Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] помер чоловік заявника [PERSON] . На день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 21.11.2017 року заявник звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка відповідно до норм чинного законодавства. Однак нотаріусом заявнику листом № 260/01-16 від 09.08.2018 було роз'яснено, що при відкритті спадкової справи не було надано документа, який підтверджував би з ким [PERSON] був зареєстрований на день смерті. Домової книги у заявниці немає так як її ніколи не видавали, а у зв'язку з тим, що м. Алчевськ знаходиться на окупованій території, на довідці з житлово-експлуатаційної організації стоять печатки так званої «лнр», тому її нотаріус не приймає. З метою визначення місця відкриття спадщини та кола осіб, які мешкали з померлим чоловіком, заявнику необхідно звернутись до суду із заявою про встановлення факту реєстрації спадкоємців з померлим на день смерті. У заявниці є в наявності довідка від 17.08.2018 року про те, що на день смерті чоловіка він проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом із дружиною [PERSON] , але на ній стоять печатки організації, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому нотаріус не приймає її до відома та не видає свідоцтво про прийняття спадщини. Однак надати інші відомості у зв'язку з проведенням АТО немає можливості. В даній довідці також зазначено, що за вказаною адресою ніхто інший не був зареєстрований. Отже, доказом факту проживання спадкодавця - померлого чоловіка заявниці, разом із нею за вказаною адресою є акт від 19.07.2018 року № 7. У зв'язку з цим заявник вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судове засідання представник заявника [PERSON] не з'явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі та без участі заявника, заяву підтримав повністю, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Сєвєродонецької міської ради Луганської області в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, рішення по справі прийняти на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого бюро ЗАГСа Дзержинського району міста Нижній Тагіл, Російської Федерації, [PERSON] та [PERSON] 07 жовтня 1959 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 988. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 20.11.2017 року Кадіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, чоловік заявника [PERSON] помер [INFO] у місті Алчевськ Луганської області, про що складено відповідний актовий запис № 165. У заяві заявник посилається на те, що вона є спадкоємцем майна померлого чоловіка [PERSON] . При цьому, заявник позбавлена можливості прийняти спадщину через те, що відсутні документи, які підтверджують той факт, що вона на момент смерті її чоловіка проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Дані обставини підтверджуються копією відповіді приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Глаговської О.В. № 260/01-16 від 09.08.2018, згідно з якою [PERSON] повідомлено, що на підставі її заяви від 21.11.2017 року була відкрита спадкова справа № 120/2017. При перевірці документів нотаріусом було встановлено, що [PERSON] не був наданий документ, який підтверджував би за якою адресою та з ким [PERSON] був зареєстрований на день смерті, так як органи які видають ці документи знаходяться на окупованій території. Ці дані необхідні нотаріусу для того, щоб належним чином встановити коло спадкоємців [PERSON] . Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підтвердження обставин, які викладені у заяві, представником заявника надано суду довідку № 42 від 17.08.2018, видану за формою затвердженою наказом Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки № 1090-ОД від 14.11.2016. Однак, суд вважає, що наданий представником заявника письмовий доказ у виді вищевказаної довідки, виданої установою т.зв. «Луганської народної республіки», не може бути прийнятий судом до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки він виданий установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, що створена, обрана чи призначена у порядку не передбаченому законом, а, отже, будь-які видані такими установами документи є недійсними та такими, що не створюють жодних правових наслідків. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Отже, з вищенаведеного вбачаться, що судом України незаконність та недійсність письмових доказів виданих на тимчасово окупованій території Луганської області (т. зв. «ЛНР») не може бути застосовна лише до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, в усіх інших випадках, зокрема і при розгляді даної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, судом встановлюється незаконність та недійсність таких доказів, у зв'язку з чим вони не можуть бути прийняті як належні та допустимі. Інших доказів, які свідчать про обставини прийняття спадщини [PERSON] , тобто про проживання спадкодавця [PERSON] на момент смерті разом зі спадкоємцем [PERSON] , а саме [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , заявником суду не надано. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог не підтверджені належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне у задоволенні заяви [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

Outcome: dismissed