Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Височанської селищної ради Харківського району (далі - відповідач), в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно - садовий будинок літ.А-1, площею 32,60 кв.м, тамбур літ. А, площею 7 кв.м., льох літ. Ап., площею 5,30 кв.м., навіс літ. А1, площею 7,90 кв.м, сарай літ.Б, площею 13,80 кв.м., навіс літ В, площею 9,90 кв.м, душ літ Г, площею 0,8 кв.м, вбиральня літ.Д, площею 0,9 кв.м. хвіртка, літ.1-1 шт, огорожа літ.2 23 метри, вартістю 84 641,00 гривень, що розташовані за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позову зазначає, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20.08.2009 року у справі №2-208609 задоволено позовні вимоги [PERSON] до Харківської міської ради, 3-ті особи - ВАТ «Ощадбанк України», Височанська селищна рада, [PERSON] про встановлення юридичного факту визнання права власності на спадщину у порядку спадкування за законом. Цим рішенням суду зокрема встановлено, що [PERSON] і [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого Голубіевицькою сільською радою, Базарського району, Житомирської області 27.01.1955 року, актовий запис №2. Також, цим рішенням суду визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 0,05 га, яка розташована на території Височанської селищної ради Харківського району, Харківської області у Садовому товаристві «Пантограф», яка належить за правом власності померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 07.07.1995 року виконкомом Височанської селищної ради та зареєстровано в Книзі записів державних актів за №363. Вказане рішення суду набуло чинності та на цей час ніким не скасовано. У подальшому [PERSON] стало відомо, що на земельній ділянці, що відійшла їй на праві спадкування, знаходиться садовий будинок з господарськими будівлями, побудованими померлим [PERSON] упродовж 1999-2000 років. У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач надав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглядати справу без його участі (а.с. 31). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Оскільки розгляд справи відбувався у відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.08.2009 року у справі № 2-208609 задоволено позовні вимоги [PERSON] до Харківської міської ради, 3-ті особи - ВАТ «Ощадбанк України», Височанська селищна рада, [PERSON], про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадщину у порядку спадкування за законом (а.с. 4, 5). Цим рішенням суду зокрема встановлено, що [PERSON] і [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого Голубіевицькою сільською радою, Базарського району, Житомирської області 27.01.1955 року, актовий запис №2. Також цим рішенням суду визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку № 17, площею 0,05 га, яка розташована на території Височанської селищної ради Харківського району, Харківської області у Садовому товаристві «Пантограф», яка належить за правом власності померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 07.07.1995 року виконкомом Височанської селищної ради та зареєстровано в Книзі записів державних актів за №363. Як зазначає позивач, у подальшому їй стало відомо, що на земельній ділянці, що відійшла їй на праві спадкування, знаходиться садовий будинок з господарськими будівлями, побудованими померлим [PERSON] упродовж 1999-2000 років. Пунктом 1 рішення Височанської селищної ради Харківського району №611 від 10.11.1999 року вилучено з постійного користування садівничого товариства «Пантограф» земельну ділянку площею 1,2 га, розташовану в смт.Високий і яка обмежена вулицями Некрасова, Будьоного, провулками Некрасова та домоволодіннями з боку по вул.Московській. Пунктом 4 вказаного рішення зобов'язано громадян, які вийшли зі складу учасників товариства «Пантограф», оформити житлові будинки згідно існуючого законодавства (а.с. 6). Рішенням сесії Височанської селищної ради від 16.08.2011 (а.с. 8) розглянуто заяву [PERSON] та вирішено змінити статус земельної ділянки площею 0,05 га зі статусу - для ведення садівництва на статус - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] 17.11.2011 року Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за заявою [PERSON] виготовлено технічний паспорт на садовий (дачний) будинок [ADDRESS] (а.с. 14-16). Відповідно до технічного паспорту за адресою: [ADDRESS], розташовано: садовий будинок літ.А-1, площею 33,80 кв.м, тамбур літ.а, площею 7 кв.м., льох літ.ап, площею 5,30 кв.м., навіс літ.а1, площею 7,90 кв.м., сарай літ.Б, площею 13,80 кв.м., навіс літ В, площею 9,90 кв.м., душ літ.Г, площею 0,8 кв.м., вбиральня літ.Д, площею 0,9 кв.м., хвіртка, літ.1 - 1 шт., огорожа літ.2 - 23 метри. Інвентаризаційна вартість майна складає 84641 грн. Відповідно до проведеного 08.12.2011 року технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж садового будинку і будівель у [ADDRESS] встановлено, що будівлі мають відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість його безпечної експлуатації (а.с. 17-28). Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 2 статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1273 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач як дружина померлого [PERSON] є спадкоємцем першої черги і прийняла спадщину, до складу якої увійшов спірний садовий будинок. Статтею 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як встановлено судом, земельна ділянка, на якій чоловіком позивача зведено садовий будинок, перебувала у його власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 07.07.1995 р. Згідно з технічним висновком від 08.12.2011 року, технічний стан будівельних конструкцій в цілому забезпечує надійну експлуатацію та безпеку для життя і здоров'я мешканців. Враховуючи, що позивачем у встановлений строк прийнято спадщину, до складу якої увійшло спірне майно, інших осіб, які є спадкоємцями, не виявлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved