Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

[PERSON] 15.05.2020 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», третьої особи приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівні про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позові зазначив, що 12.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомолова Дар`я Ігорівна, вчинений виконавчий напис №301, щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором 500960817 від 25 вересня 2014року. Згідно виконавчого напису заборгованість стягнута за період з 16.01.2019 по 14.01.2020р.р.. Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. було відкрито виконавче провадження відносно позивача, про звернення стягнення на грошову суму у розмірі 57107,17 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, нотаріус не перевірив наявність заборгованості, спірний виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності вимоги. Крім цього кредитний договір на підставі якого було вчинено виконавчий напис не був нотаріально посвідченим, тому позивач просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса №301 від 12.02.2020р. таким, що не підлягає виконанню. Позивач та її представник [PERSON] в судовому позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду письмовий відзив на позов, вказуючи, що вважає позовну заяву необґрунтованою, а позовні вимоги незаконними. Відповідач для вчинення виконавчого напису надав нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують заборгованості за кредитним договором. Вважає, що вчинений нотаріусом напис був здійснений у відповідності до чинного законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, а подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам законодавства України. тому у приватного нотаріуса були наявні всі правові підстави для вчинення виконавчого напису. На підставі вищевказаних обставин, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Д.І. та приватний виконавець Пиць А.А. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляли Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 25.09.2014року між [PERSON] та Акціонерним товариством « Альфа-Банк» укладено Кредитний договір №500960817. 21.06.2016року між Публічним акціонерним товариством « Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Кредитні ініціативи» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500960817 від 25.09.2014року, укладеного між ПАТ « Альфа-Банк» та [PERSON] . В жовтні 2016року позивачу [PERSON] прийшов лист від ТОВ «» УкрБорг» №1250381 від 12.10.2016року з пропозицією оплатити суму заборгованості 10062,21грн., а залишок у розмірі 19693,32грн. буде прощено. У телефонній розмові з менеджером банку, актуальність даної пропозиції йому підтвердили. 26.10.2016р. позивач [PERSON] скористався пропозицію від 12.10.2016року та оплатив за реквізитами вказаними в пропозиції суму 10062,21грн., що підтверджується квитанцією №123165. У грудні 2016року від ТОВ «Кредитні ініціативи» надіслало [PERSON] довідку відповідно до якої, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №500960817 від 25.09.2014року укладеного з ПАТ « Альфа-Банк» анульова. 26.12.2018р. між ТОВ Кредитні Ініціативи» та ТОВ « ФК «ВЕСТА» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ « ФК «ВЕСТА», а ТОВ « ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500960817 від 25.09.2014року, укладеного між ПАТ « Альфа-Банк» та [PERSON] 16.01.2019 р. між ТОВ « ФК «ВЕСТА» та ТОВ « Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК « ВЕСТА» відступило ТОВ « Вердикт Капітал», а ТОВ « ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500960817 від 25.09.2014року, укладеного між ПАТ « Альфа-Банк» та [PERSON] 12.02.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І. був вчинений виконавчий напис за реєстровим № 301, яким було звернено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « Вердикт Капітал» заборгованість за Договором кредиту №500960817 від 25.09.2014року. Сума заборгованості складає 57107,17грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019року по 14.01.2020року. 05.03.2020 Постановою ВП №61457434 приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса №301 виданого 12.02.2020 року про стягнення з [PERSON] 57107,17 грн., а також про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 5710,71 грн. У відповідності до ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на 01.11.2011 рік, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. За загальним правилом ст.ст.15, 16 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 цього закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 закону «Про нотаріат» та гл.16 розд.ІІ порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно до ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У пунктах 3.1, 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріуси продовжують вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені та не забезпечені іпотекою. Враховуючи той факт, що кредитний договір №500960817 від 25.09.2014року укладений між ПАТ « Альфа-Бпнк» та [PERSON] укладений у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, тому у приватного нотаріуса Богомолової Д.І. були відсутні правові підстави для вчинення нотаріального напису №301. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 закону «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів стст.15, 16, 18 ЦК, стст.50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд перевірив додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Також перевірено доводи сторін у повному обсязі й установлено що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник не мав безспірну заборгованість перед стягувачем, як вбачається із довідки ТОВ « Кредитні ініціативи» від грудня 2016р заборгованість [PERSON] за кредитним договором №500960817 від 25.09.2014року укладеного з ПАТ « Альфа-Банк» анульова. Аналогічна правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). Суд приходить до висновку, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ « Вердикт Капітал» у розмірі 57107,17 грн. за кредитним договором №500960817 від 25.09.2014року - не є безспірною, а в приватного нотаріуса не було праових підстав для вчинення нотаріального напису, оскільки вищевказаний договір укладений у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, що свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідачем також не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved