Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

[PERSON] в лютому 2020 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просила встановити факт, що договір купівлі - продажу земельної ділянки, площею 0,0400 га, що знаходиться на території Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області і призначена для сільськогосподарського виробництва - садівництва, який посвідчений Посвятенком Д.Ю., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, за реєстровим № 383 належить [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Заява мотивована тим, що 05.04.1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки, площею 0,0400 га, що знаходиться на території Вінницької - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області і призначена для сільськогосподарського виробництва - садівництва, який посвідчений Посвятенком Д.Ю., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, за реєстровим № 383, в якому невірно зазначили ім`я заявника « [PERSON] », про те як згідно паспорту громадянки України її ім`я « [PERSON] », а при відмінюванні повинно бути зазначено « [PERSON] », « [PERSON] ». На час оформлення зазначеного договору купівлі - продажу від 05.04.1999 року заявник не звернула увагу на правильність написання свого імені і лише після отримання Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.12.2019 року та при зверненні до державного реєстратора, щодо отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виявила наявність помилки у договорі купівлі - продажу, яка перешкоджає їй використовувати свою власність на свій розсуд, так як вона не може отримати витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на свою земельну ділянку. Таким чином, встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику потрібне для володіння, користування та розпорядження своєю власністю на свій розсуд. Представник заявника згідно заяви заяву підтримала, просила встановити даний факт. Представник заінтересованої особи Вінницько - Хутірської сільської ради згідно заяви при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Представник Вінницької міської ради також надав суду заяву, з якої вбачається, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Судом встановлено, що 05.04.1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки, площею 0,0400 га, що знаходиться на території Вінницької - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області і призначена для сільськогосподарського виробництва - садівництва, який посвідчений Посвятенком Д.Ю., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, за реєстровим № 383. Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] , виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 18.10.2000 року ім`я заявниці зазначено, як « [PERSON] », що також підтверджується і свідоцтвом про загальнообов`язкове соціальне страхування № [NUMBER] та закордонним паспортом. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер 0520681000:05:001:1472, площею 0,0400 га, що знаходиться на території Вінницької - Хутірської сільської ради, а саме: [ADDRESS] і призначена для сільськогосподарського виробництва - садівництва, власником є [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Вінницько - Хутірської сільської ради № 374 від 16.03.2020 року видно, що земельна ділянка, площею 0,0400 га для індивідуального садівництва, кадастровий номер 0520681000:05:001:1472, власником якої являється [PERSON] , розташована за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на території Вінницько - Хутірської сільської ради, за межами населеного пункту. Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів доводиться факт належності правовстановлюючого документу. За таких обставин суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved