Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

[PERSON] 22 грудня 2017 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин посилаючись, що 26 квітня 2016 року помер її батько [PERSON]. Відкрилася спадщина, спадковим майном є земельна частка (пай), розташована на території Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. В передбачений законом строк вона звернулася до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про прийняття спадщини, але 08 червня 2017 року отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з відсутністю документів, які підтверджують родинні стосунки з померлим [PERSON] Стверджує, що [PERSON] є її батьком, проживали вони з матірю [PERSON] в цивільному шлюбу, тому в її свідоцтві про народження в графі «Батько» значиться прочерк, хоча по батькові вказана Олександрівна. Батько хворів, за станом здоровя потребував стороннього догляду, останні шість-сім років вона проживала з ним, доглядала його, здійснила поховання. Просила встановити факт, що [PERSON], [INFO], який помер 26 квітня 2016 року є її, [PERSON], [INFO], рідним батьком. Заявник [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити посилаючись на обставини та підстави викладені в ній. Заінтересована особа Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність. Заінтересована особа Пришибська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, заслухавши пояснення заявника та її уповноваженого представника, свідків, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 263 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що має юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). Установлено, що 26 квітня 2016 року в с. Пришиб Кременчуцького району Полтавської області помер [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть серії І-КЕ №325653 виданого 26 квітня 2016 року Виконавчим комітетом Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавській області, актовий запис № 11. Відкрилася спадщина. З заявою про прийняття спадщини до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області звернулася [PERSON], але державний нотаріус [PERSON] 08 червня 2017 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з не поданням документів, що підтверджують факт його родинних відносин із померлим [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В свідоцтві про народження заявника серії ЯК №247263, виданому 12 листопада 1952 року Будьоновським бюро ЗАГС м. Сталіно, в розділі «Мати» зазначено [PERSON], в розділі «Батько» мається прочерк, по батькові записано Олександрівна. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що знають [PERSON] як односельчанку, знали і її батьків [PERSON] та [PERSON], які проживали разом, їм невідомо, чи перебували вони в зареєстрованому шлюбі. Параска померла молодою, а [PERSON] проживав з трьома дітьми сам, його донька [PERSON] останні роки проживала з ним, вони вели спільне господарство. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини справи суд приходить до висновку, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON]. Враховуючи те, що встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення - для отримання свідоцтва про право на спадщину і цей факт ніким не оспорюється та не спростовується, суд заяву задовольняє. До такого висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і

Outcome: approved