Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON] (далі -\~позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі\~відповідач) на свою користь 90 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому в результаті професійних захворювань. В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем. Актом розслідування хронічного професійного захворювання, який 06.09.2018 затверджено Першим заступником начальника головного управління Держпраці у Донецькій області [PERSON], позивачу встановлено професійні захворювання: хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст., хронічна сенсоневральна приглухуватість, значна ступінь зниження слуху (IV ст.), - за класифікацією [PERSON]Є та [PERSON] - захворювання професійні, встановлені вперше. 27.11.2018 позивач був вперше оглянутий на МСЕК за професійними захворюваннями, йому було встановлено за сукупністю 65% втрати професійної працездатності з 22.11.2018 довічно: первинно 30% приглухуватість; первинно 15% хронічний бронхіт; повторно 10% трудове каліцтво 06.10.1995; повторно трудове каліцтво 03.10.1992 - 10%.Рекомендовані\~«Д» невролога,\~пульмонолога.\~Визначена потреба\~у медичній\~та соціальній\~допомозі:\~медикаментозне лікування\~за професійними\~захворюваннями та\~наслідками трудових\~каліцтв,\~санаторно-курортне\~лікування за\~приглухуватістю. Первинно визнано інвалідом третьої групи за профзахворюваннями довічно, повторно за трудовим каліцтвом. Позивач вважає, що умовами виробництва йому заподіяна моральна шкода. Він тривалий час - більше 25 років - постійно працював в підземних умовах, весь час в умовах впливу шкідливих факторів. Простудними захворюваннями позивач хворіє тривалий час, з 2012 р. перебуває на обліку; хронічним обструктивним бронхітом хворіє протягом 5 років, загострення хвороб у період весна-осінь. Неодноразово лікувався амбулаторно і стаціонарно. З 2013 року перебуває на обліку у сурдолога. З роботи позивач звільнився за власним бажанням, як тільки отримав право на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку, щоб свідомо не допускати погіршення свого самопочуття. За умови належного стану здоровя, він і далі б працював у шахті, але робота у підземних умовах йому заборонена. Працював в підземних умовах з 18 років і по день звільнення, іншої спеціальності не має. Звичайний уклад життя позивача примусово змінився. Коли він працював на підприємстві, його заробітна плата була основним джерелом доходів його родини, зараз він отримує лише частину заробітку у відповідності до втрати ступеня професійної працездатності, йому необхідно докладати додаткових зусиль для належного утримання себе та родини. Враховуючи викладене, позивач оцінює спричинену йому моральну шкоду в 90 000 грн. Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач, не визнавши позовні вимоги в заявленому розмірі, надав відзив на позов, в якому зазначив, що достатнім розміром грошових коштів, яким відшкодовуються моральні страждання позивача, є 30\~000 грн. Також відповідач вказує на відсутність експертизи на підтвердження характеру і ступеню ушкодження здоровя. В судове засідання представник відповідача не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову заперечує з підстав, наведених у відзиві. В силу приписів ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Копією трудової книжки серії БТ-ІІ №0771437 на ім'я позивача підтверджується, що останній перебував з відповідачем у трудових відносинах з 26.05.2003 по 25.06.2015 та з 01.07.2015 по 17.11.2016; був прийнятий на роботу гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті, наказом №3410к від 09.08.2005 переведений помічником начальника дільниці підземним, наказом №5376к від 28.11.2005 переведений гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті. Повторно прийнятий наказом №598кпр від 30.06.2015 на посаду гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті, наказом №1086кпр від 05.08.2015 переведений начальником зміни, зайнятим на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік. 17.11.2016 звільнений на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Відповідно до медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії Клініки профзахворювань ДУ «Інститут медицини праці імені [PERSON] НАМН України» від 17.04.2018 року №14/352 позивачу було вперше встановлено наявність професійного характеру захворювання: хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст., хронічна сенсоневральна приглухуватість, значна ступінь зниження слуху (IV ст.), - за класифікацією [PERSON]Є та [PERSON] За змістом Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, складеного 06.09.2018, затвердженого Першим заступником начальника головного управління Держпраці у Донецькій області [PERSON] 10.09.2018, комісія, до складу якої входять, в тому числі, працівники ПАТ «ШУ «Покровське», провела розслідування причин виникнення у позивача вказаних професійних захворювань. За пунктами 16-19 вказаного Акту професійне захворювання у позивача виникло у звязку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах, обумовленим впливом шкідливого фактора пил, шум. Визначена причина професійного захворювання: згідно лабораторно-інструментальних досліджень - пил переважно фіброгенної дії вугільно-породний при вмісті вільного діоксину кремнію від 5% до 10% - фактична величина 17,0 мг/м3, при нормативному значенні 4 мг/м3. Рівень еквівалентного шуму на робочому місці складає 83дБА, при нормативному значенні 80 дБА. З метою запобігання професійним захворюванням (отруєнням) пропонується [PERSON], начальнику МОС ПАТ «ШУ «Покровське», при працевлаштуванні робітників, які мають тривалий період роботи в підземних умовах, проводити поглиблений медогляд з метою попередження виникнення професійних захворювань. В акті також зазначено, що особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи є [PERSON], начальник зміни виробничої служби, який порушив ст.14 Закону України «Про охорону праці», п.2.11 «Колективного договору підприємства на 2015-2017р.р». Зверненню позивача до Клініки профзахворювань Інституту медицини праці ім. Ю.І. Кундієва НАМН України передували факти його неодноразового амбулаторного та стаціонарного лікування з діагнозом: хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст., хронічна сенсоневральна приглухуватість, значна ступінь зниження слуху (IV ст.), - за класифікацією [PERSON]Є та [PERSON] 27.11.2018 позивач був оглянутий на МСЕК за професійним захворюванням та йому встановлено за сукупністю 65% втрати професійної працездатності з 22.11.2018 довічно, з яких первинно 30%\~приглухуватість;\~первинно 15%\~хронічний бронхіт;\~повторно 10%\~трудове каліцтво\~06.10.1995;\~10%\~повторно трудове\~каліцтво 03.10.1992.\~Рекомендовані «Д»\~невролога,\~пульмонолога.\~Визначена потреба\~у медичній\~та соціальній\~допомозі:\~медикаментозне лікування\~за професійними\~захворюваннями та\~наслідками трудових\~каліцтв,\~санаторно-курортне\~лікування за\~приглухуватістю. Первинно визнано інвалідом третьої групи за профзахворюваннями довічно, повторно за трудовим каліцтвом (довідки №0869960 та №0045333). Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Приписами ст.173 КЗпП України за потерпілим закріплено право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Обовязки роботодавця з управління охороною праці визначені ст.13 Закону України «Про охорону праці», за змістом якої роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Положеннями ч.1 ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Факт установлення позивачу професійного захворювання, внаслідок якого його професійна працездатність втрачена на 45% безстроково (інші 20 % втрачені внаслідок трудових каліцтв), та яке виникло у звязку з тривалою роботою на підприємстві відповідача - майже 14 років, підтверджується Актом розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання та не спростовано відповідачем, свідчить про спричинення позивачу моральних страждань, втрати нормального життєвого укладу, притаманного віку позивача, необхідність прикладати додаткових зусиль для організації свого життя, а отже, вказує на спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди. Суд враховує, що за змістом Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання відповідне професійне захворювання виникло у звязку з тривалим періодом роботи, в тому числі на підприємстві відповідача. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №3, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Відповідно до наслідків, що наступили, які підтверджуються наведеними вище медичними документами, а саме, встановлення позивачу 45% втрати професійної працездатності за професійним захворюванням безстроково та визначення 3 групи інвалідності довічно, глибину фізичних та моральних страждань позивача, на яку впливає необхідність подальшого медикаментозного лікування, відчуття незручності у повсякденному житті, необхідність докладання додаткових зусиль, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, та одночасно враховуючи часткову провину позивача в порушенні законодавства про охорону праці, гігієнічних регламентів і нормативів, а також те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен приводити до його збагачення, суд доходить висновку, що розмір моральної шкоди дорівнює 31 000 грн. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи майновий характеру позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 309,60 грн., тобто пропорційно розміру задоволених вимог (34,4% від 900 грн.).

Outcome: partial