Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

[PERSON] 26 лютого 2020 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2020 року заяву було прийнято до розгляду суду, а у справі відкрито провадження в порядку окремого провадження. Заявник у своїй заяві посилалася на те, що вона народилася [INFO] . Після закінчення школи, з 01 вересня 1977 року по 09 липня 1979 року навчалася у Бакінському медичному училищі № 2 Мінздраву Азербайджанської РСР за спеціальністю фельдшер-лаборант. 09 липня 1979 року їй було видано диплом на ім`я [PERSON] . 13 серпня 1979 року заявника було прийнято на роботу на посаду лаборанта і було заведено трудову книжку на ім`я [PERSON] . Після реєстрації шлюбу із [PERSON] заявник змінила своє прізвище на [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2002 року встановлено факт належності [PERSON] свідоцтва про шлюб з [PERSON] , виданого 11 вересня 1979 року. Заявник звернулася до ГУ УПФУ у Дніпропетровській області за консультацією, оскільки наразі готує документи для призначення пенсії за віком, проте їй було повідомлено, що внаслідок різності написання її ім`я в трудовій книжці, дипломі про освіту і паспорті, виникла невідповідність між документом, що посвідчує особу заявника, та правовстановлюючим документом, який було видано на її ім`я. У зв`язку з різністю написання імені час навчання в училищі до трудового стажу їй зараховано не буде. Заявник у своїй заяві просила суд встановити факт належності їй диплому, виданого на ім`я « [PERSON] » (рос.). У своїй заяві до суду представник заявника справу просила розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання заінтересована особа повідомлялася належним чином, про причини неявки представника суду не повідомила. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , мовою оригіналу [PERSON] / азер ./., народилася [INFO] у с. Гошакенд Ісмайлівського району Азербайджанської РСР (а.с. 6, 7). У період з 1977 року по 09 липня 1979 року [PERSON] навчалася в Бакінському медичному училищі № 2 Мінздрава Азербайджанської РСР за спеціальністю фельдшер-лаборант та 09 липня 1979 року було видано диплом серії [NUMBER] (а.с. 12). 13 серпня 1979 року [PERSON] була прийнята на посаду лаборанта та на її ім`я було заведено трудову книжку (а.с. 4-5). Ім`я заявника у зазначеній трудовій книжці було зазначено російською як « [PERSON] » (а.с. 4), а у дипломі про освіту російською як « [PERSON] » (а.с. 12). 11 вересня 1979 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 11, 13-14) Разом з тим, в паспорті заявника та довідці про присвоєння ІПН її ім`я вказано як « [PERSON] » (а.с. 8, 10). Різність написання імені заявника в трудовій книжці, вкладиші до трудової книжки, дипломі і паспорті на теперішній час перешкоджає їй в призначенні пенсії за віком. З зазначеного вбачається, що у паспорті та трудовій книжці від 18 серпня 1979 року ім`я заявника зазначено російською « [PERSON] », а у дипломі « [PERSON] » тому на теперішній час заявник не має змоги належним чином довести факт належності диплому саме їй. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З копії паспорта заявника вбачається, що її ім`я українською є « [PERSON] », російською « [PERSON] », азербайджанською «[PERSON]», протягом життя їй видавалися офіційні документи: паспорт (а.с. 8-9), довідка про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с. 10), трудова книжка (а.с. 4-5), із зазначенням імені українською; інші документи із зазначенням імені « [PERSON] ». За таких обставин суд вважає, що оскільки всі інші дані в паспорті, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, трудовій книжці та інших документах, які було видано заявникові, повністю співпадають, то заява підлягає задоволенню, а факт належності [PERSON] диплома серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , встановленню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Заявником при поданні заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 420 гривень 40 коп., який відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved