Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, відповідно до ст. ст. 195, 196 СК України просить суд стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 54750 гривень 89 копійок. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за виконавчим листом у справі № , виданим на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу боржника. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.11.2018 року становить 54 750 гривень 89 копійок. Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2019 року по справі №188/394/19 з відповідача було стягнуто на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 23590 , яка була розрахована за період з листопада 2018 року по лютий 2019 року включно. Однак з березня 2019 року по січень 2021 року Відповідач сплачував аліменти але не в повному обсязі та не проводив погашення заборгованості зі сплати аліментів, що виникла до 01 березня 2019 року, що призвело до накопичення загальної заборгованості у у сумі 54750гривень 89 копійок, що підтверджується розрахунком Петропавлівського РВДВС станом на 31 січня 2021 року. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі, в разі неявки відповідача по справі винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи у вигляді СМС повідомлення. Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судових засідань належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надав, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення. У позовній заяві представник позивача просить позовні вимоги задовольнити, у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів. У відповідності до положень ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки сторонами не направлено на адресу суду клопотань про інше. Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області (а.с. 5-8) Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу боржника, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімумів доходів громадян на місяць, на підставі чого видано виконавчий лист № 2/732 від 07.11.2003(а.с.10). Відповідно до розрахунку наданого начальником відділу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби заборгованість зі сплати аліментів настала у листопаді 2018 року,однак враховуючи те,що позивачем вже за рішенням суду було стягнено пеню за несплату аліментів за період з листопада 2018 року по лютий 2019 року включно, а тому розрахунок пені слід проводити з 01 березня 2019 року по 31 січня 2021 року, складається з наступних сум:1660, 09 + 45736,69 +112121, 94= 159518,72 гривні. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтею 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно із частиною третьою статті 71 цього Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У частині восьмій цієї статті зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 зазначеного Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Однак, між сторонами спору щодо розміру заборгованості із сплати аліментів не виникало. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Відповідно до статті 44 ЦПК України - учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Кожна сторона, відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, згідно з вимогами частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з розрахунком нарахування неустойки (пені), зробленим позивачем, розмір заборгованості (пені) на заборгованість по аліментам складає 23590,14 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц запровадила новий порядок розрахунку пені за прострочення сплати аліментів. Постанова містить правовий висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення пені на підставі ч. 1 ст. 196 СК України суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Далі потрібно підсумувати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну суму пені за весь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього зобов`язання буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Відповідно до висновків Великої Палати ВС, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Згідно з розрахунком державної виконавчої служби заборгованість зі сплати аліментів настала у листопаді 2018 року по лютий 2019 року включно, а тому розрахунок пені проводиться з 01 березня 2019 року по 31 січня 2021 року та складається з наступних сум: 1660,09+45736,69 +112121,94= 159518,72 грн. Розрахунок суми заборгованості за січень 2021 року-1660,09 Січень - 5355,14х 31( 31 день січня)= 1660,09 грн. Розрахунок суми заборгованості за 2020 рік ( березень, квітень, травень,жовтень,листопад, грудень) - 45736,69 грн. грудень - 4913,66х 1%х 62( 31 день грудня+31 день січня 2021 року)= 3046,47 грн. листопад - 4913,66х 1% х 92 (30 днів листопада +31 день грудня + 31 день січня 2021 року)= 4520,57 грн. жовтень- 1609,29 х1%х 123 днів( 92 +31 день жовтня)= 1979,43 грн. травень - 726,26х 1%х 276( 123+30 днів вересня +31 день серпня+31 день липня+30 днів червня +31 день травня)= 2004,48грн. квітень - 5316,66 х1%х306(276=30 днів квітня )= 16268,80 грн. березень 5316,66х 1%х 337(306+31 день березня)= 17916,94грн. Розрахунок суми заборгованості за 2019 рік(березень-червень)- 112121,94 грн. Червень - 4268,06х1%х610(337+28 днів лютого +31 день січня +31 день грудня +30 днів листопада +31 день жовтня +30 днів вересня +31 день серпня +31нь липня +30 днів червня ) = 26035,17 грн. Травень - 4268,06 х1% х 642( 610+31 день травня ) = 27400,95 грн. Квітень - 4268,06х 1%х 672(642+30 день квітня)= 28681,36 грн. Березень - 4268,06х 1%х 703( 672+31 день березня)=30004,46 грн. Загальна сума розрахунків пені перевищує 100% заборгованості, а отже сума пені, підлягає стягненню з Відповідача-54750,89 грн. Згідно із ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення пені за несплату аліментів, а її позовні вимоги частково задоволені, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved