Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] 29 квітня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 2012 року. Позивач у своєму позові посилається на те що, з 01 серпня 2009 року по 22 березня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2012 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи позивач просить суд стягувати аліменти на утримання дитини не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 2012 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила стягувати аліменти на утримання доньки, починаючи стягнення з 29 квітня 2014 року. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що регулярно надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що з 01 серпня 2009 року по 22 березня 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. /а.с.4-5/. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти на утримання дитини з відповідача на користь позивача з 29 квітня 2014 року. На підставі п.7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи, що батько дитини має нерегулярний заробіток, відповідно до вимог ст. 184 СК України, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на користь її матері [PERSON], в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 29 квітня 2014 року. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial