overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Артемівської міської ради (далі за текстом відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування, в якому зазначив, що [INFO] помер його брат - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яку він заповів позивачу. Позивач оформити спадщину у державного нотаріуса не може у зв'язку з тим, що не має довідки з кооперативу, в якому знаходиться заповіта йому квартира про місце реєстрації померлого. За таких підстав позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.03.2004 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). За реєстраційним посвідченням, виданим Артемівським БТІ від 30.08.1993 року (а.с.11,12) [PERSON], зареєстрований власником квартири [ADDRESS]. За довідкою житлово-будівельного кооперативу «Вогник» від 13.10.2004 року [PERSON] належить на праві власності квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до заповіту № 359 від 07.12.1994 року (а.с.27) [PERSON] заповів позивачу все своє майно, яке належатиме йому на день смерті, в тому числі квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.03.2014 року позивачу було надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті - [PERSON], померлого [INFO] (а.с.28). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Артемівської міської ради (далі за текстом відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування, в якому зазначив, що померла його дружина [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлової квартири [ADDRESS] Донецької області. За життя [PERSON] не здійснила державну реєстрацію свого права власності на частку вищевказаної квартири, у зв'язку з цим позивач не може оформити спадщину у державного нотаріуса. За таких підстав позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на ? частину житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка залишилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судовому засіданні просила ухвалити рішення на розсуд суду згідно з вимогами діючого законодавства. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно з довідкою № 1184 від 03.11.2014 року (зворотній бік а.с.4) [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] 06.03.2002 року по день смерті - [INFO] року. Між позивачем та [PERSON]було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (зворотній бік а.с.4). Відповідно до свідоцтва про право власності від 16 січня 2007 року (а.с.5) квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.4,13). За повідомленням 1-ої Артемівської державної нотаріальної контори від 18.03.2015 року № 281/01-16 (а.с.20) згідно з заявою [PERSON] про прийняття спадщини було заведено спадкову справу на майно [PERSON], померлої [INFO] року, інших заяв від інших спадкоємців не надходило. Також 18.06.2014 року було видано на ім'я заявника свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Артемівської міської ради Донецької області (далі за текстом відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якому зазначив, що він отримав у спадщину за заповітом житловий будинок з надвірними спорудами та побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 317 м2. Однак позивач не може оформити свої спадкові права на земельну ділянку, оскільки у Державному акті про право власності на землю є виправлення. У зв'язку з цим позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 317 м2, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача позовні вимоги визнав, подав суду заяву про слухання справи за його відсутністю. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. За свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П., від 29 жовтня 2004 року, позивач отримав у спадщину житловий будинок з надвірними спорудами та побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 317 м2, який залишився після смерті [PERSON], померлої [INFO] (а.с.6). Зазначена земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] площею 317 м2 належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія 1-ДН №156619, виданого Артемівською міською радою 8 квітня 1997 року. (а.с.5) Позивач не може вступити у спадок відносно земельної ділянки, оскільки, в Державному акті на землю є виправлення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з положеннями ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-01 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Виконкому Соледарської міської ради (далі за текстом відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування на ? частку квартири, в якому зазначив, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після її смерті позивач успадкував ? частину квартири [ADDRESS]. Мати позивача [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, звернулася до нотаріальної контори з заявою про спадкування ? частки квартири, яка належала її чоловіку. 24.11.2004 року [PERSON] отримала Свідоцтво про спадщину за законом, однак отримане свідоцтво про право на спадщину на ? частку квартири не зареєструвала в БТІ, не виконавши на той час діючу вимогу цивільного законодавства України щодо державної реєстрації права на спадщину. У зв'язку з цим позивач просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS], яку набула його мати від померлого чоловіка [PERSON] та яка належала їй по день смерті, але не була зареєстрована в органах реєстрації речових прав на нерухомість. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача проти задоволення заявлених вимог не заперечував, подав суду заяву про слухання справи за його відсутністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. За технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] власниками вказаної квартири є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4-5). Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.6) спадкоємцем майна [PERSON], померлого [INFO] року, яке складається із ? частини квартири [ADDRESS], є дружина [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7) спадкоємцем майна [PERSON], померлої [INFO] року, яке складається із ? частини квартири [ADDRESS], є її син [PERSON]. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року (а.с.10). Постановою державного нотаріуса від 30.10.2013 року (а.с.11) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] року [PERSON], що складається з ? частини квартири за номером [ADDRESS] з причини не проведення спадкодавцем державної реєстрації права на спадщину за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.11.2004 року. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплообмінник» (далі по тексту відповідач) про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 19501 грн. (дев'я тнадцять тисяч п'ятсот одна грн.) 43 коп. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, згідно з ст.ст.74-76 ЦПК України був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно з ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач з 20.04.2013 року працював на 0,5 ставки за сумісництвом, з 26.04.2013 року за основним місцем роботи директором ТОВ «Теплообмінник» (а.с.3). Наказом № 27-к від 29.08.2013 року позивач був звільнений відповідачем за згодою сторін на підставі п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України. При звільнені з позивачем не було вчасно та в повному обсязі проведено розрахунку по заробітній платі. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Стаття 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до довідки ТОВ «Теплообмінник» від 22.11.2013 року № 226 заборгованість по заробітній платі позивачу станом на 21.11.2013 року складає 9113,70 грн. (а.с.7). Згідно з розрахунком середнього заробітку позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку складає 10387 грн. 73 коп. (а.с.2). У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги встановлені судом обставини та відповідні ним спірні правовідносини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до філії «Червона Зірка» дочірнього підприємства агрофірми «Шахтар» (далі за текстом відповідач) про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні в сумі 8264 грн. 48 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, згідно до ст. 74-76 ЦПК України був належним чином повідомлений про розгляд справи. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач працював на посаді зоотехніка-селекціонера у філії «Червона Зірка» дочірнього підприємства агрофірми «Шахтар» в період з 10 липня 2008 року до 07 травня 2013 року. (а.с.7) Наказом № 51-к від 07.05.2013 року позивач був звільнений відповідачем за згодою сторін на підставі п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.50) При звільнені з позивачем не було вчасно проведено розрахунку. Згідно ст 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Стаття 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідки від 20.08.2013 року № 97 заборгованість по заробітній платі відповідачу остаточно було виплачено тільки 12.07.2013 року. (а.с.49) Згідно розрахунку середнього заробітку [PERSON] компенсація середнього заробітку за весь час затримки розрахунку складає 8264 грн. 48 коп. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві позивач зазначила, що з 24.02.2001 року по 11.12.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У період їх спільного шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дітей. У зв'язку з чим позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, який вважає, що відповідача потрібно позбавити батьківських прав, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 24.02.2001 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 37 (а.с.4). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.03.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10). Також за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.10.2013 року з відповідача стягнуто пеню за прострочку у виплаті аліментів на неповнолітніх дітей (а.с.5-6) Відповідач є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 26.05.2008 року та серії [NUMBER] від 03.02.2006 року (а.с.7,8). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Артемівської міської ради позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є доцільним та відповідатиме інтересам дітей (а.с.10,20). Таким чином, в суді підтверджено факт того, що відповідач долею дітей не цікавиться, у їх вихованні та утриманні участі не приймає, ніякої матеріальної допомоги дітям не надає. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виховання дитини. Згідно з ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім`ї якої проживає дитина. У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги встановлені судом обставини та відповідні ним спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві позивач зазначила, що під час знаходження в цивільному шлюбі з відповідачем [INFO] у них народилась дитина - [PERSON]. З 2009 року відповідач залишив сім'ю та став мешкати окремо, не маючи постійного місця проживання. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини. У зв'язку з чим позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, думку прокурора, який вважає, що відповідача потрібно позбавити батьківських прав, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідач є батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.05.2007 року (а.с.12). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Артемівської міської ради від 01.10.2014 року позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], є доцільним та відповідатиме інтересам дитини (а.с.35-36), оскільки батько, [PERSON], вихованням доньки не займається, без поважних причин самоусунувся від її виховання, матеріальної та моральної допомоги не надає. За довідкою ПП «ВІЛС» від 11.09.2014 року (а.с.37) та актом обстеження житлово-побутових умов проживання (а.с.38) [PERSON] проживає разом з позивачем. При цьому відповідно до характеристики відповідача (а.с.39) він не цікавиться питаннями учбового та виховного процесу своєї доньки, школу де навчається дитина, не відвідував. Таким чином, в суді підтверджено факт того, що відповідач долею дитини не цікавиться, у її вихованні та утриманні участі не приймає, ніякої матеріальної допомоги дитині не надає. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виховання дитини. Згідно з ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків. Ч.4 ст.174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги встановлені судом обставини та відповідні ним спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved