Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] 17.03.2015 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 гривень, щомісячно, на утримання кожної дитини, з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Також позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини, в розмірі 1000 гривень, щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною трирічного віку. Під час розгляду справи у суді, 22.06.2015 року [PERSON] подала на адресу суду письмову заяву /а.с. 19/, згідно з якою позовні вимоги уточнила та просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання: - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, в розмірі 350 гривень, щомісячно, на утримання кожної дитини, з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття; - дружини, в розмірі 350 гривень, щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною трирічного віку. З позовної заяви [PERSON] вбачається, що 17.02.2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. У шлюбі народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Не зважаючи на те, що на теперішній час шлюб між сторонами не розірвано, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини у добровільному порядку не надає. [PERSON] офіційно ніде не працює і постійного доходу не має, у звязку з чим позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного [PERSON] просить суд задовольнити позов у повному обсязі. В судове засідання призначене на 12.06.2015 року позивач [PERSON] не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, згідно з якою позовні вимоги уточнила та підтримала і просить суд задовольнити позов у повному обсязі, розглянувши справу за її відсутності, проти постановлення рішення при заочному розгляді справи не заперечує /а.с. 19/. Відповідач [PERSON], який про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання повторно не зявився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладання слухання по справі, або про розгляд справи за його відсутності не надав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224\~ЦПК України. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: 17.02.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 048007 від 17.07.2007 року /а.с. 3/. У шлюбі народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 137102 від 26.06.2008 року /а.с. 6/ та свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 405655 від 13.09.2014 року /а.с. 7/. Згідно з довідкою виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області № 261 від 12.03.2015 року [PERSON] проживає в [INFO] і до складу її сімї входять: [PERSON], [INFO], чоловік; [PERSON], [INFO], син; [PERSON], [INFO] /а.с. 10/. Суд вважає достовірно встановленим, що не зважаючи на те, що на теперішній час шлюб між сторонами не розірвано, відповідач, який є працездатним, жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей та дружини у добровільному порядку не надає. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до \~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в частині 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що в судовому засіданні був достовірно встановлений обовязок [PERSON] утримувати своїх неповнолітніх дітей та дружину, у звязку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved