Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Краснова І.В. звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просили суд визнати дійсним договір міни нерухомого майна від 11 березня 1999 року укладений між ними та [PERSON] , зареєстрований на Товарній біржі «Новокаховська» від 11 березня 1999 року за №63. Визнати за ними право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 24,3 кв.м., допоміжною площею 35,5 кв.м. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 11 березня 1999 року між позивачами та [PERSON] було укладено договір міни нерухомого майна, зареєстрований на біржі нерухомості «Новокаховська» за №63. За умовами якого сторони здійснили обмін нерухомого майна, в наслідок чого позивачі набули у власність житловий будинок [ADDRESS] , а [PERSON] - квартиру [ADDRESS] . На підставі зазначеного договору 17 березня 1999 року Каховським бюро технічної інвентаризації за позивачами зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок, про що до реєстрової книги внесений запис №902. На даний час позивачі маючи намір зареєструвати зазначене нерухоме майно звернулись до відділу реєстрації проте у вчиненні відповідних реєстраційних дій їм було відмовлено через недійсність правочину, який нотаріально не посвідчений. Вказані обставини створюють позивачам перешкоди у розпорядженні належним їм майном. Та засвідчити договір нотаріально у досудовому порядку не вбачається можливим, оскільки [PERSON] померла [INFO] , вимушені звернутись до суду із зазначеним позовом. 28 липня 2021 року ухвалою суду, зазначений позов, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача 12 серпня 2021 року подав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову. У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та не проводячи судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним Кодексом УРСР (в редакції 1963 року), чинному на момент укладання договору. Частиною першою статті 128 ЦК УРСР, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 241, ст. 242 ЦК УРСР, за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. До договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладання сторонами спірного договору, угода, зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Наміри реєстрації спірного нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виникли у позивачів у той період часу, коли набрав чинності Цивільний Кодекс України (в редакції 2004 року), відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Відповідно до аб. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Так, судом встановлено, що відповідно до договору міни, зареєстрованого 11 березня 1999 року Універсальною товарною біржею «Новокаховська», позивачі [PERSON] , [PERSON] , які діють від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] шляхом обміну одного майна на інше придбали у [PERSON] , житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 24,3 кв.м., право власності на який, на підставі зазначеного договору, 17 березня 1999 року зареєстровано КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» за позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] , виданого 16 листопада 1960 року, міським бюро ЗАГС м. Нова Каховка Херсонської області, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу 06 вересня 1980 року змінила своє прізвище на прізвище чоловіка « [PERSON] » та після реєстрації другого шлюбу 05 червня 1990 року змінила своє прізвище на прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 06 вересня 1980 року міським відділом ЗАГС м. Нова Каховка; свідоцтвом про розірвання шлюбу, Серія [NUMBER] , виданого повторно 02 жовтня 2019 року Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області; свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 05 червня 1990 року міським відділом ЗАГС м. Нова Каховка. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, Серія [NUMBER] , виданого 20 серпня 2005 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на прізвище чоловіка « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданого 11 грудня 2017 року Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №60422256 від 17 вересня 2021 року державним реєстратором відмовлено [PERSON] у державній реєстрації прав власності на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки поданні для реєстрації документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, тому таке право власності позивачів підлягає судовому захисту, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України. За таких підстав, враховуючи, що представник відповідача не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, суд вважає доведеним правомірність набуття права власності позивачів на житловий будинок [ADDRESS] , який ними був придбаний за договором міни, зареєстрований на товарній біржі, тому визнає за ними права власності на зазначене спірне житлове приміщення, задовольнивши позов у цій частині. При цьому, позовні вимоги, щодо визнання дійсним договору міни нерухомого майна від 11 березня 1999 року укладеним між позивачами та [PERSON] , зареєстрований на Товарній біржі «Новокаховська» від 11 березня 1999 року за №63, задоволенню не підлягають, як зайво заявлені, оскільки заявлені позивачем дві позовні вимоги мають однакові наслідки, а саме встановлюють право власності позивачів на спірне нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: partial