Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивують тим, що під час оформлення [PERSON] документів на здійснення добудови до своєї квартири №3 ними, сусідами, було виявлено, що порушено їхнє право на одержання у власність земельної ділянки чи право спільного користування земельною ділянкою на якій розташований трьохквартирний будинок по вул. Спадиста, 4 в м. Самборі, в якому вони проживають. Власниками трьох квартир в триквартирному будинку по вул. Спадиста, 4 в м. Самборі є чотири особи, а саме: [PERSON] власниця квартири №3 (квартиру придбала на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Самбірського міського та районного нотаріально округу [PERSON] 03.03.1998 р.); [PERSON] одержала квартиру №1 в спадщину 21.10.2008 р. (Витяг про реєстрацію права власності від 13.11.2008 р. Номер витягу 20907248, реєстраційний номер 25104158, номер запису 3190 в книзі 127. [PERSON] та її чоловік [PERSON] - співвласники квартири №2; Цю квартиру вони придбали на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу [PERSON] 20.11.2006 р. Однак, Державний акт на право приватної власності на цілу земельну ділянку площею 513 кв.м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд був виданий лише одній мешканці будинку по вул. Спадиста, 4 власниці квартири № 3 - [PERSON] В державному акті зазначено, що він виданий на підставі рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради від 05 травня 1998 року № 253 «Про передачу в приватну власність та надання у власність, користування земельних ділянок». В пункті 1.12. Рішення виконавчого комітету від 05 травня 1998 року №253 записано: «.... передати [PERSON], спільна сумісна власність, по вул. Спадиста, 4, площею 621 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.» В п.1.12 даного рішення, рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради від 16 липня 1998 року № 379 внесено частково зміни і викладено пунктом. 1.37 в такій редакції: «1,37... передати [PERSON] в спільну сумісну власність земельну ділянку по вул. Спадиста, 4 площею - 513 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель». Таким чином, спірна земельна ділянка передавалася в спільну сумісну власність а не в приватну, а тому, з цієї причини виданий [PERSON] власниці квартири №3 будинку по вул. Спадиста, 4 в м. Самборі Державний акт на право приватної власності на земельну ділянки площею 513 кв.м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд є недійсний. Згідно зі ст. 30 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент видачі спірного державного акта) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі і споруди, до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування цих обєктів. Із наведеного можна зробити висновок, що кожний із чотирьох власників на момент видачі спірного державного акту на земельну ділянку по вул. Спадиста, 4 в м. Самборі мали право на одержання у спільну власність частини земельної ділянки за вказаного адресою. Саме такого змісту було прийняте рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради від 05 травня 1998 року № 253 «Про передачу в приватну власність та надання у власність, користування земельних ділянок» (див. п. 1.12). і від 16 липня 1998 року № 379 (див. п. 1.37). Таким чином, всі чотири власники квартир, проживаючих в будинку по вул. Спадиста, 4 в м. Самборі мають право на земельну ділянку. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної сумісної власності, визначаються співвласниками цих обєктів Відповідно до статті 42 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент видачі спірного державного акта) громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих обєктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю споруду. Просять постановити рішення, яким визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0513 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в м. Самборі по вул. Спадиста, 4 Львівської області, серії ЛВ №842, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 1076, який виданий 05 серпня 1998 року управлінням земельних ресурсів в м. Самборі на імя [PERSON]. Скасувати державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку за [PERSON].\~ В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позов підтримав повністю, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечила проти його задоволення. Третя особа на стороні позивача представник виконавчого комітету Самбірської міської ради в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Суд, розглянувши справу в порядку\~ст. 174 ч.4 ЦПК України\~приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем\~\~позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved