overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON], третя особа Бердянський міський відділ УДМС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому зазначили, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування. 14.06.2007 року [PERSON] подарувала 1/4 частину квартири [PERSON] У спірному житловому приміщенні зареєстрований колишній член сімї позивачів [PERSON], який з січня 2014 року в квартирі не проживає, але залишається зареєстрований в ньому. Просили визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №35 по вул. Верещагіна,14 у м. Бердянську. Позивачі в судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Представник [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій позов визнав і просив розглянути справу в його відсутності. Представник Бердянського міського відділу УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до договору дарування від 20 квітня 2007 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.25-26). Це право зареєстровано за нею в Реєстрі права власності на нерухоме майно 26.04.2007 року (а.с.27). За договором дарування від 14 червня 2007 року [PERSON] подарувала [PERSON], якій після укладення шлюбу привласнено прізвище [PERSON] 1/4 частину квартири [ADDRESS] (а.с.28-29). Право власності зареєстровано за набувачем у Реєстрі права власності на нерухоме майно 27.09.2007 року (а.с.30) Згідно довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області [PERSON] зареєстрований у [INFO] (а.с.8). Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає встановленим факт непроживання відповідача понад року на спірній житловій площі, оскільки ця обставина підтверджується актом від 01.10.2015 року (а.с.47). Крім того, обставини, що викладені позивачами визнані відповідачем у заяві від 26.10.2015 року (а.с.45) і за ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. За вказаних обставин позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до Комунально підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа», третя особа: ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» - про захист прав споживача. Позивачка в судове засідання з`явився, позовні вимоги просить задовольнити. В судовому засіданні відповідач протии задоволення позовної заяви заперечував. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперчував. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В 2006р. сім`єю позивачки було вирішено встановити автономне опалення в належній їм квартирі, розташованій в [ADDRESS]. 14.06.2006р. від ПАТ «ДТЕЦ» позивачка отримала технічні умови на відключення від централізованого теплопостачання та перехід на автономне джерело теплопостачання. 15.06.2006. в УЕГГ м.Дніпродзержинська ВАТ «Дніпропетровськгаз» були отримані технічні умови на монтаж газового обладнання. Також в державному проектному інституті «Дніпродзержинськцивілпроект» був отриманий проект відключення квартири від внутрішньо домової системи опалення. 15.10.2006р. система автономного опалення була введена в експлуатацію і позивачка перестала користуватися послугами централізованого опалення. Згідно п.п.2.5., 2.6., 2.7. Порядку \~відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири або уповноваженої ними особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою не додані докази складання акту про відключення від мереж ЦО і ГВП та направлення даного акту на розгляд комісії. Також позивачкою не надано доказів внесення змін або розторгнення договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Також позивачкою не надані докази звернення до відповідача з проханням здійснити перерахунок та не нараховувати кошти за період, в який фактично не здійснювалось теплопостачання. Не надано відмову відповідача провести такий перерахунок. Отже, судом не виявлено достатньо доказів того, що право позивачки дійсно порушено та потребує судового захисту. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись із позовом до [PERSON] сільської ради Березнівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивачі в обґрунтування позовних вимог вказують, що 21.06.2007 року померла їх мати пКокота Н.А., після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті вона заповіту не залишила, у зв'язку із чим спадкування належного їй майна здійснюється за законом. На дату її смерті, відповідно до довідки № 47, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради 21 січня 2015 року, із спадкодавцем постійно проживали її діти - [PERSON], [PERSON], тобто вважаються такими, що спадщину прийняли.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу посилаючись на те, що 24 березня 1997 року на їх ім`я відділом приватизації житла АТ «Демітекс» на підставі розпорядження від 24.03.1997 року за № 445 видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в ПБТІ «Інвентаризатор». У послідуючому заявники мали намір зареєструвати у даній квартирі свою онуку, проте їм відмовлено, оскільки у зазначеному свідоцтві про право власності в частині прізвища та підпису керівника відділу приватизації вбачається затертість та наведення прізвища цієї особи, тому просили суд встановити факт належності їм вищевказаного правовстановлюючого документу. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2020 року відкрито провадження по справі. У судове засідання заявники [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують. Заінтересована особа ВАТ «Демітекс» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які у судове засідання не з`явилися. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видане 24 березня 1997 року відділом приватизації АТ «Демітекс» , квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтво видано згідно з розпорядженням від 24 березня 1997 року № 445. Як убачається з свідоцтва, має місце затертість та наведення прізвища керівника органу приватизації « [PERSON] ». Право власності за заявниками на дану квартиру зареєстровано 24 березня 1997 року в КП «Інвентаризатор» за № 130-17477. Пунктом 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 цієї статті визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~Суду надано достатньо доказів для підтвердження факту належності [PERSON] , [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 24 березня 1997 року, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначили, що [INFO] в м. Коростені Житомирської області помер їх батько - [PERSON]. Після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Однак заявниці не можуть оформити спадщину оскільки у їх свідоцтвах про народження у графі відомості про батька помилково зазначено прізвище батька [PERSON] Просили суд прийняти рішення, яким встановити факт родинних відносин, а саме те, що померлий [INFO] в м. Коростені Житомирської області [PERSON] є їх батьком. В судове засідання заявники не з'явилися, хоч про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, однак надали суду заяви в яких заявлені вимоги підтримали і просили суд розглянути справу без їх участі. Представник заінтересованої особи - територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області в судове засідання також не з'явився, хоч про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак надали заяву, в якій проти заявлених вимог не заперечують та у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду, просили справу розглянути без участі представника. Проаналізувавши матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Дані обставини ніким не спростовані, стверджуються документами, зібраними в справі і дослідженими в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.6) вбачається, що [INFO] в м. Коростені Житомирської області помер їх батько - [PERSON]. Після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] (а.с.14-17). Однак заявниці не можуть оформити спадщину оскільки у їх свідоцтвах про народження у графі відомості про батька помилково зазначено прізвище батька [PERSON] Факт, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком заявниць та одна і таж сама особа, це вбачається наданих документів, а саме із копій свідоцтв про народження, про шлюб та розірвання шлюбу, тощо. У суду є всі підстави про задоволення даної заяви, яка стверджує про те, що заявниці являються дочками [PERSON], який помер [INFO] в м. Коростені Житомирської області. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявників та про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON], звернулися в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи тим, що їхніми батьками являються: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Далекого 1981 року трагічно у віці 46 років в с. Стрільчинці Немирівського району помирає їхній рідний батько [PERSON]. Їхня мати [PERSON] 05 березня 1985 року у Чечелівській сільській раді Гайсинського району укладає повторно шлюб із [PERSON], який почав проживати разом із ними. [PERSON] став їм за батька. Вони всі разом вели домашнє господарство, обробляли земельну ділянку, вирощували домашню птицю та доглядали іншу худобу, тобто проживали однією сімєю. [PERSON] працював на роботі, де отримував немалу зарплату. В 60 років, тобто з 1999 року, почав отримувати пенсію. Його заробіток був основним джерелом наповнення їхнього бюджету. Фактично вони були на його утриманні аж до його смерті. Однак, 21 грудня 2004 року, буквально через декілька днів після смерті матері, у віці 65 років у їхньому домогосподарстві в с. Стрільчинці Немирівського району [PERSON] помирає, про що було видано в цей же день виконкомом Стрільчинецької сільської ради свідоцтво про смерть І-АМ № 254283 і зроблено в Книзі реєстрації актів про смерть актовий запис за № 20. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із земельного паю, який розміщений на території Стрільчинецької сільської ради Немирівського району, а також права на майновий пай. Вони звернулись до Немирівської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, їм було повідомлено про те, що факт проживання із спадкодавцем однією сімєю повинен бути встановлений судовим рішенням. В звязку з цим [PERSON] та [PERSON] просять суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що вони проживали однією сімєю як дочка і батько із [PERSON]. В судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON], заяву підтримали повністю, просять її задовольнити. Свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили в судовому засіданні, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю як дочки і батько із [PERSON], в с. Стрільчинці Немирівського району Вінницької області, в період з початку 1985 року по день його смерті 21 грудня 2004 року. Суд заслухавши пояснення заявників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, так як встановлення факту, що має юридичне значення, підтверджується показами свідків, копією паспорта [PERSON] (а.с.7), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.9), копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] (а.с.10), копією паспорта [PERSON] (а.с.11), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.13), копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] (а.с.14), копією довідок Немирівської міської ради (а.с.15,16), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.17), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.18), копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] (а.с.19), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.21), копією державного акта на право приватної власності на землю (а.с.22). На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON], звернулися в суд з позовом, в якому просять визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20.03.1996 р. між. [PERSON], [PERSON] (позивачі) та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (відповідачі) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 476, зареєстрований товарною біржею «Центральна Одеська біржа нерухомості» у журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю від 20.03.1996р., згідно якому позивач купив у відповідача квартиру [ADDRESS]. У судове засідання позивачі не з'явився, надав заяву, якою позов підтримав у повному обсязі, просив закінчити розгляд справи за його відсутності. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в суд не з'явилась, про причину неявки суду не повідомили. Суд, у зв'язку з неявкою сторін, що не з'явилась та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 169 ЦПК України, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. 20.03.1996 р. між. [PERSON], [PERSON] (позивачі) та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (відповідачі) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 476, зареєстрований товарною біржею «Центральна Одеська біржа нерухомості» у журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю від 20.03.1996р., згідно якому позивач купив у відповідача квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст. 334 ч. 3 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. [PERSON], [PERSON] позов обґрунтовували тим, що [PERSON], при житті, за посвідченим 06.02.2014 року заповітом належний ньому земельний пай, заповів позивачам. За твердженням позивачів, вони з поважних причин пропустили шестимісячний строк для подання заяви на прийняття спадщини за заповітом, після смерті спадкодавця. Оскільки вони, після смерті [PERSON], у зв'язку із характером роботи з 22.07. по 16.10.2014 року, перебували за межами України в Російській Федерації. Позивачі [PERSON], [PERSON] в скерованих до суду письмових заявах позовні вимоги підтримали, просять них задовольнити, з підстав викладених в поданій до суду заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в скерованих до суду письмових заявах позов визнали, просить справу розглянути по суту у їх відсутності. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - ч. 5 вказаної статті. З досліджених письмових доказів встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року. Який, при житті, за посвідченим 06.02.2014 року заповітом належний ньому земельний пай, заповів позивачам. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. З довідки Ратнівської державної нотаріальної контори слідує, що позивачі в установлені законом строк не подали заяви про прийняття спадщини, після смерті спадкодавця [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Достовірність доводів позивачів [PERSON], [PERSON] про те, що вони з поважних причин пропустили строк для подання заяви на прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON], так як в цей час перебували за межами України, стверджується їх паспортними даними про виїзд за кордон. Оцінивши зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що наведені позивачами причини по несвоєчасній подачі заяв в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом, є поважними, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], в якому просять визнати їх співвласниками житлового будинку з господарським будівлями, спорудами, в порядку спадкування за заповітом, що розташований на [ADDRESS], після смерті діда [PERSON], який помер [INFO]. Заявлений позов обґрунтовують тим, що спадкодавець [PERSON] був власником даного житла. Однак він, за життя, правовстановлюючих документів про право власності на житловий будинок не виготовив. Це стало підставою у відмові у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадщини за заповітом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину у шестимісячний строк, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав, просить нього задовольнити. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про смерть слідує, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO], який, при житті, за посвідченим Річицькою сільською радою Ратнівського району Волинської області заповітом від 02.04.2003 року, свій житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться на [ADDRESS] заповів позивачам та відповідачу у справі. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 549 ЦК України (в ред.1963 року) для того щоб спадкоємець прийняв спадщину необхідно, щоб він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або щоб подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При цьому зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Достовірність доводів позивачів підтверджується довідками виданими Річицькою сільською радою Ратнівського району Волинської області, витягом із Спадкового реєстру, з яких встановлено, що власником житлового будинку з господарським будівлями, спорудами, що знаходиться на [ADDRESS] був спадкодавець [PERSON] Позивачі в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця своєчасно прийняли спадщину за заповітом, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Будь-які інші докази, спростовуючі встановлені в судовому засіданні обставини, викладені позивачами, які підтверджені письмовими доказами, в матеріалах справи відсутні та судом не здобуто, а тому позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність двох чи більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю - ч. 1 ст. 368 ЦК України. Частки у праві спільної сумісної власності в спадковому майні позивачів вважаються рівними, згідно ч.2 ст.370 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування домоволодінням. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved