Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] 22 січня 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач у своєму позові посилається на те що, перебуває у шлюбі з відповідачем з 28 квітня 2012 року. Від цього шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач з 20 жовтня 2014 року не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина, що ставить в скрутне становище позивача. [PERSON] знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до досягнення останнім повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року /а.с.7/. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.3/. З 11 вересня 2012 року по 04 липня 2015 року [PERSON] знаходиться у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку /а.с.5/. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою квартального комітету /а.с. 4/. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина з 22 січня 2015 року. На підставі п.7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судові витрати вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] на користь матері [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved