Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що [PERSON], який відповідно до паспорту громадянина України серії МТ 218835, виданого Фрунзенським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 27 квітня 2012 року, народився 19 грудня 1986 року у м. Харкові, Україна, та [PERSON], який відповідно Свідоцтва про народження серії І-ВЛ №453625, виданого повторно Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 07 вересня 2016 року, актовий запис №1762, народився 19 грудня 1985 року у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, Україна, є однією і тією ж фізичною особою. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що згідно Свідоцтва про народження серії І-ВЛ №453625, виданого повторно Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 07 вересня 2016 року, [PERSON] народився 19 грудня 1985 року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. 27 квітня 2012 року [PERSON] повторно отримав паспорт громадянина України серії МТ 218835, виданий Фрунзенським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, в якому його дата народження вказана як 19 грудня 1986 року, місце народження: м. Харків (додаток 4). Окрім цього, в Свідоцтві про шлюб серії 1-ВЛ №177410 вказано, що [PERSON], [INFO], місце народження: України, Харківська область, м. Харків, та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 03 лютого 2012 року (додаток 5). Тобто згідно повторного Свідоцтва про народження датою та місцем народження зазначені - 19 грудня 1985 року та м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області. Проте в паспорті [PERSON] дата та місце народження вказані - 19 грудня 1986 року та м. Харків. Щоб у майбутньому уникнути будь яких перешкод, труднощів та інших непорозумінь, у заявника виникла необхідність звернутися до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення [PERSON], діюча за довіреністю (а.с. 20), в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій заявлені вимоги повністю підтримує, просить суд їх задовольнити та розглядати справу у її відсутність (а.с. 15). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, від нього через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він просить ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства (а.с. 16). Таким чином, суд вважає за можливе в порядку ст. 169 ЦПК України, розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за доказами, що містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, як така, що знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження серії І-ВЛ №453625, виданого повторно Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 07 вересня 2016 року, [PERSON] народився 19 грудня 1985 року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 27 квітня 2012 року [PERSON] повторно отримав паспорт громадянина України серії МТ 218835, виданий Фрунзенським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, в якому його дата народження вказана як 19 грудня 1986 року, місце народження: м. Харків (а.с. 5). Окрім цього, в Свідоцтві про шлюб серії 1-ВЛ №177410 вказано, що [PERSON], [INFO], місце народження: України, Харківська область, м. Харків, та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 03 лютого 2012 року (а.с. 6). Тобто згідно повторного Свідоцтва про народження [PERSON] датою та місцем народження зазначені - 19 грудня 1985 року та м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області. Проте в паспорті [PERSON] дата та місце народження вказані - 19 грудня 1986 року та м. Харків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі викладеного,

Outcome: approved