Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] в лютому 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив припинити свою частку у праві власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] стягнувши на свою користь з Відповідача компенсацію її вартості в розмірі 253397,00 гривень. Позивач вказує, що він та Відповідач є співвласниками в рівних частках квартири [ADDRESS], яка має одну житлову кімнату площею 16,3 кв.метрів, та загальну площу - 34,45 кв. метрів. Позивач вказує, що спільне користування квартирою між ним та Відповідачем неможливе, він не має наміру проживати у ній, а тому згоден на отримання від Відповідача компенсації за свою частку з визнанням з Відповідачем права власності на всю квартиру згідно з поденнями ст. 364 ЦК України. У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав. Представник Відповідача у судовому засіданні визнав повністю позовні вимоги, погодився з позицією Позивача щодо порядку вирішення спору. Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. У спільній власності [PERSON] та [PERSON] перебуває об'єкт нерухомості - квартира [ADDRESS]. (а.с. 6-7) Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначена квартира складається з однієї житлової кімнати жилою площею 16,3 кв.м, а загальна її площа становить 34,45 кв. метрів. Враховуючи, що квартира є неподільним об'єктом права власності, поділити її між співвласниками неможливо. Згідно з ч.2 ст.364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. З пояснень Позивача вбачається, що наміру користуватись квартирою 239 в будинку [ADDRESS] у нього немає, він бажає виділу своєї частки в натурі, але враховуючи, що такий виділ є неможливим, просить стягнути з Відповідача компенсацію вартості своєї частки. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вимоги Позивача ґрунтуються на нормах чинного законодавства, порушень прав та інтересів Відповідача з огляду на визнання ним позову, судом не встановлено. Як вбачається зі Звіту про оцінку майна, вартість однокімнатної квартири загальною площею 34,45 кв.м, що розташована за адресою [ADDRESS], становить 506794,00 гривень, а вартість 1/2 її частини, відповідно, становить 253397,00 гривень. Відтак, Позивачем підтверджено законність та обґрунтованість своїх вимог як щодо припинення свої частки у праві власності шляхом стягнення компенсації її вартості, так і щодо самого розміру такої компенсації. У зв'язку з викладеним суд не має підстав для відмови у задоволенні позову. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з Відповідача на користь [PERSON] підлягає судовий збір в розмірі 2533,97 гривень.

Outcome: approved