Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON], (далі - Позивач, [PERSON].) звернулася до суду з позовом до [PERSON], (далі - Відповідач, [PERSON]) в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є матір'ю малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. З відповідачем [PERSON] проживала разом з 2005 року по 2015 рік. В зареєстрованому шлюбі не перебували. За час спільного проживання з [PERSON] у сторін народилася донька, [PERSON] Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося позивачка була змушена звертатися до суду. Позивачка в судове засідання не прибула, в своїй письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. У своїй письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено і підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про народження, що сторони є батьками - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане 08.12.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області). З відповідачем [PERSON] проживала разом з 2005 року по 2015 рік. В зареєстрованому шлюбі не перебували. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося позивачка була змушена звертатися до суду за захистом своїх прав. Статтями 180 та 181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину (дітей) до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальний стан дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до змісту положень статей 79, 80-81, 84 та 88 ЦПК України, з Відповідача в дохід держави повинні бути стягненні судові витрати. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved