Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON] (далі - Позивачі) звернулись до [PERSON] (далі - Відповідач) з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,за наступних обставин. Позивач - [PERSON] є власником 2/3 часток квартири під [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.01.2000 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.2008 р., посвідченого державним нотаріусом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори реєстр №2- 815. Позивач - [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) А. А. є власником 1/3 частки вищевказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.01.2000 року. У вказаній квартирі Позивачі зареєстровані та проживають разом із неповнолітньою дитиною - [PERSON], [INFO], яка доводиться Позивачу [PERSON], рідною донькою. Крім Позивачів у квартирі зареєстрований Відповідач , який є колишнім чоловіком Позивача [PERSON]. У 2013 році він зібрав свої речі та пішов із сім'ї. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 березня 2014 року шлюб між Відповідачем та Позивачем [PERSON] розірвано. Відповідач з Позивачами не спілкується, комунальні послуги не сплачує, не приймає ніякої участі у підтриманні житла в належному санітарно-технічному стані, місце свого проживання приховує, працює в ТОВ «ТІС». За вказаних обставин Позивачі просять визнати [PERSON], [INFO] таким,що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивачі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідач до суду не з'явився, повідомлявся, причини неявки невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог . На підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.01.2000 року квартира [ADDRESS] належить на правах спільної часткової власності [PERSON] та членам його сімьї - [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с.12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.2008 року Позивач [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] (чоловік Позивача), померлого 01.08.2007 року. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с.11). З довідки про реєстрації та склад сім?ї від 18.02.2013 року та 03.02.2014 року вбачається, що крім Позивачів та дитини [PERSON], в квартирі за вказаною адресою зареєстрований Відповідач як чоловік Позивача [PERSON](а.с.13). Відповідач є батьком [PERSON], яка народилась 03.07.2004 року, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.16). Рушенням Суворовського районного суду міста Одеси від 12.03.2014 року по справі № 523/19937/13-ц шлюб Відповідача та Позивача [PERSON] розірвано (а.с.15). Актом сусідів від 26.01.2016 року підтверджено, що Відповідач пішов із сім?ї у 2013 році, забрав свої речі і з того часу в квартирі не проживає (а.с.14). Відповідно до абзацу 6 ст . З Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно до ст. 150, 155 ЖК України та ч. 1 ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у власності квартиру ( будинок) користуються нею для особистого проживання та проживання членів їх сімей та мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, інші не заборонені законом угоди. Власник не може бути позбавлений права користування ним, крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом в разі відсутності члена сім'ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено факт не проживання Відповідача в квартирі Позивачів. Суд вважає, що реєстрація Відповідача в квартирі Позивачів порушує права останніх як власників у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю, а тому слід визнати Відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved