Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] 07.12.2016 року звернулася в суд з позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.2013 року рішенням Залізничного районного суду м.Львова стягнуто із відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи із 19.06.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Як на підставу позову вказує те, що вона проживає з дитиною одна, не має постійного місця праці і не отримує сторонньої допомоги. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів внаслідок інфляції і падіння курсу національної валюти, рівень споживчих цін зріс у декілька разів, а відповідно і витрати на утримання дитини, тому визначеного судом розміру аліментів недостатньо для повноцінного забезпечення дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що він офіційно не працевлаштований, час від часу підробляє, отримуючи невеликий дохід, з якого систематично сплачує аліменти, інших доходів не має. З часу призначення аліментів на утримання сина його матеріальний стан не лише не покращився, а навпаки його доходи зменшились. Також матеріально допомагає батькам-пенсіонерам. Крім того, він перебуває в цивільному шлюбі і його цивільна дружина має двох неповнолітніх дітей. З огляду на те, що підстав, передбачених ст.192 СК України для зміни розміру аліментів нема, просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено вимогами ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 29.08.2013 року позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 600 грн. щомісячно, з подальшою індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи із 19.06.2013 року та до досягнення дитиною повноліття, в решті позову - відмовлено (а.с.4). Судом встановлено, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, а отримує незначні доходи, перебуває в цивільному шлюбі та проживає в сім'ї, в якій є двоє неповнолітніх дітей, а також допомагає матеріально батька-пенсіонерам. Суд критично ставиться до покликань позивача як на підставу позову на зростання рівня цін внаслідок інфляції, оскільки, як вбачається із рішення Залізничного районного суду м.Львова від 29.08.2013 року та положень ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Разом з тим, позивач не надала суду доказів щодо можливості відповідача надавати утримання дитини у визначеному нею розмірі, доказів про наявність у відповідача доходів у вказаному нею розмірі, та іншого майна, які б давали суду підстави для висновку про можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі і такі не здобуто при розгляді сплави. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed