Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем не перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2016 року.\~\~Від сумісного подружнього життя мають\~\~малолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем\~\~і знаходиться на її утриманні. Відповідач\~\~на даний час працездатний,\~працює на ТОВ «УкрСтафінг», але добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.\~\~Просила стягнути з відповідача на її користь\~\~аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності,\~\~ позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач також в судове засіданні не з'явився, надавши\~\~суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності,\~\~позовні вимоги\~ визнає та просить їх \~задовольнити. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачем позову, і вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони не знаходяться\~\~ у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2016 року (а.с.4). Від сумісного подружнього життя мають\~\~малолітню\~\~дитину, доньку [PERSON], [INFO],\~що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 422952 від 29.01.2013 року (а. с. 5),\~яка проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні. Інших дітей, крім вказаної доньки сторони не мають. Доказів наявності аліментних зобов'язань перед іншими особами матеріали справи не містять. Згідно довідки № 832 від 27.02.2018 року, виданої Квартальним комітетом Новокодацького району м. Дніпра № 35, дитина проживає разом з матір'ю (а. с. 8). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1\~ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка\~\~буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини\~\~з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання доньки\~\~та\~\~до її повноліття,\~\~починаючи з 28 лютого 2018 року, оскільки відповідач, будучи, батьком\~\~дитини зобов'язаний\~\~її матеріально утримувати. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Частиною 1\~статті 142 ЦПК\~передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подані позову. З наведеної норми процесуального закону вбачається, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на такого учасника справи покладається обовязок компенсувати судові витрати по справі у вигляді сплати судового збору лише у розмірі 50 відсотків, адже інші 50 відсотків компенсуються позивачеві за рахунок державного бюджету. Оскільки позивач, згідно п.3 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, суд, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, стягує з відповідача на користь держави 50 відсотків ставки судового збору, встановленої за подання до суду позовної заяви майнового характеру. На підставі викладеного та

Outcome: approved