Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі - позивачі) звернулись до суду з позовом до Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог вказали, що [INFO] померла їхня бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з належної їй земельної ділянки загальною площею 0.567 га, з цільовим призначенням - для будівництва, обслуговування житлового будинку - 0.160 га, та ведення особистого селянського господарства - 0.407 га, яка розташована в [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 0.407 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства складається з двох земельних ділянок, площею 0.127 га та 0.280 га. Вони є спадкоємцями за заповітом, які спадщину прийняли, оскільки подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Проте, оформити спадщину на своє ім`я не мають змоги, у зв`язку з необхідністю доведення нами факту родинних відносин між ними та померлою [PERSON] , а саме, що вони є її внуками, що підтверджується відповіддю нотаріуса. Тому за захистом своїх прав звернулися до суду. Позивачі просять: встановити факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON] , а саме, те що [PERSON] є донькою померлої [INFO] [PERSON] ; встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON] , а саме, що, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є внуками померлої [INFO] [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на земельну ділянку площею 0.127 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 3222782601:01:007:0152 (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №041793); визнати за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на земельну ділянку площею 0.280 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 3222782601:01:007:0150 (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №041793). Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 09.09.2019 р. позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.10.2019, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду від 09.09.2019 р. в порядку вимог ст. 84 ЦПК України витребувано від Макарівської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи померлої [INFO] [PERSON] , яка надійшла до суду 21.10.2019 р. та приєднана до матеріалів справи. Ухвалою суду від 25.10.2019 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 13.01.2020 р. У судове засідання позивачі не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність та про підтримання позовних вимог. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання свого представника не направив, заяв, клопотань до суду не подавав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 116 за 2014 р. [PERSON] , яка померла [INFO] , суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 19), яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Разом з нею був зареєстрований та проживав [PERSON] - син (а.с. 50). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з належної їй земельної ділянки загальною площею 0.567 га, з цільовим призначенням - для будівництва, обслуговування житлового будинку - 0.160 га, та ведення особистого селянського господарства - 0.407 га, яка розташована в [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 0.407 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства складається з двох земельних ділянок, площею 0.127 га та 0.280 га. Право власності на вищезазначену земельну ділянку було набуто померлою на підставі рішення Колонщинської сільської ради IV сесії XXII скликання від 05.04.1996 року, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №041793, виданим 05.05.1997 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1141 (а.с. 21). Відповідно до довідки Управління земельних ресурсів у Макарівському районі Київської області від 25.09.2008 року за №0112/2055, земельній ділянці площею 0.127 га присвоєно кадастровий номер 3222782601:01:007:0152, земельній ділянці площею 0.1600 га - 3222782601:01:009:0088, а земельній ділянці площею 0.2800, кадастровий номер 3222782601:01:007:0150 (а.с. 22, 23). Також, судом встановлено, що 02.12.2009 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, реєстровий номер 8, відповідно до якого, житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,160 га заповіла своєму синові - [PERSON] , земельну ділянку площею 1.127 га, розташовану в с. Колонщина заповіла своїй внучці [PERSON] (шлюбне [PERSON] ), а земельну ділянку площею 0.280 га, розташовану в с. Колонщина заповіла в рівних долях своїм внукам [PERSON] (шлюбне [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). З матеріалів спадкової справи № 116 за 2014 р. [PERSON] , яка померла [INFO] встановлено, що із заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] (а.с. 48), [PERSON] (а.с. 48 зворот), [PERSON] (а.с. 49). Згідно відповіді Макарівської РДНК щодо роз`яснення порядку оформлення спадщини № 1396/02-31 від 28.08.2019 р., позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з неможливістю документального встановлення факту родинних відносин між ними та їх покійною бабусею (а.с. 38). Щодо родинних відносин матері позивачів [PERSON] та покійної [PERSON] , а також родинних відносин позивачів з покійною бабусею слід вказати наступне. З копії свідоцтва про народження [PERSON] , в графі «мати» зазначено - [PERSON] (а.с. 27). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, вбачається, що внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] прізвище [PERSON] було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 28). З копії свідоцтва про розірванню шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 29). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, вбачається, що внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] прізвище матері позивачів було змінено з [PERSON] на [PERSON] Окрім того, з письмових пояснень [PERSON] встановлено, що вона підтверджує факт того, що позивачі є внуками покійної [PERSON] , а також те, що остання є її рідною матір`ю (а.с. 55). Свідоцтвами про народження та свідоцтвами про укладення шлюбів позивачів підтверджується те, що [PERSON] є матір`ю позивачів (а.с. 13-18). Отже, з викладеного вище можна дійти висновку, що покійна [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] та бабусею позивачів. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270, 1297 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), на які і посилалася позивач при зверненні до суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як передбачено ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка в разі наявності спору про право, розглядається за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Не допускається вирішення справи в порядку окремого провадження, якщо заява містить вимогу про визнання права, зокрема права власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved