Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] 27.03.2018 року звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку на період її навчання та матеріальної допомоги, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14 липня 1995 року по 21 листопада 2011 року. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.11.2011 року шлюб між ними розірвано. Зазначила, що від шлюбу мають двох дітей: Паулу, [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказала, що після розірвання шлюбу дочка [PERSON] залишилася проживати разом з нею, відповідач [PERSON] став проживати окремо, та за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2011 року був зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] до її повноліття, але аліменти не сплачував, та станом на 25 березня 2018 року має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 72842,23 грн. 24 березня 2018 року [PERSON] досягла повноліття та виплата аліментів припинилася. Однак на даний час вона навчається в Черкаському музичному училищі імені [PERSON] на денній формі навчання. Відповідно до довідки № 1002 від 15 березня 2018 року виданої директором училища [PERSON] являється студенткою 3 курсу денної форми навчання. Термін навчання складає з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року. Крім того, зазначила, що донька [PERSON] хворіє та не може працювати, тому потребує додаткових матеріальних витрат на лікування. Однак відповідач матеріальної допомоги на лікування дитини не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на період навчання, з моменту звернення з відповідною заявою до суду та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2019 року, або не більше як до досягнення нею 23 років. Стягнути з відповідача матеріальну допомогу на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, скерувала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала відповідно до Відзиву, наданого відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав відповідно до письмово Відзиву, який наданий до матеріалів справи. Як вбачається з наданого відповідачем відзиву, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на навчання доньці [PERSON] в сумі 1000 грн. щомісячно, в іншій частині позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії I-СР № 266659 від 14.07.1995 року, виданого Геронимівською сільською радою народних депутатів Черкаського району Черкаської області, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 14.07.1995 року у відділі ДРАЦСу Черкаського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 10 розірваний. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується її свідоцтвом про народження серії I-СР № 065060 виданого 19.05.2000 року. Згідно довідки № 1002 від 15 березня 2018 року виданої директором училища [PERSON] являється студенткою 3 курсу денної форми навчання за спеціалізацією фортепіано. Термін навчання складає з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року. Згідно пояснень позивача, відповідач матеріальної допомоги на навчання доньки не надає. За рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2011 року [PERSON] був зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] до її повноліття, але аліменти не сплачував, та станом на 25 березня 2018 року має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 72842,23 грн. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені\~Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4\~ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2\~ст. 78 ЦПК України). Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. Згідно з ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах Сімейного кодексу України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Розмежування між ними, дійсно, є не досить явним, якщо дитина вирішила продовжити навчання відразу по закінченні загальноосвітнього навчального закладу. Якщо обов'язок по утриманню не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за позовною заявою (абз.4 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 p.). Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов'язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов'язання. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 СК України\~передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей\~187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. За положеннями ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З досліджених матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки інших джерел доходу не має. Крім того, позивачем до суду надані медичні документи з яких вбачається, що [PERSON] хворіє та потребує матеріальної допомоги від батька [PERSON] Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. З наданого відповідачем відзиву вбачається, що він не заперечує проти надання матеріальної допомоги доньці [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на навчання у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 27.03.2018 року і до закінчення [PERSON] навчання, а саме до 30.06.2019 року, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років, та матеріальної допомоги на утримання [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Outcome: partial