Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], звернулася до суду з позовом до Данилівської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,8000 га, що розташована на території Данилівської сільської ради Біловодського району та автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER]. Зазначала, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини своєчасно не звернулася, оскільки на час відкриття спадщини проживала на тимчасово окупованій території, у м. Луганську, де на той час йшли активні бойові дії, тому вона не мала можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Від прийняття спадщини вона не відмовлялася. Інших спадкоємців немає. Вказувала, що 10 серпня 2017 року приватним нотаріусом Доброскоковою А.М. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та повідомлено позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку звернення до нотаріуса. У зв'язку із наведеним, просила суд визначити їй додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, просили суд розглянути справу без їхньої участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, у заяві поданій до суду, просив розглянути справу за його відсутності. Заперечення до позовної заяви відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17 травня 1993 року Данилівською сільською радою Біловодського району Луганської області, батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які в свою чергу перебували в зареєстрованому шлюбі, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 20 липня 1992 року Данилівською сільською радою Біловодського району Луганської області, Відповідно до державного акту серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Біловодської районної державної адміністрації від 29 січня 2010 року №46, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 442068441001238 від 03 вересня 2010 року, земельна ділянка площею 1,8000 га, що розташована на території Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області, належить [PERSON]. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕР смт. Марківка УДАІ УМВСУ в Луганській області, вбачається, що [PERSON] є власником транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER]. З Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 06 грудня 2013 року виконкомом Ювілейної селищної ради Артемівського району м.Луганська, вбачається, що батько позивача [PERSON] - [PERSON] помер [INFO]. [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 14 березня 2014 року виконавчим комітетом Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області. Відповідно до Довідки Данилівської сільської ради Біловодського району від 11 серпня 2017 року № 1501 [PERSON] була зареєстрована та мешкала одна за адресою: [ADDRESS]. Згідно штампу в паспорті позивача [PERSON], вона з 03 червня 2010 року проживає за адресою: [ADDRESS], тобто на території, де відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 тимчасово не здійснюють свої повноваження органи державної влади. З повідомлення приватного нотаріуса Біловодського районного нотаріального округуДоброскокової А.М. від 10 листопада 2017 року № 342/02-14 вбачається, що 10 серпня 2017 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої [INFO] [PERSON], звернулася її дочка [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) і копією спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON]. З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10 серпня 2017 року № 210/02-31, вбачається, що позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину через пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем [PERSON] строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки остання вчасно не звернувся до нотаріальної контори, з підстав суспільно небезпечної ситуації, що склалася на території Луганської області під час проведення антитерористичної операції, а також за відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved