Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач 1), [PERSON] (далі - позивач 2) звернулися до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з цим позовом до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] (далі - третя особа) про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на два житлових будинки в [ADDRESS] ; житловий будинок [ADDRESS] , земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку кадастровий №1212400000:02:059:0172; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий №1223881000:03:001:0659; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий №1223881000:03:001:0660. Спадкодавець [PERSON] заповіту не складав. Спадкоємцями першої черги спадкування є дружина [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] . Спадкоємці уклали між собою договір про поділ спадкового майна та розділили між собою житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки. Спадкоємці вирішили, що житлові будинки по [ADDRESS] успадкують позивач 1 та позивач 2. Оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на ці житлові будинки, нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Посилаючись на норми ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1268 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, позивач 1 просить суд визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право власності на житловий будинок [ADDRESS] , а позивач 2 просить суд визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право власності на житловий будинок [ADDRESS] , судові витрати залишити на позивачах. Позивач 1 подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав і просив задовольнити. Позивач 2 подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав і просив задовольнити. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Третя особа в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, надав суду письмові пояснення на позов, у яких проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вивчивши надані позивачами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що спірне спадкове майно складається з двох житлових будинків з господарськимим будівлями і спорудами, зазначених у технічних паспортах, що розташовані за адресою: [ADDRESS] - будинок, на який претендує [PERSON] ; [ADDRESS] - будинок, на який претендує [PERSON] . Житловий будинок по [ADDRESS] був збудований чоловіком позивача 1 та батьком позивача 2 [PERSON] у 1985 році. Житловий будинок по [ADDRESS] був збудований матір`ю спадкодавця [PERSON] , [PERSON] , яка померла [INFO] . Їхній родинний зв`язок підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 12.09.1951 Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, де його матір`ю записана [PERSON] (а.с. 28). [PERSON] 10.10.1990 склала заповіт, посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яким все своє майно, в тому числі жилий будинок, заповіла у власність [PERSON] (а.с. 29). [PERSON] померла [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.11.2009 виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 30). Після смерті [PERSON] її син прийняв спадщину, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом у вигляді майнового паю, виданим 24.04.2012 приватним нотаріусом Петропавлівського нотаріального округу Свириденко Л.В. (а.с. 32), але не міг отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] внаслідок відсутності правовстановлюючого документу. У довідці КП «Павлоградське МБТІ» від 29.03.2019 №307 зазначено, що право власності на вказані житлові будинки не зареєстровано (а.с. 26). Інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.07.2019 №173203924 та №173203854 підтверджено, що право власності на житлові будинки та земельні ділянки по [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 39). [PERSON] помер [INFO] , що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.08.2018 Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 15). Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкодавець [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується довідкою №747, виданою 04.06.2019 Дмитрівською сільською радою (а.с. 17). Згідно з довідкою № 2691 Дмитрівської сільської ради від 21.11.2018 на дату смерті разом зі [PERSON] були зареєстровані його дружина позивач 1 та його син позивач 2 (а.с. 16). Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є дружина позивач 1, син позивач 2 та син третя особа. Крім позивачів, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, що підтверджується листом приватного нотаріуса Свириденко Л.В. від 27.05.2019 за №2391/01-16 (а.с. 42). Родинні стосунки позивача 1 та спадкодавця підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25.08.1979 Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 9). Родинні стосунки позивача 2 та спадкодавця підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30.01.1991 Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 11). Вказані спадкоємці уклали між собою договір про поділ спадкового майна, на яке наявні оригінали правовстановлюючих документів, від 18.04.2019, посвідчений нотаріально згідно з яким: [PERSON] переходить у власність житловий будинок в [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку кадастровий №1212400000:02:059:0172; [PERSON] переходить у власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий №1223881000:03:001:0659; [PERSON] переходить у власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий №1223881000:03:001:0660 (а.с. 19-20). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.2019 позивач 1 успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 1223881500:03:001:0659. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.2019 позивач 2 успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 1223881500:03:001:0660. З приводу спірного спадкового майна у вигляді житлових будинків по [ADDRESS] та [ADDRESS] , на які померлий [PERSON] не зареєстрував право власності, спадкоємці вирішили, що вказане майно відійде відповідно позивачу 1 та позивачу 2. На вказане майно третя особа не претендує, що підтверджується його заявою та письмовими поясненнями (а.с.65-67). 27.05.2019 позивачі звернулися до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу за отриманням свідоцтва про право на спадщину на житлові будинки, але нотаріус своєю постановою від 27.05.2019 відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказані житлові будинки у зв`язку з ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів на це майно (а.с. 43). Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У позивачів відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на житлові будинки через відсутність оригіналів свідоцтв про право власності на житлові будинки і тому вони звернулися з позовом до суду. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Садибою згідно з статтею 381 ЦК України є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. ЦК України не містить визначення такого об`єкта права власності як домоволодіння. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який прийнято 01.07.2004 року, набрав чинності 03.08.2004 року, в редакції від 04.07.2012 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно з даними погосподарського обліку Дмитрівської сільської ради власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради від 24.05.2019 за № 698 (а.с. 27). Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради від 24.05.2019 за № 701 при спірному житловому будинку числиться земельна ділянка 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка не була приватизована спадкодавцем [PERSON] (а.с. 41). Згідно з даними погосподарського обліку Дмитрівської сільської ради власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради від 24.05.2019 за № 699 (а.с. 27). Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради від 24.05.2019 за № 700 при спірному житловому будинку числиться земельна ділянка 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка не була приватизована спадкодавцем [PERSON] (а.с. 41). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, житловий будинок [ADDRESS] належав на праві власності померлому [PERSON] , який набув його відповідно до діючого законодавства. Також [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , позивач 1 та позивач 2 є спадкоємцями спадкового майна [PERSON] у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та житлового будинку [ADDRESS] , і нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на них внаслідок відсутності оригіналів правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню. Вартість житлового будинку [ADDRESS] складає 69976,00 грн, що підтверджується висновком про вартість об`єкта оцінки, виконаного ТОВ «Севен груп плюс» від 31.05.2019 (а.с. 44). Вартість житлового будинку [ADDRESS] складає 70057,00 грн, що підтверджується висновком про вартість об`єкта оцінки, виконаного ТОВ «Севен груп плюс» від 31.05.2019 (а.с. 45). Ціна позову склала 140033,00 грн. Виходячи з цієї ціни позову та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4, ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», позивачами був сплачений судовий збір пропорційно позовним вимогам окремими квитанціями, які додані до позову (а.с.1-2). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, тому суд вважає за можливе клопотання позивачів задовольнити та залишити судові витрати на них (а.с. 4). На підставі викладеного, ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved