Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

[PERSON] 24 травня 2019 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В цьому будинку зареєстровані його донька [PERSON] та [PERSON] , з яким родинних стосунків не має. Відповідачі з 2014 року у його будинку не проживають, їх місцезнаходження йому невідоме. У добровільному порядку відповідачі з реєстраційного обліку не знімаються, їх фактичне місце проживання невідоме, тому просить визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у заяві на ім`я суду просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належно судовими повістками, направленими рекомендованим листом з повідомленням, телефонограмою та оголошеннями на сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за їхньою відсутністю суду не надали. Тому суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України вирішив справу розглянути за відсутністю відповідачів заочно. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 цього Кодексу у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Згідно до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Статтею 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно договору купівлі-породажу від 06 грудня 2007 року (а.с. 6-8), [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї (а.с. 9) [PERSON] зареєстрована у якості члена сім`ї в будинку позивача за вищевказаною адресою, а з [PERSON] родинних стосунків немає. Актом про встановлення місця фактичного проживання підтверджено факт не проживання відповідачів у будинку за вищевказаною адресою з 2014 року (а.с. 10). Оскільки відповідач [PERSON] у будинку позивача не проживає більше одного року, а відповідач [PERSON] більше 6 місяців, але у добровільному порядку з реєстрації не знялися, їх місцезнаходження невідоме, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved