Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] 21 вересня 2018 року пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 жовтня 2007 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що від шлюбу дітей не мають. Тривалий час із відповідачем не проживають, ніхто із них не вживав заходів для примирення, а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім'ї є неможливиим, і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки в позасудовому порядку відповідач відмовляється це зробити. Від представника позивача [PERSON], адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Відповідно до ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні, про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 20 жовтня 2007 року (арк.справи 3). Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони у заявах по суті визнали, що вони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть. За таких обставин суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Отже, визнання відповідачем [PERSON] позову в окремій письмовій заяві не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно із ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу та відновлення дошлюбного прізвища [PERSON].

Outcome: approved