Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої діє адвокат [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що 03.05.2003 р. між нею та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі у них народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З кінця 2017 року шлюбне життя у сторін не склалось, позивач та відповідач проживають окремо. Неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачем [PERSON] Усі обовязки щодо утримання та виховання дітей позивач здійснює самостійно. Відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. За таких обставин, позивачка просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 972 грн., починаючи з 30.08.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив, пояснив, що на даний час ніде не працює. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів\~справи вбачається,\~що 03\~травня 2003\~року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції в Закарпатській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1773.\~Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON]. За час шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та\~[PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ФМ №406019 від 10.01.2018 року, серії 1-ФМ № 116740 від 30.07.2018 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.1 та ч.2 ст.184 СК України). Згідно ст.182 ЦПК України та розяснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що на даний час відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, його дохід є нерегулярними та мінливими. Доходи, які отримує позивачка [PERSON] є недостатніми для повноцінного забезпечення матеріального становища малолітніх дітей, їх духовного та фізичного розвитку. При визначенні розміру аліментів суд також враховує відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, матеріальне становище відповідача та позивача, відповідно до \~Закону України «Пpo Дepжавний бюджeт на 2018 рік» прожитковий мінімум для: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року становить 1492 грн., з 1 липня 1559 грн., з 1 грудня 1626 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року становить 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн., а також те, що обовязок щодо утримання дітей покладено на обох батьків. Аналізуючи в сукупності всі зібрані та досліджені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення та слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти: на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 972,00 грн., на кожну дитину, і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved