Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, в якому вказує, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у селі Іванівка, Житомирського району, Житомирської області, в Житомирському геріатричному пансіонаті. За життя, померлою був складений заповіт, посвідчений 03 листопада 2004 року, [PERSON] , секретарем Миролюбівської сільської ради, за реєстром № 499, за умовами якого, державний акт на право власності на земельну ділянку ЖТ № 143107, [PERSON] , заповіла позивачу. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом, та спадщину після її смерті прийняла. До складу спадкового майна, що залишилось після її смерті, ввійшла земельна ділянка, загальною площею 3,9532 га, що розташована у селі Миролюбівка, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1824784100:02:000:0090. Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом серії ЖТ № 143107 виданий 09 жовтня 2004 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 265. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку позивач звернулась до нотаріуса, проте, отримала відмову через те, що заповіт складено не на земельну ділянку, а на документ. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданого 04.03.2021 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 160048,08 гривень. Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,9532 га, що розташована в селі Миролюбівка, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 1824784100:02:000:0090, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] , [PERSON] . Судові витрати покладає на себе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без участі представника селищної ради, при прийняття рішення покладається на розсуд суду /а.с. 22/. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 січня 2011 року Виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 9 /а.с. 6/. Довідкою № 420 від 14 березня 2011 року Виконавчого комітету Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області визначено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно до дня смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] пансіонаті /а.с. 7/. Відповідно до Заповіту посвідченого 03 листопада 2004 року секретарем Миролюбівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] заповіла [PERSON] свій державний акт на право власності на земельну ділянку ЖТ № 143107 та майновий пай. Зареєстровано у реєстрі за № 499 /а.с. 8/. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 143107, виданого 07 жовтня 2004 рок, [PERSON] на підставі розпорядження голови Попільнянської РДА від 10.11.2003 року за № 430 є власником земельної ділянки площею 3,9532 га, земельна ділянка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення ведення особистого селянського господарства /а.с. 9/. Як вбачається з Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки сформованого Відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області 04 березня 2021 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 3,9532 га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Миролюбівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: 1824784100:02:000:0090, становить 160048,08 гривень /а.с. 10/. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 04 березня 2021 року Відділом Держгеокадастру у Попільнянському районі Житомирської області, у Державному земельному кадастрі знайдено інформацію про земельну ділянку площею 3,9532 га, кадастровий номер 1824784100:02:000:0090, власником вказана [PERSON] /а.с. 11-12/. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданого 03 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про Спадкову справу, спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , номер спадкової справи у нотаріуса 15/2021 /а.с. 13/. Довідкою № 86/02-31 від 03 березня 2021 року приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу визначено, що до майна померлої [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу № 15/2021 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, поданої від імені [PERSON] , [INFO] . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи від її відмови не звертались /а.с. 14/. Як вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу 03 березня 2021 року за № 85/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,9532 га, за кадастровим номером 1824784100:02:000:0090, що розташована за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Миролюбівська сільська рада, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та у зв`язку з тим, що заповіт складений не на майно (земельну ділянку), а на документ /а.с. 15/. У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до\~статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно частин 1, 2 статті 78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частина 1 статті 81 Земельного Кодексу України визначає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно до\~статті 131 Земельного Кодексу України, \~громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Статтею 140 Земельного Кодексу України передбачено підстави припинення права власності на земельну ділянку, серед яких відповідно до п. б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Частиною першою статті 182 Цивільного Кодексу України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності до частини 1\~статті 1225 Цивільного Кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10)\~Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Статтями 1216, 1218\~Цивільного Кодексу\~України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Згідно\~статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається\~з частини\~1\~статті 1223\~ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно статті 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Як вбачається з частини 1 статті 1268 Цивільного Кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Як вбачається з статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~у складі\~якої є\~нерухоме майно,\~зобов`язаний звернутися\~до нотаріуса\~або в\~сільських населених\~пунктах -\~до уповноваженої\~на це\~посадової особи\~відповідного органу\~місцевого самоврядування\~за видачею\~йому свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на нерухоме\~майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем за заповітом на майно [PERSON] , яка померла [INFO] , права власності на земельну ділянку площею 3, 9532 га. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом просила залишити судові витрати за нею, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Outcome: approved