в 1/3 частки інвентаризаційною вартістю 223 073 гривні, що знаходяться в [ADDRESS], Івано-Франківської області, як за спадкоємцями за законом після смерті [PERSON]. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 316, 317, 392, 1258, 1259, 1261, 1268, 1274 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями. В позовній заяві вказують, що згідно запису в книзі по господарського обліку Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області № 3 за 1986-1990 роки на ст. 83 за адресою: [ADDRESS], в суспільній групі господарств зазначено - колгоспний двір. Головою сім'ї зазначено [PERSON], [INFO], членами сім'ї - [PERSON] (дружина), [INFO] та [PERSON] (син), [INFO]. Станом на 15 квітня 1991 року всі вони проживали у вказаному будинку. Отримати належний правовстановлюючий документ на домоволодіння та зареєструвати право власності на нерухоме майно вони не можуть, тому що відсутні документи, які посвідчують речові права на будинок з надвірними будівлями. Позивачі постійно проживають у вказаному будинку, користуються присадибною земельною ділянкою, сплачує комунальні платежі та несуть інші витрати по його утриманню, але право власності на даний будинок належним чином не зареєстрували. Просять визнати за кожним із них право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Позивачі у судове засідання не з`явилися, в позові просили суд розглядати справу без їх участі. Представник Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, з 1967 року та по цей час позивач постійно проживають в будинку, що розташований в [ADDRESS] Чернігівської області, але розпоряджатися домоволодінням не можуть, у зв'язку з тим, що не оформили право власності на вказаний будинок. Згідно запису в книзі по господарського обліку Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області № 3 за 1986-1990 роки на ст. 83 за адресою: [ADDRESS], в суспільній групі господарств зазначено - колгоспний двір. Головою сім'ї зазначено [PERSON], [INFO], членами сім'ї - [PERSON] (дружина), [INFO] та [PERSON] (син), [INFO], що підтверджується довідкою, виданою Гужівською сільською радою від 06.05.2015 року № 03-25/136 (а.с. 28). В судовому засіданні встановлено, що позивачі постійно проживають у вказаному будинку, але право власності на даний будинок належним чином не зареєстрували, тому суд вважає, що вони правомірно набули право власності на вказане майно, тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved