Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07.08.2015 по справі № 635/2252/15-ц. В обґрунтування позову зазначено, що з моменту ухвалення рішення від 07.08.2015, змінився матеріальний та сімейний стан позивача, оскільки у позивача в 2017 та 2020 народились інші діти, які перебувають на його утриманні. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача - адвокат Биченко А.О. в судовому засіданні 25.01.2021 позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні 25.01.2021 проти позовних вимог заперечувала. В обґрунтування заперечень зазначила, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , відповідачка [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , відповідач є її матір`ю, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.11.2015 (а.с. 35). Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 07.08.2015 у справі №635/2252/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 34). 10.10.2015 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 36) Під час шлюбу з [PERSON] у позивача народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] (а.с. 37-43) Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд керується таким. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно ч. 2 ст. 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Таким чином, виходячи з положень чинного законодавства України, розмір аліментів, визначений в ч. 5 ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, вважається безспірним та таким, що презюмується як необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як встановлено судом, в даний час з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини на одну дитину. Також, як встановлено судом, відповідач є батьком трьох дітей, з яких двоє дітей народились під час іншого шлюбу позивача після стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] . Виходячи з положень ч. 5 ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, в такому випадку необхідними та достатніми вважаються аліменти в розмірі половини заробітку (доходу) відповідача на 3 дітей. Відповідно, розмір аліментів на одну дитину відповідача має складати 1/6 частину його заробітку (1/2 заробітку поділити на 3 дітей). За таких обставин, аліменти в розмірі 1/4 частини доходу позивача, які стягуються з нього на утримання однієї дитини відповідача, суд вважає такими, що суперечить засадам справедливості та нормам законодавства, оскільки після стягнення з позивача аліментів у вказаному вище розмірі, в нього народилось ще 2 дитини. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання [PERSON] , з 1/4 частини його доходів на 1/6 частину його доходів, в зв`язку з чим частково задовольняє позовні вимоги. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини доходів суд відмовляє, оскільки вважає такий розмір аліментів несправедливим і таким, який не забезпечить належний рівень життя його дочки [PERSON] .. Оцінюючи доводи відповідачки, суд керується таким. Доводи відповідачки відносно того, що позивач має інші джерела доходу в Німеччині та визначити розмір його доходів є неможливим, судом не можуть бути визнані підставою для відмови в позові, оскільки всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних доводів суду не надано. Доводи відповідачки відносно того, що позивач не надав дозвіл на виїзд за кордон, також згідно чинного законодавства України не можуть бути підставою для відмови в позові. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Outcome: partial