Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на її користь аліменти, як такій, що продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини його доходу щомісяця, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання чи до досягнення 23-річного віку у звязку з тим, яка з тих обставин настане першою. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є батьком позивача, яка навчається в університеті на заочній формі навчання за контрактом, а також на денній формі навчання за кошти Державного бюджету. Позивач не працює, знаходиться на утриманні матері, яка є керівником спортивної секції, її середньомісячний дохід складає 3500 грн. Посилаючись на приписи ст.199 СК України та враховуючи те, що відповідач має постійний дохід в розмірі приблизно 30\~000 грн., позивач просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити з підстав, наведених в позові. Також представник позивача зазначив, що заявлення аліментів саме в розмірі 1/6 частини доходів відповідача обумовлено тим, що рішенням суду з відповідача на користь позивача на період її навчання була стягнута сума в розмірі 1/6 частини, відповідач такий розмір сплачував стабільно, із заявою про її зменшення до суду не звертався. Після закінчення позивачем навчання відповідач припинив виплату аліментів позивачу. Відповідач проти задоволення позову заперечував, про що подав відзив на позов. Мотиви незгоди зводяться до такого. За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу на праві власності належить двокімнатна квартира, розташована за адресою: Донецька область, м.Покровськ, м-н Шахтарський, 23/111 згідно з договором купівлі-продажу квартири. Позивач в позові вказує, що вона там проживає, між тим, мати позивача проживає за іншою адресою, тобто у позивача є кошти на самостійне проживання, а значить є додатковий дохід. Позивач самостійно утримує нерухомість, придбає побутову техніку та інше майно, необхідне для життя, робить ремонт, сплачує комунальні послуги. Також відповідач зауважує, що вартість навчання позивача (за 1 рік 4 місяці) на контрактній основі становить 24\~700 грн., тобто 1543,75 грн. в місяць. Позивач просить стягнути аліменти в розмірі 1/6 частину доходу відповідача, що становить приблизно 5000 грн. в місяць. [PERSON] сума у декілька разів більша розміру мінімальної пенсії, на які проживають пенсіонери, які все життя працювали, а прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у 2018 р. становить 1841 грн. Відповідач зауважує, що за 12 місяців (до досягнення позивачем 23 років) на період навчання позивач отримає від нього аліментів в розмірі 60\~000 грн., в той час як вартість навчання за 1 рік та 4 місяці становить лише 24\~700 грн. На думку відповідача, позивач необґрунтовано намагається стягнути з відповідача аліменти, оскільки звикла до гарного життя, між тим в оплаті за навчання позивача повинна приймати участь й її мати. Також відповідач зазначає, що він проживає в одному будинку разом з [PERSON] своїм батьком, [PERSON] своєю матірю, [PERSON] своєю бабусею, [PERSON] своєю дружиною, [PERSON], [INFO] своїм малолітнім сином, який з 18.10.2018 перебуває на «Д» обліку в лікарні з діагнозом «Дискінезія жовчовивідних шляхів по гіпотонічному типу» та потребує додаткового санітарного оздоровлення. Крім того, відповідач вказує на те, що має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає в м.Львові в орендованій квартирі та якій він допомагає матеріально. В судовому засіданні відповідач просив відмовити в задоволенні позову, навівши доводи, аналогічні викладеним у відзиві та письмових поясненнях, наголошуючи на тому, що позивачем не надано доказів того, що вона потребує матеріальної допомоги, оплата її навчання вже здійснена, а він не має можливості надавати позивачу матеріальну допомогу. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3), шлюб між якими розірвано 26.04.2002, після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Вюшкова» (а.с.37). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.10.2014 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.10.2014 до закінчення навчання 30.06.2018 (а.с.44-46). Відповідно до довідки КУ ПККСН від 04.09.2018 позивач проживає одна за адресою: м.Покровськ, м-н Шахтарський, 23/111 (а.с.4). Згідно з довідкою ОСБ «Шахтарський 23» від 08.02.2019 позивач за адресою: м.Покровськ, м-н Шахтарський, 23/111 на даний час не проживає, що підтверджується підписами сусідів (а.с.116), а проживає з матірю за адресою: м.Покровськ, м-н Сонячний, 32/16, що підтверджується актом про проживання, складеним інспектором Покровського ККСН та підписаним сусідами (а.с.117). Відповідно до довідки ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» від 03.09.2018 №73-09 позивач навчається за освітнім ступенем підготовки «магістр» за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування» на заочній формі навчання з 01.09.2018 (а.с.5), вартість навчання складає 24\~700 грн. за весь термін навчання - 1 рік та 4 місяці (а.с.7). За змістом довідки ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» від 23.01.2019 №523, наданої закладом на виконання ухвали суду від 17.01.2019, позивач є студенткою першого курсу денної форми навчання факультету економіки та менеджменту ДВНХ у м.Покровську, навчається за рахунок коштів Державного бюджету; упродовж осіннього семестру 2018/2019 н.р. заняття не відвідувала, до складання сесії не приступила, станом на 23.01.2019 жодного заліку та іспиту не складено (а.с.108). За змістом довідки ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» від 05.02.2019 №116-02 позивач також навчається за освітнім ступенем підготовки «магістр» на заочній формі навчання; станом на 04.02.2019 навчальний план виконано, заборгованості не має (а.с.112). За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2014 р. по 2 квартал 2018 р. позивач отримувала дохід - аліменти (ПрАТ «ДМЗ») та стипендію (Індустріальний інститут ДВНЗ); в 3 кварталі 2018 року позивачем отриманий дохід від АТ «ПУМБ» - додаткове благо в розмірі 15,47 грн., інші доходи відсутні (а.с.114-115). За змістом довідки про доходи матері позивача від 06.09.2018 вона займає посаду керівника секції спортивного напрямку, за період з 01.03.2018 по 31.08.2018 її дохід становить 35\~359,66 грн. (а.с.16). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 06.01.2015 приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], реєстр №13, належить двокімнатна квартира за адресою: Донецька область, м.Покровськ, м-н Шахтарський, 23/111 (а.с.36). За змістом довідки про доходи від 22.10.2018 відповідач в період з 01.04.2018 по 30.09.2018 займав посаду провідного спеціаліста дирекції внутрішнього контролю та аудиту ПАТ «Донецьксталь»-Металургійний завод» та отримав дохід в розмірі 231\~893,71 грн. (а.с.49). За змістом довідки про доходи від 21.03.2019 відповідач з 12.11.2018 та по теперішній час займає посаду провідного спеціаліста ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська», щомісячний дохід дорівнює 30 000 38\~000 грн. 21.08.2003 відповідачем був укладений шлюб з [PERSON] (свідоцтво про одруження від 21.08.2003 (серія 1-НО №211045, а.с.59), 03.08.2008 у подружжя народився син [PERSON] (а.с.60). За довідкою КУ ПККСН №77 від 16.10.2018 відповідач зареєстрований та проживає в [INFO] (колишня Бабушкіна) в м.Покровську, разом з ним проживають: [PERSON], [INFO] (батько), [PERSON], [INFO] (мати), [PERSON], [INFO] (бабуся), [PERSON], [INFO] (дружина), [PERSON], [INFO] (син) (а.с.55), що підтверджується також записами в домовій книзі для прописки громадян (а.с.56-58). За довідкою для одержання путівки на санаторно-курортне лікування від 14.01.2019 відповідач хворіє на хронічний калькульозний холецистит та сечокислий діатез (а.с.94). Згідно з довідкою Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області від 18.10.2018 син відповідача перебуває на «Д» обліку з діагнозом «Дискінезія жовчовивідних шляхів по гіпотонічному типу», потребує санаторного оздоровлення (а.с.61). За довідкою лікаря-стоматолога від 17.12.2018 [PERSON], [INFO], потребує апаратурного лікування зємним ортодонтапаратом з подальшим лікуванням брекет-системою (а.с.95). На підтвердження факту проходження відповідачем та його сином [PERSON] санаторно-курортного лікування в період з 26.12.2018 по 05.01.2019 відповідачем надані копії санаторно-курортних книжок, оригінали яких досліджені в судовому засіданні. Свідоцтвом про народження Серія І-ФП №039921 підтверджується, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка відповідно до договору оренди квартири від 12.03.2018 проживає в м.Львові (а.с.62, 64-66). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що вона є бабусею позивача, квартиру за адресою: Донецька область, м.Покровськ, м-н Шахтарський, 23/111 позивач придбала за кошти, які свідок отримала від продажу своєї квартири. Свідок зазначила, що це необхідно було зробити, щоб вона отримала субсидію на іншу квартиру, власником якої вона є. Свідок підтвердила, що позивач проживає з матірю, в своїй квартирі на м-ні Шахтарський не проживає, дана квартира потребувала ремонту, комунальні послуги за цю квартиру сплачують вона та її донька мати позивача. Наскільки свідку відомо, позивач не працює. Допитаний в якості свідка [PERSON], показав суду, що він є батьком відповідача. Приблизно в березні 2017 р. він та відповідач їхали в одному автомобілі, коли відповідачу зателефонувала дочка, вони зустрілись з нею, вона сіла на переднє сидіння автомобілю, відповідач сидів за кермом, він - на задньому сидінні, він чув, як позивач просила у відповідача гроші на ремонт квартири. Також свідок зазначив, що він та його дружина є пенсіонерами, отримують пенсію, його пенсія дорівнює приблизно 13\~000 грн. щомісячно, пенсія дружини 4200 грн. щомісячно; невістка дружина відповідача також працює; дочка відповідача [PERSON], яку він удочерив, працює в м.Львові. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що його дружина займає посаду заступника головного бухгалтера в Красноармійському управлінні по газопостачанню та газифікації, її щомісячний дохід дорівнює приблизно 4\~000 грн. Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За приписами ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведені законодавчі приписи, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач досягла повноліття, при цьому її вік є меншим 23 років, вона навчається на денній та заочній формі навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, адже будь-якого доходу не отримує та знаходиться на утриманні своєї матері, якою здійснено повну оплату навчання в розмірі 24\~700 грн., а відповідач має стабільний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення останньою 23 років. Доводи відповідача про те, що він має на утриманні дружину, матір, бабусю та дочку [PERSON] не заслуговують на увагу, оскільки вказані ним особи отримують регулярний дохід заробітну плату, пенсію, батько відповідача також отримує пенсію в розмірі 13\~000 грн., що дозволяє йому утримувати свою дружину матір відповідача, дочка [PERSON] є працездатною особою та працює, що в судовому засіданні підтвердив відповідач. Покликання відповідача про те, що позивач навчається на заочній формі навчання, що дозволяє їй працювати, не є підставою для відмови в позові, оскільки, як вбачається зі змісту ст.199 СК України та як розяснив Пленум ВСУ в своїй постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає незалежно від форми навчання та за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Надані відповідачем копії квитанцій на придбання лікарських засобів від 25.03.2019 та від 02.02.2019 суд також не бере до уваги, оскільки відповідачем задля підтвердження їхньої належності не надано відповідного лікарського призначення чи-то відповідачу, чи-то його сину [PERSON] у звязку з їхнім станом здоровя. Доводи відповідача про те, що позивач самостійно утримує нерухомість, придбає побутову техніку та інше майно, необхідне для життя, робить ремонт, сплачує комунальні послуги носять характер припущень, оскільки не доведені належними та допустимими доказами. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує, що у відповідача на його утриманні є малолітній син [PERSON], захворювання відповідача та його сина [PERSON], а також ненадання позивачем доказів на підтвердження вартості проїзду, проживання, харчування, підручників, інших витрат, та доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/8 частини доходів відповідача, що буде достатнім та справедливим, а розмір аліментів, заявлений позивачем є необґрунтованим та завищеним. З приводу доводів представника позивача, що відповідач сплачував позивачу аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку та такий розмір не оскаржував, заяву про зменшення розміру аліментів протягом всього періоду виплати аліментів не подавав, не заслуговують на увагу, оскільки законодавець не повязує розмір аліментів з розміром аліментів, попередньо визначених судом, які платник сплачував та строк сплати яких сплинув. Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча\~п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року). Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Рішення суду у справах про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць (ч.1 ст.430 ЦПК України). Враховуючи приписи ст.141 ЦПК України та ч.1 ст.142 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом звільнена від сплати судового збору, її вимоги задоволені частково, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 563,84 грн. (пропорційно розміру задоволених вимог).

Outcome: partial