Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), про стягнення неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів, в якому вказала, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12.07.2019 року у справі №760/11109/19 частково задоволено її позовні вимоги до відповідача та вирішено стягнути з останнього аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000,00 грн. (по 2500,00 грн. на кожну дитину) щомісяця, починаючи з 11.04.2019 року і до повноліття дітей. Рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання. Так, 22.01.2020 року постановою державного виконавця Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Булашенко В.О. відкрито виконавче провадження №61012583. Відповідач добровільно рішення суду не виконує, аліменти на дітей сплачує нерегулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 01.02.2021 року становить 78373,40 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 23540,75 грн. за період з квітня 2019 року по лютий 2021 року. Ухвалою суду від 21.04.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 21.04.2021 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 30.04.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0800105283349 (а.с. 20). Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду будь-яких клопотань та відзиву на позовну заяву не подав. У зв`язку з наведеним суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/11109/19 від 12.07.2019 року, яке набрало законної сили 20.08.2019 року, вирішено стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER] , [INFO] ) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] , [INFO] ) аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500,00 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 11.04.2019 року і до повноліття дітей (а.с. 6-8). Відповідно до вказаного рішення суду позивач 24.09.2019 року отримала виконавчий лист, на підставі якого заступником начальника Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Булашенко В.О. відкрито виконавче провадження №61012583 (а.с. 10). Згідно Довідки-Розрахунку державного виконавця Макарівського районного відділу державної виконавчої служби ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №61012583 сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.02.2021 року становить 78373,40 грн. (а.с. 11). Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір пені, нарахованої на суму заборгованості по аліментах, становить 23540,75 грн. за період з квітня 2019 року по лютий 2021 року (а.с. 2). Вирішуючи вимоги за позов суд виходить з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання зі сплати аліментів належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього виникла вказана вище заборгованість, розмір якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 195 та ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначений державним виконавцем за місцем виконання рішення суду та відображений у відповідній Довідці-Розрахунку (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Разом з тим, відповідач відзиву на позовну заяву не подав, доказів в порядку ст. ст. 76 - 81 ЦПК України про те, що заборгованість по аліментах утворилась з незалежних від нього причин, суду не надав, доводів позивачки не спростував, а відтак, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на стягнення пені за прострочення сплати відповідачем аліментів. Розраховуючи розмір пені, суд виходить з такого. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення в кожному місяці. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), при цьому загальна сума пені не може бути більшою ніж 100 відсотків заборгованості. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що станом на 01.02.2021 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становила 78373,40 грн., згідно наданого позивачем розрахунку, який відповідачем не спростований і з яким суд погоджується, розмір пені, нарахованої на суму заборгованості по аліментах за період з квітня 2019 року по лютий 2021 року становить 23540,75 грн., і при цьому він не перевищує визначений закон максимальний розмір пені, тож заявлена позивачем до стягнення сума пені підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати не стягуються, оскільки позивача звільнено від їх сплати і відсутні особи, які їх понесли. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved