Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] в квітні 2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 06 вересня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1231. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 06 вересня 2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що є актовий запис № 1231, від даного шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], позивач вказує, що з 01 червня 2016 року сімейні стосунки між нею та відповідачем припинені, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, відповідач нехтує сімейними цінностями, не підтримує нормальну моральну атмосферу в сім'ї, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, а тому подальше збереження шлюбу неможливе, зазначає, що не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов'язків щодо їхньої спільної дитини, а тому на підставі ст.ст. 55, 104, 105, 110, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначала, що з червня 2016 року вона з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим, крім того виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 18). Враховуючи думку позивачки, яка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе на підставі ст.77, 169, 224 ЦПК України розглянути справу в порядку заочного розгляду. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2013 року, про що є актовий запис № 1231 (а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивачки та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з червня 2016 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved