Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] 29.07.2021 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 06.05.1995 р. зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] , Згідно договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 03 квітня 2008 р. він став власником житлового будинку по [ADDRESS] . В будинку поселились та зареєструвались [PERSON] з її дочкою [PERSON] . Згідно рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12 квітня 2013 р. їх шлюб було розірвано. Причиною розірвання шлюбу стало те, що не підтримували подружні відносини, не вели спільного господарства та стали проживати окремо. Станом на квітень 2013 р. проживали окремо один від одного. З цього часу відповідачі в будинку не проживали і не проживають. Будь-яких перешкод їм у користуванні будинком ніхто не чинив. В правоохоронні органи з приводу того, що їм чинились перешкоди в користуванні будинком відповідачі не звертались. З позовом про вселення до суду не звертались. Вхідні двері та замки у вхідних дверях ним не змінювались. Факт не проживання відповідачів більше одного року в будинку підтверджується також актами складеними Довжоцькою сільською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 12.10.2020 р., від 19.06.2020 р., 16.07.2020 р., 17.08.2020 р.,15.09.2020 р., 12.10.2020 р., 20.11.2020 р., актом Кам`янець-Подільської міської ради від 28.07.2021 р. Вказаний факт можуть підтвердити свідки. Поскільки відповідачі зареєстровані в його будинку не в змозі оформити субсидію, так як вони враховуються членами його сім`ї при наданні субсидії, довідки про їхні доходи в нього відсутні. Позивач просить суд на підставі ст.ст. 317, 319, 3221, 405 ЦК України винести рішення яким: визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком по [ADDRESS] . В суді позивач позов підтримав, просить його задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Суду позивач пояснив, що після розлучення з відповідачем вони припинили спільне проживання, місце її фактичного проживання і її доньки йому не відомо, від шлюбу з відповідачкою мають повнолітнього сина який в \~ \~ \~ \~його будинку не проживає так як є військовослужбовцем та зареєстрований по місцю проходження служби. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи неодноразово повідомлялися судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов суду не подали. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без їх участі із винесенням заочного рішення по справі на підставі наявних в справі доказів оскільки відносно цього не заперечив позивач в суді. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивача, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~Позивач з 06.05.1995 р. перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] який розірвано рішенням суду від 12.04.2013 р.(а.с.7). [PERSON] є донькою [PERSON] від попереднього шлюбу. \~ \~ \~ \~03.04.2008 р. позивач набув право власності на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки на житловий будинок [ADDRESS] . Рішенням Довжоцької сільської ради від 13.10.2016 р. № 6 «Про перейменування вулиць та провулків» [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідачі зареєстровані в будинку позивача, однак не проживають в ньому з 2013 р. Зазначені обставини підтверджуються рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.04.2013 р. по справі № 676/1769/13ц яким встановлено, що сторони ( [PERSON] та [PERSON] ) проживають окремо. Факт не проживання відповідачів в будинку позивача підтверджується актами складеними Довжоцькою сільською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 12.10.2020 р., від 19.06.2020 р., 16.07.2020 р., 17.08.2020 р.,15.09.2020 р., 12.10.2020 р., 20.11.2020 р., актом Кам`янець-Подільської міської ради від 28.07.2021 р. Факт не проживання відповідачів в суді також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Разом з цим, згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі\~\~цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Оскільки відповідачі в належному позивачу на праві власності житловому будинку не проживають без поважних причин більше строку передбаченого ч.2 ст.405 ЦК України, витрат по утриманню будинку позивача не несуть, їх реєстрація в будинку позивача перешкоджає в отриманні ним субсидії, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved