Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] в своїх інтересах та в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] звернулась до суду з позовом до Фанчиківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги до майна померлого є позивач, як дружина померлого та малолітній син. Державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав непредставлення правовстановлюючого документу на спадкове майно. Не виготовлення за життя спадкодавцем правовстановлюючого документу на нерухоме майно унеможливлює оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити, не заперечує проти заочного рішення. Представник відповідача також в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], чоловік позивачки [PERSON] та батько малолітнього [PERSON], останнє місце проживання якого було с. Фанчиково Виноградівського району (а.с.11,12,13). Заповіту за життя не складав (а.с.5). Позивач та син померлого є спадкоємцем першої черги за законом. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Встановлено, за померлим [PERSON] рахується житловий будинок [ADDRESS] Виноградівського району, зведений на відведеній для цієї мети земельній ділянці площею 0,15 га (а.с17). Після завершення будівництва житловий будинок було зареєстровано за [PERSON] у Погосподарській книзі села Фанчиково Виноградівського району. А саме, за даними запису в Погосподарській книзі № 12 домогосподарство в [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER]) рахується за [PERSON], який помер [INFO] року. Будинок побудований [PERSON] за час шлюбу з позивачем [PERSON] на підставі будівельного паспорту на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника, дозволу на виконання будівельних робіт, проекту забудови земельної ділянки індивідуального жилого будинку (а.с.15-28). Як станом на дату смерті [PERSON] так і поданий час, правовстановлюючого документу на будинок виготовлено не було, що стверджується Довідкою КП Виноградівського РБТІ від 21.07.2015 року № 227/15, згідно якої житловий будинок [ADDRESS] Виноградівського району, на підставі будівельного паспорта, виданого Виноградівською районною архітектурою 18 07.2005 року рахується за [PERSON], та Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.4,6-8). В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як визначено ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а у відповідності до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 60 СК України вважається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності… Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч.1 ст. 1226 ЦК України). Як роз'яснив Вищий спеціалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що невизнане право позивачів, підлягає судовому захисту обраним способом, передбаченим законом. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved