overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

[PERSON] в червні 2015 року звернулася до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог вказала, що з 12 травня 2012 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Селецької сільської ради Черняхівського району Житомирської області, актовий запис № 1, та мають від шлюбу сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, між сторонами не залишилося спільних почуттів та інтересів, що призвело до того, що сім»я розпалася, тому позивач просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 516 грн. щомісячно. Також просила стягнути аліменти на своє утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, оскільки вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. В судове засідання позивач не з»явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з тих самих підстав та просила суд позов задовільнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 17-19), про причину неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло, тому, відповідно до ст.224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та встановив, що сторони перебувають в шлюбі з 12 травня 2012 року. В даний час сім»я фактично розпалася і збережена бути не може, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Згідно з копією свідоцтв про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина перебуває на утриманні позивачки. Своїми діями відповідач порушує права неповнолітного сина. Згідно з вимогами ст. ст. 180-181 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а тому, дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальні потреби відповідача та її неповнолітніх дітей вважає, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів у розмірі 516 грн. щомісячно підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Однак, виходячи з принципів справедливості та розумності, суд вважає за можливе частково задовольнити позов в цій частині, та стягує з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, в розмірі 500 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] в червні 2015 року звернулася до суду з позовом і в обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18.11.1972р. по 28.04.1995р. з [PERSON], під час перебування у якому вони придбали кооперативну квартиру [ADDRESS]. При цьому членом ЖБК був саме [PERSON], пайові внески за квартиру повністю були виплачені у 1992 році. З 24.02.1995р. [PERSON] знято з реєстрації у вказаній квартирі, з моменту виписки останній у цій квартирі більше не реєструвався та не проживав. 08.06.2008р. [PERSON] помер, але до цього часу право власності зареєстровано за ним. Позивач постійно проживає в квартирі разом із сином, але не може оформити спадщину у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на право власності на вказану квартиру. При цьому вказує, що син не звертався до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини та не претендує на спадщину, тому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з»явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити (а.с 39). Представник відповідача, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила (а.с. 35). Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та встановив наступне. 08.06.2008р. помер [PERSON] (а.с. 13), колишній чоловік позивача [PERSON] (а.с. 4, 5). У власності померлого перебувала квартира [ADDRESS] на підставі того, що у 1992 році ними спільно було сплачено останній пайовий внесок за вказану квартиру (а.с.17). При цьому з 24.02.1995р. [PERSON] знято з реєстрації у вказаній квартирі, з моменту виписки останній у цій квартирі більше не реєструвався та не проживав. 13.07.2015р. державним нотаріусом Першої житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв»язку з тим, що спадкоємицею не був поданий правовстановлюючий документ щодо належності квартири спадкодавцеві (а.с. 28). Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Також судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом до майна померлого є його син, [PERSON], однак він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, за відомостями Першої житомирської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлого не заводилася (а.с. 37-38). Оскільки судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем, що звернувся із заявою про прийняття спадщини, померлий набув право власності на квартиру як член житлово - будівельного кооперативу, однак не зареєстрував це право при житті, а також те, що в нотаріальному порядку позивач позбавлений права на отримання спадщини, тому суд визнає за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

[PERSON] в червні 2016 року звернувся до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивач в позовній заяві зазначив, що з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідачка до суду не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Збереження сім'ї вважала неможливим, просила залишити їй дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя Бабій перебувають у шлюбі з 05 листопада 1988 року, від якого мають двох повнолітніх дітей. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] в червні 2016 року звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 травня 1994 р. вони уклали шлюб, зареєстрований Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №94. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не має. Вони припинили подружні стосунки через різні погляди на життя і вже більше десяти років проживають окремо, примирення між ними та збереження сім»ї не можливе. Позивач звернувся до суду з заявою про те, що позовні вимоги підтримує, просить справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином, про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, тому суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст.112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони уклали шлюб, зареєстрований 14 травня 1994 р. Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №94. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Сторони проживають окремо більше десяти років та припинили подружні стосунки через різні погляди на життя, примирення між ними та збереження сім»ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про одруження серії I БВ №148833 від 08 червня 2016 року виданого (повторно) Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №94. За таких обставин, згідно положень ст. 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Данні правовідносини регулюються ст.ст. 104, 105,110 - 112 СК України.\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

[PERSON] в червні 2016 року звернулася до суду із заявою, згідно з якою просила встановити факт, що вона є рідною сестрою [PERSON], померлого [INFO]. Вимоги мотивовані тим, що встановлення даного факту необхідне для вступу у спадщину, що залишилась за померлим родичем. Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, пославшись на свідків та письмові докази. Зацікавленні особи своїх представників в суд не направили, від Першої київської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі представника контори, заперечень на заяву не надходило. Судом встановлено таке. [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження, народилася [INFO] в сім'ї [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] в м. Києві у віці 62 роки, що підтверджується записом акту про смерть № 117 від 11 лютого 2000 року. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 07.09.2015 року задоволено позов [PERSON] до Ямпільської міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO]. За заявою [PERSON] в Першій київській державній нотаріальній конторі 02.12.2015р. за № 1456/2015 заведено спадкову справу до майна померлого [PERSON] З огляду на спадкову справу, до спадкової маси входить право власності на 1/3 частку домоволодіння [ADDRESS]. Проте нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, про що 23 травня 2016 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова мотивована відсутністю документів на підтвердження факту родинних відносин між спадкоємицею та спадкодавцем, а саме відсутністю свідоцтва про народження спадкодавця. Звернення [PERSON], сектор з архівної роботи ВДРАЦС реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві повідомив, що актовий запис про народження [PERSON] не зберігся. За таких обставин, суд знаходить постанову нотаріуса достатньо обґрунтованою. Між тим, право власності на домоволодіння [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину по закону після [PERSON], померлого [INFO], належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в рівних частках. [PERSON] та [PERSON], за матеріалами спадкової справи до майна [PERSON], є дітьми спадкодавця. Факт родинних відносин між заявником та [PERSON] та їх ступінь в судовому засіданні підтверджено також свідками [PERSON], [PERSON] а також оглядом родинних фотографій. Крім того, даний факт перевірявся судом при розгляді справи за позов [PERSON] до Ямпільської міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, на що вказує зміст рішення суду в цій справі. За таких об'єктивних даних суд приходить до переконання, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], та вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню на підставі ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] в червні 2017 року заявив позов про стягнення з [PERSON] 35082,86 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, та 10000 грн. на компенсацію моральних збитків, що заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної події (ДТП). Позов мотивований обставинами та наслідками ДТП. [PERSON] подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без його участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень до позову не надіслав. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлено таке. 03.04.2017 року на 2,6 км. Автодороги Р-10 сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], належного [PERSON], в наслідок якої були пошкоджені вказані транспортні засоби. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2017 року винним в ДТП було визнано водія [PERSON] Судовим експертом [PERSON], на замовлення [PERSON], було проведено оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER]. За висновком експерта від 03.05.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], без врахування фізичного зносу автомобіля становить 34087,86 грн. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на покриття матеріальних збитків позивача 34087,86 грн. Відповідач також зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати на проведення оцінки матеріальної шкоди, що підтвердженні платіжним документом на суму 995 грн., оскільки такі витрати безпосередньо пов'язані з ДТП. Отже, позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню повністю. Що стосується вимог позову про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що така шкода позивачу дійсно заподіяна. Ці вимоги правильно обґрунтовані приписами ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Разом з тим, суд вважає, що розмір відшкодування такої шкоди [PERSON] явно завищений, а тому з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків, глибини фізичних та душевних страждань перенесених позивачем, як вони встановлені з огляду на матеріали справи, виходячи із засад розумності і справедливості, суд визначає таке відшкодування в сумі 2000 грн. Отже, позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково. За наведених рішень, судові витрати у справі мають бути розподілені між сторонами пропорційно задоволеної частки вимог, відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] в червні 2017 року заявила позов про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві, а також просила відновити її дівоче прізвище «[PERSON]». [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд вважає за можливе постановити заочне рішення на наявних доказах. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2014 року, на що вказує свідоцтво про шлюб, дітей від шлюбу не мають. За поясненнями позивача, шлюб розпався через те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого вони з липня 2016 року не підтримують шлюбних відносин, а з січня поточного року проживають окремо, спільним господарством та майном не пов'язані. Разом з тим, позивач пояснила, що відповідач відмовився розірвати шлюб через органи РАГСу. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Підлягає задоволенню і клопотання позивача про зміну прізвища на дошлюбне відповідно до ст. 113 СК України. Витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, у виді сплати судового збору, за вказаного рішення, мають бути компенсовані їй відповідачем, відповідно і на підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] в червні 2017 року заявила позов про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що по суті зводяться до викладеного в заяві. [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений через адміністрацію установи, де відбуває покарання за вироком суду у виді позбавлення волі, заперечень до позову не надіслав. Судом встановлено таке. Сторони уклали шлюб 29.03.2008 року, на що вказує свідоцтво про шлюб. Разом з тим, позивач пояснила, що сторони підтримували шлюбні відносини з 2007 року, від цих відносин у них [INFO] народилась дочка [PERSON] (див. свідоцтво про народження). На даний час відповідач відбуває покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 1 місяць в БІК-85 за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30.09.2015 року. Що стосується суті позову, то позивач пояснила, що шлюб розпався через безвідповідальну поведінку чоловіка, а саме через зловживання ним алкогольними напоями, та вживання наркотичних засобів, ще до засудження відповідача сторони припинили будь-які шлюбні відносини, поновлювати їх позивач не бажає. Далі позивач вказала, що спільного майна сторони не нажили, дитина проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Підлягає задоволенню, за вказаного рішення, і клопотання позивача про зміну прізвища на дошлюбне «[PERSON]» на підставі ст. 113 СК України. Витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, у виді сплати судового збору в сумі 640 грн., за вказаного рішення, мають бути компенсовані їй відповідачем, відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] в червні 2017 року заявила позов про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, пославшись на підстави викладені в заяві. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень на позов не надіслав. Оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд знаходить за можливе постановити заочне рішення на наявних доказах. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 19.08.1995 року, на що вказує свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 16), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. За поясненнями позивача, шлюб вичерпав себе, сторони хоч і проживають в одній квартирі, проте більше двох років шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, мають відокремлений бюджет, майнового спору на даний час не має, підстав для примирення позивач не вбачає. За таких обставин, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Судові витрати позивач побажала залишити за собою, що не суперечить приписам ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] в червні 2017 року заявила позов про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав. Відповідач позов визнав та не заперечував проти задоволення його вимог. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 10 лютого 2001 року, на що вказує свідоцтво про шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], який народився [INFO] (див. свідоцтво про народження). За поясненнями, сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, поновлювати відносини не бажають. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] в червні 2017 року заявила позов про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Сторони подали заяви, за якими просили розглянути справу без їх участі, позивач на вимогах позову наполягала, а відповідач позов визнав і не заперечував проти задоволення його вимог. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 08 липня 2005 року, на що вказує свідоцтво про шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], яка народилася [INFO] (див. свідоцтво про народження). Позивач в заяві вказує, що сторони понад рік проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, дитина залишилась з матір'ю, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Судові витрати позивач просила залишити за нею, що не суперечить приписам ст.ст., 84, 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

[PERSON] в червні 2017 року заявила позов, про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх утримання їх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в сумі 3000 грн., щомісячно, з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивований тим, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей. Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, а відповідач їх визнав, повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони погодились з настанням наслідків, що передбачає такий порядок розгляду справи. За таких обставин, суд знаходить вимоги позову обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 180-182, 184 СК України.

Outcome: approved