Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на майно, з тих підстав, що з 2005 року [PERSON] почала проживати з [PERSON] у громадському шлюбі по місцю його проживання за адресою [ADDRESS]. 23.04.2007 року вони зареєстрували шлюб. До їхнього одруження [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого в них народилося троє дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ще до розлучення перша дружина її чоловіка створила іншу сім'ю і пішла проживати до іншого чоловіка, забравши з будинку частину меблів, ліжко, посуд, кухонне приладдя, килими. Наймолодший син [PERSON] залишився проживати з батьком, де проживав до 2009 року, інші діти на той час були повнолітніми і проживали окремо. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] проводила похорон чоловіка, продовжує проживати у спірному майні. За час їхнього проживання за спільні кошти вони переобладнали будинок, створивши всі умови для нормального їхнього проживання, оскільки всі споруди були у вкрай запущеному стані, без ремонту, не відповідали нормальним умовам проживання. [PERSON] періодично їздила на заробітки в Росію, [PERSON] працював у РЕМ і всі зароблені кошти вкладали у будівельні та ремонтні роботи. Ініціатором всіх проведених ремонтних робіт була вона, домовлялася з майстрами та фірмами для проведення реконструкції літньої кухні, більшість з проведених робіт вона може підтвердити квитанціями. Вона також обгородила територію навколо житлового будинку, привела в порядок подвір'я, город та грядки, залила бетонні доріжки. 18.04.2013 року уклала договір з ТОВ «Еко Вікна» на виготовлення та монтаж склопакетів. Даний житловий будинок з господарським будівлями її померлий чоловік успадкував згідно заповіту від своєї бабусі [PERSON], однак до 2009 року не оформляв жодних документів на нього. Після їхнього одруження позивачка виготовила техпаспорт на житловий будинок і допомогла йому в судовому порядку оформити право власності. Після смерті чоловіка вона звернулася до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. із заявою про прийняття спадщини. Крім того, з заявами звернулися відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вважає, що оскільки вона, [PERSON], вклала у покращення спадкового майна багато своїх коштів, тому має право на половину спірного майна, як спільної сумісної власності подружжя, а іншу 1/2 частину вважає, що слід розділити на 5 частин між спадкоємцями першої черги за законом. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24.02.2014 року уточнено анкетні дані відповідачки по справі [PERSON], правильним слід вважати прізвище відповідачки [PERSON] 06.03.2014 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшла заява [PERSON] в інтересах [PERSON] про збільшення позовних вимог, в якій вказує, що померлий чоловік [PERSON] за життя був клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» і мав кредитну картку. Після його смерті вона дізналася, що заборгованість по кредитці складала 11315 грн. 87 коп. Відповідач [PERSON] після смерті батька говорив, що ніхто не буде претендувати на майно батька, тому вона погасила власними коштами заборгованість перед банком. Просить визнати житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд, як спільного майна подружжя; визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частку від 1/2 частини, а саме на 1/10 частку спірного майна як спадкоємця першої черги за законом після смерті [PERSON]; стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] по 2263 грн. 17 коп. з кожного сплаченої [PERSON] заборгованості по кредиту [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк». 10.04.2014 року на адресу Тлумацького районного суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності за кожним по 1/5 частці в спадковому майні померлого [PERSON] та визнання незаконним рішення виконавчого комітету Тлумацької міської ради №3 від 23.01.2014 року. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2014 року справу за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на майно та зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно та визнання незаконним рішення виконавчого комітету Тлумацької міської ради №3 від 23.01.2014 року - об'єднано в одне провадження. 03.02.2015 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій вона просить визнати покращення здійснені у житловому будинку, господарських будівлях та спорудах по [ADDRESS], що становлять 19,63 % спільною сумісною власністю подружжя; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку вищевказаних покращень; визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частку від 90,2 % спірного майна, що становить 18,04 % будинковолодіння, як спадкоємцю першої черги за законом після смерті [PERSON]; стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на її користь по 2263 грн. 17 коп. з кожного сплаченого нею боргу спадкодавця перед банком. 17.02.2015 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить залишити без розгляду її позовну вимогу про визнання за нею права власності на 1/5 частину в спадковому майні померлого [PERSON], оскільки вона 11.06.2013 року подала заяву нотаріусу про відмову від спадщини померлого сина на користь внука [PERSON] Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.02.2015 року зустрічну позовну заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно та визнання незаконним рішення виконавчого комітету Тлумацької міської ради №3 від 23.01.2014 року в частині позовних вимог [PERSON] - залишено без розгляду. 17.02.2015 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просить визнати за ним право власності на 2/5 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд після смерті свого батька [PERSON] по [ADDRESS]. В судовому засіданні 19.03.2015 року представник позивачки-відповідачки адвокат Стецюк С.С. уточнила позовні вимоги, та просила визнати покращення здійснені в житловому будинку, господарських будівлях та спорудах по [ADDRESS], що становлять 19,63 % спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку покращень здійснених в житловому будинку, господарських будівлях та спорудах за вищевказаною адресою, що становлять 9,8 %, як спільне майно подружжя; визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частку від 90,2 % будинковолодіння та становить 18,04 % будинковолодіння, як спадкоємця першої черги за законом після смерті [PERSON]; стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] 4526 грн. 34 коп., з [PERSON], [PERSON] по 2263 грн. 17 коп. з кожної сплаченої позивачкою-відповідачкою заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк». В судовому засіданні представники позивачки-відповідачки [PERSON] та адвокат Стецюк С.С. позов при збільшеному та уточненому розмірі позовних вимог підтримали з підстав наведених в ньому, зустрічний позов визнали частково, а саме не заперечують проти визнання права власності (за винятком 1/2 частини покращень здійснених у спірному майні, що становить 9,8 %) на 2/5 частки за [PERSON] та по 1/5 частки кожному за [PERSON], [PERSON] Додатково представник позивачки-відповідачки [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її матір'ю. До 2005 року вона проживала разом зі своєю матір'ю по [ADDRESS], після чого пішла проживати з [PERSON] в літню кухню по [ADDRESS]. [PERSON] працювала неофіційно помічником повара в кафе «Ніагара» м. Тлумач, потім почала їздити на заробітки в Москву, де спільно з померлим робили заміну вікон в літній кухні, поміняли вхідні двері, замінили пічку, робили фасад, в середині кухні старі перестінки руйнували, ставили нові, заливали доріжки, міняли огорожу навколо будинку. [PERSON] в Тлумацьку міську раду подала заяву для присвоєння літній кухні поштової адреси. Діти померлого [PERSON] не цікавилися життям батька, ні в чому йому по господарству не допомагали. Після смерті останнього позивачка проводила похорон померлого, оплачувала сама кошти за поховання, діти не брали участі в організації похорону, не цікавилися витратами. Іншого житла в матері, крім цього, для проживання не має. Зазначила, що її мати отримала кошти за поховання [PERSON], однак в якій сумі не пригадує. Представник позивачки-відповідачки адвокат Стецюк С.С. вказала, що [PERSON] з [PERSON] зверталися у відділ архітектури з питанням чи необхідно робити дозвіл на внутрішню реконструкцію літньої кухні, яку використовували як житло, їм пояснили що непотрібно. Комісією в складі: депутата Тлумацької міської радим Ціника М.В., в присутності двох сусідів [PERSON] та [PERSON], було встановлено, що житловий будинок непридатний для проживання. Рішення про дозвіл на реконструкцію літньої куні не видавалося, оскільки не було проведено надбудови. Із заявою про присвоєння адреси літній кухні [PERSON] зверталася 10.01.2014 року. Тому літня кухня була капітально реконструйована в житловий будинок. Вартість спадкового майна істотно збільшилася. Після похорону чоловіка [PERSON] сплатила кошти за кредитним договором останнього, про який вона дізналася від працівника банку після його смерті. Вказала, що ліміт кредитної картки становив 12000 грн., дані кошти померлий [PERSON] витратив на власні потреби, на що саме вона не знає. [PERSON] повернула банку кредитні кошти і просить розділити їх між всіма спадкоємцями. В судовому засіданні відповідачі-позивачі [PERSON] і [PERSON] та представник відповідачів-позивачів - адвокат Боднарук С.І. первісний позов при збільшеному та уточненому розмірі позовних вимог визнали частково, а саме в частині визнання права власності на 1/5 частини за [PERSON], зустрічний позов підтримали. [PERSON] пояснив, що він проживав разом з батьком [PERSON] по [ADDRESS] до 2011 року в житловому будинку. Десь з 2005-2006 року батько почав проживати з [PERSON] в літній кухні. Коли сестра [PERSON] приходила до них в гості, то [PERSON] постійно її виганяла. За час спільного проживання батько з позивачкою-відповідачкою в літній кухні поміняли три вікна з лицевої сторони, вхідні двері, пінопластом утеплили 2 стіни фасаду. Всередині літньої кухні стелі не робили, побілили стіни, перестінки не міняли, між кімнатами було вікно, яке зашили гіпсокартоном, поставили 2 газові конвектори, 1 електричну батарею. Пічку не переробляли, тільки її підремонтували. Ці всі роботи проводились до 2011 року. Вказав, що нічого не знав про кредитну картку батька. Батько не вмів користуватися нею. Матеріально своїм дітям батько не допомагав. Він приймав участь у проведенні поховання батька, возив тіло в морг, платив за одяг, в даний час доглядає за могилою батька. Всі кошти, які були виплачені на поховання батька, забрала [PERSON] Крім того, після смерті батька позивачка забрала з кухні 2 газові конвектори, електричну батарею, меблі. Про те, що при житті [PERSON] [PERSON] написала заяву про присвоєння поштової адреси літній кухні, батько нічого йому не говорив. Відповідачка-позивачка [PERSON] первісний позов при збільшеному та уточненому розмірі позовних вимог не визнала, зустрічний позов підтримала. Додатково пояснила, що житловий будинок по [ADDRESS] її батько [PERSON] успадкував після смерті своєї бабусі, а літню кухню побудував разом з її матір'ю. Коли до них прийшла проживати [PERSON], вона працювала в м. Івано-Франківську та жила на орендованій квартирі. За час проживання батька з позивачкою, вони підлили доріжки на подір'ї, в кухні в середині між кімнатами зашили фанерою вікно з однієї сторони. Кошти на реконструкцію літньої кухні вона з братом не вносила. Всі роботи робив батько з позивачкою [PERSON] Похованням батька займався її брат [PERSON] Представник відповідачів-позивачів - адвокат Боднарук С.І. пояснила, що в 2009 році померлий [PERSON] оформив право власності як спадкоємець після смерті бабусі. Підстав для визнання майна спільною сумісною власністю подружжя не має. Істотних покращень з часу одруження померлого з позивачкою проведено не було. Площа житлового будинку, господарських будівель та споруд не збільшилася. Померлий працював в ПАТ «Прикарпаттяобленерго» (філія «Тлумацький РЕМ») і отримував заробітну плату. Кредит не є спадковим майном, не може бути покладений як борг до її довірителів. Рішення Тлумацької міської ради від 23.01.2014 року порушує їх права, оскільки вони також є спадкоємцями. Діти [PERSON], [PERSON] - прописані по [ADDRESS], про присвоєння поштової адреси літній кухні останні нічого не знали. Виходячи із висновку судової будівельно-технічної експертизи, вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] на час проведення експертизи становить 226986 грн. 17 коп., а вартість спірного майна без врахування окремих здійснених покращень в літній кухні на цей самий час становить - 218023 грн. 14 коп. Отже, різниця у вартості спірного майна без покращень та з покращеннями становить 8963 грн. 03 коп. Вказана сума різниці абсолютно не свідчить про істотне збільшення вартості спадкового майна, а навпаки свідчить, що істотного збільшення вартості не відбулося. Процентне співвідношення вказане у висновку експертизи, що стосується порівняння вартості домоволодіння між 2009 роком та часом проведення експертизи - 2014 роком, не може бути об'єктивним показником як і не може бути об'єктивним показником сам по собі розмір грошових затрат на поліпшення. В судове засідання відповідачі-позивачі [PERSON], [PERSON] не з'явилися про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності на адресу суду не надходило. В судове засідання представник виконавчого комітету Тлумацької міської ради не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій щодо розгляду справи покладається на розсуд суду, справу просить розглянути без його участі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка [PERSON] являється її рідною сестрою. У 2005 році [PERSON] пішла жити до [PERSON] в літню кухню. Вона часто приходила до сестри в гості. За час проживання сестра з чоловіком поміняли в літній кухні вікна, купили нові меблі, конвектори, кожного року робили косметичні ремонти, зробили фасад будинку, утеплили літню кухню. Більшість грошей було витрачено її сестри, оскільки вона їздила на заробітки в Москву. Перша дружина померлого, коли ішла від нього жити до іншого чоловіка, забрала із собою старі меблі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по сусідству з [PERSON]. Два роки після того, як від [PERSON] пішла його перша дружина, він проживав сам з сином [PERSON] та внучкою. [PERSON] проживала з [PERSON] в літній кухні, де зробили ремонт, старі перегородки забрали, поставили нову стіну, підвісну стелю, поміняли вхідні двері, вікна, утеплили літню кухню. Коли позивачка приїхала з Москви, вони поштукатурили літню кухню. Літню кухню [PERSON] будував з першою дружину. За життя позивачка з померли нічого не будувала. Позивачка їй розповідала, що віддавала кредит після смерті чоловіка. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона з позивачкою близькі подруги. З 2005 року [PERSON] проживала з [PERSON] в його літній кухні, в якій проводили ремонтні роботи, зробили підвісну стелю. Коли [PERSON] приїхала з Москви, вони купили конвектори, поміняли вікна. Позивачка їй розповіла, що після смерті чоловіка їй зателефонували з банку та повідомили, що останній мав кредит в банку, якій вона повернула. Свідок [PERSON] суду пояснив, що у 2013 році позивачка з [PERSON] запросили його утеплити фасад літньої кухні. Він з товаришем [PERSON] зробили відкоси, набриск фасаду, утеплили пінопластом фасад. За роботу вони отримали 5000 грн. На матеріали витратили біля 2000 грн. Гроші їм заплатила [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що вона була першою дружиною померлого [PERSON] та являється матір'ю відповідачів. У 1977 році вона пішла проживати до бабусі померлого по [ADDRESS]. Коли бабуся захворіла, то склала заповіт на ім'я [PERSON] Після народження дітей вона з чоловіком побудувала літню кухню та її поштукатурили. Чоловік працював в Тлумацькому РЕМ, часто приходив в п'яному вигляді, скандалив, через що у 2005 році вона пішла проживати в с. Надорожна до іншого чоловіка, з собою взяла тільки ліжко. З чоловіком залишився проживати син [PERSON], дочка [PERSON] та внучка [PERSON]. На даний час в літній кухні побілено, вікна поміняні, постелено лінолеум, зроблено фасад, який обклеїно пінопластом. Пічка, стіни, фундамент, дах не перероблялися. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по сусідству із [PERSON]. Під час шлюбу [PERSON] із першою дружиною побудував літню кухню. Після їх розлучення він почав проживати з [PERSON], з якою проводили ремонтні роботи літньої кухні, а саме провели її побілку, зашили вікно з коридору в кімнату фанерою, утеплили літню кухню, купили меблі, привезли металопластикові вікна. Вказала, що [PERSON] після смерті [PERSON] забрала з літньої кухні конвектори та меблі. Будівельні матеріали, які були на подвір'ї, продала. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є племінником [PERSON] В 2012-2013 роках за її місцем проживання він зі своїм братом проводив ремонтні роботи літньої кухні, а саме, вони перемурували перегородки між залом і спальнею, другу - між коридором і спальнею, третю обшили гіпсокартоном між кухнею і залом. Велике вікно в середині літньої кухні зашили гіпсокартоном, пошпаклювали і пофарбували, зробили підвісні стелі, в кухні з вагонки, а в коридорі - з гіпсокартону, на вулиці залили обмостки. [PERSON] купляла цеглу та оплатила їм роботу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона являється тіткою [PERSON] і часто приходила до [PERSON] додому. На протязі всіх років в літній кухні прибудов, добудов і перебудов не робилося. [PERSON] говорив їй, що в літній кухні поміняли двері, на які частину грошей дав [PERSON], і зробили в середині косметичний ремонт. В літню кухню [PERSON] із чоловіком купили стінку, двохспальне ліжко, кухонний набір, поміняли три вікна на пластикові, замовили металопластикові вікна. Після смерті [PERSON] [PERSON] забрала меблі та з подвір'я дошки. Свідок [PERSON] суду пояснив, що померлий [PERSON] був його рідним братом. [PERSON] з першою дружиною побудував літню кухню, а з другою дружиною - придбав меблі, конвектори, поміняв вікна на металопластикові. В даний час меблі та конвектори забрала [PERSON] Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, вважає, що позовну заяву [PERSON] в інтересах [PERSON] при збільшеному та уточненому розмірі позовних вимог слід задоволити частково, а зустрічну позовну заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON] при уточненому розмірі позовних вимог слід задоволити повністю, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], 28.10.2005 року шлюб між ними розірвано (Т.1 а.с. 7). Від шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (Т.1 а.с. 74, 77, 79, 80). 23.04.2007 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (Т.1 а.с. 6). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2009 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] (Т.1 а.с.12), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ від 26.02.2010 року, номер запису: 2299 в книзі: 19 (Т.1 а.с.13). [INFO] [PERSON] помер (Т.1 а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] проводили похорон чоловіка (батька) (Т.1 а.с. 17, 20-22, Т.2 а.с. 169-171). Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Згідно спадкової справи №97/2013 приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. 11.06.2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а 04.10.2013 року [PERSON] звернулися в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини після смерті свого батька, сина, чоловіка відповідно [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (Т.1 а.с.63, 64, 65, 66, 86). Відповідно до технічного паспорта власником спадкового майна являється [PERSON] Рік побудови житлового будинку 1958, літньої кухні, сараю, огорожі, воріт - 1983 рік (Т.1 а.с. 38-40). Як зазначено в довідці виконкому Тлумацької міської ради № 75 від 15.01.2014 року [PERSON], згідно земельно-облікових книг користувався земельною ділянкою площею 0,0600 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (Т.1 а.с. 101). Згідно будинкової книги № 03 в будинку [ADDRESS] прописані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (Т.1 а.с. 69-71). Відповідно до акту обстеження факту проживання [PERSON], по [ADDRESS] від 24.06.2009 року, колишня дружина [PERSON], [INFO], не проживає за вищевказаною адресою протягом шести років (Т.1 а.с. 14). Як зазначено в актах обстеження житлово-побутових умов проживання від 10.12.2013 року, зі слів сусідів, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою по [ADDRESS] не проживають, а [PERSON] за вищевказаною адресою ніколи не проживала (Т.1 а.с. 32-36). Згідно акту обстеження депутата міської ради Ціника М.В. та довідки Тлумацької міської ради Івано-Франківської області №2997 від 25.12.2013 року жителька [ADDRESS] [PERSON] дійсно проводила ремонтні роботи літньої кухні по місцю проживання з 2009-2013 р.р. (Т.1 а.с. 16, 37), що також підтверджується товарними чеками №1 від 15.04.2013 року, №2 від 18.05.2013 року, накладними від 10.10.2010 року, 20.10.2010 року, 15.08.2011 року, товарним чеком від 20.04.2013 року, договором про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів, укладеним між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON], від 15.11.2011 року, договором про виготовлення металопластикових конструкцій, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Вікна» та [PERSON] від 18.04.2013 року (Т.1 а.с. 24-31). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання жительки [ADDRESS] [PERSON] від 09.01.2014 року, за вищенаведеною адресою будинок, 1958 року побудови, не придатний до проживання, літня кухня, 1983 року побудови, реконструйована в 2010-2013 роках, придатна для проживання, як житловий будинок (Т.1 а.с. 234). Згідно експертного висновку будівельно-технічної експертизи №6/08/14 від 08.12.2014 року ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS], у яке входять: житловий дерев'яний будинок, літня цегляна кухня, цегляний сарай, металева огорожа, металеві ворота станом на час проведення дослідження становить: 226986 грн. 17 коп. Ринкова вартість вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд станом на 2009 рік згідно технічного паспорту до проведення покращень становила: 124028 грн. 74 коп. Вартість цегляної літньої кухні (без врахування здійснених покращень-встановлених вікон та дверей) становить: 85553 грн. 63 коп. Вартість спірного будинковолодіння станом на час проведення експертизи (листопад 2014 року) без врахування окремих здійснених покращень у літній кухні встановлених вікон та дверей - становить: 218023 грн. 14 коп., а з урахуванням здійснених покращень та інфляції (в період до 2014року) становить: 226986 грн.17 коп. Вартість вказаного будинковолодіння станом на час проведення дослідження з урахуванням здійснених покращень у порівнянні з 2009 року збільшилась на суму 102957 грн. 43 коп. за рахунок зміни вартості будівельно - монтажних робіт та матеріалів (інфляція) та вартості проведених покращень. Здійснені покращення збільшили вартість домоволодіння станом на час проведення дослідження на суму 24353 грн. 53 коп. У процентному співвідношенні вартість покращень здійснених у житловому будинку, господарських будівлях та спорудах по [ADDRESS] станом на час проведення експертизи у порівнянні з 2009 роком (на час виготовлення технічного паспорта) становить: 19,63% (Т.2 а.с. 40-70). У відповідності до ч.1 ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З вищенаведеної норми випливає, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути визнане лише майно, яке відповідає таким ознакам: належить дружині або чоловіку; істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя. Згідно п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також і визначена на час розгляду справи ринкова вартість будинку не є тим фактором, який безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об'єкту. Допитані в судовому засіданні свідки, як з сторони позивачки-відповідачки, так і з сторони відповідачів-позивачів, дали покази, якими по суті ствердили, що [PERSON] за час спільного проживання з [PERSON] проводилися незначні, поточні будівельні та ремонтні роботи. Зазначені представниками позивачки-відповідачки покращення спірного житлового будинку є складовими частинами літньої кухні і відповідно до ст. 187 ЦК України не можуть бути відокремлені від неї без їх пошкоджень або істотного знецінення. Різниця у вартості житлового будинку станом на 2009 рік та станом на 2014 рік не свідчить про вартість спільних трудових та грошових затрат подружжя [PERSON] на покращення спірного житлового будинку, господарських будівель та споруд, оскільки збільшення вартості житлового будинку, господарських будівель та споруд залежить і від інших факторів, зокрема, тенденцій до загального подорожчання чи здешевлення конкретного майна. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту істотного збільшення вартості будинку за рахунок вагомих затрат [PERSON] як грошових, так і трудових, позивачкою-відповідачкою [PERSON] та її представниками у передбаченому ст.ст. 10, 60 ЦПК України порядку суду не надано. Надання суду чеків та квитанцій, які підтверджують факт придбання будівельних матеріалів не можуть самі по собі свідчити про належність коштів позивачці (особисті кошти). Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. За встановлених в судовому засіданні обставин посилання представників позивачки-відповідачки, що за час спільного проживання [PERSON] з [PERSON] внаслідок спільних, а також трудових та грошових затрат [PERSON] вартість будинковолодіння значно збільшилась, суд вважає необгрунтованими, а тому в задоволенні первісного позову в частині визнання покращень здійснених в житловому будинку, господарських будівлях та спорудах по [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частку покращень слід відмовити. Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як видно з спадкової справи, після смерті [PERSON] його діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], мати [PERSON] та дружина [PERSON] звернулися до нотаріальної контори, у визначені законом терміни, із заявами про прийняття спадщини. 11.06.2013 року [PERSON] подала приватному нотарусу Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. заву про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого сина [PERSON] на користь онука [PERSON] (Т.1 а.с. 67). Таким чином спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON], (якому також належить частина спадщини [PERSON]), [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З огляду на вищенаведене, за [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати право власності по 1/5 частині кожному житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель та споруд, а за [PERSON] право власності на 2/5 (1/5 +1/5) частини житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка (батька) [PERSON] по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено в статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ще за життя [PERSON] був клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та користувався кредитною карткою. Як встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON] [PERSON] сплатила заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за його кредитною карткою [NUMBER] в сумі 11315 грн. 87 коп. 25.06.2013 року, дані відомості підтверджуються квитанціями від 25.06.2013 року (Т.1 а.с. 131-133, 238-239). Оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] входять до кола спадкоємців після смерті [PERSON], до них переходять не тільки права, а і обов'язки спадкодавця, зокрема, по сплаті заборгованості по кредитному договору. З огляду на вищенаведене, первісний позов в частині стягнення на користь [PERSON] з [PERSON] 4526 грн. 34 коп., а з [PERSON], [PERSON] по 2263 грн. 17 коп. з кожного на відшкодування сплаченої [PERSON] заборгованості по кредиту [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню. 10.01.2014 року [PERSON] звернулася в Тлумацьку міську раду Івано-Франківської області із заявою, в якій просила перевести літню кухню, яка знаходиться в її господарстві, в якому вона в даний час проживає, під житло, оскільки житловий будинок не придатний для проживання та знаходиться в аварійному стані. (Т.1 а.с. 231). Рішенням виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківської області №3 від 23.01.2014 року на підставі заяви [PERSON] присвоєно поштову адресу літній кухні по [ADDRESS], яка використовується [PERSON], як житло (Т.1 а.с. 230). [PERSON] не була власником майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а тому вона не мала права звертатися до Тлумацької міської ради Івано-Франківської області із такою заявою, оскільки це порушує право власності інших спадкоємців. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, рішення про переведення нежитлового приміщення літньої кухні в житлове міською радою не було прийнято, а тому вказане рішення виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Фанківської області №3 від 23.01.2014 року слід визнати незаконним. Враховуючи, що [PERSON] було сплачено 3500 грн. 00 коп. за проведення судової будівельно-технічної експертизи (Т.2 а.с. 123), а [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 325 грн. 00 коп. (Т.2 а.с. 141-142, 158-159), то з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 1270 грн. 00 коп., а [PERSON] та [PERSON] по 635 грн. 00 коп. з кожної на відшкодування витрат по оплаті експертизи. Стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON]- 243 грн. 60 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позовної вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Решту судових витрат, понесених сторонами, віднести на їх рахунок. На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ч.1 ст.62 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,

Outcome: approved