Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] 14.11.2017 року звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем по справі в шлюбі, який між ними зареєстровано 08 листопада 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №314. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина фактично є на її утриманні, відповідач ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги для сімї не надає, а доходи позивача є недостатніми для утримання дочки. Відповідач офіційно працює в ПП «Аквітанія» і має стабільний дохід та може надавати кошти на утримання дитини. Відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків щодо утримання дитини, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її вимоги задоволити, стягувати з [PERSON] в свою користь на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду. В судове засідання позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити, а справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи був повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчить розписка, заяви про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суду не подавав. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За письмової згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, який між ними укладено 08 листопада 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №314. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4), батьками якої записані сторони по справі і яка проживає з позивачем, що підтверджується актом обстеження умов проживання № 2359 від 10.11.2017 року, виданого депутатом Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області (а.с.8). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.ст.180,181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Стосовно самого розміру аліментів, то в даному випадку суд наголошує на наступному. У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої 27.02.1991 року і 27.09.1991 року набула чинності для України, зазначено, що Організація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу; в сім'ї як основному осередку суспільства і природному середовищі для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вони могли повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства; дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності. Статтею 26 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов'язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, з врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини та платника аліментів, що він офіційно працює в ПП «Аквітанія» і має стабільний дохід та в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі, який достатній для її нормального фізичного та духовного розвитку, тому суд, прийшов до переконання, що розмір аліментів може бути визначений щомісячно по 1/4 частині заробітку відповідача на утримання дочки [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути судовий збір в дохід держави та на користь позивача понесені нею судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved