overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовною заявою до служби у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради про повернення дитин, яка в судовому порядку була відібрана у батька. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 27.07.2015 року в позивача [PERSON] було відібрано малолітнього сина [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. На даний час, обставини, які були підставою для відібрання дитини відпали, тому просить повернути йому неповнолітнього [PERSON]\~ В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник заявлений позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовна підставний та підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 27.07.2015 року відібрано у [PERSON] малолітню дитину [PERSON], [INFO] без позбавлення його батьківських прав та малолітню дитину передано органу опіки і піклування Ковельської міської ради для визначення подальшого його влаштування.\~ Як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 04.07.2017 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 17.07.2017 року № 237,\~\~орган опіки та піклування вважає за доцільне повернути [PERSON] його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1\~ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.\~ За змістом ч.1\~ст. 170 СК України,\~дитину може бути відібрано від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.\~ Відповідно до вимог ч.3\~ст. 170 СК України,\~якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. З врахуванням того, що позивач [PERSON] змінив свою поведінку, на даний час працевлаштований, створив належні умови для проживання та виховання малолітньої дитини, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність повернення [PERSON] його малолітнього сина, суд приходить до висновку про те, що причини, які перешкоджали належному вихованню дитини відпали, і тому її слід повернути батьку для повноцінного розвитку та виховання у сім'ї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дійсним, посилаючись на те, що 05 лютого 2001 року між [PERSON] та [PERSON] з одного боку та [PERSON] та [PERSON] з іншого боку, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений на Одеській універсальній товарній біржі «Витязь» за № 2001-017М. Оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не оформлявся, позивачі позбавлені можливості розпоряджатись належною їм квартирою, у звязку з чим вимушені звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просять суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви в яких позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення, справу просять розглянути в їх відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 05 лютого 2001 року між [PERSON] та [PERSON] з одного боку та [PERSON] та [PERSON] з іншого боку, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений на Одеській універсальній товарній біржі «Витязь» за № 2001-017М. Покупці передали продавцям, обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири, виконавши умови договору. Право власності за вказаним договором зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за позивачами. Таким чином, сторони фактично виконали угоду, однак в цей час позивач позбавлена можливості розпоряджатись належною їй частиною квартири, у звязку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 49,8 кв.м., житловою площею 33,3 кв.м., укладений 05 лютого 2001 року на Одеській універсальній товарній біржі «Витязь» за № 2001-017М.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 08 липня 1997 року між [PERSON], [PERSON], з одного боку та [PERSON], [PERSON], з іншого на товарній біржі «Центральна одеська біржа», укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не оформлявся, позивачі позбавлені права розпорядження належним їм нерухомим майном, у звязку з чим вимушені звернутись з позовом до суду. Представник позивачів надала суду заяву в якій справу просить розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 08 липня 1997 року між [PERSON], [PERSON], з одного боку та [PERSON], [PERSON], з іншого на товарній біржі «Центральна одеська біржа», укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований за № 2880. Покупці передали продавцям, обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири, виконавши, таким чином, умови договору. Вказаний договір 14.07.1997 року зареєстрований в КП ОМБТІ та РОН на імя позивачів. Таким чином, сторони фактично виконали угоду, однак в цей час позивач позбавлений права розпорядження належним йому нерухомим майном, у звязку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 58,4 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., укладений 08 липня 1997 року на товарній біржі «Центральна одеська біржа», зареєстрований за № 2880.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про виділення частки із спільної часткової власності-будинку [ADDRESS], а саме [PERSON] кімнату 3-1 площею 8,6 кв.м., кімнату 3-2 площею 9,4 кв.м., коридор 3-3 площею 1,3 кв.м., кладову 3-4 площею 1,1 кв.м., кухню 3-5 площею 6,8 кв.м., гараж літера «Г», 1/2 уборної «У», [PERSON] тамбур 2-1 площею 3,4 кв.м., кухню 2-2 площею 5,2 кв.м., кімнату 2-3 площею 14,4 кв.м., кладову 2-4 площею 6,5 кв.м., згідно технічного плану на будинок та припинити за ними право спільної часткової власності на вказаний житловий будинок. Позивачі також подали до суду заяви в яких позов підтримали повністю із викладених у ньому підстав та просили розглядати справу у їх відсутності. Відповідачка також подала до суду заяву в якій позов визнала повністю із викладених у ньому підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками будинку [ADDRESS]. [PERSON] на праві власності належить 74/300 частки, [PERSON] на праві власності належить 126/300 частки та [PERSON] праві власності належить 100/300 частки у житловому будинку [ADDRESS], що стверджується довідками Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації». Згідно договору користування житловим будинком [ADDRESS] від 23.10.2003 року було закріплено за [PERSON] кімнату 3-1 площею 8,6 кв.м., кімнату 3-2 площею 9,4 кв.м., коридор 3-3 площею 1,3 кв.м., кладову 3-4 площею 1,1 кв.м., кухню 3-5 площею 6,8 кв.м., гараж літера «Г», 1/2 уборної «У», за [PERSON] тамбур 1-1 площею 5,0 кв.м., кухню 1-2 площею 6,4 кв.м., кімнату 1-3 плорщею 11,6 кв.м., уборну «У», сарай «Б», погріб «В», 1/2 частину криниці 1, за [PERSON] ( в даний час власником вказаної частини являється [PERSON]) тамбур 2-1 площею 3,4 кв.м., кухню 2-2 площею 5,2 кв.м., кімнату 2-3 площею 14,4 кв.м., кладову 2-4 площею 6,5 кв.м., згідно технічного плану на будинок. Відповідно до вимог ч.1 ст.364 ЦК України, співласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Оскільки сторони по справі в судовому засіданні дійшли згоди щодо виділення частки в спільному майні, то відповідно до вимог ст.61 ЦПК України вказані обставини не доказуються. Враховуючи викладене [PERSON] підлягає виділенню кімната 3-1 площею 8,6 кв.м., кімната 3-2 площею 9,4 кв.м., коридор 3-3 площею 1,3 кв.м., кладова 3-4 площею 1,1 кв.м., кухня 3-5 площею 6,8 кв.м., гараж літера «Г», 1/2 уборної «У», [PERSON] тамбур 2-1 площею 3,4 кв.м., кухня 2-2 площею 5,2 кв.м., кімната 2-3 площею 14,4 кв.м., кладова 2-4 площею 6,5 кв.м., із спільної часткової власності-будинку [ADDRESS], згідно технічного плану на будинок та одночасним припиненням за ними права спільної часткової власності на вказаний житловий будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 27 квітня 1999 року між [PERSON], з одного боку та [PERSON], [PERSON], з іншого на Одеській муніципальній біржі, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не оформлявся, позивачі позбавлені права розпорядження належним їм нерухомим майном, у звязку з чим вимушені звернутись з позовом до суду. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 27 квітня 1999 року між [PERSON], з одного боку та [PERSON], [PERSON], з іншого на Одеській муніципальній біржі, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований за № Н-00613/99. Покупці передали продавцю, обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири, виконавши, таким чином, умови договору. Вказаний договір 02.06.1999 року зареєстрований в КП ОМБТІ та РОН на імя позивачів. Таким чином, сторони фактично виконали угоду, однак в цей час позивачі позбавлені права розпорядження належним їм нерухомим майном, у звязку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 26,0 кв.м., укладений 27 квітня 1999 року на Одеській муніципальній біржі за № Н-00613/99.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про виселення особи без надання іншого жилого приміщення. Свій позов мотивують тим, що [PERSON] являється наймачем квартири [ADDRESS]. Разом з останньою в квартирі проживає колишній чоловік [PERSON] та донька [PERSON] Відповідач систематично порушує правила співжиття, роблячи неможливим проживання позивачів в даній квартирі. Фізичне та психологічне насильство [PERSON] по відношенню до [PERSON], [PERSON] триває роками. Факти насильства підтверджуються неодноразовими висновками міліції, актами судово-медичного обстеження, довідками, двома вироками Луцького міськрайонного суду. На підставі викладеного, просять виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Позивачі, кожна окремо, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами у справі, не заперечували щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. За погодженням позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі ордеру на жиле приміщення в гуртожитку виданого виконавчим комітетом Луцької міської ради № 29 [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] є наймачами кімнати [ADDRESS] (а.с. ). Як вбачається з свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 16 серпня 2013 року [PERSON] змінила ім'я на [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 91 (а.с. 3). Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК УРСР якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Вироком Луцького міськрайонного суду від 06 серпня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с. 20-21). Крім того, вироком Луцького міськрайонного суду від 28 серпня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт (а.с. 22). На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач систематично порушує правила співжиття, що робить неможливим для позивачів проживання із ним в одному будинку і вказане знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, тому позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON], третя особа: Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення матеріальної шкоди. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Заявлені вимоги позивачі мотивують тим, що після смерті батьків залишилась спадщина - розташовані на території Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області земельні ділянки. Єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] є позивачі. В судовому засіданні: [PERSON] пояснив, що 23 серпня 2006 року померла їх з братом мати, [PERSON]. 08 березня 2010 року, під час пожежі в будинку, помер і батько- Марфич [PERSON]. Під час пожежі вогнем було знищено майже всі документи їх батька. Тому, на протязі встановленого законодавством строку він з братом не оформили спадщину нотаріально, оскільки не мали підтверджуючих наявність спадкового майна документів. І лише в лютому 2016 року, у не властивому для зберігання документів місці ( серед вцілілих під час пожежі речей, вони виявили світлокопії сертифікатів на право на земельну частку (пай). [PERSON] підтримав пояснення [PERSON] та просив задовольнити заявлені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але звернувся до суду із заявою з проханням розглянути справу без його участі, вказавши на визнання позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивачів та дослідивши докази у справі суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. По справі судом встановлено, що [PERSON], який, відповідно до виданого 08 березня 2010 року виконавчим комітетом Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області свідоцтва про смерть, помер 08 березня 2010 року та [PERSON], яка, відповідно до виданого 24 серпня 2006 року виконавчим комітетом Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області свідоцтва про смерть, померла 23 серпня 2006 року - мати та батько позивачів у справі. [PERSON], [PERSON], фактично прийнявши спадщину, протягом встановленого законодавством строку не оформили спадщину нотаріально, оскільки не мали підтверджуючих наявність спадкового майна документів. Згідно припису ст.1272 ч.3 Цивільного кодексу України спадкоємцю який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивачі дійсно пропустили строк для прийняття спадщини з поважної причини. Тому, враховуючи вимоги ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до Житомирської міської ради про визнання за кожним право власності на 1/2 частку від 1/3 частини квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер [INFO] року, оскільки вони на момент відкриття спадщини проживали спільно із спадкодавцем та прийняли спадщину, однак нотаріальна контора м.Житомира відмовила їм в оформлені спадщини, так як відсутній витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно - на вказану частину квартири. В судовому засіданні представник позивачів позов з його уточненнями підтримав повністю із викладених у ньому підстав. Представник відповідача-Житомирської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 24.07.1976 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], що стверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Також від даного шлюбу у них народився [INFO] року син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження останнього. [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності належить по 1/3 частини квартири [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на житло за № 58328 від 12.08.2008 року. [INFO] року [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. Той факт, що позивачі були зареєстровані і проживали у спірній частині квартири із спадкодавцем стверджується довідкою КВЖРЕП №3 м.Житомира за № 573 від 20.06.2014 року та копіями паспортів позивачів з відміткою про реєстрацію за вказаною адресою. Відповідно до ст.ст.1261,1268 ЦК України, позивачі як спадкоємці по закону першої черги, що прийняли спадщину, мають за кожним право власності на 1/2 частку від 1/3 частини квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до Новосілківської сільської Ради Буського району Львівської області про визнання за ними права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, а саме по 1/2 частині кожному житлового будинку в с.Новосілки Буського району Львівської області по вул.Зелена,90 Буського району Львівської області, який належав [PERSON], померлій 20.06.2016 року. Правовстановлюючі документи на будинок за померлою відсутні, тому вони не можуть оформити свої спадкові права. Просять про задоволення позовних вимог, оскільки інших спадкоємців до житлового будинку немає. В судове засідання позивачі не зявились, подали до суду заяву, в якій позов підтримали, просили його задовольнити, слухати справу без їх участі. Представник відповідача-Новосілківської сільської Ради Буського району Львівської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій справу просив слухати у його відсутності, щодо заявленого позову заперечень немає. За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивачі є спадкоємцями до даної спадщини згідно заповіту посвідченого Новосілківською сільською Радою Буського району 02 березня 2009 р. від імені [PERSON] в рівних частинах на користь [PERSON], [PERSON] Інших спадкоємців, які могли б претендувати на будинок не має, що стверджується повідомленням Буської державної нотаріальної контори Львівської області від 03.04.2017 р. № 322/01-16, із змісту якого вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 20 червня 2016 року спадкова справа не заводилась. Як видно з технічного паспорта виготовленого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 25.07.2005 р. даний будинок побудований в 1962 році, відповідає діючим нормам і правилам забудови та придатний для проживання.

Outcome: approved