Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Вань І.Р., звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частини від доходу, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача в користь позивачки витрати за надання правничої допомоги у розмірі 800 грн. та судовий збір в дохід держави. В позовній заяві зазначено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05 серпня 2011 р. у виконавчому комітеті Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, актовий запис № 12. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони спільно не проживають. Відповідач проживає в с. Зарожани Хотинського району Чернівецької області, позивачка - в с. Михальче Городенківського району Івано-Франківської області, у господарстві своєї бабусі. Позивачка працює швачкою на підприємстві ТОВ «Мірам», однак самостійно забезпечити дітей не може. Відповідач не тільки не допомагає матеріально, але й не дозволив забрати речі дітей, які залишилися в будинку в с. Зарожани, де сторони спільно проживали. Позивачка перебувала у скрутному матеріальному становищі, змушена була заново купувати дітям всі необхідні речі. Відповідач фізично здоровий, інших утриманців немає, він зобов`язаний утримувати своїх дітей, однак з липня 2019 р. цього не робить. Позивачці невідомо, де працює відповідач в даний час, однак, раніше працював у приватного підприємця в с. Клішківці Хотинського району робочим у саду, виконував садово-польові роботи. Позивачка вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки від його доходу (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання їх неповнолітніх дітей. 06.12.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачка не в повній мірі надала докази в обґрунтування своїх позовних вимог. Він категорично не згідний з тим, що не допомагає матеріально і не дозволив забрати речі дітей, оскільки влітку 2019 р. позивачка забрала чотири сумки речей з його помешкання. Відповідач кожного місяця приїздить до дітей, привозив їм теплий одяг, позивачці дві зимові куртки, кожного разу залишав дітям гроші, однак не може це підтвердити документально. Відповідач просить взяти до уваги те, що в даний час він ніде не працює, у власності не має житлового будинку, земельної ділянки, проживає разом з своєю матір`ю-пенсіонеркою; тому просить позов задовольнити частково, стягувати з нього аліменти на користь дітей у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття; розмір витрат за надання правничої допомоги задовольнити частково в розмірі 400 грн., оскільки адвокатом не надано акту виконаних робіт, не проводилося збору доказів по справі, не надсилалися адвокатські запити. 20.12.2019 представником позивачки подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, де зазначено, що при поданні позовної заяви допущена описка в прохальній частині позовної заяви, а тому просить стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частини від доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача в користь позивачки витрати за надання правничої допомоги у розмірі 800 грн. та судовий збір в дохід держави. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. В заяві позивачка зазначила, що змінені позовні вимоги підтримує повністю; представник позивачки змінені позовні вимоги просить задовольнити; відповідач змінені позовні вимоги визнає повністю. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15 жовтня 2019 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області вбачається, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 05 серпня 2011 року у виконавчому комітеті Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, актовий запис № 12. Те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стверджується копіями їх свідоцтв про народження, виданими виконавчим комітетом Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, відповідно: серії [NUMBER] , актовий запис № 16 від 02 серпня 2012 р.; серії [NUMBER] , актовий запис № 29 від 17 вересня 2014 р. Довідкою № 328, виданою 28.10.2019 виконкомом Михальчівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з своєю матір`ю [PERSON] в с. Михальче Городенківського району Івано-Франківської області з 03 липня 2019 р. по даний час. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак відповідач проживає окремо від сім`ї, він інколи надає кошти для утримання дітей, однак в недостатньому розмірі. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Із довідки № 1732, виданої 03.12.2019 виконкомом Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, вбачається, що зі слів відповідача [PERSON] , він в даний час ніде не працює, трудова книжка відсутня. Про те, що [PERSON] зареєстрований та проживає в с. Зарожани Хотинського району Чернівецької області у власності нерухомого майна та земельної ділянки на території села Зарожани не має, - свідчить довідка № 1711, видана 02.12.2019 виконкомом Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області. Приймаючи до уваги положення ст.ст. 181-183 СК України, позицію відповідача, який позов визнає, про що зазначив у поданій до суду заяві, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 01.11.2019, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved