Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказавши в заяві, що [INFO] року померла [PERSON], яка була матір`ю [PERSON] та дружиною [PERSON]. Спадщиною, що відкрилася після смерті [PERSON] є 1/3 частка квартири [ADDRESS]. Вказана квартира до смерті [PERSON] була у їх спільній власності. Вони прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулися до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. 06.02.2014 року державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Відповідно до вказаної постанови державний нотаріус не може оформити свідоцтво про право на спадкування на вказану частку квартири, оскільки право власності померлої [PERSON] на вказану частку квартири було зареєстровано на підставі відповідного оригіналу свідоцтва про право власності на житло № 660, оригінал якого було втрачено. Дублікат зазначеного свідоцтва про право власності на житло не пройшов державну реєстрацію, з той причини, що всі речові права припиняються зі смертю померлої особи, і на його підставі нотаріус не має можливості виготовити витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та видати свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, вони не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки в них не зберігся оригінал правовстановлюючого документу, зареєстрований належним чином, який підтверджує наявність у їх матері та дружини права власності на вищезазначену нерухомість. Просять суд визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. У судовому засіданні позивачі підтримали заявлені позовні вимоги і просили їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з`явилася, але до суду надала заву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. За життя [PERSON] заповіту не залишила, а тому спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. [INFO] року померла [PERSON], яка була матір`ю [PERSON] та дружиною [PERSON]. Спадщиною, що відкрилася після смерті [PERSON] є 1/3 частка квартири [ADDRESS]. Вказана квартира до смерті [PERSON] була у їх спільній власності. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї Ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачі на час смерті [PERSON] і до теперішнього часу проживають за адресою: [ADDRESS], і у встановлений законом строк звернулися до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. На праві спільної сумісної власності сторонам належала квартира [ADDRESS]. Частки у спадщині, що залишилися після смерті [PERSON] є рівними, оскільки [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. 06.02.2014 року державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Відповідно до вказаної постанови державний нотаріус не може оформити свідоцтво про право на спадкування на вказану частку квартири, оскільки право власності померлої [PERSON] на вказану частку квартири було зареєстровано на підставі відповідного оригіналу свідоцтва про право власності на житло № 660, оригінал якого було втрачено. Дублікат зазначеного свідоцтва про право власності на житло не пройшов державну реєстрацію, з той причини, що всі речові права припиняються зі смертю померлої особи, і на його підставі нотаріус не має можливості виготовити витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та видати свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки в них не зберігся оригінал правовстановлюючого документу, зареєстрований належним чином, який підтверджує наявність у їх матері та дружини права власності на вищезазначену нерухомість. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та законними, і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved