Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

[PERSON] 15 березня 2018 року предявила до Чукв»янської сільської ради Самбірського району позов про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа - державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Львівської області на імя [PERSON] та визнання за нею, позивачем, право власності на 1/2 частину земельних ділянок загальною площею 2,7978 га, які розташовані на території Чукв»янської сільської ради Самбірського району Львівської області, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла 6 травня 2012 року. У обгрунтування позову посилалася на те, що після смерті її матері відкрилася спадщина, до складу якої належить право на вказану земельну ділянку. Вона, позивач, будучи спадкоємцем 1/2 частини майна за законом, спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, а іншим спадкоємцем майна, а саме, Ѕ частини є її рідна сестра [PERSON], однак нотаріус не видав свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки у звязку з тим, що Державний акт містить підчистки. На підставі ухвали судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі [PERSON] районну державну адміністрацію, як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Під час підготовчого засідання [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Чукв»янської сільської ради Самбірського району Львівської області позов визнав з підстав, наведених позивачем. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] районної державної адміністрації подав відзив, у якому не заперечував проти задоволення позову та просив розглядати справу за відсутності представника. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із свідоцтв про народження, укладення шлюбу та свідоцтва про право на спадщину вбачається, що [PERSON] і [PERSON] є дочками [PERSON] (а. с. 15). Із свідоцтв\~про народження,\~укладення шлюбу\~та смерть\~відомо,\~що 22\~квітня 1930\~року народилася [PERSON], після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] і 6 травня 2012 року у віці 82 років в с. Чуква Самбірського району вона померла (а. с. 6, 12, 13). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Згідно ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже унаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцями після смерті якої є її дочки [PERSON] та [PERSON] Із свідоцтва про право на спадщину за законом відомо, що [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по Ѕ частині земельної частки (паю), яка знаходиться у Чукв»янській СВСГ (а. с. 10). Однак, [PERSON] державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,7978 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з посиланням на те, що у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку містяться підчистки (а. с. 11). Дійсно із Державного акта на право власності на земельну ділянку видно, що [PERSON] (міститься підчистка Петрівна), яка проживає у [INFO] на підставі розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 27 липня 2004 року № 428 передано у власність земельну ділянку 2,7978 га у межах згідно з планом, яка знаходиться на території Чукв»янської міської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 11). Проте, із списку осіб, які мають право на середню земельну частку Чукв»янської сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що право на земельну ділянку мала [PERSON], [INFO] (а. с. 18-24). Із довідки, виданої виконавчим комітетом Чукв»янської сільської ради Самбірського району, видно, що згідно проекту роздержавлення і приватизації земель Чукв»янської спілки власників селянських господарств с. Чуква Чукв»янської сільської ради в списках осіб, що мають право на земельну частку зазначена [PERSON] (а. с. 16). Однак, із розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 27.07.2004 № 428 «Про безоплатну передачу у власність земельних ділянок паїв громадянам [PERSON] сільської ради для ведення особистого селянського господарства» видно, що земельні ділянки площами: 1,38606 га, 0,36015 га та 1,05159 га передано безоплатно у власність [PERSON] (а. с. 21-23). Тобто, у зазначених документах по батькові [PERSON] записано по різному, однак із досліджених доказів достовірно відомо, що право приватної власності на земельну ділянку площею 2,7978 га в межах згідно з планом, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Чукв»янської сільської ради Самбірського району Львівської області належало [PERSON]. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на це майно. Сторонам розяснено наслідки визнання позову. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved