Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовною заявою до Доротищенської сільської ради Ковельського району про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивачі вказують, що у 1994 році вони та [PERSON] на підставі поданих заяв приватизували будинок, який розташований в [ADDRESS]. Відповідно до Закону України «про приватизацію державного житлового фонду», приватизація повинна здійснюватись за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в будинку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло. На час приватизації позивачі а також [PERSON] проживали в будинку та подавали заяви на приватизацію, проте свідоцтво про право власності на житло видано лише на [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина на його частку в приватизованому житлі. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина - [PERSON], діти померлого, а позивачі в справі від прийняття спадщини відмовились, про що подали відповідні заяви до нотаріального органу за місцем відкриття спадщини. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Як зазначають позивачі, на момент приватизації вони проживали в будинку та подавали відповідні заяви на приватизацію, проте у свідоцтві про право власності на житло вказано, що будинок належить на праві спільної власності лише [PERSON] Прохають визнати за позивачем [PERSON] право власності 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, який розташований в [ADDRESS], - в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] та визнати за кожним з позивачів право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, який розташований в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали повністю, з підстав, викладених у заяві, прохають його задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують та прохають його задовольнити. Представник відповідача - Доротищенської сільської ради Ковельського району в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] вступили в шлюб 16.01.1972 року, шлюб зареєстрований Зулуською сільською радою Дубровицького району Рівненської області. Як вбачається з копій документів, наданих архівом відокремленого підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень», у 1994 році [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись з заявою про приватизацію у спільну власність квартири за адресою: [ADDRESS]. Зазначена заява містить підписи наймача [PERSON] та підписи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як повнолітніх членів сім'ї. Розпорядженням органу приватизації від 07.02.1994 року за № 31 вирішено передати квартиру за адресою: [ADDRESS] в приватну спільну власність [PERSON]. Відповідно ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленим законом. Згідно положень ст.ст. 1, 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», які діяли на час виникнення спірних правовідносин, приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир державного житлового фонду на користь громадян України. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку) власність. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Згідно заяв про оформлення передачі в приватну спільну власність будинку в [ADDRESS], з вказаною заявою до органу приватизації звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в зазначеній заяві міститься підпис [PERSON], як наймача та підписи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як повнолітніх членів сім'ї. З матеріалів справи вбачається, що приватизація спірної квартири була здійснена за заявою наймача [PERSON] та інших повнолітніх членів його сім'ї, а саме: дружини [PERSON] та дітей - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які проживали в будинку та мали право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки головним критерієм на отримання права на приватизацію, є проживання члена сім'ї на законних підставах з іншими членами сім'ї у квартирі (будинку) який має приватизуватися. Таким чином, судом встановлено, що позивачі та [PERSON] проживали у спірній квартирі та висловлювали бажання її приватизувати. Приватизація проводилася згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а тому частки кожного складають по 1/6 частині у праві спільної власності. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 11 липня 2013 року виконавчим комітетом Доротищенської сільської ради Ковельського району доводиться та обставина, що [PERSON] помер [INFO] у віці 66 років. В судовому засіданні встановлено, що до складу спадкового майна входить 1/6 частина житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як слідує з витягу зі спадкового реєстру, після смерті [PERSON], який помер [INFO] була заведена спадкова справа № 257-2013. З довідки, виданої Доротищенської сільською радою Ковельського району від 26.11.2013 року № 681 вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі Доротищенської сільської ради Ковельського району № 1 в [ADDRESS] особовий рахунок [NUMBER] рахується господарство [PERSON], який помер [INFO], який на час смерті постійно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS]. Заповіт від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувався, заборони (арешту) на майно [PERSON] не накладено. Присадибна земельна ділянка не приватизована. Таким чином, після смерті [PERSON] у позивача, як дружини померлого, та у дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] виникло право на спадщину. Відповідно до ст. 370 ч.2 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки позивачі та [PERSON] брали участь у приватизації спірного будинку, тому кожному належало по 1/6 частині будинковолодіння. З копій спадкової справи Ковельської державної нотаріальної контори слідує, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до Ковельської державної нотаріальної контори заяви про відмову від належної їм частки у спадковому майні в користь [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на частку в спадковому майні Ковельською державною нотаріальною конторою не видавалось. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Після смерті [PERSON], який помер [INFO] у позивача, як дружини померлого виникло право на спадкування за законом. Таким, чином за позивачем [PERSON] з урахуванням належної їй частки в майні та частки померлого [PERSON], яку остання успадкувала після його смерті, слід визнати право власності 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, який розташований в [ADDRESS], - в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON]. За позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати право власності по 1/6 частині за кожним на спірний житловий будинок. Судові витрати слід віднести за рахунок позивачів, - за їх клопотанням. На підставі наведеного,

Outcome: approved