Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON].) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - відповідач, ПАТ «ВіЕйБі Банк») в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму банківського вкладу у розмірі 60 000,00 дол. США, а також відсотки за користування вкладом у розмірі 6 000,00 дол. США, відповідно до договору банківського вкладу «Швейцарський «Статусний» № 616664/2-13, та суму банківського вкладу у розмірі 20 000,00 дол. США, а також відсотки за користування вкладом у розмірі 2 200,00 дол. США, відповідно до договору банківського вкладу «Подарунок «Статусний» № 616655/2013. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 15.07.2013 року між позивачем та відповідачем були укладені договори банківського вкладу «Швейцарський «Статусний» № 616664/2-13 та «Подарунок «Статусний» № 616655/2013. Так, згідно умов договору «Швейцарський «Статусний» № 616664/2-13, позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 60 000,00 дол. США, процентна ставка за користування вкладом становить 10% річних, строк дії вкладу до 15.08.2014 року. Відповідно до умов договору «Подарунок «Статусний» № 616655/2013, позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 20 000,00 дол. США, процентна ставка за користування вкладом становить 11 % річних, строк дії вкладу до 15.08.2014 року. Отже, 15.08.2014 року відповідач мав повернути суму вкладу та виплатити нараховані відсотки, проте, в порушення умов укладених договорів, суми вкладів не повернув, відсотки не виплатив. Заборгованість відповідача за договором «Швейцарський «Статусний» № 616664/2-13 становить 60 000,00 дол. США - сума вкладу, 6 000,00 дол. США - сума нарахованих, але е виплачених відсотків, за договором «Подарунок «Статусний» № 616655/2013 - 20 000,00 дол. США - сума вкладу, 2 200,00 дол. США - сума нарахованих, але е виплачених відсотків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.09.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів в порядку Закону України «Про захист прав споживачів» та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав та просили їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення позивач не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 15.07.2013 року [PERSON] (Вкладник) та ПАТ «ВіЕйБі Банк» (Банк) уклали договір банківського вкладу «Швейцарський «Статусний» «Квартальний» № 616664/2013, предметом якого є розміщення Вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Швейцарський «Статусний» в доларах США на строк 13 місяців з дня укладення договору, з виплатою процентів по закінченню строку дії вкладу. Для обліку вкладу Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок. У п. 1.3 договору банківського вкладу «Швейцарський «Статусний» «Квартальний» № 616664/2-13 сторони погодили, що сума початкового вкладу 60 000,00 дол. США. Відповідно до п. 1.5 договору банківського вкладу «Швейцарський «Статусний» «Квартальний» № 616664/2-13, виплата процентів, нарахованих на вклад за ставкою 10 процентів річних, здійснюється згідно з умовами договору та Правил. Згідно п. 1.7 договору банківського вкладу «Швейцарський «Статусний» «Квартальний» № 616664/2-13, дата вимоги Вкладником вкладу - 15.08.2014 року. Крім того, 15.07.2014 року [PERSON] (Вкладник) та ПАТ «ВіЕйБі Банк» (Банк) уклали договір банківського вкладу «Подарунок «Статусний» «Тринадцяти місячний» № 616655/2013, предметом якого є розміщення Вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Подарунок «Статусний» в доларах США на строк 13 місяців з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів. Для обліку вкладу Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок. У п. 1.3 договору банківського вкладу «Подарунок «Статусний» «Тринадцяти місячний» № 616655/2013 сторони погодили, що сума початкового вкладу 20 000,00 дол. США. Відповідно до п. 1.5 договору банківського вкладу «Подарунок «Статусний» «Тринадцяти місячний» № 616655/2013, виплата процентів, нарахованих на вклад за ставкою 11 процентів річних, здійснюється згідно з умовами договору та Правил. Згідно п. 1.7 договору банківського вкладу «Подарунок «Статусний» «Тринадцяти місячний» № 616655/2013, дата вимоги Вкладником вкладу - 15.08.2014 року. Як визначено у ст. ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Згідно ст.. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, на виконання умов договору банківського вкладу «Швейцарський «Статусний» «Квартальний» № 616664/2-13 від 15.07.2013 року [PERSON] вніс грошові кошти в розмірі 60 000,00 дол. США, а на виконання договору банківського вкладу «Подарунок «Статусний» «Тринадцяти місячний» № 616655/2013 позивач вніс грошові кошти в розмірі 20 000,00 дол. США, що підтверджується випискою відповідача. 09.09.2014 року [PERSON] направив на адресу ПАТ «ВіЕйБі Банк» заяву про повернення депозитів. Проте, ПАТ «ВіЕйБі Банк» суму вкладів та відсотки за користування вкладом виплатив частково, а саме, в розмірі 6 960,24 дол. США, що підтверджується випискою по рахункам ПАТ «ВіЕйБі Банк» (а. с. 7). Так, відповідно до виписки по рахункам позивача, заборгованість ПАТ «ВіЕйБі Банк» перед [PERSON] становить 86 960,24 дол. США. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. ПАТ «ВіЕйБі Банк» не надало належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження виконання взятих на себе зобов'язань за договорами від 15.07.2013 року. Відповідно до ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору. Валютою укладених між позивачем та відповідачем договорів є долар США, відтак, зважаючи на нестабільний курс валюти на даний час, враховуючи, що сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, а ухвалення рішення судом не є днем платежу, з метою захисту інтересів позивача, суд вважає за можливе стягнути грошові кошти у валюті вкладу. Отже, позовні вимоги щодо стягнення з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь [PERSON] 86 960,24 дол. США є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як визначено у ст.. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а суд задовольняє позов частково, то з відповідача в дохід Держави підлягають стягненню 3 654,00 грн. у відшкодування судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: partial