Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про поновлення строку для пред`явлення позову до суду та визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Карпенко В. М. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що [INFO] помер брат позивача - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) розміром 10,23 в умовних кадастрових гектарах. За життя [PERSON] заповіту не склав, спадкоємцем другої черги після смерті [PERSON] є його брат [PERSON] При зверненні представника позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу В. М. Карпенко, з метою отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено та запропоновано звернутися до суду, у з`язку з пропуском встановлено шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. На підставі вищенаведеного, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області - І. Є. Ткаченко у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області В. М. Карпенко у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву в якій повідомила, що спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилась, справу просила слухати у її відсутність, заперечень проти позову не надала, у вирішенні питання покладалась на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги не обгрунтовані та задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер брат позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.17). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) розміром 10,23 в умовних кадастрових гектарах (а.с.16). За життя [PERSON] заповіту не склав, що підтверджується довідкою виконкому Колядівської сілської ради (а.с.10), спадкоємцем другої черги після смерті [PERSON] є його брат [PERSON] Факт того, що [PERSON], [INFO], є рідним братом [PERSON], який помер [INFO], підтверджується копією свідоцтва про народження позивача та копією свідоцтва про народження померлого (а.с.11,12). При зверненні представника позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу В. М. Карпенко, з метою отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено та запропоновано звернутися до суду, у з`язку з пропуском встановлено шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю необхідних правовстановлюючих документів, що підтверджується роз`ясненням приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Карпенко В. М. (а.с.9). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З матеріалів справи вбачається, що вимоги представника позивача про визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають, оскільки, вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. А оскільки спадщина [PERSON] не прийнята, спадкова справа не заводилась, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса (а.с.22), коло спадкоємців не визначено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають. Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У питанні визнання позову суд дійшов висновку, що воно суперечить закону, оскільки в такий спосіб в обхід встановлених законом процедур сторони фактично намагаються оформити право власності на нерухоме майно. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] до Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про поновлення строку для пред`явлення позову до суду та визнання права власності на спадкове майно, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно п.23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 15, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed