overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] 20 вересня 2018 року звернулася до суду із позовом, який уточнила 22 жовтня 2018 року, в обґрунтування якого посилається на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вони на теперішній час проживають окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, інших аліментних зобов'язань немає, тому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю. Позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутності. Згоден на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини його доходу на утримання сина. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ч. 3 цієї статті сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, що знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Сторони з 12 жовтня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження (а. с. 4), відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, що підтверджено довідкою про склад сім'ї (а. с. 7). Суд погоджується з розміром аліментів, запропонованим позивачем, що не суперечить вимогам закону і інтересам сторін та дитини. Оскільки позивач звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

[PERSON] 20 вересня 2021 року звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 25 квітня 2010 року між нею та відповідачем Самарівською сільською радою Ратнівського району Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис №05. У шлюбі народилася дві дочки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що в подальшому її спільне життя з відповідачем стало неможливе через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини і сімейні обов`язки. У зв`язку з вказаними обставинами сімейні відносини між ними близько року припинені, вони проживаються окремо. Переконана, що примирення та подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, через що виникла необхідність в юридичному оформленні їх розірвання шлюбу в судовому порядку. Просить шлюб, зареєстрований між нею [PERSON] , розірвати. Ухвалою суду від 22 вересня 2021 року відкрито спрощене провадження у даній справ, судове засідання призначено на 22 жовтня 2021 року. У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог, відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , що між сторонами 25 квітня 2010 року укладено шлюб, який зареєстрований Самарівською сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис №05. У сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , [INFO] - дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим Самари-Оріхівською сільською радою Ратнівського району Волинської області 14 жовтня 2011 року, серії [NUMBER] виданим Самари-Оріхівською сільською радою Ратнівського району Волинської області 30 липня 2014 року. Із позовної заяви вбачається, що збереження шлюбу між сторонами неможливе внаслідок втрати взаєморозуміння та взаємоповаги між собою, що зумовило фактичне припинення шлюбних відносин та проживання сторін окремо. У силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на небажання позивачки продовжувати проживати в шлюбі, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому суд вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] 20 грудня 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 24 липня 1999 року. Шлюбні відносини припинили в 2006 році із-за різних поглядів на життя, шлюб та сім'ю, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного і з того часу проживають окремо. Вважає, що за таких обставин їх сім'я існувати не може, тому просив суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, причин неявки до суду не повідомила. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 липня 1999 року в Виконавчому комітеті Обознівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, актовий запис № 4. З вересня 2006 року не підтримують шлюбних відносин із-за різних поглядів на життя, шлюб та сім'ю, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, тривалий час проживають окремо, позивач має іншу сім'ю та дитину - сина [PERSON], [INFO]. При таких обставинах суд приходить до думки, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] 20 грудня 2013 року пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісячно. У обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та дочку [PERSON], на утримання яких відповідач матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він надає кошти на утримання дітей, а саме щотижня дає кошти синові [PERSON], котрий навчається, оплачує навчання, а також купляє одяг та продукти харчування дітям. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтв про народження та довідки про склад сім'ї відомо, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], котрі перебувають на її, позивача, утриманні, дочка [PERSON] проживає з нею (а.с. 3, 4, 5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов'язку утримувати дітей, [PERSON] проживає окремо від дітей і тому, згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є підстави присудити кошти на утримання дітей (аліменти) у частці від доходу відповідача, ураховуючи вимогу позивача. Статтею 182 цього Кодексу встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Урахувавши вказані обставини, суд дійшов до висновку про присудження аліментів на дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] 20 грудня 2017 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок чого їхня сімя розпалася і відновити її неможливо. Проживають вони окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. Примирення між ними виключене. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO], та Анастасію, [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Черненко». У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 липня 2007 року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Сумської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БП № 024496, актовий запис № 156 (а.с.5). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач позов визнала повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити «Черненко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] 20 грудня 2017 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов неможливістю відновлення шлюбних стосунків з відповідачем та подальшого спільного з ним життя. Позивачка в судове засідання не зявилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 серпня 2014 року між сторонами виконкомом Басівської сільської ради Роменського району Сумської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 090527, актовий запис № 02 (а.с. 3). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач позов визнав повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачка відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України просить залишити прізвище «Башинська».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] 20 грудня 2017 року предявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 серпня 2003 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що протягом останніх двох років стосунки з дружиною розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, постійно виникають скандали та сварки, через що сімя фактично припинила своє існування. Хоча малолітніх чи неповнолітніх дітей у них немає, однак спільної згоди щодо розірвання шлюбу у добровільному порядку між ними не досягнуто. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не зявилася без повідомлення причин, подала заяву про згоду на розірвання шлюбу і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача та показання свідка, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2003 року у виконавчому комітеті Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області (актовий запис № 17) (а. с. 4). Із показань позивача, допитаного як свідка, вбачається, що у сторін від шлюбу неповнолітніх дітей немає, протягом тривалого часу вони проживали за кордоном, де у них виникали скандал і у вересні 2015 року він, позивач, приїхав в Україну, на даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою мають спільну дитину. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і тому його право підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] 20 жовтня 2014 року звернувся в суд з заявою про визнання недієздатною [PERSON] та встановлення над нею опіки, посилаючись на те, що [PERSON] страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. У судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав. Луканівська сільська рада вважає, що заява підлягає задоволенню, в надісланій до суду заяві просить справу слухати без участі представника сільської ради. Заслухавши пояснення [PERSON], перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається із довідки серії МСЕ № 005041 [PERSON] являється інвалідом з дитинства першої групи безстроково. Відповідно до проведеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 29 від 27 січня 2015 року, підтверджується встановлений лікувальним закладом діагноз захворювання [PERSON], також зазначено, що вона в силу свого захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] та встановлення над нею опіки, призначивши опікуном рідного брата- Білого О.П.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] 20 жовтня 2015 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 23 жовтня 1987 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого не мають неповнолітніх дітей. З 1999 року вони припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя, утратою взаєморозуміння, сварок. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Відповідачка не бажає розірвати шлюб через відділ ДРАЦС. Спору про поділ майна немає. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач\~ у судове засідання не з'явився, в заяві на імя суду просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.\~ Відповідач\~ у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена, через оголошення у пресі, тому суд вважає за необхідне справу розглянути за її\~ відсутності\~ заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 23 жовтня 1987 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (арк. с. 20-21). З 1999 року вони припинили шлюбні відносини у зв'язку з різними поглядами на життя, утратою взаєморозуміння, сварок, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та відповідно до ст.112 СК України шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] 20 жовтня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 02 червня 2012 року, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалася остаточно, примирення неможливе. Просила суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засідання не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 червня 2012 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 273, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З березня 2014 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, проживають окремо, в наданий судом строк для примирення ніхто із сторін ніяких дій для поновлення шлюбних відносин не вчинив і їх сімя не відновилася. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, прізвище позивачу залишити шлюбне «Рогатньова». Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] 20 квітня 2015 року звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], 21 квітня 2006 року, у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що вони є батьками [PERSON] та [PERSON], які перебувають на утриманні позивачки, відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач здоровий, працездатний, має постійне місце роботи та сталий дохід. Інших стягнень по виконавчих документах з відповідача не ведеться. В судове засідання позивачка не зявилась, надіслала заяву до суду, в якій просила справу слухати за її відсутності та позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позов про стягнення аліментів визнав у повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved