Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовною заявою до Красноріченської селищної об`єднаної територіальної громади в особі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Кремінського району Луганської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] . З моменту свого народження та до 2009 року позивач проживав за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] , а також дідусем [PERSON] Дідусь позивача [PERSON] був зареєстрований за іншою адресою, але через похилий вік йому було важко жити самому, тому з 1990 року фактично він проживав разом із позивачем та його батьками за вищевказаною адресою. У лютому 1992 року батьки позивача розірвали шлюб, а його батько пішов з дому в невідомому напрямку і з цього часу про його місцезнаходження або місцеперебування нічого невідомо, тому рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 17.11.2000 останнього було оголошено померлим. [PERSON] надалі проживав за однією адресою з позивачем та його матір`ю [PERSON] за вищевказаною адресою до моменту своєї смерті, тобто до [INFO] . Після смерті дідуся позивача відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) № [NUMBER] загальною площею 11,9300 га (з яких: 8,9200 га - рілля; 0,7600 га - сіножаті, 2,1800 га - багаторічні насадження), яка знаходиться на території Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області. 05.07.2019 представник позивача [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Кремінського нотаріального округу Луганської області Дашдамірова Е.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, що залишилася після смерті [PERSON] , однак представнику позивачу було надано письмове роз`яснення, в якому зазначалося про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документа на зазначену земельну ділянку, а також представником не було надано документів, які б підтверджували факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку з цим позивач просив суд встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини з [PERSON] , який є його рідним дідусем, та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на вищевказану земельну ділянку загальним розміром 11,9300 га. Ухвалою суду від 09.10.2019 було задоволено заяву представника позивача [PERSON] про заміну відповідача у справі - Красноріченської селищної об`єднаної територіальної громади в особі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Кремінського району Луганської областіналежним відповідачем - Красноріченською селищною радою Кремінського району Луганської області. У судове засідання позивач не з`явився, а його представник у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала суду пояснення, зміст яких повністю збігається зі змістом позовної заяви. Представник відповідача - Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області Жувако В.М. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідки [PERSON] , [PERSON] (яка є рідною матір`ю позивача) та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що дідусь позивача [PERSON] проживав разом із позивачем і його матір`ю [PERSON] близько десяти років, а саме з 1989 року по 1998 рік (до моменту смерті [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] . До моменту розлучення батьків позивача з ними також проживав батько позивача [PERSON] , якого пізніше рішенням суду було оголошено померлим. Позивач разом із матір`ю доглядали за дідусем, оскільки останній у зв`язку із похилим віком потребував сторонньої допомоги. Після смерті діда позивача залишилася земельна ділянка, про яку позивач дізнався нещодавно, і спадкові права на яку має намір оформити. Заслухавши представника позивача, а також свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані суду докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 вбачається, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в смт Красноріченське Кремінського району Луганської області, його батьками відповідно до записів у свідоцтві про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 14). [PERSON] , який є рідним батьком позивача, є також рідним сином [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00022951651 від 25.05.2019 (а.с. 15). Отже, позивач [PERSON] є рідним онуком [PERSON] . 11 лютого 1992 року батьки позивача розірвали шлюб, а рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 17.11.2000 батька позивача [PERSON] було оголошено померлим (а.с. 17, 18, 20). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 59 років у с. Залиман Кремінського району Луганської області (а.с. 19). Свідки [PERSON] , [PERSON] (яка є рідною матір`ю позивача) та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що дідусь позивача [PERSON] проживав разом із позивачем і його матір`ю [PERSON] близько десяти років, а саме з 1989 року по 1998 рік (до моменту смерті [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) № [NUMBER] , що знаходиться на території Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області. У листі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 29-12-0.31-1427/2-19 від 20.02.2019 зазначається, що за даними Відділу у Кремінському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області земельна частка (пай) із земель колишнього КСП «Залиман» відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0096952 на підставі розпорядження Кремінської районної державної адміністрації від 27.12.1996 № 1021 належить [PERSON] . Загальна площа земельної ділянки становить 11,9300 ум. кад. га (з них угіддя: 8,9200 га - рілля; 0,7600 га - сіножаті; 2,1800 га - багаторічні насадження). Вартість сільськогосподарських угідь (з урахуванням коефіцієнтів індексації) станом на 01.01.2019 складає 288503,72 грн (а.с. 22). Належність зазначеної земельної ділянки [PERSON] також підтверджується довідкою виконавчого комітету Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області № 160 від 28.05.2019, в якій зазначається, що за сертифікатом серії ЛГ № 0096952 по КСП « Залиман » за [PERSON] закріплена земельна ділянка (пай) № [NUMBER] в контурі поля № [NUMBER] (а.с. 21). Згідно з абз. 16 п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до набрання чинності діючим Цивільним кодексом України, проте не була прийнята будь-ким зі спадкоємців, оскільки докази протилежного у суду відсутні, а спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 57839109 від 08.10.2019 (а.с. 56). Разом із тим, у п. 5 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦПК України наголошується, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спадщини у вигляді земельної ділянки, яка відкрилася після смерті [PERSON] , мають застосовуватися положення книги шостої ЦК України. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст.ст. 1261, 1264, 1265 ЦК України). За ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1273 ЦК України). За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що [PERSON] є рідним онуком [PERSON] , який постійно (а саме більше п`яти років) проживав разом зі своїм дідусем на час відкриття спадщини після смерті останнього, позивач вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Із роз`яснення приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Дашдамірова Е.А. № 2892/01-16 від 05.07.2019 вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на ім`я його онука [PERSON] , не вбачається можливим, оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), а також ним не було надано документів, що підтверджували б факт прийняття спадщини, а саме документ, який би підтверджував факт спільного проживання та реєстрації за однією адресою з [PERSON] на час відкриття спадщини (а.с. 23). Таким чином, судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщини на земельну частку (пай) позивачу, який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, є відсутність у позивача документів, які підтверджують факт спільного проживання та реєстрації за однією адресою з [PERSON] та право власності померлого на земельну частку (пай) № [NUMBER] , що знаходиться на території Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п.п. 3.1, 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Отже, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті дідуся позивача має для [PERSON] юридичне значення для реалізації його спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину (у вигляді земельної ділянки), що залишилася після смерті [PERSON] . Крім того, для оформлення в нотаріальному порядку спадкових прав на вищевказану земельну ділянку у позивача [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті свого діда [PERSON] як спадкоємець за законом, існують перешкоди через відсутність у позивача відповідного правовстановлюючого документа. Неможливість отримання позивачем дублікату відповідного сертифікату на право власності на земельну ділянку (пай) обумовлена тим, що з початку 2013 року видача таких сертифікатів не здійснюється. Крім того, за Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі, - затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 (яка наразі втратила чинність, оскільки відповідний наказ було скасовано), отримати дублікат державного акту на землю могли лише власник чи землекористувач земельної ділянки. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, оскільки факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини знайшов підтвердження у судовому засіданні з досліджених письмових доказів та показань свідків, а видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача не може бути проведена на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, встановити факт постійного проживання [PERSON] зі своїм дідом [PERSON] на час смерті останнього та визнати за позивачем право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті [PERSON] , а саме на земельну частку (пай) № [NUMBER] , що розташованана території Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved