Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] 20.08.2018 року звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] [INFO] вказавши, що вона з відповідачем перебуває в шлюбі та вони є батьками [PERSON] [INFO]. На даний час шлюбні стосунки між ними припинені. Позивачка самостійно матеріально забезпечує їхнього сина, доглядає та виховує його. Однак вона отримує невелику заробітну плату, а тому не може самостійно в повному обсязі забезпечити матеріальні потреби сина. Натомість відповідач є здоровою та працездатною людиною, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку з утримання своєї неповнолітньої дитини. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 03.09.2018 року провадження у справі відкрито. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задоволити в повному обсязі. Позивачка додатково суду пояснила, що вона звернулась з позовом до суду про розірвання шлюбу, однак шлюб між нею та відповідачем ще не розірвано. Разом з відповідачем вони не проживають 5 місяців. З 20.08.2018 року відповідач жодного разу не надав матеріальної допомоги на утримання їхнього сина, хоч вона до нього неодноразово зверталась з цього приводу. Стан здоровя її та сина задовільний, син ходить до дитячого садочка, вона працює на приватного підприємця і її місячний дохід становить 7000 гривень. На утримання дитини вона витрачає в місяць близько 4-5 тисяч гривень. Відповідач є працездатним, однак не працює, має статус учасника АТО, працював в поліції. Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Вважає, що відповідач має змогу надати їй матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1500 гривень на місяць. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON] повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Суд заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 20.10.2012 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу Шевченко) Н.А., що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Сторони є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-СР №225100 від 02.12.2015 року (а.с. 9). Спору щодо батьківства немає. [PERSON] та [PERSON] проживають за однією адресою, а відповідач [PERSON] мешкає окремо, що підтверджується копіями паспортів позивача та відповідача (а.с. 10-15) та довідкою Медведівської сільської ради Чигиринского району Черкаської області від 28.08.2018р. №01-10/151 (а.с. 19). Згідно із ч. 1ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобовязаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду та вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень на місяць, починаючи з 20.08.2018 року і до 28.11.2033 року, тобто до повноліття [PERSON]. Підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1500 гривень суд не вбачає, оскільки доказів про доходи відповідача суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. В той же час відповідач [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується Довідкою Ізюмського міськвідділу ГУМВС України в Харківській області МВС України від 27.11.2014р. № 81/15534-1 (а.с. 28), а тому на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial