Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] 14.12.2017 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ «Династія-Дніпро» про стягнення грошових коштів за зберігання речового доказу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що у кримінальному провадженні по справі № 204/727/16-к було вилучено автомобіль Chevrolet Lacetti NF 486, VIN-KLINF486E7K627172, р/н [NUMBER], 2007 року випуску. Згідно вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2016 року арешт на вказаний автомобіль скасовано, автомобіль повернуто власнику [PERSON] 18.10.2016 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області вирок в цій частині залишено без змін. У серпні 2017 року позивач звернувся до Чечелівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та йому було повідомлено, що автомобіль передано на відповідальне зберігання до ТОВ «Династія-Дніпро». 19.08.2018 року позивач звернулась до відповідача за поверненням автомобілю, однак йому було відмовлено та повідомлено, що автомобіль буде повернуто після сплати заборгованості за надані послуги за евакуатор та зберігання автомобілю в розмірі 4960,00 грн. На той час у позивача не було зазначеної суми. 09.10.2017 року після звернення до відповідача позивачу повідомлено, що заборгованість становить 5980,00 грн. Цього ж дня позивачем було сплачено вказану суму. З урахуванням того, що у випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок держави. Позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача неправомірно отримані кошти за зберігання речового доказу у розмірі 5980,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.01.2018 року призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У заяві від 19.04.2018 року представник позивача [PERSON] [PERSON] просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Династія-Дніпро» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. У встановлений в ухвалі строк відзив суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2016 року по справі № 204/727/16-к (1кп/204/162/16) арешт на рухоме майно автомобіль Chevrolet Lacetti NF 486, VIN-KLINF486E7K627172, червоного кольору, р/н [NUMBER], 2007 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області, який перебуває у користуванні [PERSON], [INFO], що був накладений згідно ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.01.2015 року скасовано, автомобіль повернуто власнику [PERSON] (а.с. 7-9). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 року вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2016 року щодо [PERSON] скасовано в частині вирішення цивільного позову та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті вирок щодо [PERSON] залишено без зміни (а.с. 10-12). У серпні 2017 року позивач звернулась до Чечелівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та їй було повідомлено, що автомобіль передано на відповідальне зберігання до ТОВ «Династія-Дніпро». 19.08.2018 року позивач звернулась до ТОВ «Династія-Дніпро» з приводу повернення автомобілю, однак їй було відмовлено та повідомлено, що автомобіль буде повернуто після сплати заборгованості за надані послуги: за евакуатор 800,00 грн., за зберігання автомобілю 4160,00 грн., а всього 4960,00 грн. (а.с. 15). На той час у позивача не було зазначеної суми. 09.10.2017 року після звернення до відповідача позивачу повідомлено, що заборгованість становить 5980,00 грн.: 800,00 грн. послуги евакуатора, 5180,00 грн. послуги зберігання автомобілю (а.с. 16). Цього ж дня позивачем було сплачено 5180,00 грн., що підтверджується квитанцією № N1CIR60813 від 09.10.2017 року (а.с. 17). Згідно ч. 5 ст. 100 КПК України речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання. Відповідно до п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Згідно п. 13 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом від 27.08.2010 року № 51/401/649/471/23/125, витрати, пов'язані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна, несе орган, на зберіганні якого знаходиться вилучене майно. У випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок держави. Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, у звязку з чим необхідно стягнути з ТОВ «Династія-Дніпро» на користь [PERSON] неправомірно отримані грошові кошти за зберігання речового доказу у розмірі 5180,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а.с. 19а) покладається на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved