Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[INFO] померла [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 3,78 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «1 Травня» с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем права на земельну частку (пай) за заповітом після смерті [PERSON], однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява а.с. 5). Представник відповідача - Вищеольчедаївської сільської ради у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнала і просила справу слухати у її відсутності (а.с. 20, 21). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 9). Довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 2309 від 19 жовтня 2015 року (а.с. 12), випискою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № 19-28-99.2-1920/15-15 від 10 листопада 2015 року (а.с. 13), випискою із списку громадян, членів КСП «1Травня», що додається до державного акта на право колективної власності на землю № 2310 від 19 жовтня 2015 року (а.с. 14) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «1 Травня» с. Вищеольчедаїв площею 3,78 умовних кадастрових гектара. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року). По своїй смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської Мурованокуриловецького району 31 січня 2003 року (а.с. 10), на користь [PERSON]. Інформаційними довідками зі спадкового реєстру (а.с. 22-23) стверджується, що згаданий вище заповіт є чинним, а також, що спадкова справа на прізвище спадкодавця не зареєстрована, а, отже, спадкові права ніким не оформлялися. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 2309 від 19 жовтня 2015 року (а.с. 12) доведено, що спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 20 листопада 2015 року (а.с. 11), слідує, що оригінал земельного сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 752 від 20 листопада 2015 року (а.с. 15). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved