Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом відповідно до якого, прохали суд визнати за [PERSON], [PERSON] право власності на гараж, що знаходиться за адресою по вулиці Михайла Скляра 6-Б, у смт. Онуфріївка Кіровоградської області у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивували тим, що 21.10.2016 року помер їх батько та чоловік [PERSON] Після смерті [PERSON]Ф відкрилась спадщина за законом у тому числі на побудований (реконструйований ) ним гараж, розташований за адресою вулиці Михайла Скляра 6-Б, у смт. Онуфріївка Кіровоградської області. Будівництво гаража здійснювалось [PERSON] відповідно до генерального плану на забудову земельної ділянки, виданого виконкомом [PERSON] районної ради народних депутатів трудящих Кіровоградської області; рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради народних депутатів трудящих № 36 від 31.03.1976 року. Після їх звернення до [PERSON] державної нотаріальної контори, їм було у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (гараж) спадкодавця [PERSON] відмовлено. Відмова у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (гараж) підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.10.2017 року виданою державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Кіровоградської області. В судове позивач [PERSON] не зявилася, але завчасно надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове позивач [PERSON] не зявився, але завчасно надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] селищна рада Кіровоградської області до судового засідання свого представника не направили, але про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявилася, але завчасно надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного. 21.10.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.10.2016 року серії І-ОЛ № 229061. Спадкоємцями спадкового майна [PERSON] є його син [PERSON]С, та його дружина [PERSON] заяв від інших спадкоємців не надходило, що підтверджується листом [PERSON] державної нотаріальної контори від 19.10.2017 року. Згідно свідоцтва про народження встановлено що позивач є сином померлого [PERSON]Ф Згідно свідоцтва про одруження встановлено, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] Частиною 1 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON], [PERSON]В звернулися з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого батька та чоловіка [PERSON] 19.10.2017 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори,винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої, [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на гараж, розташований по вулиці Михайла Скляра 6-Б, у смт. Онуфріївка Кіровоградської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний гараж. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно розяснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК). Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297ЦК). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Таким, чином враховуючи викладене суд вважає що позовні вимоги позивачів ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved