Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на земельну ділянку за спадкоємцем, в якій вказує, що 15 червня 2000 року померла його тітка [PERSON], останнє місце проживання якої було село Голуб»ятин, Попільнянського району, Житомирської області. Після її смерті відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Дружба» розміром 3,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташована за адресою: село Голуб»ятин, Голуб»ятинська сільська рада Попільнянського району Житомирської області. 08 січня 1987 року спадкодавцем було складено заповіт на користь позивача. На момент складення заповіту сертифікат на земельну ділянку (пай) був відсутній, в звязку з чим позивач позбавлений права на її спадкування. Відсутність родинних стосунків з померлою було перешкодою для одержання спадщини. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.11.2017 року був встановлений факт, що [PERSON] є рідною тіткою [PERSON]. Крім позивача, інші спадкоємці відсутні. Спадщину позивач прийняв шляхом вступу в фактичне володіння спадковим майном. Інформація про відкриття спадкової справи на майно [PERSON] відсутня. На прохання позивача до Попільнянської РДА видати дублікат втраченого документу, він одержав усне розяснення, про те, що такі документи на померлих не видаються. Державний нотаріус також відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) через відсутність оригіналу сертифікату. Позивач просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом, на майно тітки [PERSON], померлої 15 червня 2000 року, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Дружба» розміром 3,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташована за адресою: село Голуб»ятин, Голуб»ятинська сільська рада Попільнянського району Житомирської області, що стверджується сертифікатом РН № 150017 на право на земельну частку (пай), виданий 10 липня 2017 року на підставі рішення Попільнянської РДА від 21 червня 2017 року № 244. Позивач в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Представники відповідачів: Попільнянської РДА Житомирської області та Попільнянської селищної ради Житомирської області, в судове засідання не зявились, надали до суду заяви, в яких просили справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 151599, [PERSON] померла 15 червня 2000 року, про що Виконавчим комітетом Голуб»ятинської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області в Книзі реєстрації актів про смерть 17 червня 2000 року зроблено запис № 12. Як вбачається з Заповіту посвідченого 08 січня 1987 року секретарем Голуб»ятинської сільської ради Попільнянського району Житомирської області [PERSON] заповіла жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Голуб»ятин Попільнянського району Житомирської області, племіннику [PERSON] Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.11.2017 року, встановлено факт, що [PERSON], [INFO], яка померла 15.06.2000 року, є рідною тіткою [PERSON], [INFO]. Довідкою № 69 від 20.03.2018 року Попільнянської селищної ради Житомирської області передбачено, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Голуб»ятин, Попільнянського району, Житомирської області, постійно проживала та була зареєстрована за адресою: село Голуб»ятин, вулиця Леніна, 25, Попільнянського району, Житомирської області до своєї смерті (актовий запис № 12 від 17.06.2000 року). На день смерті [PERSON] та протягом шести місяців після її смерті за вищевказаною адресою ніхто не проживав і не був зареєстрований. Відповідно до довідки № 70 від 20.03.2018 року Попільнянської селищної ради Житомирської області, [PERSON], [INFO], фактично вступив у права спадкування будинку, який знаходиться в с. Голуб»ятин по вулиці Леніна, 25, Попільнянського району, Житомирської області, а саме: виконував поточний ремонт будинку та господарських споруд, обробляв земельну ділянку. Як вбачається з Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 150017, виданого 10.07.2017 року Попільнянською РДА Житомирської області, [PERSON], яка проживає в селі Голуб»ятин, Попільнянського району, Житомирської області, на підставі рішення Попільнянської РДА від 21.06.2017 року № 244, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», розміром 3,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно повідомлення № 36/02-31 від 20.03.2018 року виданого державним нотаріусом Попільнянської державною нотаріальною конторою в Житомирській області, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), так як відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), виданий 10.07.2017 року. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданої 20.03.2018 року Попільнянською державною нотаріальною конторою Житомирської області, у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкової справи [PERSON]. Відповідно до п. а ч. 3 статті 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). \~ Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше\~працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до частини 3 Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) є обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Згідно абзацу 2 п.1\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року\~рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року\~Про приватизацію земельних ділянок, є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Статтями 1216,\~1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Відповідно до ч. 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зазначені обставини у їх системному звязку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем, права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved