Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Іванівської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визнання права власності кожного з них на 1/3 частину одноквартирного житлового будинку в [ADDRESS] посилаючись на те, що вказаний будинок згідно свідоцтва про право власності на житло від 01 квітня 1997 року належить їм та їх чоловікові і батькові [PERSON], який помер [INFO] на праві спільної сумісної власності. Після смерті останнього вони як спадкоємці за законом першої черги прийняли спадщину, однак державним нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності на це спадкове майно, оскільки вказаний будинок не іменується будинком, а іменується як квартира [ADDRESS]. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожний зокрема, письмовою заявою до суду свої вимоги підтримали і просять справу слухати в їх відсутності. Представник позивачів в судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав і дав аналогічні пояснення викладеним в позові. Представник відповідача Іванівської сільської ради Славутського району Хмельницької області Хавронюк Б.П. вимоги позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнав повністю і пояснив, що будинок по [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить позивачам та їх померлому [INFO] чоловікові та батькові [PERSON]. Однак в свідоцтві про право власності на житло даний будинок зазначено як квартира [ADDRESS], що є помилкою. Вважає вимоги позивачів підставними і законними, які підлягають до задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9) позивачка [PERSON] 15.07.1989 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження (а.с.11) позивач [PERSON] народився [INFO], його батьком записаний [PERSON], матір'ю [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження (а.с.13) позивач [PERSON] народився [INFO], його батьком записаний [PERSON], матір'ю [PERSON]. З свідоцтва про право власності на житло від 01.04.1997 року (а.с.17) вбачається, що Славутський комбікормовий завод посвідчив факт, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З довідок Іванівської сільської ради Славутського району Хмельницькогї області (а.с.19-21) вбачається, що згідно погосподарського обліку сільської ради, будинок в [ADDRESS] розташований на земельній ділянці розміром 0,55 га, яка належить Івавнівській сільській раді, належить [PERSON] і [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] рішенням 30 сесії п'ятого скликання Іванівської сільської ради 7.11.2007 року. З витягу, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.22) вбачається, що державну реєстрацію Славутського міжгосподарського комбікормового заводу 29.05.2006 року припинено за судовим рішенням. З свідоцтва про смерть (а.с.7) вбачається, що чоловік та батько позивачів [PERSON] помер [INFO]. Згідно вимог діючого законодавства часом відкриття спадщини є день смерті особи. Отже, спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] і його дружина позивачка [PERSON] та діти - позивачі [PERSON] та [PERSON], проживаючи з ним на день смерті вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно звіту про належну оцінку майна житлового приміщення, яке знаходиться [ADDRESS] (а.с.33-64) вбачається, що дійсна вартість спірного будинку становить 68055 грн. З довідки державного нотаріуса № 194/01-16 від 18.02.2014 року (а.с.23). вбачається, що позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] на житловий будинок в [ADDRESS] у зв'язку з тим, що відсутні документи, які б підтверджували право власності на це спадкове майно. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена. Судом встановлено, що будинок в [ADDRESS] є одноквартирним будинком. Враховуючи факт, що позивачі є співвласниками спірного будинку і після смерті чоловіка та батька, як спадкоємці першої черги, проживаючи з ним на день смерті, прийняли спадщину за законом, інших спадкоємців першої черги та спадкоємців за заповітом не встановлено, суд вважає, що за ними, кожним зокрема, слід визнати право власності на 1/3 частину одноквартирного житлового будинку в [ADDRESS]. На підставі наведеного ст.ст. 1268-1270 ЦК України та

Outcome: approved