Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

[PERSON] 21.06.2020 року звернулась до суду з вищенаведеною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що на підставі Державного акту про право власності на землю серії ІІ-ЧВ №010085 виданого згідно рішення 14 сесії 23 скликання Великобудської сільської ради від 06.06.2001 року їй передана у приватну власність земельну ділянку площею 1,24 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Велика Буда Герцаївського району Чернівецької області. При видачі Державного акту, в ньому була допущена орфографічна помилка в написанні її імені, а сам замість « [PERSON] » записано « [PERSON] ». З 2013 року неможливо виправити помилки у Державному акті так як нові державні акти не видаються. Окрім цього, згідно вимог інструкції по їх заповненню, було заборонено робити будь-які виправлення у державних актах. Помилили у державному акті позбавляє заявника користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд, а саме переукладати договір оренди, отримувати дивіденди, оформляти заповіт. Просить суд встановити факти належності Державного акту від 21.12.2001 року на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 7320780800:01:002:0397, розміром 0,9636 га та 7320780800:01:002:0398, розміром 0,2803 га, виданого на підставі рішення від 06.08.2001 року 14 сесії 23 скликання Великобудської сільської ради, зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №68 Великобудської сільської ради на право власності на землю частку (пай) серії №ІІ-ЧВ №010085 «На право приватної власності на землю» розміром 1,24 га, розташованої на території с. Велика Буда Герцаївського району Чернівецької області, [PERSON] . Заявник [PERSON] на призначені судові засідання не з`явилась, однак від її імені діяла представник [PERSON] , яка пояснила, що земельна ділянка, яка посвідчена Державним актом серії ІІ-ЧВ №010085 бела перереєстрована, що підтверджується Витягами про Державну реєстрацію права власності, якими встановлено кадастрові номера земельних ділянок, власником яких являється [PERSON] . В Герцаївській районній державній адміністрації та сільській раді їй порадили звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, однак чим наразі порушується прав заявника на володіння, користування та розпорядження земельними ділянками не знає. Заінтересована особа на призначене судове засідання свого представника не направила, однак від них надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності, також не заперечували щодо задоволення заявлених вимог. Заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи даючи законну та правову оцінку доказам по справі, суд дійшов наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 п.6 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, 21.12.2001 року головою Великобудської сільської ради Г.Чевка видано державний акт на право приватної власності на землю на підставі рішення Великобудської сільської ради Герцаївського району 14 сесії XXIII скликання про передачу на [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 1,24 га в межах згідно з планом, розташована на території с. Велика Буда Герцаївського району Чернівецької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №68. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається, що її ім`я по паспорту зазначено « [PERSON] », що не збігається з її іменем у Державному акті на право приватної власності на землю, де її ім`я вказане « [PERSON] », як на підставу для встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, саме власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Порядок видачі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (на момент видачі такого державного акту) передбачалось Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею ( в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомітету України по земельним ресурсам №43 від 04 травня 1999 року, зареєстрованої в МЮ України 04 червня 1999 року за №354/3647)( далі - Інструкція) з послідуючими змінами, у редакції, чинній на час отримання останніми права власності. Відповідно до ст. 1 Закону України « Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Згідно положень 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» площа земельної ділянки, її межі та цільове призначення вносяться до державного земельного кадастру з відповідної документації із землеустрою. Відповідно до ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності);замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву). Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. У Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок. Як вбачаться з Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки №НВ-7305306352020 від 21.01.2020 року та №НВ-7305306532020 від 29.01.2020 року, за [PERSON] , зареєстровано право приватної власності на земельні ділянки розташовані на території Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9636 га кадастровий номер 7320780800:01:002:0397 та площею 0,2803 га кадастровий номер 7320780800:01:002:0398. Документом, який є підставою для виникнення права визначено рішення органу місцевого самоврядування Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області 14 сесії 23 скликання від 06.08.2001 року, а документом що посвідчує право Державний акт від 21.12.2001 року серії ІІ ЧВ №010085. Так як відомості про земельні ділянки визначені Державним актом серії ІІ-ЧВ №010085 від 01.12.2001 року були внесені до Державного земельного кадастру та зареєстровані саме за заявницею [PERSON] , їм присвоєні кадастрові номера та здійснена їхня державна реєстрація у відповідності до норм чинного законодавства, а отже визнані державою, чим спростовуються твердження заявника щодо порушення права володіння, користування та розпорядження власністю шляхом неможливості оформляти будь-які цивільно-правові договори, здійснити волевиявлення шляхом укладення заповіту тощо, у зв`язку з чим заявником не доказано мету встановлення заявленого факту, так як при наявності певних невідповідностей у документах, їй мали б відмовити у державній реєстрації права власності, чого фактично не відбулося. Враховуючи те, що право власності на спірні земельні ділянки зареєстровано за заявницею [PERSON] що підтверджуються поданими нею Витягами з державного земельного кадастру про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, суд не вбачає порушення та оспорення будь-яких прав заявниці щодо її власності, у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed