Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] 08.09.2015 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі . Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі з 12.07.1995 року, який між ними розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 11.01.2013 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], батьками яких записані вона з відповідачем. Згідно рішення Надвірнянського районного суду від 18.02.2013 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн. на обох дітей до їх повноліття. В даний час дочка [PERSON] вже досягла повноліття і навчається на денній державній формі навчання в Прикарпатському національному університеті ім. В.Стефаника. Вона зобовязана витрачати кошти, необхідні на оплату навчання дитини, на її прожиття. Дочка винаймає квартиру в м.Івано-Франківську, за яку щомісячно необхідно сплачувати 800 грн. Відповідач постійного місця роботи немає, працює на заробітках в Москві, з чого має значні доходи, однак матеріальної допомоги в достатньому обємі на утримання дитини не надає. Оскільки дочка практично знаходиться на її утриманні і потребує матеріальної допомоги, яку вона сама не взмозі надавати, оскільки хворіє і по стану свого здоровя не може працювати, тому змушена звернутися з даним позовом в суд. Просить позов задоволити, стягнути з [PERSON] в свою користь на утримання дочки [PERSON] 2000 грн. щомісячно на час навчання дитини, а також щомісячно половину додаткових витрат за найм квартири в розмірі 400 грн. Позивач в судове засідання подала заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити в повсному обємі та стягнути з [PERSON] на утримання дочки, яка продовжує навчання, кошти у твердій грошовій сумі по 2000 грн. та додатково по 400 грн. щомісячно на час навчання дитини, тобто до червня 2018 року . Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчить поштова розписка, заяви про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суду не подавав. Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За письмової згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 11.01.2013 року (а.с.5). В даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], батьками яких записані сторони по справі, і які фактично проживають з позивачем, що підтверджується актом обстеження їх матеріально-побутових умов проживання, виданого Надвірнянською міською радою та довідкою КП «Надвірнянський житловик» № 3251 від 03.09.2015 року (а.с.10-11). Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що дочка сторін [PERSON] навчається на ІІІ-му курсі денної державної форми навчання Інституту історії, політології і міжнародних відносин Прикарпатського національного університету ім. В.Стефаника. Даний факт підтверджується довідкою ВНЗ від 07.09.2015 року (а.с. ). Дохід позивачки, а також її стан здоровя свідчить про те, що вона не взмозі належним чином надавати матеріальну допомогу дитині, яка навчається на денній формі навчання, і її доходів є недостатньо для самостійного утримання дочки. Оцінюючи всі наявні докази, а також те, що відповідач є фізично здоровою людиною, взмозі працювати та утримувати дитину, яка продовжує навчання, будь-яких доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоровя, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав, окрім того не спростував в поданій суду заяві обставини про те, що не має можливості надавати матеріальну допомогу дитині, тому дані обставини дають суду підстави вважати, що він взмозі надавати матеріальну допомогу і на утримання дочки [PERSON] до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2018 року, у твердій грошовій сумі, але не пізніше досягнення дочкою 23-річного віку. Разом з тим суд прийшов до переконання, що розмір коштів може бути визначений судом по 1000 грн. щомісячно. Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових 400 грн. за найм житла в м.Івано-Франківськ, то в даному випадку суд прийшов до наступного висновку. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. При визначенні суми матеріальної допомоги мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Оскільки визначаючи розмір присуджених коштів, суд врахував вище зазначене, в тому числі і вартість проживання дитини на орендованій квартирі, тому в цій частині позову слід відмовити. Також з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved