Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON] 09 серпня 2018 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] міської ради, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29 жовтня 2017 року померла рідна сестра позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння № 42 по вул. Криштофа Косинського в м. Дніпрі та земельну ділянку, на якій знаходиться вказана частина домоволодіння, що належали [PERSON] на праві власності. [PERSON] у встановлений законом термін спадщину прийняла. 1/2 частина домоволодіння № 42 по вул. Криштофа Косинського в м. Дніпрі належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим 18 травня 2018 року Другою дніпровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-342, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1117117312101, номер запису про право власності 26200931 після смерті сестри [PERSON]. Домоволодіння № 42 по вул. Криштофа Косинського в м. Дніпрі належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності. Зазначене домоволодіння складається з: А-1-житловий будинок , житловою площею 21,5 м2, Б- сарай, Г- вбиральня, И - душ, Л- погріб, Д- сарай, Ж- сарай, К,К-1,1-7, І - огородження, споруди. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.11.2017 року право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Криштофа Косинського, буд. 42 , площею 0,1000, державний кадастровий номер: 1210100000:08:484:0011 належить співвласникам: [PERSON] та [PERSON]. Постановою держаного нотаріуса Другої дніпровської нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.05.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки за вищезазначеною адресою у зв'язку з неможливістю визначення складу спадкового майна. На підставі вищезазначеного, просить визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Криштофа Косинського, буд. 42, площею 0,1000 га, державний кадастровий номер: 1210100000:08:484:0011, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна - 1397268412101 в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON], яка померла 29 жовтня 2017 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі; витребувано у державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлої 29 жовтня 2017 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 27 грудня 2018 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. В судовому засіданні третя особа [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 29 жовтня 2017 року померла [PERSON] (а.с. 7), яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], кімн. 527 (гурт.) (а.с. 61). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння № 42 по вул. Криштофа Косинського в м. Дніпрі та частину земельної ділянки по вул. Криштофа Косинського, 42 в м. Дніпрі. Матеріалами спадкової справи № 950/2017, заведеної після смерті [PERSON], померлої 29 жовтня 2017 року, встановлено, що з заявою про прийняття спадщини 08 грудня 2017 року звернулася сестра померлої - [PERSON] (а.с. 58 на звороті, 63, 64). Постановою держаного нотаріуса Другої дніпровської нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 травня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки за вищезазначеною адресою у зв'язку з неможливістю визначення складу спадкового майна (а.с. 73 на звороті-74). 18 травня 2018 року [PERSON] після смерті [PERSON], померлої 29 жовтня 2017 року, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частина домоволодіння № 42 по вул. Криштофа Косинського в м. Дніпрі, посвідчене державним нотаріусом Другої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 2-342 (а.с. 78). Домоволодіння № 42 по вул. Криштофа Косинського в м. Дніпрі належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності. Домоволодіння № 42 по вул. Криштофа Косинського в м. Дніпрі складається з: А-1-житловий будинок , житловою площею 21,5 м2, Б- сарай, Г- вбиральня, И - душ, Л- погріб, Д- сарай, Ж- сарай, К,К-1,1-7, І - огородження, споруди (а.с. 13). На підставі рішення [PERSON] міської ради № 181/24 від 20.09.2017 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам у м. Дніпрі» право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Криштофа Косинського, буд. 42, площею 0,1000 га, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1397268412101, державний кадастровий номер: 1210100000:08:484:0011, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, номер запису про право власності: 23169695 належить співвласникам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18-19, 20). [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.11.2017 року право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Криштофа Косинського, буд. 42 , площею 0,1000, державний кадастровий номер: 1210100000:08:484:0011 належить співвласникам: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). [PERSON] статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. [PERSON] з ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Таким чином, кожному з власників земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Криштофа Косинського, 42 повинно належати по 1/2 її частки. [PERSON] ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [PERSON] пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] ст.ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. Крім того, відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість. Зазначені норми закріплюють загальний цілісності об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. [PERSON] постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] з пп. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 за № 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. На основі повного і всебічного зясування обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved