Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі відповідач) моральну шкоду, завдану трудовим каліцтвом, в розмірі 100 000 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах з 14.07.2014 по дату настання нещасного випадку, працюючи машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочим днем в шахті (МГВМ) дільниці №2. 25.06.2017 під час виконання трудових обовязків на виробництві з позивачем стався нещасний випадок, внаслідок якого ним отримана виробнича травма, а саме, тяжка сумісна травма, закрита позвонково-спинномозкова травма, переломи Т4-Т5, перелом остистого відростка Т4, закрита травма грудної порожнини, забій легень, правобічний гемоторакс, нижня параплегія. Після отримання першої медичної допомоги фельдшера на місці травмування, у супроводі лікаря РПГ [PERSON] позивач був доставлений до Покровської ЦРЛ, після переведений у КЗ «Дніпропетровська обласна лікарня ім. Мечникова», відділення ОАИТ №1, де перебував на лікуванні з 25 червня 2017 року по 21 липня 2017 року. Із зазначеними травмами також лікувався у Мирноградській ЦМЛ з 02.11.2017 по 09.11.2017 та в обласній травматологічній лікарні м. Лиман Донецької області. Додатково проходив обстеження у медичному центрі Neo Skin, компютерну томографію у Покровській ЦРЛ, магнітно-резонансну томографію в ЧП «Центр магнітно-резонансної томографії» м.Словянськ Донецької області та «Центр магнітно-резонансної томографії» м.Краматорськ Донецької області. 10.07.2017 ПАТ «ШУ Покровське» був складений акт за формою Н-1 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом та акт за формою Н-5 розслідування нещасного випадку. За довідкою до акту огляду МСЕК від 12.10.2017 позивачу вперше було встановлено першу групу інвалідності та втрату професійної працездатності 100% внаслідок трудового каліцтва. За довідкою МСЕК рекомендовано постійний сторонній догляд з функціональним ліжком, малоактивне крісло-колісне та санаторно-курортне лікування, можливість працювати на дому. Позивач зазначає, що отриманою ним виробничою травмою йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 100\~000 грн. та яка полягає в тому, зокрема, що він зі здорової людини перетворився на хворого, який вимушений підтримувати лікуванням своє життя. Внаслідок травми функції організму суттєво погіршилися, що відображається не тільки на можливості працювати, але і в побуті. Страждання є триваючими, втрата працездатності є стійкою, він вже ніколи не зможе вилікуватися та відновити стан здоровя, що існував до травми. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю відповідача, просить врахувати наданий відзив на позов. За змістом відзиву на позов відповідач позовні вимоги визнав частково, а сааме, в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 40\~000 грн., мотиви незгоди зводяться до того, що саме позивач при виконанні своїх робочих обовязків не дотримувався правил безпеки, що й призвело до нещасного випадку та його травмування, яке потягло за собою стійку втрату працездатності, що підтверджується актами Н-1 №40 та Н-5 від 10.07.2017. В силу ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Копією трудової книжки АМ №145574 підтверджується, що позивач працював на підприємстві відповідача з 14.07.2014 гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті, з 08.07.2015 переведений гірником очисного забою 4 розряду з повним робочим днем в шахті, з 04.05.2016 переведений учнем, а з 29.03.2017 машиністом гірничих виїмкових машин 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті; звільнений 04.12.2017 наказом від 05.12.2017 на підставі ч.2 ст.40 КЗпП України через невідповідність виконуваній роботі за станом здоров'я (а.с.9-13). За змістом Актів проведення розслідування нещасного випадку та про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затверджених директором ПАТ «ШУ «Покровське» 10.07.2017, форми Н5 та Н-1 відповідно, з позивачем під час виконання трудових обовязків, а саме 25.06.2017, стався нещасний випадок на виробництві, наслідками якого є тяжка сумісна травма, закрита позвонково-спинномозкова травма, переломо вивих Т4-Т5, перелом остистого відростка Т4, закрита травма грудної порожнини, забій легень, правобічний гемоторакс, нижня параплегія. Причини нещасного випадку: - основна: організаційна: невиконання вимог інструкцій з охорони праці: переміщення потерпілого по конвеєрному похилу №2 на стрічці конвеєра 1Л-120, який не призначений для перевезення людей; порушення п.1, гл.5, розд. IV НПАОП 10.0-1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах» (наказ №62 від 22.03.2010 року «Про затвердження Правил безпеки у вугільних шахтах», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.06.2010 №398/17693), п. 1.11 «Інструкції з охорони праці, безпечному виконанню робіт і поведінці в шахті машиніста гірничих виїмкових машин», п.2.9 «Колективного договору підприємства на 2017-2019 р.р.». Особами, що допустили порушення нормативних актів з питань охорони праці, невиконання яких призвело до даного нещасного випадку, є: [PERSON], адже допустив переміщення по конвеєрному похилу №2 на стрічці конвеєра 1Л-120, який не призначений для перевезення людей; порушення п.1, гл.5, розд. IV НПАОП 10.0-1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах» (наказ №62 від 22.03.2010 року «Про затвердження Правил безпеки у вугільних шахтах», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.06.2010 №398/17693), п. 1.11 «Інструкції з охорони праці, безпечному виконанню робіт і поведінці в шахті машиніста гірничих виїмкових машин», п.2.9 «Колективного договору підприємства на 2017-2019 р.р.» (а.с.14-19,20-24). Вказаний діагноз визначений позивачу КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова», де він перебував на лікуванні з 25.06.2017 у відділенні ОАИТ №1, нейрохірургії патології хребта та спинного мозку, виписаний 21.07.2017 (виписка із медичної карти стаціонарного хворого №4441, а.с.27-28). За випискою (епікризом) з медичної карти стаціонарного хворого №5132/798 в період з 21.07.2017 по 15.08.2017 позивач перебував на стаціонарному лікуванні Покровської ЦРЛ з діагнозом: закрита хребтово-спинномозкова травма (виробн. 25.06.2017), переломо-вивих Th4-th5; забій грудного відділу спинного мозку; нижня параплегія; анестезія по проводникому типу з рівня Th6; порушення функцій тазових органів по центральному типу; забій легенів; тромбоз глибоких вен обох гомілок; ХВН 2А (S220) (а.с.33). В період з 02.11.2017 по 09.11.2017 перебував на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні Мирноградської ЦРЛ з діагнозом: наслідки травми на виробництві 25.06.2017: переломо-вивих Т4-Т5; забій грудного відділу спинного мозку; нижня параплегія; анестезія по провідниковому типу з рівня Т6; порушення функцій тазових органів по центральному типу; гострий геморрагічний цистит; східний пієлонефрит, гематурія (епікриз історія хвороби №8997/1031, а.с.31). За медичним висновком Обласної травматологічної лікарні позивачу за наслідками виробничої травми 25.06.2017 показано оперативне втручання, лікування та нагляд у невролога, травматолога (а.с.30). 09.08.2017 позивач пройшов обстеження судин нижніх кінцівок у медичному центрі Neo Skin, 04.08.2017 компютерну томографію грудного відділу хребта у Покровській ЦРЛ, 15.08.2017 магнітно-резонансну томографію грудного відділу хребта в ПП «Центр магнітно-резонансної томографії» м.Словянськ Донецької області та ПП «Центр магнітно-резонансної томографії» м.Краматорськ Донецької області (а.с.29, 32, 34, 35). За довідками МСЕК від 12.10.2017 №0047564 та №0875361 позивачу за результатами первинного огляду встановлено першу групу інвалідності по трудовому каліцтву та ступінь втрати професійної працездатності 100% (сто) первинно з 12.10.2017 по 01.11.2019, дата переогляду 12.10.2019; рекомендовано постійний сторонній догляд, функціональне ліжко для постійно лежачого хворого, малоактивне крісло-колісне, медичне та оперативне лікування, вироби медичного призначення, постільні протипролежні речі, поручні, памперси, сечеприймальник, побутовий та спеціальний медичний догляд (а.с.25-26). Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Приписами ст.173 КЗпП за потерпілим закріплено право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Обовязки роботодавця з управління охороною праці визначені ст.13 Закону України «Про охорону праці», за змістом якої роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Положеннями ч.1 ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до\~частин першої\~ третьої\~статті 23\~ЦК України\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна\~шкода полягає: 1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв'язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров'я; 2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв'язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім'ї\~чи близьких\~родичів; 3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв'язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; 4)\~у приниженні\~честі та\~гідності фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної або\~юридичної особи. Моральна\~шкода відшкодовується\~грішми,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п.9 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. У п.13 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. В своєму Рішенні від 27.01.2004 №2 Конституційний Суд України визначив, що моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що факт установлення позивачу трудового каліцтва, отриманого на підприємстві відповідача, яке призвело до втрати його професійної працездатності на 100% первинно за трудовим каліцтвом, причинило йому фізичний біль, вимусило неодноразово перебувати на стаціонарному лікуванні, звільнитись з роботи через невідповідність займаній посаді, потребувати на постійну сторонню допомогу, апріорі свідчить про спричинення позивачу моральних страждань, заподіяння моральної шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №3, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Відповідно до наслідків що наступили, які підтверджуються наведеними вище медичними документами, а саме, встановлення позивачу 100% втрати професійної працездатності, глибину фізичних та моральних страждань позивача, на яку впливає тяжкість отриманої ним травми, суттєве погіршення функцій організму, обмеження в рухах, нездатність до повного самообслуговування, необхідність підтримувати лікуванням своє життя, перенесення операції, та одночасно враховуючи часткову провину позивача в отриманні такого трудового каліцтва, що призвело до моральних страждань, суд доходить висновку, що розмір моральної шкоди, завданий каліцтвом під час виконання трудових обовязків на підприємстві відповідача, дорівнює 75 000 грн. Відтак позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд зазначає, що згідно з пп.164.2.14 п.164.2 ст.164 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю. Отже, стягнута за рішенням суду моральна шкода в зв'язку із ушкодженням здоров'я не є об'єктом оподаткування доходу платника податку. Окремо суд відмічає, що за змістом ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 528,60 грн., тобто пропорційно розміру задоволених вимог (75% від 704,80 грн).

Outcome: partial