Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

[PERSON] (далі- позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення із Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «Ю.Бі.Ай-КООП» страхового відшкодування. [PERSON] , обґрунтовує позовні вимоги тим, що 20.02.2021 в м. Києві за адресою: Пр-т Бажана, 5, мала місце дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю водія забезпеченого транспортного засобу «Renault Megane» д.р.н. [NUMBER] , під керування [PERSON] та автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням власника автомобіля, [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26.03.2021 [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди в момент його заподіяння була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП» (надалі-Страховик) відповідно до поліса страхування серії ЕР №200718330 від 20.07.2020. 22.02.2021 [PERSON] , за допомогою поштового зв`язку звернувся до Страховика із заявою та додатками до неї про виплату йому страхового відшкодування. Вказану заяву Страховик отримав 25.02.2021 згідно поштового повідомлення про вручення. 27.05.2021 Страховик направив на електронну адресу [PERSON] . [INFO] повідомлення у вигляді листа про прийняте ним рішення, яким визнав подію від 20.02.2021 страховим випадком, та вирішив здійснити виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 61 325 грн.18 коп. На момент звернення [PERSON] до суду за захистом своїх порушених прав, Страховик не сплатив страхового відшкодування. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.07.2021 було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач, яктим є Страховик, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 19 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 4 ЦПК України). Судом встановлено, що 20.02.2021 в м. Києві за адресою: Пр-т Бажана, 5 сталося ДТП за участю водія забезпеченого транспортного засобу «Renault Megane» д.р.н. [NUMBER] , під керування [PERSON] та автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26.03.2021 [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у завданні шкоди доведена належним чином та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України доведенню не підлягає. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який на законних підставах керував автомобілем, була застрахована у Страховика (Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП»). 27.05.2021 Страховик направив на електронну адресу [PERSON] . [INFO] повідомлення у вигляді електронного листа про прийняте ним рішення, яким визнав подію від 20.02.2021 страховим випадком, та вирішив здійснити виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 61 325 грн.18 коп. Відповідно до вказаного вище листа, підписаного т.в.о. генерального директора Страховика без номеру та без дати, останній визначив суму страхового відшкодування належну до виплати [PERSON] у розмірі 61 325 грн. 18 коп. Однак, на момент звернення [PERSON] до суду Страховик не сплатив вказану суму. Отже, сума страхового вішкодування у розмірі 61 325 грн. 18 коп., є безпірною сумою заборгованості, котра визнається обома учасниками судового процесу. Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами частини 2 статті 1187, частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Згідно статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (стаття 22 ЦК України). Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 цього Кодексу за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Відповідно до статті 5 Закону № 1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). За приписом пункту 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вивчивши матеріали справи, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню страхове відшкодування. у розмірі 61 325 грн.18 коп, в якості відшкодування шкоди, заподіяної водієм забезпеченого транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.00 коп.

Outcome: approved