Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] в червні 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 20.04.1991 року перебуває в шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], 24.03.2000 р. н.,який на теперішній час мешкає разом зі своєю матірю, перебуває на її утриманні. До січня 2016 року відповідач надавав матеріальну допомогу [PERSON] на утримання дитини добровільно, проте на теперішній час припинив надання такої допомоги, оскільки між сторонами виник спір щодо розміру такої допомоги, відповідач вважає, що такий розмір має бути визначено судом. [PERSON], за твердженням позивача, є працездатним, не страждає на хронічні захворювання та в змозі сплачувати аліменти. У добровільному порядку домовленості між подружжям щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини досягнуто не було, тому позивач змушена звертатись до суду для захисту майнових прав неповнолітнього сина, вважає достатнім для його утримання матеріальну допомогу від чоловіка в розмірі 1/4 частини його доходів (заробітку), просить стягувати аліменти з [PERSON] від часу предявлення позову і до досягнення спільною дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала, наголошувала на необхідності їх задоволення, навела аргументи, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення таких вимог позивача,вказав, що розуміє свій обовязок утримувати сина і здатний його виконувати, але стягнення з його доходів аліментів у розмірі ? частини вважав надмірним; повідомив, що готовий сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі по 400,00 грн. щомісяця; наголошував на невеликому розмірі своєї заробітної плати, сезонному характері виконуваної ним роботи, наданні матеріальної допомоги особисто неповнолітньому синові, наявності на утриманні непрацездатної матері та своєму хронічному захворюванні. Суд,зясувавши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини. 20.04.1991 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії V-НО № 456518, виданим 20.04.1991 року Рідкодубівською сільською радою Краснолиманського району Донецької області (а.с. 4). В шлюбі народилась спільна дитина [PERSON], 24.03.2000 р. н. (а.с. 5). Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 21.07.2014 року у справі № 236/1335/14-ц шлюб між відповідачем та позивачем розірвано, вказане рішення набрало законної сили 01.08.2014 року (а.с. 21), Неповнолітній [PERSON], 24.03.2000 р. н., після розірвання шлюбу між батьками перебуває на утриманні позивача,мешкає разом з нею (а.с. 8). Дитина є фізично та психічно здоровою, не перебуває на диспансерному обліку, що підтверджено довідкою Амбулаторії ЗПСМ с. Нове Краснолиманського ЦПМСД ім. М.І. Лядукіна від 15.06.2016 року № 141 (а.с. 7). [PERSON] ніде не працює, не займається підприємницькою діяльністю, що підтверджується відсутністю записів у трудовій книжці позивача з 29.11.2007 року (а.с.6). [PERSON] працює на сезонних роботах опалювачем котельні в Навчально-виховному комплексі с. Нове Лиманського району, його дохід у виді заробітної плати за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року складав 9455,95 грн. (а.с. 25,26), з 07.04.2016 року відповідач з роботи звільнений, на теперішній час не працевлаштований, з його пояснень в судовому засіданні - отримує нерегулярні доходи від випадкових заробітків та ведення особистого присадибного господарства. [PERSON] мешкає без реєстрації в с. Нове, по вул.. Кленовій, буд.16, разом зі своєю матірю [PERSON], 1948 р. н., яка є непрацездатною, потребує постійного догляду і медичного лікування (а.с. 24); відповідач і сам має хронічне захворювання системи дихання, що підтверджено довідкою Амбулаторії ЗПСМ с. Нове від 20.07.2016 року(а.с. 22). [PERSON] в судовому засіданні стверджував, що в добровільному порядку надає допомогу на утримання дитини, на підтвердження цього надав копію квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» від 12.08.2016 року про поповнення картки позивача на 993,01 грн. (а.с. 27); [PERSON] в судовому засіданні визнала факт перерахування на її платіжну картку таких коштів відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до розяснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову(ч.1 ст. 191 СК України). Судом встановлено, що неповнолітній син подружжя - [PERSON], 24.03.2000 р. н., проживає разом з матірю та знаходиться на її матеріальному утриманні, позивач здійснює догляд за дитиною. Позивач на теперішній час не працює, потребує матеріальної допомоги від [PERSON], який таку допомогу може надавати, оскільки є працездатним, працевлаштовувався на роботу сезонного характеру. Отже, суд прийшов до висновку про те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини, бо є працездатним та зобов'язаний утримувати свого сина до досягнення останнім повноліття. Водночас суд враховує наявність у відповідача хронічного захворювання, виконання ним обовязку щодо утримання непрацездатної матері, нерегулярний характер доходів [PERSON] та отримання ним доходів від підсобного господарства у натуральній формі. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних способу регулювання сімейних відносин в Україні (ст. 7 СК України), суд за таких обставин вважає за можливе щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітнього сина в розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 17.06.2016 року та до повнолітня дитини. Отже, суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON]. При цьому на підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ст. 88 ЦПК України). Чинним законодавством України визначена ставка судового збору в таких справах 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що в грошовому вираженні складає 551,20 грн.. При цьому згідно з п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. З урахуванням часткового задоволення вимог позивача суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн..

Outcome: partial