Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі є власниками по 1/3 частині будинку [ADDRESS] на підставі договору міни від 19 червня 2014 року. станом на 21 січня 2015 року в будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON] без будь-яких правових підстав. Дані особи не мають права власності на будинок, за даною адресою не проживають, їхнє місцезнаходження не відоме. На підставі вищевикладеного позивачі просили суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом, а саме будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що вона з сестрою та братом обміняли будинок, який належав [PERSON] на квартиру в м. Вільногірськ, яка належала їм. В цьому будинку зареєстрованим залишись онуки [PERSON], проте фактично у будинку вони не проживають. Намагалися з ними зв'язатися та вирішити це питання, проте з'ясувати їх місцезнаходження не змогли. Відомо, що вони вже дорослі, мешкають окремо. Один з них, можливо, відбуває покарання у виді позбавлення волі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов також підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі не надали. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивачів, які з'явилися, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договору міни від 19 червня 2014 року є власниками по 1/3 частини житлового будинку та земельної ділянки, на якій він розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.8-10). В будинку по [ADDRESS] зареєстрованим є [PERSON], 1984 року народження, та [PERSON], 1975 року народження, що підтверджується будинковою книгою (а.с.4-5) та довідками відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.17-18). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання громадян від 15 лютого 2015 року [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не мешкають з 19 червня 2014 року (а.с.25). Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підствах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч.1 ст. 398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Судом встановлено, що колишнім власником будинку є [PERSON], що підтверджується договором міни від 19 червня 2014 року (а.с.11). [PERSON] та [PERSON] не мають права власності або ж користування житловим будинком по [ADDRESS]. Доказів про наявність між відповідачами та позивачами договірних відносин щодо користування даним житлом, зокрема договору оренди, встановлення сервітуту тощо сторонами суду надано не було. Оскільки право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] припинилося у зв'язку з відчуженням майна власником на підставі договору міни, її онуки, [PERSON] та [PERSON] є такими, що втратили право користування житлом як члени сім'ї власника житла. В даному випадку втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Будь-яких інших правових підстав користування спірним майном відповідачами судом не встановлено. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачами було сплачено судовий збір за подання позовної заяви, суд приходить до висновку, що понесені позивачами судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved