Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON], [PERSON], (далі - позивачі) звернулися до суду із позовом до Козичанської сільської ради (далі - відповідач), вказавши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] Управління Держгеокадастру у Київській області, в якому вказали, що 25.01.2006 року помер [PERSON], після чого відкрилася спадщина на житловий будинок, який розташований по вулиці Садовій, 2 в с. Козичанка Макарівського району Київської області та земельну ділянку загальною площею 0,37 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговувайня житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за цією ж адресою. [PERSON], є спадкоємцем за законом, а [PERSON], - за заповітом вказаної ділянки. Спадщину позивачі у встановлені строки та порядку прийняли, отримали свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки наявні інші спадкоємці, які прийняли спадщину та у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та запису про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Враховуючи викладене, позивачі, посилаючись на ст.ст. 1268-1270, 1272 ЦК України просили суд визнати за ними право на завершення процесу приватизації земельних ділянок та одержання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий \~ \~ \~ \~номер 3222783201:01:021:0202, яка розташована по вулиці Садовій, 2, у с. Козичанка (Козичанська сільська рада) Макарівського району Київської області та площею 0,1200 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222783201:01:013:0057, яка розташована по вулиці Садовій, у с. Козичанка (Козичанська сільська рада) Макарівського району Київської області, право на набуття права власності на які були надані померлому [PERSON] відповідно до рішення Козичанської сільської ради Макарівського району Київської області №13 IV скликання від 30 грудня 2004 року. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 14.08.2018 року позов [PERSON], [PERSON], прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.09.2018 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву відповідно до\~ст. 178 ЦПК України. Встановлено строк для подання третіми особами пояснень щодо позовної заяви. Також цією ухвалою у порядку вимог ст. 84 ЦПК України витребувано від Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлого 25.01.2006 року [PERSON] Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 11.09.2018 року підготовче судове засідання було закрито та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 09.10.2018 року. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інших процесуальних дій суд у даній справі не здійснював. У судове засідання позивачі не прибули, згідно письмової заяви просили слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 30.08.2018 року, з порушенням установленого судом строку подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечив, просив суд розглядати справу за відсутності їх представника. Третя особа [PERSON] Управління Держгеокадастру у Київській області у встановлений судом строк письмових пояснень щодо позову не подали, представника у судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 25.01.2006 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №031473, видане 25.01.2006 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис №1755 (а.с. 9). Згідно довідок КП «Житлосервіс Куренівка» [PERSON], до дня смерті був зареєстрований та проживав [INFO]. На момент смерті з ним була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] (а.с. 44-45). За життя [PERSON], 20.06.2001 року склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося, заповів [PERSON] та [PERSON] у рівних долях. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Козичанської сільської ради та зареєстровано у реєстрі за №8 (а.с. 46). Крім того, за життя [PERSON], 23.07.2002 року склав заповіт, згідно якого належну йому квартиру [ADDRESS] та металевий гараж у автокооперативі «Луговий», ряд 9, місце 18 заповів своїй дружині [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Козичанської сільської ради та зареєстровано у реєстрі за №5 (а.с. 47-48). 30.12.2004 року рішенням Козичанської сільської ради Макарівського району Київської області №13 IV скликання від 30.12.2004 року [PERSON], передано у власність земельну ділянку площею 0,37 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд, а 0,12 га для особистого підсобного господарства (а.с. 14). Згідно довідки Макарівського районного відділу КРФ Центру ДЗК від 30.06.2006 року №196 державний акт на земельну ділянку по вул. Садова, 2, у с. Козичанка Макарівського району Київської області в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю не реєструвався та на руки власнику не видавався (а.с. 15). Як вбачається з відповіді ГУ Держгеокадастру у Київській області від 20.07.2018 року за [PERSON], обліковуються земельні ділянки: площею 0,0493 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 3222782401:01:006:0071, та площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222782401:01:006:0072. Відомості щодо реєстрації та видачі державних актів на право власності на вказані земельні ділянки в Управлінні відсутні (а.с. 17). Позивач [PERSON], [INFO], є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-АП №027725 від 13.12.1997 року (а.с. 49 - зворот). У встановлений законом строк [PERSON], подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Також зазначила, що їй відомо зміст заповіту від 20.06.2001 року, посвідченого секретарем виконкому Козичанської сільської ради, зареєстрованого у реєстрі за №8 (а.с. 35 - зворот). Також заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], у встановлений законом строк подала його племінниця [PERSON] (а.с. 36 - зворот). Судом також встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], у встановлений законом строк, а саме 16.06.2006 року, до нотаріуса звернувся і [PERSON] (а.с. 36). З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON], отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.07.2002 року на квартиру [ADDRESS] та металевий гараж у автокооперативі «Луговий», ряд 9, місце 18 (а.с. 59 зворот, - 64). Крім цього, [PERSON], як особа, що має право на обовязкову частку у спадщині, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Садова, 2 у с. Козичанка Макарівського району Київської області (а.с. 84 зворот). Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на іншу ? частину вказаного будинку видано спадкоємцям [PERSON], та [PERSON], у рівних частинах, тобто на ? частину будинку кожному (а.с. 85). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.03.2017 року нотаріусом відмовлено [PERSON], та [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, по вул. Садова, 2 у с. Козичанка Макарівського району Київської області, оскільки наявні інші спадкоємці, які прийняли спадщину, а саме [PERSON], та у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та запису про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на ці ділянки. Правовідносини, з яких виник даний спір, регулюються нормами ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1241, 1254, 1268, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Як передбачено ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1269 ЦК України (у відповідній редакції) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, спадщину після смерті [PERSON], прийняли та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину: його дружина за заповітом щодо квартири та гаражу, а також як особа, що має право на обовязкову частку у спадщині, на ? частину будинку по вул. Садова, 2 у с. Козичанка Макарівського району Київської області. Іншу ? частину вказаного будинку отримали у спадщину по заповіту [PERSON], та [PERSON], які також у встановленому законом порядку отримали свідоцтва про право на спадщину у рівних частинах (по ? частині будинку кожен). В такому випадку, відповідачем за даним позовом мав би бути інший спадкоємець, що прийняв спадщину [PERSON], а не орган місцевого самоврядування, який є відповідачем у даній категорії спорів у разі відсутності спадкоємців, що прийняли спадщину. Будь-яких заяв, клопотань про заміну неналежного відповідача у порядку, встановленому ст. 51 ЦПК України позивачі не заявляли, а суд позбавлений процесуальної можливості залучити вказану особу співвідповідачем чи замінити відповідача без клопотання позивача. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, цивільне судочинство здійснюється за принципом диспозитивності, що передбачено ст. 13 ЦПК України. Відповідно до вказаної норми суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обовязком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Суд має\~право збирати\~докази,\~що стосуються\~предмета спору,\~з власної\~ініціативи лише\~у випадках,\~коли це\~необхідно для\~захисту малолітніх\~чи неповнолітніх\~осіб або\~осіб,\~які визнані\~судом недієздатними\~чи дієздатність\~яких обмежена,\~а також\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Оскільки в даному випадку позов заявлено до неналежного відповідача, який би мав відповідати за позовом, у його задоволенні слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у позові стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed