Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 липня 2000 року він із відповідачем зареєстрували шлюб. Зазначає, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені з серпня 2017 року, спільне господарство не ведеться, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки, збереження сім'ї неможливо і буде суперечити інтересам подружжя. Ухвалою суду від 29 листопада 2017 року відкрито провадження по справі. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 11.06.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 20.09.2018 року о 11.30 год. Позивач в судове засідання не з'явився, разом з тим, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому за згоди позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 липня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис 366. За час перебування у шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що сторони сімейні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved