Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визначення способу участі у вихованні дитини [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 10 грудня 2010 року в Новомаячківській селищній раді Цюрупинського району актовий запис № 32. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] [INFO], яка на теперішній час проживає разом із відповідачем. Навесні 2012 року відносини між [PERSON] та [PERSON] погіршились і відповідач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, та з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на своє утримання та утримання дитини. В середині травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] відновили свої стосунки та стали проживати разом, за місцем проживання [PERSON], з ним також проживала їх малолітня донька. Після цього відповідач заяву про розірвання шлюбу забрала. Позовну заяву про стягнення аліментів на утримання доньки та на утримання відповідача Цюрупинський районний суд задовольнив, хоча відповідач разом із дитиною проживала з травня 2012 року у [PERSON], та знаходились на його утриманні. У серпні 2013 року відносини між [PERSON] та [PERSON] погіршились, і вони припинили стосунки. Відповідач забрала дитину та переїхала з нею до батьків, де і проживає на цей час. В цей же час відповідач звернулася з позовною заявою про розірвання шлюбу до Цюрупинського районного суду, позов було задоволено. Представник позивачів вказує, що на теперішній час між сторонами склалися напружені відносини, у зв'язку з чим відповідач категорично відмовляється надавати позивачам можливість бачитися з малолітньою [PERSON] та приймати участь у її вихованні. Позивачі характеризуються позитивно за місцем проживання та роботи, за місцем проживання мають задовільні матеріально-побутові умови для перебування дитини, [PERSON] батьківських прав стосовно своєї доньки не позбавлений. Домовитись про порядок участі у вихованні дитини сторони не можуть, тому позивачі змушені звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримали з підстав, зазначених ними у позовній заяві. Просили суд визначити для [PERSON] спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, надавши йому систематичні побачення та вільне спілкування, не в присутності відповідача, з донькою [PERSON] за адресою [ADDRESS] кожні перші та треті вихідні місяця, починаючи з 19.00 год. п'ятниці до 19.00 неділі. Визначити для [PERSON] спосіб участі у вихованні онуки та спілкуванні з нею, надавши їй систематичні побачення та вільне спілкування, не в присутності відповідача, з онукою [PERSON] за адресою [ADDRESS] кожні другі вихідні місяця, починаючи з 19.00 год. п'ятниці до 19.00 неділі. Визначити для [PERSON] спосіб участі у вихованні онуки та спілкуванні з нею, надавши йому систематичні побачення та вільне спілкування, не в присутності відповідача, з онукою [PERSON] за адресою [ADDRESS] кожні четверті вихідні місяця, починаючи з 19.00 год. п'ятниці до 19.00 неділі. В судовому засіданні відповідач позов не визнала та пояснила, що починаючи з серпня 2013 року вона разом з дитиною дійсно переїхала до будинку своїх батьків, що знаходиться в [ADDRESS]. Зазначає, що переїхати до батьків вона була змушена через протиправну поведінку її колишнього чоловіка [PERSON], який її неодноразово бив, в тому числі в присутності дитини. Внаслідок цього дитина отримала сильну психологічну травму, страждає денними та нічними енурезом, стала неспокійною та взагалі боїться батька, що може підтвердити свідок [PERSON] Батьки [PERSON] знали, що [PERSON] її б'є, оскільки ці дії вчинялися на їх очах, але замовчували це та не вживали ніяких заходів, а тому, на думку відповідача, їм також не можна надавати побачення з дитиною. Просила у позові відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що з приводу протиправних дій позивача [PERSON] відповідач зверталася до правоохоронних органів. На даний час тривають кримінальні провадження за заявою [PERSON] за ст.ст. 122 ч. 1, 146, 296 КК України. Крім того, позивач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на дочку. Надання позивачам права побачення з дитиною буде суперечити її інтересам. Це, зокрема, підтверджується консультацією лікаря-психолога щодо психічного стану дитини, яка страждає неврозами внаслідок протиправних дій батька. Просив у позові відмовити. Представник органу опіки та піклування Новомаячківської селищної ради в судовому засіданні пояснила, що на підставі даних про матеріально-побутові умови позивачів, які є належними для перебування дитини, враховуючи бажання батька, дідуся та бабусі приймати участь у вихованні дитини, їх позитивні характеристики, рекомендовано матері надати дозвіл на спілкування з дитиною її колишньому чоловіку та батькам. Тому суду надано відповідний висновок. Про факти протиправної поведінки [PERSON] органу опіки та піклування нічого не відомо. Просила суд вирішити справу з урахуванням поданого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 10.12.2010 р. Від шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON]. У серпні 2013 року відносини між [PERSON] та [PERSON] погіршились і вони припинили шлюбні стосунки, а в подальшому шлюб між ними було розірвано. В серпні 2013 р. відповідач забрала дитину та переїхала з нею до своїх батьків, що проживають в [ADDRESS] де і проживає на цей час. Відповідач звернулася до правоохоронних органів з заявою про завдання їй [PERSON] тілесних ушкоджень. Кримінальне провадження за її заявою на даний час триває. З серпня 2013 р. відповідач категорично відмовляється надавати позивачам можливість бачитися з малолітньою [PERSON] та приймати участь у її вихованні. З серпня 2013 р. позивачі бачилися з дитиною лише одного разу на короткий час в лютому 2014 р. на день народження [PERSON] Позивачі за місцем проживання та роботи характеризуються з позитивної сторони, за місцем проживання мають належні матеріально-побутові умови. Позивач [PERSON] має заборгованість за аліментами на утримання дочки [PERSON] за період з 01.05.2012 р. по 01.11.2013 р. в сумі 7159,21 грн. В період з серпня 2013 р. по січень 2014 р. сплачено одноразово 1400 грн. у листопаді 2013 р. Згідно з консультацією психолога від 31.12.2013 р. дитина [PERSON] має неврозопоідбний стан, нічний та денний енурез, страхи та порушення сну. Зазначені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами та показаннями свідка [PERSON], яка показала, що батько, бабуся та дідусь дитини намагалися побачитись з нею на її день народження у лютому 2013 року. Коли всі зайшли в будинок, дитина злякалася та побігла до матері. Батько залишив подарунок та пішов. Згідно з висновком органу опіки та піклування Новомаячкіської сільської ради затвердженого рішенням виконавчого комітету № 7 від 26.02.2014 р., рекомендовано відповідачу дати дозвіл на спілкування з донькою позивачам. Правовідносини між позивачами та відповідачем щодо здійснення права на участь у вихованні дитини врегульовано статтями 159, 257 та 263 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ч. 1 ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Відповідно до ч. 2 ст. 257 СК України, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що позивач [PERSON] як батько дитини, та позивачі [PERSON], [PERSON], як дід та баба, мають право брати участь у вихованні дитини та вимагати усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, оскільки відповідач чинить такі перешкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що доводи відповідача про неправомірну поведінку [PERSON] щодо неї не підтверджені належними доказами, оскільки сам факт наявності кримінальних проваджень відносно [PERSON] не свідчить про встановлення певних обставин та вини позивача. Вина позивача може бути встановлена вироком суду або постановою у справі про адміністративне правопорушення, проте, як встановлено судом, такі рішення не приймалися. Суд також враховує, що позивачі мають позитивні характеристики, обставин, які можуть перешкоджати їх спілкуванню з дитиною за місцем їх проживання, судом не встановлено. Суд також не вбачає підстав для присутності інших осіб під час побачень з дитиною. Посилання відповідача на дані, що зазначені у консультації психолога суд сприймає критично, оскільки така консультація отримана лише 31.12.2013 р., через 6 місяців після припинення шлюбних стосунків та переїзду відповідача з дитиною, містить загальні формулювання. Тому суд не може зробити категоричний висновок, що зазначені в консультації розлади пов'язані саме з протиправною поведінкою батька, діда або баби. Таким чином, суд вважає, що небажання відповідача надати будь-яку можливість колишньому чоловіку, а також діду та бабусі дитини, для спілкування з дитиною є необґрунтованою та зумовленою наявністю особистих неприязних стосунків з позивачами, а не інтересами самої дитини. Разом з тим, суд вважає, що для реалізації права позивачів на спілкування з дитиною та участі у її вихованні, достатньо буде для батька - двох вихідних на місяць, для діда та баби - по одному вихідному дню на місяць. Крім того, суд вважає за можливе зменшити час перебування дитини у позивачів. Таким чином, відповідач матиме можливість спілкування з дочкою у вихідні дні. Таким чином, позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial