overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] 11 вересня 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 06 жовтня 2006 року померла його тітка [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка знаходиться на території Точилівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Позивач зазначає, що він 15 серпня 2017 року звернувся до нотаріальної контори з метою переоформлення спадщини, однак йому було відмовлено, оскільки ним пропущений строк для прийняття спадщини та було рекомендовано звернутися до суду. Позивач вказує, що строк прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин. Так, на час відкриття спадщини в нього не в повній мірі простежувалася родинна лінія зі спадкодавцем. На протязі шестимісячного терміну він намагався знайти документи, які б підтверджували родинну лінію між ним та спадкодавцем, однак в результаті був вимушений звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин, на що знадобився певний проміжок часу, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.28), відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак надав заяву (а.с.32), в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги заяви позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи (а.с.1-26), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом. Заява про прийняття спадщини в установлений ст.1270 ЦК України строк не була подана спадкоємцями. Згідно п.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, так як встановлено поважні причини пропуску для прийняття спадщини, що передбачено п.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] 11 вересня 2017 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що 03 вересня 2008 року він придбав квартиру №17 в житловому будинку №2 «В» по вул. Ніщинського в м. Ананьєві Одеської області, у [PERSON]. Їхній договір купівлі-продажу був посвідчений Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, однак не була проведена його реєстрація. Позивач зазначає, що в серпні 2017 року в нього виникла потреба у продажу його квартири, однак при підготовці документів для укладання угоди виявилась невідповідність даних щодо житлової та загальної площі квартири, вказаних у технічному паспорті, з даними правовстановлюючого документа на квартиру. Вказані невідповідності в досудовому порядку в даний час виправити не є можливим, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.37), в якій просить розглянути цивільну справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.41), в якій просить суд справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання на розгляд справи не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність. Заперечень проти позову не має(а.с.41) Суд взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши та перевіривши документи по справі(а.с.1-35), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~ Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, в звязку з неможливістю визнання права власності позивача на вказану вище квартиру в досудовому порядку, суд, дослідивши зібрані у справі докази, вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вказану квартиру. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] 11 вересня 2017 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. З відповідачем вони проживають окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, інших аліментних зобовязань немає, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не зявилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач\~ у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнає. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ч. 3 цієї статті сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття, що знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 2 статті 183 СК встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Сторони з 03 жовтня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 23 березня 2017 року розірвано (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження (а. с. 5), відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, що підтверджено довідкою про склад сімї (а.с. 6). [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Суд погоджується з розміром аліментів, запропонованим позивачем, що не суперечить вимогам закону, а також інтересам сторін та дитини. Оскільки позивач звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі, передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (0,4 розміру прожиткового мінімуму, що дорівнює 640 грн.). Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

[PERSON] 11 вересня 2018 року звернулась до суду із вказаним позовом, у якому зазначала, що сторони уклали шлюб 29 жовтня 2016 року та мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач не цікавився дітьми, не дбав про матеріальний добробут сім`ї, у зв`язку з чим шлюбні відносини між сторонами припинені і вони проживають окремо, а тому збереження шлюбу неможливе, позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, відновивши їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 25 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 12 березня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивача щодо відновлення дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

[PERSON] 11 вересня 2018 року пред'явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 17 квітня 2015 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що від шлюбу у нього із відповідачем дітей немає. Із початку 2018 року він не підтримує із відповідачем шлюбних відносин, не веде спільного господарства, а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім'ї є неможливиим, і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки остання відмовляється його розірвати у позасудовому порядку. Позивач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог з підстав, які викладені у позовній заяві та не заперечення проти проведення заочного розгляду справи.. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та шляхом розміщення оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про укладення шлюбу відомо, що сторони уклали шлюб 17 квітня 2015 року (арк.справи 9). Згідно із ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно із ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

[PERSON] 11 вересня 2018 року предявила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 травня 2012 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що подружнє життя у них не склалося, відповідач не цікавився сімейними справами, не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, останнім часом систематично зловживав алкогольними напоями, у нетверезому стані влаштовував сварки та скандали. Під час підготовчого засідання [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Статтею 200\~ЦПК України\~встановлено,\~що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони зареєстрували шлюб 29 травня 2012 року, від якого мають одну неповнолітню дитину. У червні 2018 року вони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Сторонам розяснено наслідки визнання позову. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] 11 грудня 2013 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин посилаючись на те, що [INFO] помер його брат двоюрідний - [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на грошові кошти, які належали померлому. Після смерті двоюрідного брата він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Через відсутність документів, які підтверджували б факт родинних стосунків, він не може успадкувати спадщину, яка відкрилась після смерті його брата, оскільки не збереглись документи, що підтвердили б родинні стосунки з померлими родичами, тобто через виявлену відсутність документів він не може дооформити спадщину на своє ім'я, а тому змушений звертатись до суду. На підтвердження своїх вимог заявник надав докази, які свідчать про обґрунтованість заяви. В судовому засіданні заявник наполягає на вимогах, посилаючись на викладені обставини . Представник Олександрійської міської ради будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання з'явився, просить суд вирішити справу згідно чинного законодавства. Інтереси Олександрійської міської ради в судовому засіданні по довіреності представляла Мовчан І.Ю. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Свідки [PERSON] та [PERSON] - показали суду, що знають сім'ю заявника давно, його мати до смерті доглядала свого сина - [PERSON], який потребував догляду, оскільки його мати померла раніше в 2007 році, родичі підтримували родинні стосунки, своєї сім'ї чи дітей [PERSON] не мав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 48 років помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть. Після смерті залишилась спадщина - грошові кошти, які належали померлому. Суд вважає доведеним, що мати заявника [PERSON] та мати померлого [PERSON] - [PERSON], були рідним сестрами, що є підтвердженням родинних стосунків заявника із спадкодавцем, і є підставою для суду для задоволення заяви. Заявник звернувся до Олександрійської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність документів, які підтверджували б родинні стосунки він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємець п'ятої черги. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки пов'язане з реалізацією його права на оформлення спадщини після смерті його двоюрідного брата. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] 11 грудня 2013 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано в 2001 році. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. [INFO] року донькі виповнилось 18 років. Вона навчається в Вінницькому національному медичному університеті ім. Пирогова М.І. на денному відділенні за контрактом і потребує коштів на утримання. Термін навчання: 02.09.2013 - 01.07.2019 р.р. Стаття 199 СКУ передбачає: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Батько - [PERSON] - працездатний та здоровий за словам позивача. Згідно рішення Соснівського районного суду в м. Черкаси 1997 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку до повноліття дитини. Весь цей час позивач наполягає на тому що дитину вона утримувала сама. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - студентки, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, від отримання кореспонденції суду ухилився. Заслухавши позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України передбачає: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.5 ст.181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Outcome: approved