Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

[PERSON] 23 серпня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, позовні вимоги не змінювалися і не уточнювалися. Позивач у своєму позові та з представником посилаються на те, що вона [PERSON] , [INFO] протягом свого життя народила та виховала двох доньок: [PERSON] , [INFO] , яка на сьогодні змінила прізвище внаслідок одруження на [PERSON] і потім на [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , що також на сьогодні змінила прізвище внаслідок одруження на [PERSON] .. Однак, так склалось, що на сьогодні позивачці 95 (дев`яносто п`ять) років і вона потребує стороннього догляду, як медичного так і особистого. Такий догляд їй надає лише одна з її доньок - [PERSON] . Так, вона і особисто її доглядає і придбаває численні медикаменти та оплачує її перебування у пансіонаті «Уют». Непрацездатність позивачки підтверджується довідкою № 1187 від 27 червня 2019 року КНК «Дніпропетровський цент первинної медико-санітарної допомоги № 4» Дніпропетровської міської ради у якій зазначено, що у позивачки є наступні захворювання: ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, атеросклеротична гіпертонічна хвороба 2 стадії. Стан після закритого медіального перелому шийки правої стегнової кістки (22 грудня 2015 року). Також, лікарем зазначено, що вона потребує забезпечення візком для пересування та потребує постійного стороннього догляду. Досить тривалий час її донька [PERSON] винаймала для неї доглядальниць, одначе останнім часом дуже важко стало пересуватися будинком та є ризики завдання собі фізичних травм. Крім того, стан здоров`я позивачки потребує постійного професійного догляду з боку лікаря, що не вдається забезпечити в домашніх умовах, тому нею було прийнято рішення про необхідність перебування у пансіонаті: з 25 серпня 2018 року по 26 травня 2019 року згідно договору № 20 від 25 серпня 2018 року вона знаходилась у ФОП [PERSON] , місце знаходження: [ADDRESS] та вартість оплати за таке перебування становила 9 500 грн. в місяць. З 26 травня 2019 року і до тепер позивач перебуває у пансіонаті «Уют» згідно договору № 70 від 26 травня 2019 року вартість місячного перебування у пансіонаті і забезпечення її всім необхідним становить 8000 (вісім тисяч) грн. Згідно довідки № 4470/024-52 від 04 липня 2019 року вона перебуває на обліку в Центральному відділі обслуговування громадян ГУ ПФ України в Дніпропетровській області, як така, що отримує пенсію за віком, яка у червні 2019 року склала 3342 (три тисячі триста сорок дві гри.), що не дає можливість покрити навіть половину вартості перебування у пансіонаті. Її донька [PERSON] оплачує вартість перебування матері у обох пансіонатах попри те, сама є пенсіонером та розмір її пенсії за місяць складає 1693.35 грн. З огляду на викладене позивач потребує сторонньої допомоги та матеріального забезпечення від обох дочок, однак її донька [PERSON] , значну частину року проживає у США, що виключає будь-яку можливість особистої допомоги чи догляду за матір`ю, крім того не здійснює жодної фінансової допомоги щодо забезпечення її медикаментами та витратами на проживання у пансіонаті «Уют». Позивач вважає, що така поведінка доньки [PERSON] є негідною та такою, яка не повинна була б мати місце у моєму житті, адже свої батьківські обов`язки позивач виконувала справно та завжди однаково любила дочок. Отже позивачка потребує сторонньої допомоги і матеріально погано забезпечена. Просила стягувати з відповідачки на її користь аліменти на її ж утримання по 1/4 частини всіх видів доходів відповідачки щомісячно довічно, починаючи стягнення з часу подання позову, задовольнивши позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та/або її представник в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином у відповідності до ст. 128-131 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили; вказаним і матеріалами справи, позовні вимоги визнала частково, не заперечує проти аліментів і проти розгляду справу без її участі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаного відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України. Третя особа [PERSON] та/або її представник в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином у відповідності до ст. 128-131 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили; вказаним і матеріалами справи, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти стягнення цих аліментів і проти розгляду справу без її участі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаної третьої особи відповідно до ст. 223 ЦПК України. З`ясувавши думку сторін, третьої особи, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , протягом свого життя народила та виховала двох доньок: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження № 1364 від 15 червня 1959 року та яка на сьогодні змінила прізвище внаслідок одруження на [PERSON] , що підтверджується актовим записом про шлюб № 626 від 08 серпня 1987 року та потім на [PERSON] , що підтверджується актовим записом про шлюб № 130 від 20 вересня 2016 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з актового запису про народження № 2084 від 24 грудня 1954 року та яка на сьогодні змінила прізвище внаслідок одруження на [PERSON] , що підтверджується витягом з актового запису про шлюб № 796 від 06 вересня 1975 року. На сьогодні позивачці 95 років і вона потребує стороннього догляду, як медичного так і особистого. Такий догляд їй надає лише одна з її доньок - [PERSON] . Так, вона і особисто її доглядає, і придбаває численні медикаменти та оплачує її перебування у пансіонаті «Уют», що належить фізичній особі-підприємцю [PERSON] , що підтверджується договором № 70 від 26 травня 2019 року. Непрацездатність позивачки підтверджується довідкою № 1187 від 27 червня 2019 року Комунального некомерційного підприємства «Дніпропетровський цент первинної медико-санітарної допомоги № 4» Дніпропетровської міської ради у якій зазначено, що у позивачки є наступні захворювання: ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, атеросклеротична гіпертонічна хвороба 2 стадії. Стан після закритого медіального перелому шийки правої стегнової кістки (22 грудня 2015 року). Також, лікарем зазначено, що вона потребує забезпечення візком для пересування та потребує постійного стороннього догляду. Досить тривалий час її донька [PERSON] винаймала для неї доглядальниць, одначе останнім часом дуже важко стало пересуватися будинком та є ризики завдання собі фізичних травм. Крім того, стан здоров`я позивачки потребує постійного професійного догляду з боку лікаря, що не вдається забезпечити в домашніх умовах, тому нею було прийнято рішення про необхідність перебування у пансіонаті: з 25 серпня 2018 року по 26 травня 2019 року згідно договору № 20 від 25 серпня 2018 року вона знаходилась у Фізичної особи-підприємця [PERSON] , місце знаходження: [ADDRESS] та вартість оплати за таке перебування становила 9 500 грн. в місяць. З 26 травня 2019 року і до тепер позивач перебуває у пансіонаті «Уют» згідно договору № 70 від 26 травня 2019 року вартість місячного перебування у пансіонаті і забезпечення її всім необхідним становить 8000 (вісім тисяч) грн. Згідно довідки № 4470/024-52 від 04 липня 2019 року вона перебуває на обліку в Центральному відділі обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як така, що отримує пенсію за віком, яка у червні 2019 року склала 3342 (три тисячі триста сорок дві гри.), що не дає можливість покрити навіть половину вартості перебування у пансіонаті. Донька позивачки [PERSON] оплачує вартість перебування матері у обох пансіонатах попри те, сама є пенсіонером та розмір її пенсії за місяць складає 1693.35 (одна тисяча шістсот дев`яносто три) грн., що підтверджується довідкою 10187/02.4-37 від 07 червня 2019 року, виданою Центрального відділу обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. З огляду на викладене позивач потребує сторонньої допомоги та матеріального забезпечення від обох дочок, однак її донька [PERSON] , значну частину року проживає у Сполучених Штатах Америки, що виключає будь-яку можливість особистої допомоги чи догляду за матір`ю, крім того не здійснює жодної фінансової допомоги щодо забезпечення її медикаментами та витратами на проживання у пансіонаті «Уют». Отже, позивач вважає, що така поведінка доньки [PERSON] є негідною та такою, яка не повинна була б мати місце у моєму житті, адже свої батьківські обов`язки позивач виконувала справно та завжди однаково любила дочок. Отже позивачка потребує сторонньої допомоги і матеріально погано забезпечена. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як зазначено у п.п. 16 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Відповідно до ст. 205 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Outcome: approved