Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] 30.03.2017 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому документів: договору міни від 06.11.1996 року та державного акту на право приватної власності на землю від 18.10.2000 року. Заява мотивована тим, що в правовстановчому документі на належну заявнику квартиру - договорі міни, посвідченому приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Олійник В.П. 06.11.1996 року, невірно зазначено по батькові заявника як «[PERSON]». Так само, в державному акті на право приватної власності на землю від 18.10.2000 року на земельну ділянку, власником якої є заявник, невірно зазначено по батькові заявника як «[PERSON]». Через вказану обставину заявник не в змозі реалізувати своє право на розпорядження належним йому майном. Викладене стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Заявник [PERSON] в судовому засіданні та його представник [PERSON] заяву про встановлення факту належності документів підтримали та просили її задовольнити з тих же підстав, що наведено у заяві. В судове засідання представники зацікавлених осіб не з'явилися з невідомих суду причин. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Згідно матеріалів справи, а саме паспорту серії [NUMBER], встановлено, що в ньому заявник записаний як «[PERSON]» (а.с.7). Як вбачається з копії договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Олійник В.П. 06.11.1996 року за реєстром №4280, по батькові заявника в договорі міни зазначено невірно як «[PERSON]» (а.с.27). Так само, в державному акті на право приватної власності на землю від 18.10.2000 року на земельну ділянку, що розташована на території Вахнівської сільської ради, виданого на ім'я заявника, невірно зазначено по батькові заявника як «[PERSON]». Тобто, у вищезазначених договорі міни та державному акті про право приватної власності на землю невірно зазначено по батькові заявника, що перешкоджає реалізації ним своїх прав як власника майна. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки заява обґрунтована, факти, викладені в ній знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи по суті, що підтверджується описаними вище доказами. Встановлення даного факту необхідно для реалізації прав заявника як власника майна. Оскільки в іншому порядку встановити юридичний факт неможливо, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved