Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] ( далі Позивач ) звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] року померла її сестра[PERSON]. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина яка складається з земельної ділянки площею 6,23 га, що розташована в межах Грушівської сільської ради, та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що був виданий на підставі розпорядження Первомайської РДА № 127-р від 19.05.2005 року, який на той час її покійна сестра отримала, але загубила його оригінал. За життя [PERSON] заповіту не складала. У встановлений Законом термін позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. В зв'язку із тим, що вона не може реалізувати свої спадкові права просить позов задовольнити. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, просить позов задовольнити. Представник відповідача - Грушівської сільської ради до суду не з'явився, проте в.о голови сільської ради на адресу суду було направлено листа у якому він просив розглядати справу у відсутність їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. [INFO] року в м. Первомайську Миколаївської області померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] актовий запис № 506 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина яка складається із земельної ділянки площею 6,23 га, що розташована в межах Грушівської сільської ради, та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку, однак втратила його оригінал. Відповідно до ксерокопії Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядженя Первомайської РДА від 19.05.2005 року № 127-р, та ксерокопії кадастрового плану, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка в межах Грушівської сільської ради, площею 6,23 га,надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.12,15). За життя померла [PERSON] заповіту не складала. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її рідна сестра позивачка по справі [PERSON], шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Постановою завідувача Першої первомайської держнотконтори від 29.08.2016 р. позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що залишилась після смерті [PERSON] відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку (а.с.11). Відповідно до фотокопії спадкової справи № 429/2013 після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулись: позивачка [PERSON] та племінник [PERSON] - [PERSON], якому рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 19.10.2015 року було відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або неприйняти її. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved