Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

[PERSON] (далі заявник) звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю заявника разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , з 12 квітня 2012 року по день смерті у квартирі [ADDRESS] на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] помер колишній чоловік заявника [PERSON] , останнє місце проживання якого було: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За заявою заявника у встановлений строк було відкрито спадкову справу. Заявник є єдиною спадкоємицею [PERSON] , оскільки рідна сестра померлого [PERSON] своєю заявою повідомила нотаріуса, що спадщину вона не прийняла в установлений законом строк, з питань надання додаткового строку до суду звертатись не буде. З 12.04.2012 року заявник з померлим [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . 07.03.2014 року вони зареєстрували шлюб в Московському ВДРАЦС ХМУЮ. Проте через непорозуміння 06.01.2018 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу вони проживали разом, оскільки ні заявник, ні покійний чоловік іншого житла не мають. Між ними знову виникли стосунки чоловіка та жінки. Будь-якої потреби в оформленні шлюбу вони не вбачали. [PERSON] помер від нещасного випадку на виробництві, організацією поховань займалась заявник. У зв`язку з тим, що не підтверджується факт проживання спадкоємця з померлим не менш як 5 років, видати свідоцтво про право на спадщину неможливо. Враховуючи наведене, питання встановлення факту постійного проживання з померлим не менш як 5 років повинно бути вирішено в судовому порядку. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.05.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Садовський М.М. в судовому засіданні заяву та викладені в ній доводи підтримали в повному обсязі. Заінтересована особа - Приватний нотаріус\~Харківського міського\~нотаріального округу\~Глушко О.В. в судове засідання не з`явилася, про час та дату судового розгляду повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Представник заінтересованої особи - Харківської міської ради, в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив ухвалити згідно чинного законодавства України. [PERSON] ,\~допитана в\~судовому засіданні\~за її\~згодою в\~якості свідка, показала, що вони з померлим [PERSON] знайомі з 2005 року. Вони проживали разом з 12.04.2012 року за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі вона зареєстрована з 2014 року. Поховання [PERSON] сплачувало підприємство, де останній працював. Заявник разом з представником підприємства займалась організацією похорон. До моменту смерті [PERSON] вони з ним проживали разом однією сім`єю, в них був спільний бюджет, спільні доходи та витрати, вони піклувались один про одного. Після розірвання шлюбу в їх відносинах нічого не змінилось вони також мали спільний бюджет, спільні витрати і доходи, піклувались один про одного. Ініціатором розірвання шлюбу була вона, проте незважаючи на вказану обставину, вони примирились та не припиняли жити однією сім`єю як чоловік та жінка. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні 22.08.2019 року, показала, що вони з заявником є колегами, працювали разом в швейному цеху. Свідок особисто знала чоловіка заявника. Із заявником свідок знайома з 2006 року. З чоловіком заявника [PERSON] вона познайомилась приблизно в 2006 році, заявник та її чоловік проживали разом з 2012 року, з 2006 року по 2012 рік вони зустрічались. Вони проживали за адресою: [ADDRESS] . Свідок декілька разів на рік був у них в гостях. Заявник та [PERSON] проживали разом однією сім`єю, в них був спільний бюджет. Свідок часто зустрічала їх разом в продуктовому магазині, в її присутності вони обговорювали спільні сімейні плани. [PERSON] зазначила, що заявник з чоловіком після розірвання шлюбу продовжувати проживати однією сім`єю. Розлучення відбулось приблизно за півроку до смерті. Після розлучення свідок декілька разів приходила до них в гості, при цьому заявник з колишнім чоловіком продовжували звичайні сімейні відносини. Так, свідок була у них в гостях 06.03.2018 року, на день народження [PERSON] , та на день народження заявника. Спілкування між заявником та померлим було таким самим, як і до розлучення. Після розірвання шлюбу свідок в червні 2018 бачила заявника та [PERSON] вдвох в м`ясному відділі магазину. Про смерть [PERSON] свідок дізналась від заявника. Свідок [PERSON] , допитана в судових засіданнях 22.08.2019 року, 07.10.2019 року, зазначила, що [PERSON] був її братом. Заявник та померлий [PERSON] як проживали однією сім`єю до розірвання шлюбу, так і продовжували проживати разом після розлучення. Заявника вона знає приблизно 10 років. Брат та заявник проживали разом по [ADDRESS] Кімната [ADDRESS] [ADDRESS] належала померлому, потім вони її приватизували з заявником. Вона із заявником та братом зустрічалась приблизно 2-3 рази на рік, більше спілкувались по телефону. Свідку відомо про розірвання шлюбу між заявником та братом [PERSON] , проте після розірвання шлюбу брат та заявник продовжували проживати разом однією сім`єю. Свідок написала у нотаріуса відмову від прийняття спадщини після смерті брата, оскільки розуміє, що заявник з [PERSON] разом вкладали кошти та зусилля в їх спільну квартиру. Інших родичів у померлого немає. Свідок є єдиним родичем померлого. Заявник та [PERSON] проживали разом однією сім`єю приблизно 13 років. В них було спільне проживання, господарство, бюджет, вони все придбавали разом. Після розірвання шлюбу в їх відносинах нічого не змінилось. Шлюб було розірвано в січні 2018 року, проте вони продовжувати жити так, як і до розлучення. Так, в серпні 2018 року брат разом з заявником закривали консервацію та телефонували їй з приводу рецепту. Витрати по похованню брата взяло на себе підприємство, де він працював. Заявник також займалась похоронами. Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні 07.10.2019 року, зазначив, що разом працював з [PERSON] в ТОВ «Майстер-88». Вони товаришували із [PERSON] . З останнім в серпні 2018 року стався нещасний випадок на виробництві. Коли [PERSON] перебував у лікарні, він познайомився з заявником, яку бачив постійно в лікарні у хворого. Так, заявник кожного дня знаходилась в реанімації у [PERSON] Коли [PERSON] помер, вони з заявником їздили до м. Зміїв, щоб отримати в суді дозвіл на поховання. Заявник повністю займалась похоронами [PERSON] , забирала його з моргу, оформляла документи. Заявник постійно плакала, переживала, було видно, що померлий був для неї близькою людиною. Свідок знав, що померлий жив з дружиною, а про те, що він розлучився, дізнався вже після його смерті. Він сприймав заявника як дружину померлого. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти. 07.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 215, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с. 4). 06.01.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис за № 02, серії [NUMBER] , виданим 06.01.2018 року Московським районним у місті Харкові ВДРАЦС ГТУЮ в Харківській області (а.с. 5). Як вбачається з Свідоцтва про право власності р.№ 5-15-302310 від 27.02.2015 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , вона з 07.05.2014 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-14). Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 25.02.2019 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] [PERSON] знятий з реєстрації за вищевказаною адресою 28.08.2018 року на підставі свідоцтва про смерть (а.с. 9-10). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 3). Як вбачається з довідки про причину смерті від 14.08.2018 року, [PERSON] помер [INFO] у віці 43 років, причина смерті опіки тіла полум`ям (а.с. 12). Згідно заяви [PERSON] від 25.04.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] В [PERSON] , [INFO] помер її брат [PERSON] , останнім місцем проживання якого було: [ADDRESS] . [PERSON] спадщину в установлений строк не прийняла, на неї не претендує, в суд з питання надання додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде. Не заперечує, щоб спадкоємцем була [PERSON] , яка проживала за вищевказаною адресою разом зі спадкодавцем однією родиною не менш як 5 років до часу відкриття спадщини (а.с. 8). Як вбачається із свідоцтв про народження [PERSON] , [PERSON] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 54, 55). Згідно повторного свідоцтва про шлюб, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 53). Враховуючи наведене, суд вважає встановленим, що свідок [PERSON] є сестрою померлого [PERSON] . Як вбачається з листа приватного нотаріуса ХМНО Глушко О.В. від 24.05.2016 року № 44/01-16, адресованого головуючому судді, в провадженні вказаного нотаріуса знаходиться спадкова справа до майна [PERSON] , померлого [INFO] , відкрита по заяві [PERSON] . Після спливу шестимісячного терміну зверталась із заявою про прийняття спадщини [PERSON] , яка є рідною сестрою померлого, але нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Після чого [PERSON] звернулась з заявою, в якій повідомила, що спадщину в установлений чинним законодавством строк вона не прийняла, на неї не претендує, в суд з питання надання додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде. Свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріусом не видавалось (а.с. 21). Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.\~2\~ст.\~315\~ЦПК України,\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Положеннями ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» передбачено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків, або бути і в тих, і в інших стосунках. Представником заявника в судовому засіданні було зазначено, що в даній справі вони просять встановити не факт проживання однією сім`єю заявника та [PERSON] без шлюбу в період з моменту розірвання шлюбу і до смерті останнього (п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України), а інший факт, що має юридичне значення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України), а саме факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, з яким ст. 1264 ЦК України пов`язує виникнення у особи права на спадкування у четверту чергу. Виходячи з положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно ч. 2 ст. 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Від факту, який просить встановити заявник, залежить виникнення у останньої права на спадкування після смерті [PERSON] . Виходячи з положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що встановлення факту, про який зазначає заявник, хоча прямо і не передбачено положеннями ст. 315 ЦПК України, проте не суперечить чинному законодавству та завданням справедливості цивільного судочинства. Також, виходячи з положень чинного законодавства, суд приходить до висновку, що та обставина, що заявник і [PERSON] в період часу з 07.03.2014 року по 06.01.2018 року перебували в шлюбі, не виключає можливості встановлення факту їх проживання однією сім`єю в період часу з 12.04.2012 року по 14.08.2018 року. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо доведеності факту проживання однією сім`єю заявника та [PERSON] у вказаний період часу. Так, вказаний факт підтверджується проживанням вказаних осіб в одній квартирі, спільною приватизацією ними вказаної квартири, показаннями свідків. При цьому суд враховує, що факт, який просить встановити заявник, в тому числі факт продовження фактичного проживання однією сім`єю [PERSON] та заявника після розірвання шлюбу, підтверджений в тому числі сестрою померлого [PERSON] , яка згідно ст. 1262 ЦК України є спадкоємицею другої черги. Крім заявника та [PERSON] , інші особи із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертались. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved