Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] 20 вересня 2016 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що від спільного життя з відповідачем вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. З відповідачем вони проживають окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, інших аліментних зобовязань немає, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частки зі всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не зявилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує. Відповідач\~ у судове засідання не зявився, згідно телефонограми просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнає частково, згоден на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити частково. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ч. 3 цієї статті сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття, що знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Сторони у справі з 03 грудня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження (а. с. 11), відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, що підтверджено довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території (а.с. 9). [PERSON] не надає позивачу коштів на утримання сина, весь тягар з виховання та утримання дитини лежить на [PERSON] При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач є інвалідом 3 групи безстроково (а.с. 7-8), тому погоджується з розміром аліментів, запропонованим відповідачем, що не суперечить вимогам закону, а також інтересам сторін та дитини. Оскільки позивач звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі, передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 551 грн. 20 коп.). Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial