Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] (далі - відповідач) батьківських прав у відношенні малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилається на приписи статей 150, 164 СК України та зазначає, що з лютого 2015 року шлюбні стосунки з відповідачем припинені, проживають вони окремо, дитина проживає з позивачем. Відповідач життям сина не цікавиться, не дзвонить, не проявляє бажання спілкуватися з дитиною, не бере участі в його вихованні, не цікавиться результатами успішності, про що свідчить довідка із місця навчання. В підготовче засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою, в підготовче засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить засідання по справі проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також відповідач надала до суду нотаріально завірену заяву від 24.01.2020 (зареєстрована в реєстрі №41 приватним нотаріусом Трубніковою В.В.), в якій не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] (а.с.34). Служба у справах дітей Зміївської районної адміністрації (далі - третя особа) правом участі в розгляді справи не скористалась свого представника до суду не направила, надала до суду висновок від 25.02.2020 №01-36/526 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи подання учасниками справи вищезазначених заяв, суд доходить висновку про відсутність підстав, визначених ст.198 ЦПК України, для відкладення підготовчого засідання або перерви у підготовчому засіданні. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випаду визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є позивач та відповідач (а.с.11). Згідно з довідкою КНП «Зміївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Зміївської районної ради Харківської області амбулаторія загальної практики сімейної медицини с. Тимченки від 08.01.2020 №11 до сімейного лікаря дитину водить позивач (а.с.25). Згідно з довідкою виконавчого комітету Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 08.01.2020 №10 позивач зареєстрований [ADDRESS] (а.с.24). За інформацією про ухиляння від виконання матері обов`язків по вихованню дитини від 13.12.2019 №01-31/193, наданою КЗ «Тимченківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Зміївської районної ради Харківської області » [PERSON] є учнем 1-Б класу вказаного закладу, його мати (відповідач) не цікавиться навчальними досягненнями дитини, не відвідує шкільні свята та заходи, не спілкується з класоводом свого сина, не відвідує батьківських зборів (а.с. 26). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, підписаного сусідами, підписи завірені Тимченківським сільським головою [PERSON] , встановлено, що в будинку за адресою: [ADDRESS] проживають без реєстрації позивач - власник будинку та його син [PERSON] (місце реєстрації - [ADDRESS] ). Житлове приміщення знаходиться в стадії капітального ремонту, але придатне для проживання. Батько [PERSON] створює належні умови для проживання, виховання та навчання своєї дитини [PERSON] (а.с.13). Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.04.2016 підтверджується, що позивач є власником земельної ділянки та житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №622 від 22.04.2015 (а.с.14-21). За змістом висновку третьої особи від 25.02.2020 №01-36/526 дитина [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання в родині задовільні, у дитини є своє окреме місце для відпочинку, місце для навчання, книжки, іграшки. Відповідно до довідки Комунального закладу «Тимченківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Зміївської районної ради Харківської області» мати [PERSON] ухиляється від виховання дитини, не цікавиться навчальними досягненнями, не відвідує шкільні свята та заходи, не спілкується з класним керівником свого сина, не відвідує батьківські збори. Мати дитини самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не виконує свого обов`язку щодо матеріального забезпечення малолітнього сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування, що негативна впливає на дитину. Згідно з довідками виконавчого комітету Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 08.01.2020 №11 та Зміївського відділу поліції ГУ НП в Харківській області від 12.12.2019 №14923/119/04/2019 позивач до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, характеризуються з позитивного боку, скарг від сусідів та місцевих мешканців не надходило (а.с.22, 23). Суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. За змістом ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За приписами ч.1 ст.164 ЦПК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2). Суд враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, наведені в постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, зокрема в п.15 та п.16, за якими позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дослідженими в судовому засідання письмовими доказами, які є належними та допустимими, підтверджується, що відповідач з дитиною не проживає, його вихованням не займається, не спілкується з ним, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, тобто самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини [PERSON] , [INFO] . Вказане відповідачем не спростовано та визнано. В силу ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають як один з батьків, опікун, піклувальник, так і особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи викладене, застосовуючи наведені норми права, оскільки відповідачем не спростований факт її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та подано заяву про позбавлення її батьківських прав стосовно сина [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушено.

Outcome: approved