Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 29.08.2003 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачем. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач просить: розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, який зареєстрований 29.08.2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1810. Ухвалою суду від 10.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.09.2019 р., відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В підготовче засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, та про підтримання позовних вимог. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, подала заяву, якою позов визнала, після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] », справу розглянути у її відсутність. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтву про одруження виданого 29.08.2003 р., (серія [NUMBER] ), 29.08.2003 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1810. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка та дружини « [PERSON] » (а.с. 8). Згідно свідоцтву про народження виданого 15.09.2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 12) та згідно свідоцтву про народження виданого 09.12.2011 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Як вказав позивач та що не заперечила відповідач, сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір з відповідача відшкодуванню не підлягає, оскільки позивач просив покласти судові витрати на нього. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved