Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

[PERSON] (далі - Заявник) в липні 2016 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме: заповіту, посвідченого 09 жовтня 2015 року Остап'ївською сільською радою за №103 від імені [PERSON], покликаючись на наступне. [INFO] помер її брат - [PERSON]. При зверненні до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після його смерті їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, по причині розбіжності у заповіті, посвідченому Остап'ївською сільською радою 09 жовтня 2015 року, зареєстрованому в реєстрі №103, та її (заявника) паспорті. У зв'язку із вказаним, для реалізації свої законних прав та інтересів, у Заявника виникла необхідність звернення до суду для встановлення факту належності зазначеного правовстановлюючого документа. У судовому засіданні Заявник заяву підтримала з підстав, викладених у ній, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Заслухавши пояснення заявника, свідків, та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява грунтуюєся на встановлених законом підставах. Згідно з паспортом громадянина України серія [NUMBER], виданим 28 серпня 2007 року Тернопільським РВ УМВСУ в Тернопільській області; дублікатом картки фізичної особи - платника податків, виданною 21 вересня 2007 року, Заявник значиться як [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON], [INFO], що народилася у с. Остап'є, в сім'ї [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER], виданим 13 жовтня 1955 року) 19 квітня 1980 року зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO] (паспорт громадянина України серія [NUMBER], виданий 08 грудня 1998 року Тернопільським РВ УМВСУ в Тернопільській області), що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 12 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області. З свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] [NUMBER], виданих Великобірківською селищною радою народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області, вбачається, що у прізвищах заявника та її чоловіка, які стоять у графі «батьки» допущена помилка, а саме помилково зазначено «Білінські». 09 жовтня 2015 року за реєстровим №103 секретарем Остап'ївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області було посвідчено заповіт [PERSON], [INFO], уродженець та житель с. Остапє Підволочиського району Тернопільської області, ІПН [NUMBER], відповідно до якого останній на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого належну йому земельну ділянку площею 1,9 га на території Остап'ївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, державний акт на право власності на землю серія [NUMBER] заповів в користь [PERSON], [INFO]. Заповіт на день смерті не змінено і не скасовано. Згідно постанови приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 25 травня 2016 року №228/02-31, гр. [PERSON], що проживає в [ADDRESS], у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 1,9 га, кадастровий номер: [NUMBER], що розташована на території Остап'ївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, - відмовлено у зв'язку з розбіжностями у прізвищі спадкоємиці, а також відсутністю реєстрації згідно чинного законодавства у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. З показів свідків [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] є сестрою [PERSON], який за життя зазначав її прізвище як «[PERSON]». Таким чином, судом встановлено невідповідність записів прізвища заявника у правовстановлюючих документах, виданих на її ім'я. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суди зобов'язані враховувати висновки Верховного Суду України. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» значиться, що заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Враховуючи наведене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа, відповідатиме інтересам заявника та забезпечить реалізацію її законних прав, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити встановити факт належності Заявнику заповіту, посвідченого 09 жовтня 2015 року Остап'ївською сільською радою за №103 від імені [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved