Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] 28 серпня 2017 року звернувся до суду із позовом, який він змінив 09 листопада 2017 року (а.с. 74-75) і уточнив під час розгляду справи, в обґрунтування якого посилається на наступне. 02 травня 2017 року між ним та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено договір побутового підряду, відповідно до умов якого відповідач зобовязався провести роботу по виготовленню пяти вікон профілем ПВХ STEKOS 300 з двокамерними енергоефективними склопакетами на загальну суму 14 540 грн. Він виконав свої зобовязання і після уточнення умов договору сплатив 17\~084 грн. 13 червня того ж року відповідач привіз та встановив однокамерні вікна. На неодноразові його вимоги відповідач ухиляється від вирішення спірного питання. Тому просить розірвати вказаний договір з поверненням сторін у початкове становище, стягнути з відповідача: а) неустойку у розмірі 0,1 % починаючи з 31 травня 2017 року по день постановлення рішення, тобто за 195 дні, що складає 2 835 грн. 30 коп.; б) відповідно до ч. 2 ст. 230 ЦК України сплачену ним суму грошей у подвійному розмірі - 34\~168 грн. внаслідок обману з боку [PERSON]; в) моральну шкоду у розмірі 35\~000 грн. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] отримавши позовну заяву та копії всіх документів, що додані до неї з повідомленням про дату розгляду справи (а.с.46), не став зявлятися до суду (а.с. 62-65), тому суд вирішив справу розглянути заочно. Представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] у заяві на імя суду (а.с.59) повідомила про те, що банк не має відношення до спірних правовідносин. Між банком та позивачем існують договірні відносини, у тому числі поточні кредитні зобовязання, які у даній справі банківською установою не оспорюються, тому просить розглянути цю справу без участі представника Банку. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Відповідно до ст.42 Конституції України держава захищає права споживача. Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року зі змінами /далі Закон/ за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 624 цього Кодексу якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно до ч. 1 ст. 865, ч. ч. 1, 2 ст. 872 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. У разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати. Докази, які наданні суду, свідчать про наступне. Відповідно до договору індивідуального номеру заказу № 32 від 02 травня 2017 року (а.с. 8), який за змістом є договір побутового підряду, замовник [PERSON] взяв на себе зобовязання сплатити 14\~540 грн. /п. 3.1/, а виконавець фізична особа-підприємець [PERSON] зобовязався після сплати вартості виробів передати за місцем проживання замовника у власність склопакети (колір профілю білий, заповнення 4* 16*4i, профіль ПВХ STEKO S-300) на протязі 29 робочих днів з моменту укладання договору /п. 3.2/. У випадку порушення умов договору виконавцем, він сплачує замовнику неустойку в розмірі 0,1 % від вартості цієї суми за кожний робочий день прострочки /п. 4.2/. Умовами договору передбачені можливі додаткові види робіт виконавцем /п. 3.4/. Позивач відповідно до довідки (а.с.9-10) 02 травня 2017 року під найменування виробів STEKO відкрив рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк». Станом на 03 липня 2017 року уклав з вказаним банком угоду з розміром кредиту о 17\~084 грн. Відповідно до рахунку-фактури № 3 від 02 травня 2017 року (а.с. 11) платником через ПАТ КБ «Приватбанк» за вікна з двокамерними енергоефективними склопакетами з енергозберігаючим склом у розмірі 14\~540 грн. є позивач, а постачальником цих виробів є фізична особа-підприємець відповідач. Позивач на підтвердження своїх вимог надав претензію на імя відповідача (а.с.18-20), яка ним не підписана і відсутні відомості про її відправлення останньому, та додаткову угоду до договору від липня /число відсутнє/ 2017 року (а.с.21-22), відповідно до умов якої відповідач погоджується про помилкову сплату йому 17\~084 грн. замість 14\~540 грн. та повернення позивачу різниці у 2\~544 грн., яка сторонами також не підписана. Тобто ці докази відповідно до ст. 58 ЦПК України не можна вважати належними. Тобто розмір неустойки повинен рахуватися від суми 14\~540 грн.* 0,1 :100 = 14 грн. 54 коп. /за один день прострочки починаючи з 31 травня 2017 року по день проголошення рішення/ * 195 робочих днів = 2\~835 грн. 30 коп. Сторони, укладаючи договір, не визначилися з кількістю робочих днів. До вказаних правовідносин суд не може застосувати вимоги ст.ст.3, 21, ч.1 ст.50, 56 КЗпП України щодо регулювання трудових відносин, змісту трудового договору, норм тривалості робочого часу до підприємця, оскільки із змісту договору не вбачається, що відповідач силами працівників зобовязався виконати його умови. Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний розсуд господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Основною ознакою цієї діяльності є економічна самостійність, суть якої полягає в тому, що субєкти підприємництва самостійно, на власний розсуд і своєю волею вільно вибирають види підприємницької діяльності, а також способи, час та місце його здійснення. Сторони уклали договір в не робочий день. Тому для визначення кількості днів прострочки, необхідно взяти до уваги кількість календарних днів, починаючи з 31 травня 2017 року /30 травня 2017 року останній 29 день виконання договору/. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він був присутнім в липні 2017 року під час розмови сторін. Відповідач погодився про те, що він поставив вікна неналежної якості та зобовязався їх замінити, але цього не зробив.. Аналогічні показання надала суду свідок [PERSON] Із пояснень свідка [PERSON] вбачається, що вона повідомила позивача про те, що відповідач якісно виконав у її квартирі установку вікон і вартість її окремо не входила додатково в ціну договору. Суд не бачить підстав відповідно до ч. 2 ст.230 ЦК України про стягнення з відповідача на користь позивача збитків у подвійному розмірі, який їх вимагає, з огляду на наступне. Вказані вимоги можуть бути задоволенні, якщо суд визнає правочин недійсним, здійснений під впливом обману, але такі вимоги не заявлялись. Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Виключно саме на позивача як сторони, яка діяла під впливом обману, лежить обовязок довести наявність умислу з боку відповідача, істотність значення обставин, щодо яких її введено в оману, і сам факт обману. Але надані докази не дають підстав вважати в діях відповідача наявність обману. Відповідно до змісту Закону і особисто ч. 2 ст. 22, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди у разі спричинення йому підрядником виконанням неякісної роботи або послуги, шкоди здоровю або життю. Відповідач повинен був на протязі 29 робочих днів з дня підписання договору виконати роботу, який сплив 30 травня 2017 року, але вказаний заказ не виконав та почав ухилятися від його виконання. Відповідно до виписки з медичної карти позивач у звязку з нервово - психічним перевантаженням (ситуаційна реакція) та підняттям гіпертонічного тиску 15 червня 2017 року потрапив у лікарню, де лікувався по 20 червня 2017 року. У звязку з чим суд погоджується з вимогами позивача про відшкодування з відповідача моральної шкоди, але її розмір у 35 000 грн. не відповідає принципам виваженості, розумності та пропорційності, тому суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., що буде відповідати цим засадам.. Всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 2 835 грн.30 коп. + 5 000 грн. = 7\~835 грн. 30 коп. Відповідно до ст.22 Закону позивач звільняється від сплати судового збору, тому його розмір у 640 грн. відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial