Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

[PERSON] 05.08.2015 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищезазначеним позовом. Посилається на те, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою: вул. Грушевського, буд. 118 в с.Шебутинці Сокирянського району Чернівецької області. У даному будинку з його згоди у 2006 році була зареєстрована відповідачка [PERSON], яка фактично за місцем реєстрації не проживає. Реєстрація відповідачки у належному позивачу на праві приватної власності будинку створює перешкоди у здійснення ним права користування та розпорядження належним йому будинком. Добровільно відповідачка з реєстраційного обліку не знімається. На звернення позивача до Сокирянського районного сектора управління ДМС України в Чернівецькій області, він отримав рішення про відмову у знятті відповідачки з реєстраційного обліку та рекомендацію звернутися з даного приводу до суду. З підстав, передбачених ст.ст.316-318, 325, 391 ЦК України, просить суд винести рішення, яким зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому на праві приватної власності будинком, шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування будинком № 118 по вул. Грушевського в с.Шебутинці Сокирянського району Чернівецької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності у звязку з похилим віком. Надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день, час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за доцільне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні обставини справи. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: вул. Грушевського, буд. 118 в с.Шебутинці Сокирянського району Чернівецької області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №32855804, виданого 29.01.2015 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу [PERSON] Відповідно до довідки №765 від 21.07.2015 року, виданої виконкомом Шебутинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, а також отриманої судом в порядку ч.3 ст.122 ЦПК України письмової інформації, зі згоди позивача [PERSON] у належному йому на праві приватної власності житловому будинку була зареєстрована відповідачка [PERSON], [INFO], як співмешканка його сина. На даний час місце перебування відповідачки невідоме. Реєстрація [PERSON] створює перешкоди у реалізації позивачем своїх прав, у тому числі права власності на належний йому житловий будинок. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 ЦК України власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ГУ відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи: - заява особи або її законного представника; - судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголення її померлою; - свідоцтво про смерть; - паспорт або паспортний документ, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; - інші документів, які свідчать про припинення: - підстав для перебування на території України іноземців або осіб без громадянства; - підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; - підстав для користування житловим приміщенням. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо усунення позивачу перешкод у здійсненні ним права власності належним йому житловим будинком шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим будинком, застосовуючи відповідно до положень ст.8 ЦК України аналогію закону. Судом не вирішується питання щодо судових витрат по справі, оскільки позивач не бажає їх стягнення з відповідачки. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 4, 8, 15, 16, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: approved