Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

[PERSON], [PERSON],третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Антонюк [PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON]\~ про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач [PERSON] є власником 1/2 двокімнатної квартири [ADDRESS], Співвласниками вказаної квартири згідно Свідоцтва про право власності є два її сини, третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Антонюк О.А. та позивач [PERSON], кожен з яких має по 1/4 частки у праві власності на вказану квартиру. Згідно будинкової книги на квартиру №38 , що розташована по вулиці Мечнікова,11 у місті Ковель Волинської області, у квартирі зареєстровані: позивачі, [PERSON], [PERSON], колишня невістка [PERSON] та онука, [PERSON] Відповідач [PERSON] з позивачем [PERSON] в листопаді 2011 року розірвали шлюбні відносини. Відповідач вже понад два роки, як виїхала з дочкою з квартири та постійно проживає за адресою : [INFO]. 30.08.2016 року позивач [PERSON] вдруге одружився та має нову сімю. Позивач [PERSON] її син позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] постійно проживають у квартирі, утримують її, сплачують комунальні платежі та ведуть спільний побут. В той час як відповідач, [PERSON] втратила будь-який інтерес до квартири, постійно проживає у іншому житловому приміщенні, комунальні платежі не сплачує тощо. Оскільки в добровільному порядку відповідач [PERSON] зніматись з реєстраційного обліку відмовляється, позивачі змушені звернутись до суду за судовим захистом прав та інтересів. Просять визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі №38, що розташована в будинку №11 по вулиці Мечнікова в м. Ковелі Волинської області. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просять визнати [PERSON] такою, що втратили право на користування житловим приміщенням в квартирі №38, що розташована в будинку №11 в м. Ковелі Волинської області. Позивачі не наполягають на стягненні судових витат з відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що в квартирі №38, що розташована в будинку №11 по вул. Мечнікова в м. Ковель, вона та її неповнолітня дочка, були зареєстровані зі згоди позивачів, в звязку з погіршенням стосунків, що було зумовлено розлученням з її чоловіком [PERSON], вона змушена більше двох років проживати в чужій квартирі та сплачувати за неї комунальні платежі. Житла, належного їй на праві власності, в якому вона могла б зареєструвати своє місце проживання та місце проживання неповнолітньої доньки немає. Просить відмовити в задоволенні позову. Третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Антонюк О.А. в судовому засіданні позов підтримав повністю, суду пояснив, що відповідач [PERSON] у спірному житлі не проживає понад рік, витратами по утриманню житла не цікавиться. Його матір та брат позивачі по справі змушені сплачувати за неї комунальні платежі по його утриманню, які на даний час є дуже високими, що значно погіршує їх матеріальне становище. Просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивачів, представника позивача, відповідача, покази свідків, оцінивши та дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить 1/2 частка кваритири №38, яка розташована в будинку №11 по вулиці Мечнікова в місті Ковель Волинської області, позивачу [PERSON] та третій особі на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] на праві власності належить по 1/4 частці вищезазначеної квартири, що також стверджується технічним паспортом на квартиру №38 в житловому будинку по вул. Мечнікова в м. Ковель виданого 17.01.2011 року КП « Волинське обласне бюро технічної інвентаризації». Відповідач [PERSON] як колишня невістка позивача [PERSON] зареєстрована у спірному житлі з 2005 року, однак в даній квартирі [ADDRESS] не проживає, так як понад два роки разом з неповнолітньою донькою - [PERSON], [INFO] проживає в квартирі яку винаймає. Згідно з правової позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Дана постанова Верховного Суду України згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою при застосуванні судами норм матеріального права у подібних правовідносинах. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК\~\~України члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом\~\~у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Як вбачається з показів позивачів, свідків даних в судовому засіданні відповідач [PERSON] понад два роки не проживає в квартирі №38, що розташована в будинку №11 в м. Ковелі, її особистих речей в квартирі немає. Даний факт визнається самою відповідачкою, водночас вказуючи, що вона пішла з даної квартири,через погіршення стосунків з бувшим чоловіком, відповідачка визнає, що більше двох років не робила спроб вселитись в спірну квартиру і перешкоди їй в цьому не чинились. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, [PERSON] не являється ані співвласником вищезгаданої квартири, а ні наймачем за договором найму.\~\~ Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати\~[PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі №38, що розташована в будинку №11 по вулиці Мечнікова, в м.Ковелі Волинської області. При прийнятті рішення, суд виходить з того, що факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, впливає на права і обов'язки позивача, як власника жилого приміщення.

Outcome: approved