Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та призначення опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що її донька [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька в актовому записі про народження дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тобто не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться його життям, не спілкується з ним, не дбає про його духовний та фізичний розвиток, матеріально не утримує дитину. Онук проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ; встановити над останнім опіку та призначити її опікуном; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1013,50 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю та просить розглянути справу без її участі. Також відповідно до заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Рихальською О.В., відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] та просить розглянути справу без її участі (а. с. № 19). Представник третьої особи також не з`явилася в судове засідання, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Южноукраїнськ Миколаївської області, є донькою позивача [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а. с. № 12 ). [INFO] народився онук позивача - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, Україна, вказані: матір`ю - [PERSON] , а батьком - [PERSON] (а. с. № 13). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00016737414 від 08.06.2016 р., виданого Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , відбулася 30 березня 2012 року за актовим записом № 115, батьком вказаний [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. № 14). Як зазначила в позовній заяві позивач, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тобто не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться його життям, не спілкується з ним, не дбає про його духовний та фізичний розвиток, матеріально не утримує дитину, онук проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає за місцем мешкання позивача за адресою: [ADDRESS] (а.с. № 24). Згідно інформації, наданої Дошкільним навчальним закладом № 8 Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, [PERSON] відвідував ДНЗ № 8 «Казка» з липня 2014 року до 31 серпня 2018 року, в садочок здебільшого дитину приводила мама - [PERSON] , батьківські збори вона майже не відвідувала, життям хлопчика в дитячому садку не цікавилася. Соціальний педагог майже щомісяця проводив з нею індивідуальні пояснювальні бесіди по виконанню нею батьківських обов`язків, оплаті заборгованості за харчування дитини в ДНЗ. [PERSON] завжди слухала поради та рекомендації педагогів, але виконувала їх частково або ігнорувала. Коли остання зникала з дому на невизначені періоди, тоді в ДНЗ дитину приводила бабуся або співмешканець [PERSON] . Часто з садочку забирала дитину бабуся, вона відвідувала батьківські збори, цікавилася успіхами [PERSON] , його життям у дитячому колективі, взаємовідносини у неї з внуком доброзичливі та теплі (а. с. № 15). На даний час малолітній [PERSON] навчається в Южноукраїнській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 4 та є учнем 1-В класу. Відповідно до характеристики, виданої даним навчальним закладом, вихованням [PERSON] займається мати, але фактично ним опікується бабуся, оскільки зі слів останньої мати дитини часто від`їжджає до іншого міста (а. с. № 17). В заяві, посвідченій приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Рихальською О.В., [PERSON] засвідчила, що дитина разом з нею не проживає, ніякої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає та наміру приймати не має (а. с. № 19). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а. с. № 64-65). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що мати малолітнього - [PERSON] ухиляється від виконання обов`язів по вихованню останнього. Відповідач не приймає участі у вихованні сина, не піклується про стан його здоров`я, навчання, фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує йому необхідне харчування та медичний догляд, не намагається створити належні умови для гармонійного розвитку сина, що підтверджується наданими позивачем доказами. Відповідно до ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ( п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позиції сторін та третьої особи, враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження ті факти, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини та, які є підставою для ухвалення відповідного рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування (ч. 1 ст. 243 СК України). Згідно ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області звернувся до суду з клопотанням про встановлення опіки над малолітнім [PERSON] та призначення опікуном його бабусю - [PERSON] (а. с. № 67). [PERSON] у шлюбі не перебуває (а. с. № 21). Згідно довідки, виданої Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON] на території України станом на 27.11.2018 р. до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а. с. № 22). За станом здоров`я [PERSON] протипоказань до опіки не має, про що свідчить висновок по стан здоров`я від 18.12.2018 р., виданий Комунальним закладом «Южноукраїнська міська лікарня» (а. с. № 23). Відповідно до довідки Южноукраїнського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Миколаївської області [PERSON] отримує пенсію за віком, розмір якої за шість місяців (з липня по грудень включно 2018 року) склав 8 672 гривні (а. с. № 20). [PERSON]. разом з [PERSON] проживає в двокімнатній квартирі, в якій чисто та затишно, кімнати обставлені відповідними меблями, предметами тривалого вжитку. Дитина проживає в окремій кімнаті, облаштованій необхідними меблями: шафою, столом, двома ліжками. Хлопчик має одяг та взуття за сезоном, шкільні приладдя, підручники, іграшки (а. с. № 67). За таких обставин суд прийшов до висновку про необхідність встановлення опіки над малолітнім [PERSON] та призначення опікуна - [PERSON] .. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 ст. 166 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, [PERSON] зобов`язана утримувати [PERSON] , а тому позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача підлягають частковому задоволенню, оскільки за змістом ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі за вибором позивача. Остання бажає стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, але з умовою - не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не передбачено чинним законодавством України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір: на користь позивача в розмірі 1 536, 80 гривень, сплачений останньою при звернені до суду з даним позовом (а. с. № 1, 20), та на користь держави в розмірі 768,40 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена.

Outcome: partial