Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON], [PERSON] пред'явили у суді позов до ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» у якому просили визнати дії Банку з неоформлення права на вклад третій особі протиправними, зобов'язати укласти додаткову угоду з переводу прав вкладника третю особу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.07.14 [PERSON] уклав з ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» на користь [PERSON] договір № ДФО-38-181402 на строковий вклад «Актив прибутковий» на суму 3000,00 Евро. Вклад вносився на строк 3 місяці, тобто, з 17.06.14 по 17.09.14 зі сплатою 8,5 % річних в день повернення вкладу. Відповідно до п. 1.3 Договору «Додаткові умови» третя особа набувала права вкладника з часу пред'явлення нею до банку першої вимоги, що оформлюється шляхом укладання між банком та третьою особою додаткового договору до цього договору. У період із 18 по 30 червня 2014 року, 02.07.14, 10.09.14 [PERSON] та [PERSON] неодноразово зверталися до Банку з проханням укласти додаткову угоду, яка передбачена п. 1.3 договору, однак, відповідач звернення заявників залишив позаувагою. У зв'язку з початком військових дій та проведенням АТО відділення № 38 Банку було закрито, а позивачі виїхали в безпечний регіон України. Оскільки, Банк залишив поза увагою звернення позивачів, щодо укладення додаткової угоди, як це передбачено п. 1.3 договору, [PERSON], [PERSON] просили суд визнати дії Банку протиправними та зобов'язати Банк укласти відповідний додатковий договір. До початку судового засідання позивач подав заяву у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» свого права на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою вказаною у позовній заяві, направив до суду письмові заперечення проти позову в яких просив розглянути справу за відсутності свого представника. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги неодноразову неявку відповідача у судові засідання без поважних причин, належним чином повідомленого про розгляд справи та за відсутності заперечень у позивача суд вважав за можливе постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 17.06.14 між ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу № ДФО-38-181402 на користь [PERSON], на строковий вклад «Актив прибутковий», сума вкладу становила 3000,00 Євро на строк 3 місяці, тобто, з 17.06.14 по 17.09.14 зі сплатою 8,5 % річних в день повернення вкладу (а.с. 4). Доказом передачі коштів Банку з боку [PERSON] є платіжне дорученням № 1 від 17.06.14 (а.с. 5). Зі змісту п. 1.3 Договору вбачається, що третя особа набуває права Вкладника з часу пред'явлення нею до банку першої вимоги, що оформлюється шляхом укладання між банком та третьою особою додаткового договору до цього договору. Станом на 15.01.15 Банком умови п. 1.3 Договору не виконані. Причиною спору стала відмова Банку в добровільному порядку виконати умови п. 1.3 Договору Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України та умовами договору укладеного між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). У п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 516 від 03.12.03 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Таким чином, виходячи з положень ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому, квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України встановлюють, що банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Ст. 1063 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами. До набуття особою, на користь якої зроблений банківський вклад, прав вкладника ці права належать особі, яка зробила вклад. Визначення імені фізичної особи (стаття 28 цього Кодексу) або найменування юридичної особи (стаття 90 цього Кодексу), на користь якої зроблений вклад, є істотною умовою договору банківського вкладу. Якщо особа, на користь якої зроблено вклад, відмовилася від нього, особа, яка уклала договір банківського вкладу на користь третьої особи, має право вимагати повернення вкладу або перевести його на своє ім'я. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, посилання Банку у своїх письмових запереченнях на ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як на підставу для відмови в задоволенні позову, не приймається судом до уваги, оскільки предметом даного позову є зобов'язання банку укласти додатковий договір, а не стягнення депозитного вкладу. Відповідно до умов п. 1.3 Договору, третя особа набуває право вкладника з часу пред'явлення нею до банку першої вимоги, що оформлюється шляхом укладання між банком та третьою особою додаткового договору до цього договору. Судом об'єктивно встановлено, що 18.06.14 позивач звернулась до Банку з метою оформлення додаткової угоди, однак, банк не виконав своїх зобов'язань у порушення п. 1.3 умов Договору. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову в частині зобов'язання Банку виконати додаткові умови, передбачені пунктом 1.3. Договору строкового вкладу «Актив прибутковий» № ДФО-38-181402 від 17.06.14. Разом з тим, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог позивачів про визнання дій банку з неоформлення права на вклад третій особі протиправними, оскільки з боку відповідача було допущено бездіяльність, яку необхідно було визнавати протиправною. Відповідно ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Комерційний Банк «Актив-Банк» в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 1058-1061, 1063, 1068 ЦК України та

Outcome: partial