overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON] 16 липня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 26 червня 1993 року, неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, з 26 серпня 2014 року проживають окремо. Вважає, що сім'я їх розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. Просила суд розірвати шлюб. Представник позивача [PERSON] адвокат Осадчий А.В. в судовому засідання позов підтримав, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, відповідача, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 червня 1993 року в Відділі ЗАГСу Вишгородського району Київської області, актовий запис № 76, неповнолітніх дітей не мають, з початку 2014 року не підтримують шлюбних відносин, а з 26 серпня 2014 року проживають окремо, позивач має іншу сім'ю і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, прізвище позивачу залишити шлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] 16 липня 2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося з причини різних поглядів на сімейне життя, через постійні суперечки та непорозуміння сімя розпалася і відновити її неможливо. Сторони проживають разом, але шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка в судове засідання не зявилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, проте повідомлений про розгляд справи належним чином, будь яких клопотань чи заяв суду не направляв, відзиву до суду не подавав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.2014 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 148 (а.с.5). В силу ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, можливості зберегти сімю немає, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачка відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України просить залишити їй прізвище «[PERSON]». У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

[PERSON] 16 липня 2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов тим, що стосунки з відповідачем розладилися, між ними відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, стали частішими сварки, кожен з подружжя живе своїми інтересами та окремим життям. Проживають сторони окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться, спору відносно майна немає. В підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримала і просила його задовільнити. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2001 року між сторонами Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 131976, актовий запис № 372 (а.с.3). В силу ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, можливості зберегти сімю немає. Відповідач позов визнав повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачка відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України просить залишити прізвище «Глущенко». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст.ст.141,\~142 ЦПК України\~та враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON] 16 липня 2018 року пред'явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 листопада 1992 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що відповідач із середини 2016 року почала перебувати у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, що призвело до розірвання між ними, сторонами, фактичних шлюбних відносин. На даний час між ними припинено ведення спільного господарства. Під час підготовчого судового засідання позивач [PERSON] позов підтримав. Під час розгляду справи по суті представник позивача адвокат [PERSON] у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про судове засідання, що вбачається із оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не з'явилася без повідомлення причин, відзив не подала, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 14 листопада 1992 року від якого неповнолітніх дітей у сторін немає (а. с. 4, 5, 6). Із заяви по суті справи вбачається, що сторони у червні 2016 році припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

[PERSON] 16 липня 2018 року пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 липня 1991 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що з відповідачем він не проживає більше семи років, спільне життя не склалося у зв`язку із розбіжностями на життєві погляди, порушенням принципу рівності подружжя, що призвело до втрати поваги, взаємних терпіння, допомоги та підтримки, що виключає можливість побудови нормальних сімейних відносин на паритетних засадах. Крім цього, відповідач разом із їхнім повнолітнім сином більше семи років тому назад виїхали за кордон, де вони і проживають. Під час розгляду справи по суті позивач [PERSON] у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про одруження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 27 липня 1991 року (а. с. 4). Із заяв по суті вбачається, що неповнолітніх дітей у сторін немає. Сторони у квітні 2011 році припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] 16 липня 2018 року предявила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 6 травня 2016 року. \~ \~ \~ \~У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що в сімї почали виникати сварки та скандали на ґрунті особистих неприязних відносин один до одного, з часом виявилося, що відповідач не був готовий до серйозних відносин, а відтак і сімейних проблем, після народження дитини відносини ще більше погіршилися і після чергового скандалу, у травні 2017 року відповідач зібрав речі та переїхав проживати до своїх батьків в м. Рудки, а вона, позивач, переїхала до своїх батьків. Під час судового розгляду [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав з підстав, наведених позивачем. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони зареєстрували шлюб 6 травня 2016 року, від якого мають одну неповнолітню дитину. У травні 2017 вони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 СК України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Сторонам розяснено наслідки визнання позову. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

[PERSON] 16 липня 2019 року звернулася до суду із заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що бажає зареєструвати шлюб із [PERSON] , [INFO] , оскільки між ними існує почуття любові, поваги та вони бажають створити сім`ю, а також з підстав вагітності заявниці та бажання, щоб дитина народилась у зареєстрованому шлюбі. Заявниця не має змоги укласти шлюб так як не досягла шлюбного віку, а надання права на укладення шлюбу для неї є необхідним і відповідає її інтересам. У судовому засіданні заявниця подану заяву підтримала, пояснила, що відчуває почуття любові до [PERSON] та бажає укласти з ним шлюб. Заінтересована особа мати заявниці [PERSON] підтримала подану заяву та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , представник Голопристанського міськрайонного ВДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області в судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені. Дослідивши письмові докази, заслухавши сторони, суд приходить наступного висновку. Заявниця [PERSON] народилась [INFO] , тобто на час звернення до суду має повних 17 років, що підтверджується копією паспорта . Згідно з довідкою виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області №1457 від 16.07.2019 заявниця на даний час проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з висновком ЛКК при КП «Голопристанська ЦРЛ» №868/8 від 09.07.019 [PERSON] знаходиться на обліку по вагітності, вагітність 11-12 тижнів. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Згідно зі ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] 16 листопада 2015 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що після смерті 22 грудня 2010 року її батька [PERSON] вона фактично прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. В жовтні 2015 року вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, але останній відмовив у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що батько не оформив своїх спадкових прав на вказану частку квартири, тому просить визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, в заяві на ім'я суду вимоги позивачки визнала. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 цього Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п. 23 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Докази, які надані до справи (а. с. 7-18), свідчать про наступне. [PERSON], який помер 22 грудня 2010 року, на праві власності належала 1/3 частка квартири [ADDRESS], але своє право в КП «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» останній не оформив. Після смерті чоловіка [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Позивачці належить на праві власності 1/3 частка вказаної квартири, на момент смерті спадкодавця вона проживала з ним, тому фактично прийняла спадщину, але постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 26 жовтня 2015 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю державної реєстрації нерухомого майна в органах технічної інвентаризації, тому її вимоги про визнання права власності на 1/3 частку квартири є такими, що заслуговують на увагу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

[PERSON] 16 листопада 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 15 листопада 2008 року, дітей від шлюбу не мають. З 2012 року шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, постійних сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалася остаточно, примирення неможливе. Просила суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судова повістка направлена відповідачу за адресою місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, повернута до суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається врученою йому належним чином. З заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 листопада 2008 року в Піщанській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 27, дітей від шлюбу не мають. З 2012 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, постійних сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved