Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила наступне. Він з Відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.09.1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС Білоцерківського району Київської області, актовий запис №100. Неповнолітніх дітей сторони від шлюбу не мають. Спільне сімейне життя з Відповідачем не склалося, не зійшлися характерами, різні погляди на сімейне життя. Через відсутність взаєморозуміння постійно виникали суперечки, неприязне відношення та сварки. Все це призвело до втрати поваги один до одного і до розпаду сім`ї. З 2000 року шлюбні відносини між сторонами припинилися, сумісного господарства не ведуть. Подальше сімейне життя і збереження сім`ї позивач вважає не доцільним. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, судові витрати по справі залишає за собою (а.с.2). В судове засідання відповідач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була вважається повідомленою належним чином, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило (а.с.23). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 26.09.1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС Білоцерківського району Київської області, актовий запис №100 (а.с.6). Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, шлюб має формальний характер, збереження сім`ї не можливе. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст.56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved