Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] комітету Щастинської міської ради Луганської області про визнання права власності на квартиру у звязку з втратою правовстановлюючого документа. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони є власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Вищенаведена квартира належить кожній з них на правах спільної часткової власності по 1/2 частці на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 03 липня 2012 року у м. Луганськ та засвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно оцінки нерухомості вартість квартири складає 64400,00 (шістдесят чотири тисячі чотириста) гривень. У 2015 році, внаслідок форс-мажорних обставин, деякі документи, які належали їх сім'ї, були втрачені. Серед втрачених документів був оригінал вищенаведеного договору купівлі - продажу квартири. При зверненні позивачів до Головного територіального управління юстиції у Луганській області з питань можливості отримання дублікату правовстановлюючого документа, вони отримали відповідь - відмову, з посиланням на те, що отримати дублікат втраченого договору купівлі-продажу квартири неможливо, у зв'язку з тим, що з проведення антитерористичної операції, розпочатої Урядом України на території Луганській області, приватний нотаріус Луганського міського нотаріального округу [PERSON] свою діяльність на території м. Луганська припинила. Тому, на даний час отримати дублікат необхідного документу з нотаріальної справи неможливо з тих підстав, що справа знаходиться в архіві, а відповідний запит не може бути направлений у зв'язку з тим, що місцем зберігання архівних справ на даний час є неконтрольована владою України територія, а саме Луганський обласний державний нотаріальний архів, розташований у м. Луганськ, тому направити відповідній запит та отримати необхідну інформацію не вбачається можливим. За таких обставин позивачі вимушені звернутися до суду з позовом про визнання за ними права власності на квартиру у звязку з втратою правовстановлюючого документа. Представник позивача [PERSON] за довіреністю - позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] комітету Щастинської міської ради [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав № 34897190 від 20.07.2012 року (а.с.11), копією витягу з державного реєстру правочинів № 11521447 від 03.07.2012 року (а.с.12). Вищенаведена квартира належить [PERSON] та [PERSON] на правах спільної часткової власності по 1/2 частці на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 03 липня 2012 року у м. Луганську та засвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири (а.с.13-14). Згідно оцінки нерухомості вартість квартири складає 64400,00 (шістдесят чотири тисячі чотириста) гривень, що підтверджується копією звіту про оцінку майна від 06.11.2017 року (а.с.8-9). У 2015 році, внаслідок форс-мажорних обставин, деякі документи, які належали їх сім'ї, були втрачені. Серед втрачених документів був оригінал вищенаведеного договору купівлі - продажу квартири. При зверненні позивачів до Головного територіального управління юстиції у Луганській області з питань можливості отримання дублікату правовстановлюючого документа, вони отримали відповідь - відмову (а.с.6-7), з посиланням на те, що отримати дублікат втраченого договору купівлі-продажу квартири неможливо, у зв'язку з тим, що з проведення антитерористичної операції, розпочатої Урядом України на території Луганській області, приватний нотаріус Луганського міського нотаріального округу [PERSON] свою діяльність на території м. Луганська припинила. Тому, на даний час отримати дублікат необхідного документу з нотаріальної справи неможливо з тих підстав, що справа знаходиться в архіві, а відповідний запит не може бути направлений у зв'язку з тим, що місцем зберігання архівних справ на даний час є неконтрольована владою України територія, а саме Луганський обласний державний нотаріальний архів, розташований у м. Луганськ, тому направити відповідній запит та отримати необхідну інформацію не вбачається можливим. За таких обставин позивачі вимушені звернутися до суду з позовом про визнання за ними права власності на квартиру у звязку з втратою правовстановлюючого документа. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зазначеній нормі передбачено, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов'язальний відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов'язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов'язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Стаття 392 ЦК України\~не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачами в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на квартиру не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON], [PERSON] права власності на квартиру у звязку з втратою правовстановлюючого документа. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 15, 16, 316, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved