overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вищевказаною заявою, в якій просять встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер 29.10.1997 р., був їх дідом. На обгрунтування вимог у заяві зазначили, що після смерті їх діда [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняли його діти [PERSON] та [PERSON] 08.11.2007 року померла [PERSON], а 04.11.2016 року помер [PERSON] Спадкоємцями [PERSON] є [PERSON], а [PERSON] [PERSON] та [PERSON] Проте внаслідок розбіжностей у написанні по-батькові спадкодавця [PERSON], зокрема у свідоцтвах про смерть «Елисейович», а у інших документах «Єлисейович», заявники позбавлені можливості нотаріально оформити спадкові права, що і стало підставою для звернення до суду. [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали клопотання про розгляд справи без їх участі, вимоги підтримують (а.с.28). Заінтересована особа виконком Карабутівської сільської ради Конотопського району Сумської області надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника, задоволенню вимог не заперечують (а.с.27). Суд, дослідивши представлені докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції судів, відповідно до ст.315 ЦПК України, зокрема й встановлення факту родинних відносин - ч.1, п. 1 вказаної статті. Факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер 29.10.1997 р., є дідом [PERSON], [PERSON], [PERSON], доводиться свідоцтвами про народження їх батьків, за якими, зокрема, батьком вказаний російською мовою «Дмитренко Николай Елисеевич». Крім того, факт родинних відносин підверджується свідоцтвами про одруження зі зміною прізвища; про смерть спадкодавців та про право на спадщину за законом, а також іншими доказами в їх сукупності. (а.с.8-23).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою в якій зазначають, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 1834 від 04 травня 1994р. виданого ВП «Запорізька АЕС», який в той час здійснював приватизацію, заявникам - [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. В липні 2014 року заявники звернулись до Реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції з заявою про реєстрацію права власності на зазначену квартиру. Згідно відповіді Реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції від 09.07.2014р вих. № 10-02/03-26 заявників повідомлено про неможливість державної реєстрації права власності на квартиру, оскільки подані документи не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а саме: в свідоцтві про право власності власниками квартири зазначено [PERSON]. Згідно паспорту [NUMBER] виданого Енергодарським МВ УМВС України в Запорізькій області 22 травня 2001р. зазначено [PERSON]. При отриманні в 1994р. свідоцтва про право власності на житло заявники не звернули уваги на те, що прізвище [PERSON] записано не правильно. Від заявників надійшли заяви при розгляд справи без їх участі. Заяву підтримують та просять задовольнити з підстав викладених в заяві. Заінтересована особа - представник Реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Вимоги заявників підтверджуються: копією паспорту [NUMBER] виданого Енергодарським МВ УМВС України в Запорізькій області 03 квітня 1997р. на ім'я [PERSON], копією паспорту [NUMBER] виданого Енергодарським МВ УМВС України в Запорізькій області 22 травня 2001р. на ім'я [PERSON], копією паспорту [NUMBER] виданого Енергодарським МВ УМВС України в Запорізькій області 03 вересня 2008р. на ім'я [PERSON], копіями довідок про присвоєння заявникам ідентифікаційних номерів, копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], копією ордеру № 115 від 21 лютого 1992р., копією договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, копією довідки з місця проживання де зазначено прізвище [PERSON], іншими матеріалами справи. Надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що дійсно свідоцтво про право власності на житло № 1834 від 04 травня 1994р. на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою, в якій просять встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] в м.Суми, та [PERSON], на ім'я якої виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0157853, - є однєю й тією ж особою. Причиною звернення з заявою до суду є неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину через розбіжності в імені померлої, що містяться в документах. У зв'язку з наведеним заявники просять їх вимоги задовольнити. У судове засідання заявники не з'явилися. Представник заявників [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, оскільки встановлення даного юридичного факту необхідно для оформлення заявниками спадщини. Представник заінтересованої особи - Пожнянської сільської ради В.Писарівського району - у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог заявників не заперечує. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], на ім'я якої виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0157853, є однією й тією ж особою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала пояснення, аналогічні поясненням свідка [PERSON] Заслухавши пояснення представника заявників, свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що у відповідності свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20.06.2001 року виконкомом Пожнянської сільської ради Великописарівського району Сумської області, [INFO] в м.Суми померла [PERSON] (а.с.14). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,8 га у відповідності до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0157853 від 24.12.1996 року, розташованої на території земель САПТЗТ «Восход», В.Писарівського району Сумської області (а.с. 15). Заявники [PERSON], [PERSON], [PERSON] являються спадкоємцями за законом першої черги, їх родинні відносини підтверджуються відповідними письмовими документами (а.с.5, 9, 13), однак оформити свої спадкові права не мають можливості через розбіжності в імені померлої, що містяться в документах. Так, згідно актового заспису № 09 та виданого на його підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [INFO] в м.Суми померла «[PERSON]». Однак, у відповідності до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0157853 від 24.12.1996 року померла значилася як «[PERSON]». Розбіжності в імені померлої виникли з невідомих заявникові причин. У відповідності до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Той факт, що померла [INFO] в м.Суми [PERSON] та [PERSON], на ім'я якої виданий Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0157853 від 24.12.1996 року, є однією й тією ж особою, підтверджується наявними у справі доказами, та свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, заінтересована особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ленінської районної у м.Полтаві ради, посилаючись на те, що останній є інвалідом з дитинства, йому встановлено І групу інвалідності, що підтверджується довідкою Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи від 14.03.2016 року, у зв'язку з психічним захворюванням, внаслідок якого він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, знаходиться під постійним доглядом. Відповідно до уточненої заяви просять визнати недієздатним [PERSON] недієздатним та призначити заявників [PERSON] та [PERSON] його опікунами. Заявники в судове засідання не зявилися попередньо надавши заяву про розгляд справи без їх участі та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши думку прокурора який підтримав подану заяву, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 39 ЦК України\~суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з Актом судово-психіатричної експертизи № 243 від 07.06.2016 року [PERSON], страждає стійким хронічним розладом, а саме вродженим недоумством у вигляді помірної розумової відсталості, наявний у [PERSON] стійкий хронічний психічний розлад позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Згідно положень ч. 1\~ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опіку. Відповідно до ч. 4\~ст. 63 ЦК України\~опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до Подання опікунської ради Ленінської районної у м. Полтаві ради про доцільність встановлення опіки над [PERSON] № 02-23/554 від 07.07.2016 року з урахуванням положень ст. ст.\~39,\~40,\~41,\~55,\~56,\~60,\~63 Цивільного кодексу України, з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітньої особи, яка за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки, опікунська рада в разі визнання [PERSON], [INFO], судом недієздатним вважає за доцільне встановити над ним опікунами його матір [PERSON], [INFO] та брата [PERSON], [INFO]. А тому суд вважає за можливе передати недієздатного [PERSON] під опіку матері [PERSON], [INFO] та брату [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності на праві власності квартири з тих підстав, що в Свідоцтві про право приватної спільної власності на житло, квартиру [ADDRESS], виданому приватизаційним органом фірми «Дніпрометалургбуд» 27.05.1994 року немає печатки, яка б підтвердила підпис керівника органу приватизації. В судовому засіданні представник заявників підтримав заяву у повному обсязі, суду пояснив, що до виникнення наміру у [PERSON], [PERSON] подарувати [PERSON] свої частки у квартирі вони не звертали уваги на відсутність печатки у свідоцтві про право власності на житло. Вільногірська міська ради Дніпропетровської області, просить справу розглядати та закінчувати без участі заінтересованої особи. Заявники також просили розглядати справу без їх участі, за участі їх представника. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаних осіб згідно ст. 158 ЦПК України. Згідно ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судам також підвідомчі справи про встановлення інших юридичних фактів, якщо чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК). Це можуть бути справи про встановлення фактів володіння будівлею на праві власності, тощо. Вислухавши пояснення представника заявників, дослідивши та оцінивши у сукупності надані по справі докази, в тому числі копії паспортів заявників (а.с. 3, 5, 7, 8), копію свідоцтва про право власності на житло від 27.05.1994 року без печатки органу приватизації (а.с. 23), копію технічного паспорту (а.с. 14), суд доходить висновку, що обставини, викладені заявниками в заяві, знайшли своє повне підтвердження письмовими матеріалами справи, не заперечувались заінтересованою особою. За відомостями КП «БТІ м. Вільногірська» квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно свідоцтва на право спільної сумісної власності (а.с. 43). При цьому суд враховує пояснення представника заявників про те, що фірма «Дніпрометалургбуд» на теперішній час не існує та встановлення факту має для заявників юридичне значення, оскільки без цього вони не мають можливості розпорядитися майном. Спору щодо нерухомого майна на час розгляду справи немає. Однак, слід зазначити, що судам підвідомчі справи про встановлення фактів володіння житловим приміщенням на праві власності, факт правомірного володіння житловим приміщенням в порядку окремого провадження судом не встановлюється. Виходячи з цього, заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід задовольнити частково, встановити факт, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві приватної спільної власності квартира за адресою: [ADDRESS], загальна площа якої становить 40,2 кв. метрів (згідно з технічним паспортом). В задоволенні заяви в іншій частині - відмовити. Судові витрати у вигляді судового збору віднести на рахунок заявників.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказавши, що вони є власниками квартири № 20, розташованої в будинку № 27а по вул. Тищика, м. Умані, Черкаської області. Вказана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва на право власності на житло № 10917, видане 08 грудня 1998 року відділом житлового господарства Уманського міськвиконкому згідно з розпорядженням (наказом) № 846 від 08 грудня 1998 року. У вересні 2017 року вони звернулися до Управління праці та соціального захисту населення з метою оформлення житлово-комунальної субсидії. Однак в оформленні субсидії їм в усній формі було відмовлено у звязку з тим, що згідно паспортів, ідентифікаційних номерів та інших документів їхні прізвища записані, як «Ганич», а у належному їм свідоцтві про право власності на житло № 10917 виданого 08.12.1998 року на квартиру № 20, розташованої по вул. Тищика,27-а, м. Умані, Черкаської області, у графі власники їхні прізвища зазначені, як «Ганіч». Дана технічна помилка, яка полягає у неправильному написанні їхніх прізвищ у свідоцтві про право власності на житло № 10917, виданого 08.12.1998 року, не дає їм можливості у встановленому порядку реалізувати своє право на оформлення житлово-комунальної субсидії, оскільки неможливо встановити належності їм квартири № 20, що по вул. Тищика,27-а в м. Умань, Черкаської області. Той факт, що зазначена квартира дійсно належить їм [PERSON], [PERSON] та [PERSON], можливо встановити тим, що з 20 лютого 1987 року вони постійно зареєстровані та проживають у вказаній квартирі, що підтверджується відмітками про реєстрацію місця проживання, проставленими в їхніх паспортах. Тому просять встановити факт належності свідоцтва на право власності на житло № 10917, видане 08 грудня 1998 року відділом житлового господарства Уманського міськвиконкому згідно з розпорядженням (наказом) № 846 від 08 грудня 1998 року на квартиру № 20 розташовану по вул. Тищика,27-а в м. Умань, Черкаської області, видане на імя: [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні заявники [PERSON], [PERSON] заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Уманської міської ради в судове засідання не зявився, письмово подав заяву за вх.№ 7130 від 26.03.2018 року, в якій просить справу розглядати без участі представника, не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши думку заявників, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявників юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій просять суд встановити факт належності їм свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], виданого на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], посилаючись на неможливість встановлення даного факту в позасудовому порядку. В судове засідання заявники не з'явилися, однак надали до суду заяви у яких підтримують заявлені вимоги та просять суд розглянути справу без їх участі. Представник зацікавленої особи - Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву у якій не заперечує проти задоволення заявлених вимог та просить суд розглянути справу без його участі. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 31 липня 1997 року органом приватизації радгоспу «Гвардійське» заявникам на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Проте, при видачі вказаного свідоцтва, прізвище заявників було помилково вказане як «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Вказана розбіжність в документах не дає заявникам можливості розпорядитися належним їм майном на власний розсуд, у зв'язку із чим вони були вимушені звернутися до суду з даною заявою. Факт належності заявникам свідоцтва про право власності на житло повністю підтверджується наявними у справі матеріалами. На підставі п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій зазначають, що 19.12.1997 р. державним нотаріусом [PERSON] їм було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, в якому невірно вказано прізвище усіх спадкоємців: необхідно було вказати прізвище «[PERSON]», а вказано - «[PERSON]», дане свідоцтво було зареєстровано в БТІ, просять суд встановити факт належності їм зазначеного вище свідоцтва про право на спадщину за законом. У судовому засіданні представник заявників - адвокат [PERSON] заяву підтримала на підставах викладених в тексті заяві та просила задовольнити її вимоги в повному обсязі, оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне для подальшої реалізації прав та інтересів заявників. Державний нотаріус [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік та батько заявників [PERSON], про що виконавчим комітетом Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області зроблено актовий запис №56, що підтверджується свідоцтвом про смерть (виданим повторно) серії [NUMBER]. 22.11.1996 р. державним нотаріусом [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на законом на страховку, де прізвище всіх спадкоємців було вказано вірно «[PERSON] (ва)», а 19.12.1997 р. тим же нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок, в якому прізвище усіх спадкоємців було помилково написано «[PERSON]», замість правильного «[PERSON] (ва)». Факт того, що прізвища у свідоцтві на право спадкування на житловий будинок вказано невірно, підтверджується виданим 22.11.1996 р. свідоцтвом про право на спадщину за законом на страховку, паспортами заявників, свідоцтвами про смерть [PERSON], свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] та іншими документами. Відповідно до свідоцтва про шлюб, що зареєстрований 14.02.2003 р. Новозбур'ївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, прізвище заявника [PERSON] було змінено на шлюбне «[PERSON]». У судовому засіданні, проаналізувавши вищевказані документи, суд не знайшов інших відмінностей між зазначеними в них відомостями про осіб-власників, а саме: прізвищах, іменах, та інших, окрім однієї букви при написанні прізвищ заявників, що дозволяє суду дійти до висновку про належність даного документу одним і тим же людям. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги встановлені в судовому засіданні факти, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Мужіївської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок № 240 по вул. Ракоці Ференца ІІ в с. Мужієво, Берегівського району Закарпатської області, вказавши, що вони є єдиними спадкоємицями за законом після померлого 04.06.2014 року [PERSON]. Рішення суду необхідно позивачам для реєстрації права власності на вказаний житловий будинок, оскільки їм було відмовлено в цьому з тих підстав, що дане будинковолодіння належним чином не зареєстровано та відсутній правовстановлюючий документ. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак подали заяву в якій просить розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити її в повному обсязі. Представник відповідачавиконавчого комітету Мужіївської сілської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Частиною 1 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК України). Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позовні вимоги повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved