Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] 09.01.2019 р. звернувся до суду з позовом, уточненим у заяві від 14.01.2019 р., в якому просить відшкодувати йому шкоду шляхом стягнення з відповідача 2070 грн. за несвоєчасну видачу пенсії за довіреністю як штрафні санкції з адміністрації Костянтинівської філії відділення Ощадбанку України, пославшись на те, що відповідач відмовив йому (позивачу) у виплаті пенсії [PERSON] за листопад 2018 року на підставі довіреності, виданій останньою СЄЗ на його імя за життя. У заяві від 18.01.2019 р. (а.с.13) позивач уточнив: «Відшкодування втрат морально-матеріальних збитків по відмові своєчасно виплатити пенсію Довірителя Довіреному лицю. Стягується з відповідача станом на 17.01.2019 р. у розмірі: місячна пенсія з 17.11.2018 р. по 17.12.2018 р., щомісячні начислення ПФУ надходжень Власнику по 31.12.2018 р. включно, дивіденди за VII місяців та 14 днів. Судовою ухвалою від 22 січня 2019 року відкрите провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не зявився, надавши 25.02.2019 р. суду заяву про розгляд справи у його відсутність через стан здоровя з посиланням на підтримання позову (а.с.33). Представник позивача позов не визнав, пославшись на таке: На адресу територіально відокремленого безбалансового відділення філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» за адресою: вул. Громова, 51-а, м. Костянтинівки Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області надіслано ухвалу від 22.01.2019 р. про відкриття провадження у справі № 233/112/19 за позовною заявою [PERSON] до Адміністрації Фінансового менеджера Костянтинівської філії Ощадбанка України «про відшкодування шкоди» з копіями позовної заяви від 09.01.2019 р. та додатків до неї. Ознайомившись з копією позовної заяви [PERSON], вважає, що за цією позовною заявою неможливо визначити відповідача, до якого подано позов, з огляду на приписи ст.ст.48 ч.2, 175 ч.3 п.2 ЦПК України. ПАТ «Державний ощадний банк України» не визначений в якості відповідача або іншого учасника справи, а з назви визначеного позивачем відповідача «Адміністрації фінансового менеджера Костянтинівської філії Ощадбанка України» та за відсутності ідентифікаційного коду неможливо чітко визначити конкретну юридичну особу відповідача, до якого пред'явлено позов. Також, позовна заява від 09.01.2019 р. не містить певних позовних вимог та ціни позову. Зміст тексту позовної заяви зводиться до звернення особи з певним питанням, в той же час конкретний спосіб (способи) захисту прав або інтересів не визначені. Тобто, конкретної вимоги позивач не заявляє, а поданням позовної заяви намагається отримати відповідь з приводу певних обставин. Крім того, позовна заява не містить конкретних обставин, з якими позивач пов'язує своє звернення до суду, за відсутності інформації про які неможливо однозначно встановити наявність або відсутність певних спірних відносин та їх зміст. Зауважив, що довіреність від 17.12.2018 р. видана позивачу [PERSON] підприємством «СЄЗ Костянтинівської міської ради» на отримання від імені [PERSON], [INFO] грошових коштів з її рахунку за вкладом, відкритим на підставі Пенсійного Тарифного Плану й Умов Сервісного обслуговування «Государственным Сберегательным банком Украины» за юридичною адресою: вул. Громова, 51-а, м. Костянтинівка, тоді як найменування установи Банку, що він представляє, - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» за юридичною адресою: вул. Госпітальна,12-г у м. Києві. З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні позову як необґрунтованому. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає такого висновку: Судом встановлено: 17 грудня 2018 року [PERSON] підприємством «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» була посвідчена довіреність, якою [PERSON], [INFO], зареєстрована [INFO], довіряє своєму сину [PERSON], [INFO] «получать от имени [PERSON] денежные средства с ее счета №26205000056172 по вкладу №78583, открытого на основании Пенсионного Тарифного Плана и Условий Сервисного обслуживания Государственным Сберегательным банком Украины. Юридический адрес г. Константиновка Донецкой обл., ул. Громова, 51-а. Доверенность выдана без права передоверия, действительна по 31 декабря 2020 г.» (копія довіреності на а.с.2). 31 грудня 2018 року [PERSON], [INFO] померла, що підтверджено копією довідки про причину смерті (а.с.4), копією [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (а.с.6). Позивач оспорює невиплату йому працівниками відділення АТ «Ощадбанк» по вул. Громова,51-а в м. Костянтинівці Донецької області грошових коштів його довірителя за вище згадуваною довіреністю. Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з такого: Щодо обставин: При викладені обставин в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем не зазначено, коли саме та в який спосіб він звертався до відділення АТ «Ощадбанк» з вимогою виплати грошових коштів [PERSON] особисто або з відповідною письмовою заявою тощо, за життя його довірителя або після смерті довірителя, не надано та не зазначено доказів на підтвердження такого звернення. Судом приймалися заходи щодо зясування обставин справи: - так, судовою ухвалою від 14.01.2019 р. позовну заяву було залишено без руху, зокрема з тих підстав, що позовна заява не містила викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують ці обставини; - у судовому засіданні 21.02.2019 р. позивачу було розяснено його, як інваліда другої групи, право на звернення за безоплатною правовою допомогою, через що у судовому засіданні було оголошено перерву (а.с.30). Проте таким правом позивач не скористався, у наступне судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, пославшись на таке: «Звертаючись до суду, нагадую, що маю уважні підстави на відсутність розгляду справи у залі судового засідання, бо це непритомлює мене. Серцево-судинне захворювання з порушенням кровообігу». Внаслідок наведеного суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини, за якими слід вважати права позивача порушеними. До того ж, виходячи з того, що вище згадувана довіреність надана позивачу власником грошових коштів, їх невиплата (якщо така невиплата сталася за життя довірителя позивача) мала б насідком порушення права довірителя [PERSON], а не довіреної особи [PERSON] В такому разі звернення позивача не відповідає приписам ч.1 ст.2 ЦПК України, згідно з якими завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, зокрема фізичних осіб. Крім того, за приписами ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1). Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ч.2). Через невикладення позивачем фактичних обставин в обґрунтування заявлених позовних вимог у позовній заяві та не повідомлення їх позивачем у судовому засіданні не є можливим визначити, яка саме особа має відповідати за позовом. Щодо самої довіреності: За приписами частини 4 статті 245 ЦК України довіреність на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо) може бути посвідчена посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання. Проте, довіреність видана [PERSON] на отримання грошових коштів [PERSON] в банківській установі, найменування та місцезнаходження юридичної особи якої не відповідають найменуванню й адресі її місцезнаходження в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, що виключає можливість виплати по цій довіреності грошових коштів будь-яким відділенням АТ «Ощадбанк». Крім того, відповідно до ст.5 ЦПК України ,\~здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором\~(ч.1). У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.2). Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права як «відшкодування йому шкоди шляхом стягнення з відповідача 2070 грн. за несвоєчасну видачу пенсії за довіреністю як штрафні санкції з адміністрації Костянтинівської філії відділення Ощадбанку України», так і «відшкодування втрат морально-матеріальних збитків…» не передбачений чинним законодавством як спосіб захисту порушеного права. За наведених обставин, суд вважає позов необґрунтованим і таким, у задоволенні якого слід відмовити.

Outcome: dismissed