Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

I.Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 23 грудня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом №1247. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачкою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 1995 року. Дошлюбне прізвище відповідачки «[PERSON]». Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. Сімейно-шлюбні відносини припинені з 2010 року, з того часу мешкають окремо. Причинами розпаду сім'ї стали причини психологічного характеру. Вважає недоцільним зберігати шлюб. Майнові спори відсутні. Дитина проживає з відповідачкою. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати з нею. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач у відкрите судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову (а.с.15). Відповідачка у відкрите судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу (а.с.17). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Враховуючи, що сторони у відкрите судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приймає визнання відповідачкою позову і ухвалює рішення про задоволення позову. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 23 грудня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за №1247, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Сторони від сумісного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому батьком зазначений [PERSON] (а.с.6). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачено ч.4 вказаної статті. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Таким чином, визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Приймаючи до уваги згоду відповідачки на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved