Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[INFO] померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка [NUMBER] площею 5,1947 га, яка знаходиться на території Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, у позовній заяві просила справу слухати у її відсутності (а.с. 4). Представник відповідача - Вищеольчедаївської сільської ради у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій позов визнала і просила справу слухати у її відсутності (а.с. 18). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 2064 від 08 серпня 2015 року (а.с. 10), витягом з технічної документації щодо приватизації земельних ділянок та складання документів, що посвідчують право власності САТ «Вищеольчедаївське» с. Обухів Мурованокуриловецького району Вінницької області № 631/01-11 від 10 серпня 2015 року (а.с.11), копією державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 12) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,1947 га, яка розташована на території Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41692930 виданої 02 жовтня 2015 року (а.с. 19) слідує, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишала. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Свідоцтвом про смерть (а.с. 7), рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 07 вересня 2015 року, яке набуло чинності 18 вересня 2015 року (а.с. 8), довідкою Вищеольчедаївської сільської ради № 2064 від 08 серпня 2015 року (а.с. 10), доводиться, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], яка має право на спадщину у четвертій черзі спадкоємців, і прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння особистими речами померлої, зробила похорон, розпорядилася майном померлої і проживала на день смерті зі спадкодавцем. Ця обставина, а також обставина, що спадкова справа щодо померлої [INFO] [PERSON] не зареєстрована, стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02 жовтня 2015 року (а.с. 20) та постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 575 від 29 вересня 2015 року (а.с. 13). Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Подільська радниця» від 30 вересня 2015 (а.с. 9) слідує, що оригінал державного акта на право приватної власності на земельну ділянку на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 575 від 29 вересня 2015 року) (а.с. 13). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем як спадкоємцем [PERSON] слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку за законом.

Outcome: approved