Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.04.1989 відділом РАГС Конотопського виконкому Сумської області, актовий запис №239. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що шлюб між сторонами укладено 08.04.1989, неповнолітніх дітей немає. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, подружніх стосунків не підтримують тривалий\~ час, спільного господарства не ведуть. Позивач переконана, що подальше спільне проживання неможливе. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку шлюб розірвати. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с.6). В судове засідання позивач не прибула, подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Вказала, що строк на примирення недоцільний (а.с. 10). Відповідач в судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с.12-13, 15-16). Відзив на позовну заяву відповідач не подав, причини неявки суду не повідомив. З огляду на положення частин сьомої, восьмої статті 128, частини четвертої статті 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних мотивів та підстав. Судом встановлено, що 08.04.1989 між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом РАГС Конотопського виконкому Сумської області, актовий запис №239, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.04.1989 (а.3). В шлюбі неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтями 111, 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із у пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved