Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] 18.07.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] - фізичної особи-підприємця про скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Позивачка зазначала, що згідно трудового договору від 04.05.2016 року вона працювала у ФО-П «[PERSON]» (відповідача) на посаді менеджера з продажу косметологічної продукції за адресою [ADDRESS]; на момент працевлаштування вона (позивачка) підписувала текст трудового договору, в подальшому отримувала заробітну плату у розмірі 4000,00 грн. на місяць, але у відповідних відомостях офіційно вона не розписувалась, хоча наполягала на отриманні офіційної заробітної плати; до 02.07.2016 року ніяких зауважень до її роботи та виконання обов»язків не було; фактичне керівництво офісом здійснювали [PERSON] (відповідач) та його дружина [PERSON] 02.07.2016 року в кінці робочого дня до неї (позивачки) підходила [PERSON], яка під приводом того, що вона (позивачка) не вміє розмовляти з клієнтами по телефону, заявила до неї вимогу «покинути робоче місце і більше не з»являтися в приміщенні офісу»; відповідач [PERSON] в той час перебував в Криму. Оскільки після таких подій, коли вона (позивачка) вийшла з приміщення офісу, їй стало зле, у зв»язку з чим вона зверталась за лікарською допомогою, де було встановлено діагноз «гіпертонічна криза» та вона (позивачка) перебувала на лікарняному з 2 липня по 12 липня 2016 року, з 02.07.2016 вона на роботу не виходила. Після закінчення лікування вона мала намір продовжити працювати у Відповідача, але отримала поштою розпорядження відповідача за №5-07/16 від 06.07.2016 року про звільнення з посади менеджера з 02.07.2016 року в зв»язку з прогулом без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України; також їй було надіслано примірник Трудового договору, в п.3 якого було зазначено, що Відповідач зобов»язується виплачувати працівникові (позивачці) заробітну плату в сумі 1450,00 грн. на місяць. Вважаючи своє звільнення незаконним, що спричинило значної моральної шкоди, позивачка [PERSON] просила суд постановити рішення, яким: скасувати розпорядження №5-07/16 від 06.07.2016 року про звільнення її з посади менеджера з 02.07.2016 року; стягнути з відповідача 4000,00 грн., що дорівнює розміру заробітної платні за один місяць; стягнути з відповідача на користь позивачки 50000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди та 10000,00 грн. - витрати на правову допомогу. Під час судового розгляду справи, позивачкою [PERSON] подано заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог від 06.09.2016 року (а.с.103-106) та від 25.11.2016 року (а.с.150-153), відповідно до яких позивачка уточнила, що конфліктна ситуація щодо звільнення мала місце 01.07.2016 року, саме у цей день мав місце її огляд лікарем, а з 02.07.2016 року був відкритий листок непрацездатності (по 12 липня); в подальшому листок непрацездатності був відкритий вдруге 18.07.2016 року і закритий 23.07.2016 року; в процесі лікування позивачка змушена була купувати ліки на загальну суму понад 500,00 грн. В процесі розгляду справи позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (дівоче); в остаточній редакції позову Позивачка [PERSON] просила постановити рішення, яким: скасувати розпорядження №5-07/16 від 06.07.2016 року про звільнення її з посади менеджера з 02.07.2016 року та поновити її на посаді менеджера у ФО-П «[PERSON]»; стягнути з відповідача 9840,00 грн. - середній заробіток за час вимушеного прогулу, з розрахунку 4000,00 грн. на місяць; стягнути з відповідача на користь позивачки 70000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди та 10000,00 грн. - витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, просили в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено: згідно трудового договору від 04.05.2016 року [PERSON], [INFO], працювала у ФО-П «[PERSON]» - [PERSON] (відповідача) на посаді менеджера з продажу косметологічної продукції за адресою [ADDRESS] (а.с.31); як зазначено у трудовому договорі, розмір заробітної плати Працівника становить 1450,00 грн. на місяць; згідно свідоцтва про зміну імені від 27.09.2016 року - [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.154). Згідно довідки з ЄДРПОУ - відповідач [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець 07.06.2012 року, основний вид діяльності - оптова торгівля парфумними та косметичними товарами (код КВЕД 46.45) - а.с.21. Згідно розпорядження Відповідача за №5-07/16 від 06.07.2016 року [PERSON] була звільнена з посади менеджера з 02.07.2016 року в зв»язку з прогулом без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України (а.с.7 - копія). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадку: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; при цьому, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (ч.3). Ствердження позивачки [PERSON] про те, що у зв»язку з конфліктною ситуацією за місцем роботи від 01.07.2016 року вона перебувала на лікуванні з 02.07.2016 року по 11.07.2016 року (включно), підтверджуються копією листка непрацездатності серії АДА №566624 від 02.07.2016 року, довідкою лікаря невідкладної медичної допомоги від 01.07.2016 року тощо (а.с.4, 115). Відповідачем [PERSON] фактично не заперечується факт відсутності позивачки на роботі в період з 02.07.2016 року по 11.07.2016 року з поважної причини (у зв»язку з хворобою), у зв»язку з чим відповідачем видане розпорядження №8-10/16 від 11.10.2016 року (а.с.119), яким було скасовано розпорядження №5-07/16 від 06.07.2016 року про звільнення з посади та зазначено «поновити [PERSON] на роботі з 12.10.2016 року, здійснити перерахунок середньої місячної заробітної плати з 02.07.2016 року по 11.10.2016 року». Згідно наданих відповідачем розрахунків по нарахуванню заробітної плати до виплати позивачці [PERSON] на підставі розпорядження №8-10/16 від 11.10.2016 року, позивачці підлягає до виплати: за червень 2016 року - 1174,54 грн., за липень - (1238,21 + 64,92) = 1303,13 грн., за серпень - 1291,27 грн., за вересень - 1291,27 грн., за жовтень (по 11 жовтня включно) - 499,89 грн., а всього - 5560,10 грн. (а.с.120-125); при цьому, середньоденна заробітна плата позивачки становить (1240,46 : 19 дн.) = 65,28 грн. (а.с.39-40, 83-84). За встановлених обставин, ствердження позивачки [PERSON] та її представника [PERSON] про те, що Позивачку було звільнено з роботи з 02.07.2016 року відповідачем з порушенням вимог законодавства про працю, у зв»язку з чим вона підлягає поновленню на посаді саме з 03.07.2016 року, є обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні, тому вимоги [PERSON] в частині визнання незаконним розпорядження відповідача за №5-07/16 від 06.07.2016 року про звільнення з 02.07.2016 року [PERSON] з посади менеджера у ФО-П [PERSON] та поновлення її на зазначеній посаді з 03.07.2016 року - підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Оскільки відповідачем фактично не заперечується його обов»язок щодо виплати позивачці на підставі розпорядження №8-10/16 від 11.10.2016 року загальної суми 5560,10 грн. (станом на 11.10.2016 року), тому у зв»язку з поновленням позивачки на посаді менеджера з 03.07.2016 року - з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки 5560,10 грн., а також сума середнього заробітку за період з 12.10.2016 року по 05.12.2016 року (дати постановлення рішення) у розмірі (65,28 х 44 дн.) = 2872,32 грн., а всього - (5560,10 + 2872,32) = 8432,42 грн. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди на користь позивачки [PERSON], суд визначає її розмір в межах заявлених позивачкою вимог, та з урахуванням обставин справи, характеру та обсягу заподіяних їй фізичних та моральних страждань, вважає за необхідне стягнути з Відповідача на її (позивачки) користь в порядку відшкодування моральної шкоди 5000 грн. 00 коп. Позовні вимоги позивачки [PERSON] в частині скасування розпорядження №5-07/16 від 06.07.2016 року про звільнення її з посади менеджера з 02.07.2016 року, стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виходячи з розрахунку 4000,00 грн. на місяць, та відповідно до наведених позивачем розрахунків, у тому числі в частині розміру відшкодування моральної шкоди, за встановлених обставин, заявлені без достатніх підстав, є недоведеними в судовому засіданні, тому в задоволенні решти позову має бути відмовлено. Відповідно до положень ст.84 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі: виходячи з 40% мінімальної заробітної плати за 1 год., що дорівнює (1378,00 х 0,40) = 551,20 грн., за 9,5 год. (тривалість судових засідань 05.09, 11.10, 10.11, 02.12.2016 року) - 5236,40 грн., надання консультацій адвокатом та складання позовної заяви - (551,20 + 551,20), а всього - 6338,80 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає також стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1102 грн. 40 коп. Відповідно до положень ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі [PERSON] та стягнення на її користь середньомісячного заробітку за один місяць у розмірі 1240 грн. 00 коп.

Outcome: partial