Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] 25.12.2015 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.11.2002 року Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області. Від цього шлюбу в позивача та відповідача є спільні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з серпня 2015. Спільне життя не склалося у зв'язку несумісністю характерів та різних поглядів на життя. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна немає, подальше збереження шлюбних відносин неможливе. Між сторонами досягнуто згоди про утримання дітей. На підставі цього [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON], після реєстрації розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінити на дошлюбне - [PERSON], стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про те, що він визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши позовну заяву та наявні докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 10.11.2002 року Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладання шлюбу - [PERSON], про що 10.11.2002 року складено відповідний актовий запис № 22, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.06.2014 року. [INFO] року в шлюбі народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 54, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13.11.2003 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеській області. [INFO] року в шлюбі народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 19, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11.05.2006 року Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеській області. Згідно довідки № 2104/02.01.23 від 18.12.2015, виданої Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеській області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], та до складу її сім'ї входять: чоловік - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружжя фактично не проживає разом з серпня 2015 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При звернені до суду позивачем було сплачено 487,20 гривень судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією №1 від 25.12.2015 року. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON]судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487,20 гривень, понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved