Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що разом зі своїм батьком [PERSON], який помер у 1984 році побудували житловий будинок з надвірними спорудами у [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок було побудовано на місті старого житлового будинку 1927 року побудови протягом 1968-1971 років. Відповідно до записів в погосподарській книзі Ситняківської сільської ради за за 1980-1982 роки, співвласниками домоволодіння в [ADDRESS] були [PERSON] (особовий рахунок [NUMBER]) та [PERSON] (особовий рахунок [NUMBER]). Відповідно до записів за 1986-1988 роки (особовий рахунок [NUMBER] та [NUMBER]), за 1991-1993 роки (особовий рахунок [NUMBER] та [NUMBER]), за 1996-1998 роки (особовий рахунок [NUMBER] та [NUMBER]), за 2001 - 2005 роки (особовий рахунок [NUMBER] та [NUMBER]), співвласниками домоволодіння в [ADDRESS] були [PERSON] та [PERSON]. Після смерті батька спадщину прийняла його дружина а мати позивача [PERSON]., яка в подальшому подарувала ? частину спадкового будинку сестрі позивача [PERSON]. [PERSON] померла 2003 року. Вказана ? частину спадкового будинку знаходиться на земельній ділянці, яка належить на праві власності позивачу. В той же час, в Реєстраційній службі Макарівського РУЮ було відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право власності на ? частину спірного житлового будинку, оскільки відповідно до абзацу третього пункту 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. №703, у разі коли державна реєстрація прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно проводиться на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося двома і більше особами, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає органові державної реєстрації прав документ, яким визначено окрему частину об'єкта нерухомого майна, що набувається у власність кожною з таких осіб, або письмову заяву даних осіб про розподіл часток у спільній власності на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна у зв'язку з набуттям права спільної власності на такий об'єкт. Враховуючи, що між позивачем та його батьком [PERSON] не укладався договір щодо розподілу спірного будинку після завершення його будівництва та смертю [PERSON] позивач також не має можливості подати спільну заяву про розподіл часток у спільній власності на спірне нерухоме майно, тому за захистом своїх прав вимушений звернутись до суду. В судове засідання позивач не прибув, подав заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, згідно поданої письмової заяви просила справу слухати у її відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] разом зі своїм батьком [PERSON], який помер у 1984 році побудували житловий будинок з надвірними спорудами у [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок було побудовано на місті старого житлового будинку 1927 року побудови протягом 1968-1971 років. Відповідно до записів в погосподарській книзі Ситняківської сільської ради за за 1980-1982 роки, співвласниками домоволодіння в [ADDRESS] були [PERSON] (особовий рахунок [NUMBER]) та [PERSON] (особовий рахунок [NUMBER]). Відповідно до записів за 1986-1988 роки (особовий рахунок [NUMBER] та [NUMBER]), за 1991-1993 роки (особовий рахунок [NUMBER] та [NUMBER]), за 1996-1998 роки (особовий рахунок [NUMBER] та [NUMBER]), за 2001 - 2005 роки (особовий рахунок [NUMBER] та [NUMBER]), співвласниками домоволодіння в [ADDRESS] були [PERSON] та [PERSON]. Після смерті батька спадщину прийняла його дружина а мати позивача [PERSON], яка в подальшому подарувала ? частину спадкового будинку сестрі позивача [PERSON] (підтверджується договором дарування від 07.07.1999 року, а.с.6). [PERSON] померла 2003 року. Вказана ? частину спадкового будинку знаходиться на земельній ділянці, площею 0,1833 га, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських, яка на праві власності на лежить [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №237288, виданого 16.01.2009р. Рішенням виконавчого комітету Ситняківської сільської ради від 25.06.2013р. №39 (а.с.11) було змінено нумерацію будинку в [ADDRESS] з номеру 3 на номер 2. Рішенням виконавчого комітету Ситняківської сільської ради від 25.07.2013р. №41 (а.с.12) [PERSON] надано дозвіл на оформлення права приватної власності на належну йому ? частину житлового будинку,який розташований в [ADDRESS]. Між позивачем та його батьком [PERSON] договір щодо розподілу спірного будинку після завершення його будівництва не укладався. Згідно відмови Реєстраційної служби Макарівського РУЮ (а.с.10) позивачу відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право власності на ? частину спірного житлового будинку, оскільки відповідно до абзацу третього пункту 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. №703, у разі коли державна реєстрація прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно проводиться на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося двома і більше особами, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає органові державної реєстрації прав документ, яким визначено окрему частину об'єкта нерухомого майна, що набувається у власність кожною з таких осіб, або письмову заяву даних осіб про розподіл часток у спільній власності на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна у зв'язку з набуттям права спільної власності на такий об'єкт. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який було виготовлено на вказане домоволодіння, спірний будинок побудовано 1968 року (а.с.7-9). Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В той же час, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи рік побудови спірного будинку (1968 ) порядок реєстрації права власності на домоволодіння та житлові будинки в той час було врегульовано Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.95р). В той же час відповідно до пункту 1 Інструкції реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Відповідно до пункту 4 Інструкції реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Відповідно до частини другої пункту 6 Інструкції не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Зі змісту вказаних норм можна дійти висновку, що дія вказаної Інструкції не поширювалась на сільські населені пункти, а тому право власності на домоволодіння, яке належало померлій [PERSON],не підлягало реєстрації відповідно до норм діючого на той час законодавства. Як зазначено в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Враховуючи викладене позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 705,50 грн. сплаченого позивачем судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved