Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Радь І.І., звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою. В обґрунтування позову посилається на те, що 26.05.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 26.05.2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідний запис, згідно з яким позивачу на праві власності належить вказана квартира. [PERSON] у зв`язку з відчуженням зазначеного нерухомого майна втратила право користуватися останнім. Зазначає, що у квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , але фактично не проживає. Між позивачем та відповідачем жодних цивільно-правових угод або інших правочинів, які б надавали останньому користуватися квартирою, в цілому або окремими приміщеннями не укладалося, а згода на реєстрацію не надавалася. Вважає, що відповідач не має права користуватися квартирою. На підставі наведеного, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою, за знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.01.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Виклик відповідача постановлено здійснити в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Позивач у судове засідання не з`явився, при цьому його представник подав до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу за наявними матеріалами без його участі, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником в цілому квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 26.05.2020 року, укладеним між [PERSON] та позивачем, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У квартирі за вказаною адресою значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідками, виданою відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.12.2020 року за № 1597/18-06. Окрім відповідача у квартирі значаться зареєстрованими позивач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з довідки, виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.12.2020 року за № 1597/18-06 За твердженням позивача, відповідач у квартирі не проживає та правових підстав для проживання у ній немає. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Статтею 71 ЖК України визначено, що право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті даної статті. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Як встановлено судом, реєстрація відповідача у квартирі, що належить позивачу, є перешкодою йому для користування і розпоряджання своєю власністю на свій розсуд, і таке становище порушує конституційні права позивача. Беручи до уваги наведені обставин, оскільки відповідач не є членом сім`ї позивача та співвласником квартири, у належній позивачу квартирі не проживає та правових підстав для користування цим майном немає, суд вважає, що [PERSON] слід визнати таким, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] а відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. При цьому суд зазначає, що оскільки за змістом ст. 7 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням, то ухвалене у даній справі рішення суду про втрату відповідачем права користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстрації. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 840,80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved