Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по [ADDRESS]. Позивач у справі є спадкоємцем за заповітом, проте не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не з'явився. У п. 2 позовної вимоги просив справу слухати у його відсутності на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України (зворот а.с. 2). Відповідач [PERSON] та представник відповідача - Михайловецької сільської ради, подали до суду заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнали (а.с. 26, 28, 29). Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 10-14), довідками виконавчого комітету Михайловецької сільської ради № 465 від 19 липня 2016 року, № 408 від 13 липня 2016 року (а.с. 7, 16) стверджується, що житловим будинком по [ADDRESS], який було побудовано у 1959 році (а.с. 15) володів і користувався [PERSON]. Виконком Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів своїм рішенням № 108 від 16.06.1988 року постановив оформити право особистої власності на житлові будинки, що розташовані, зокрема, в с. Михайлівці, а відповідній сільській раді - видати власникам свідоцтво про право власності на житловий будинок (а.с. 8). З довідки виконавчого комітету Михайловецької сільської ради № 410 від 13 липня 2016 року (а.с. 17) слідує, що свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] не видавалось. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. На випадок своєї смерті [PERSON], склав заповіт (а.с. 6), який посвідчений секретарем виконавчого комітету Михайловецької сільської ради 29 квітня 2003 року. Цим заповітом [PERSON] все своє майно, що буде належати йому на день смерті заповів [PERSON] та [PERSON]. Зазначений заповіт за даними виконавчого комітету Михайловецької сільської ради та за даними зі Спадкового реєстру (а.с. 30) не змінено і не відмінено. [PERSON] (а.с. 27) у заяві до нотаріальної контори, підписаній 07 червня 2016 року, відмовилась від своєї частки у спадщині, яка залишилась після смерті батька на користь сина померлого - [PERSON] (а.с. 18). Свідоцтвом про смерть (а.с. 4), свідоцтвом про своє народження (а.с. 5) заповітом (а.с. 6), заявами [PERSON] про відмову від спадщини (а.с. 18) та про визнання позову (а.с. 26), довідкою виконавчого комітету Михайловецької сільської ради № 465 від 19 липня 2016 року (а.с. 7) позивач довів, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерть батька [PERSON], який має право і прийняв спадщину. Крім того, оглянутою в судовому засіданні спадковою справою № 82/2016 стверджується, що спадкові права після смерті [PERSON] ніким не оформлялися, а спадщину прийняв лише позивач шляхом подачі в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини (а.с. 34) Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного натаріального округу своїм роз'ясненням № 250/01-16 від 18 липня 2016 року (а.с. 20) відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином, позивач не може захистити свої права та інтереси іншим чином, окрім як через суд. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно (житловий будинок з надвірними спорудами), яке залишилось після смерті [PERSON].

Outcome: approved