Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений із [PERSON], (далі - відповідач), стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1250 грн., та після розірвання шлюбу залишити дитину на її виховання. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, з червня місяця 2013 року проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Спору про поділ майна між ними відсутній. Оскільки відповідач немає постійної роботи, просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1250 грн. щомісяця. Згідно письмової заяви позивач просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у своїй письмовій заяві також просив слухати справу у його відсутності, позов в частині розірвання шлюбу та залишення дитини на виханні позивачки визнав, а в частині стягнення аліментів не погодився з вказаною позивачкою сумою аліментів в розмірі 1250 грн. та просив суд визначити мінімальний розмір. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 грудня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №209. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 16.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №472, виданої 27.12.2013 року Андріївською сільською радою Макарівського району Київської області. Позивач вказала, а відповідач не заперечив, що шлюбні відносини фактично припинилися, сім'я розпалася, з червня місяця 2013 року проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї неможливе, перебування позивача у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст. 110 СК України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. При цьому, відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не надав доказів того, що має постійне місце роботи та регулярний дохід, то суд вважає за можливе, виходячи зі змісту ст.184 СК України, призначити аліменти в твердій грошовій сумі. Поряд з тим, розмір аліментів 1250 грн., який просила стягувати позивач з відповідача щомісяця є значним, тому суд вважає за необхідне зменшити заявлений позивачем розмір аліментів до 800 грн. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved