Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини в якій вказує, що з 21 листопада 2009 року по 08 травня 2015 року вона перебувала у шлюбі з Відповідачем. Від спільного подружнього життя сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з Позивачем і перебуває на її повному утриманні. Позивач зазначає, що Відповідач усунувся від утримання дитини. Позивач просить, стягувати з Відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась надала до суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вислухавши Відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 травня 2015 року, розірвано шлюб між [PERSON], 1988 року народження та [PERSON], 1983 року народження, зареєстрований 21 листопада 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1991. Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Парипської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 07 вересня 2016 року № 525, дочка [PERSON], [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері та проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно пунктів 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз'яснив, що відповідно до статті 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно статті 180, частини першої, частини другої, статті 183, частини першої статті 184 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для стягнення з Відповідача аліментів на утримання дитини. Згідно приписів частини першої, третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved