Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] в квітні місяці 2016 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути на її позивачки - користь з Державного казначейства України на відшкодування моральної і матеріальної шкоди 153886 грн. Після неодноразового уточнення позову в порядку ст.31 ЦПК України представник позивачки в судовому засіданні підтримав вимоги про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 20000 грн., посилаючись на бездіяльність слідчого відділу та відшкодувати судові витрати у вигляді судового збору у сумі 551,2 грн. До сьогоднішнього судового засідання після перерви позивач (її представник) не зявились, представник [PERSON] надав заяву про вирішення спору за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує. Представники відповідачів до суду не зявились, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином. Представник ГУНП в Одеській області в минулих судових засіданнях приймав участь, заперечував проти позову [PERSON], надавав письмові та усні пояснення. Представник ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області 28.11.2016 року надав до суду письмові заперечення на вимоги [PERSON] Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: 30 квітня 2015 року було порушено кримінальне провадження за ч.4 статті 358 Кримінального кодексу України (далі КК України), в якому [PERSON] визнано потерпілою кримінальне провадження №12015160480002033: від імені [PERSON] до Київської рай адміністрації подано заяву про розподіл домоволодіння №26-Г по вул. Новгородська в м. Одесі, яке належало на праві спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON] На підставі заяв співвласників та доданих до них правовстановлюючих документів домоволодіння було поділено в натурі розпорядженням Київської рай адміністрації №552 від 19.11.2013 року. [PERSON] доводить, що ні заяву про поділ домоволодіння ні правовстановлюючих документів на будинок до рай адміністрації не надавала, підпис на заяві вчинено іншою особою, а внаслідок поділу будинку її частина зменшилась з 54,78 кв.м. до 31,2 кв.м. Досудове розслідування спочатку здійснювали слідчі слідчого відділу Київського районного відділу Одеського міського управління Головного управління МВС України в\~\~Одеській області, а з грудня 2015 року слідчі слідчого відділу Київського відділу поліції в м. Одесі Головного Управління Національної поліції в Одеській області, які належно не виконували свої службові обов'язки. Ухвалами Київського райсуду м. Одеси від 30.04.2015 року, від 07.05.2015 року, від 3.11.2015 року, від 05.07.2016 року визнавались незаконними бездіяльність слідчих Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. А ухвалами Київського райсуду м. Одеси від 05.07.2016 року і від 08.07.2016 року визнано незаконною бездіяльність слідчих СВ Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області. Суд зобовязував слідчих вчинити слідчі дії в рамках кримінального провадження розглянути клопотання потерпілої щодо призначення почеркознавчої експертизи. До сьогодні клопотання потерпілої [PERSON] про призначення в рамках кримінального провадження №12015160480002033 почеркознавчої експертизи не розглянуте, досудове слідство триває майже два роки. Позивачка доводить, що бездіяльність слідчого дозволила [PERSON] безперешкодно продати виділену частину домоволодіння, до якої увійшла і частина площі власника [PERSON], чим позивачці спричинена як матеріальна так і моральна шкода. [PERSON] пояснила, що моральна шкода для неї то є переживання з приводу втрати частини домоволодіння, неможливості захистити своє порушене право власності із-за бездіяльності органів досудового слідства. Моральну шкоду позивачка оцінила в 20000 грн. Відповідачі, не визнаючи позовні вимоги [PERSON] в запереченнях посилались на недоведеність позову. Дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних правових підстав: Відповідно до\~статті 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені\~статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами, діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,1174\~цього\~Кодексу). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем неодноразово оскаржувались бездіяльність слідчого, ця бездіяльність слідчого судовими рішеннями визнавалась незаконною (а.с.7-10,66,69,105,133). Досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні триває, підозра жодній особі оголошена не була, остаточне рішення не прийнято. Суд дійшов висновку, що підставою для відшкодування шкоди є встановлена ухвалами Київського райсуду м. Одеси від 30.04.2015 року, від 07.05.2015 року, від 3.11.2015 року, від 05.07.2016 року, від 05.07.2016 року, від 08.07.2016 року і від 20.12.2016 року бездіяльність посадових та службових осіб Київського РВ УМВС України в Одеській області, Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області і відсутні спеціальні підстави для застосування\~статті 1176 ЦК України. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі\~статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Згідно ч. 1\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд приймає до уваги наступне: [PERSON] (два роки) тривалий час приходилося захищати свої порушені права, в тому числі тривалий час оскаржувати дії щодо не вирішення її клопотань, заявлених під час кримінального провадження з метою проведення слідчих дій, необхідністю доводити свої права та виходячи із конкретних обставин справи і наслідків, що наступили для позивача, який зазнав певних душевних страждань внаслідок незаконних дій та бездіяльності посадових та службових осіб,

Outcome: partial