Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] вернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення аліментів. \~ \~ \~ Свої вимоги позивач мотивує тим, що від шлюбних відносин з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час вона з відповідачем разом не проживають, дитина проживає з нею. Дійти згоди з відповідачем щодо добровільної сплати ним аліментів на утримання малолітньої дитини не можуть у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача. В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Відповідач також не з`явився в судове засідання, але надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного 23.01.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а. с. № 4). На даний час дитина проживає з позивачем. Сторони, як вказала в позовній заяві позивач, не можуть дійти згоди щодо добровільної сплати відповідачем аліментів на утримання малолітньої дитини. Вивчивши матеріали справи, враховуючи позиції сторорін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню на підставі наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє в Україні з 27 вересня 1991 року, «… держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей». \~ \~ \~ \~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких\~обставин,\~ суд\~приходить до\~висновку про\~те,\~що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Отже, позовні вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК\~України\~суд допускає\~негайне\~виконання\~рішень у\~справах\~про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 908 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена.

Outcome: approved