Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

[PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача страхового відшкодування в сумі 70799,87 грн. в порядку регресу, яке було виплачене позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 01.08.2014 р. між позивачем та ПП «ВІП-Рент» (далі «Страхувальник») було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 28-0199-2700, предметом якого було страхування транспортного засобу «Volkswagen caddy» д.н. АА74130В. 16.12.2014 р. в м. Дніпропетровськ, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Volkswagen caddy» д.н. АА74130В під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Chevrolet» д.н. [NUMBER] , водій якого [PERSON]. Згідно з постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України [PERSON] та визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП. 17.12.2014 р. страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодуванні й надав всі необхідні документи. Позивач на виконання умов договору страхування, на підставі страхового акту № ДККА-41822 та розрахунку суми страхового відшкодування, перерахував на рахунок визначений страхувальником суму у розмірі 120\~289,87 грн. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Chevrolet» була застрахована у ТДВ «СТДВ «Глобус» номер полісу АІ/3319362. [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до ТДВ «СТДВ «Глобус» з вимогою про виплату страхового відшкодування, яке було виплачено в розмірі 49490,00 грн. тобто застрахованої суми за відрахування фрашчизи, при цьому позивач набув права зворотної вимоги до відповідача в межах суми виплаченого страхового відшкодування, що є предметом спору та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] «Страхова компанія «Українська страхова група» - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, що містить зміст позовної заяви проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причини неявки суду не надав. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 16.12.2014 року о 16 год. 20 хв. в м. Києві на перехресті бульвару Перова вул. [PERSON], [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], не дав дорогу при повороті автомобілю «Volkswagen caddy» д.н. АА74130В під керуванням [PERSON], внаслідок чого відбулось зіткнення. Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 23.01.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 16.12.2014 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. на користь держави. (а.с. 14) Відповідно до ст. 28 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, повязана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, повязана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як убачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 16.12.2014 року автомобіль «Volkswagen caddy» д.н. АА74130В, було забезпечено [PERSON] «Страхова компанія «Українська страхова група» згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0199-2700/14-2367 від 01.08.2014 року укладеного з ПІІ «ВІП-Рент». (а.с. 3) Відповідно до платіжного доручення № 3573 від 23.02.2015 року на підставі страхового акта № ДККА-41822 [PERSON] «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ПІІ «ВІП-Рент» здійснено перерахування грошових коштів в розмірі 120289,87 грн., що є сумою страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди з участю автомобіля «Volkswagen caddy» д.н. АА74130В, забезпеченого [PERSON] «Страхова компанія «Українська страхова група», та автомобіля [NUMBER], забезпечений страховим полісом № АІ 3319362 страховиком ТДВ «СТДВ «Глобус». (а.с. 11, 13,16) Відповідно до п.п. 9.1, 9.2, ст. 9 Закону України Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно положення статті 9 Закону України „Про страхування, франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до положень ст.ст. 12, 36 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до полісу страхування № АІ 3319362 від 25.09.2014 року сума франшизи установлено в розмірі 510,00 грн. Як убачається з матеріалів справи та вказується стороною позивача, згідно платіжного доручення № 3034 від 18.05.2015 року ТДВ «СК «Глобус» відшкодовано на користь позивача [PERSON] «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування з відрахування розміру франшизи, що становить 49490,00 грн. (а.с. 53,54,55) Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно вимог п. ґ п.п. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній по справі № 6-1цс14, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, слід зазначити, що у звязку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обовязок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування, не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. За таких обставин, суд вважає, що позивачем [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, відповідач під час розгляду справи не заперечував проти такого відшкодування, однак вказував, що він не погоджується із сумою заявленою позивачем, оскільки на його думку, ремонтні роботи пошкодженого автомобіля «Volkswagen caddy» є значно меншими. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України\~засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи проведеної Київською незалежною судово-експертною установою №1561 від 29.12.2015 року, вартість матеріального збитку, яка була завдана власнику транспортного засобу автомобіля «Volkswagen caddy» д.н. АА74130В, станом на 16.12.2014 року складає 195361,82 грн. (а.с. 89-98) А тому, з урахуванням вимог позивача щодо стягнення страхового відшкодування в сумі 70799,87 грн. (120\~289,87 грн. - 49490,00 грн.), що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди яка в загальному становила 120\~289,87 грн., з відрахуванням суми, яка була сплаченою ТДВ «СК «Глобус» в розмірі 49490,00 грн., суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог позивача, оскільки заявлена сума являється меншою суми, що вказана у висновку судової автотоварознавчої експертизи, не спростована стороною відповідача та підтверджена належними доказами, які містять матеріали справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON], третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 707 грн. 99 коп., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved