Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» про відшкодування моральної шкоди, зазначивши, що позивач [PERSON] перебувала в офіційному шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого райбюро ЗАГС Октябрьского району м. Таганрога Ростовської області від 02 липня 1983р. Від вказаного шлюбу вони мають двох спільних дітей: дочку-позивача [PERSON], [INFO] та сина - позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 листопада 1985р. райбюро ЗАГС Октябрьского району м. Таганрога Ростовської області та копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 липня 1987р. відділом ЗАГС Кіровського району м. Донецька - відповідно. Внаслідок нещасного випадку, який стався [INFO], о 23 год. 10 хв., на ВП «Шахта імені О.О. Скочинського» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» Міністерства вугільної промисловості України, загинув чоловік позивача [PERSON] та батько позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], що підтверджується Актом №3 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 04 лютого 2010 р.; Актом спеціального розслідування аварії з нещасним випадком за формою Н-5 від 27 січня 2010р. та копією Свідоства про смерть Серії [NUMBER], виданого 16 січня 2010р. ВРАЦС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області. Позивачі переживали та продовжують переживати глибокі душевні страждання, цією трагічною смертю було порушено звичний спосіб їх життя, втрачені нормальні життєві зв'язки і їм доводиться докладати істотних додаткових зусиль для організації свого життя. Вказаний трагічний випадок залишив дітей сиротами, вони відчувають моральні страждання, пов'язані з тим, що безповоротно втрачена частина їх життя. Ніхто не замінить позивачу [PERSON] чоловіка, а дітям -позивачам [PERSON] та [PERSON] - загиблого батька. Всі негативні почуття, які вони відчувають, створили незагоєну рану у їх серцях. Спричинену смертю чоловіка та батька моральну шкоду позивачі оцінюють у розмірі по 150 000 грн. - кожному. Відповідач в добровільному порядку відмовляєься відшкодовувати спричинену моральну шкоду. Просили постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь в відшкодування спричиненої моральної шкоди у розмірі по 150 000грн.- кожному. Представник позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за довіреністю - [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача - ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» за довіреністю - [PERSON], в судове засідання з'явилася, позов не визнала, та суду пояснила, що позивачами в позові та поясненнях суду не було обгрунтовано на законі розмір відшкодування спричиненої смертю [PERSON] моральної шкоди, як це передбачено ст. 119 ЦПК України та п.4 Постанови від 31 березня 1995 р. № 4 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» і положень п.5.1. листа Міністерства юстиції України «Про відшкодування моральної шкоди» № 35-13/797 від 13 травня 2004 р., де зазначено, що у позовній заяві має бути вказано, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір моральної шкоди та якими доказами це підтверджується. Крім того, відповідно до діючого законодавства, позивачі одержали від Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання України у відшкодування шкоди одноразову допомогу на сім'ю. Просила суд в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: -у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; -у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до ч. 2 ст. 153, 237-1 КзпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в офіційному шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого райбюро ЗАГС Октябрьского району м. Таганрога Ростовської області 02 липня 1983р. Від вказаного шлюбу вони мають двох спільних дітей: дочку-позивача [PERSON], [INFO] та сина - позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 листопада 1985р. райбюро ЗАГС Октябрьского району м. Таганрога Ростовської області та копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 липня 1987р. відділом ЗАГС Кіровського району м. Донецька - відповідно. Внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався [INFO], о 23 год. 10 хв., на ВП «Шахта імені О.О. Скочинського» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» Міністерства вугільної промисловості України, загинув чоловік позивача [PERSON] та батько позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], що підтверджується Актом №3 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 04 лютого 2010 р.; Актом спеціального розслідування аварії з нещасним випадком за формою Н-5 від 27 січня 2010р. та копією Свідоства про смерть Серії [NUMBER], виданого 16 січня 2010р. ВРАЦС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області. В процесі вказаного спеціального розслідування аварії з нещасним випадком, яка сталась о 23 год. 10хв. [INFO] на відокремленому підрозділі «Шахта імені О.О. Скочинського» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» Міністерства вугільної промисловості, комісією було встановлено, що наряду з допущеними порушеннями правил безпеки праці помічником начальника дільниці, майстром гірничої дільниці №1, в.о. начальника дільниці ВТБ та гірничим робітником [PERSON], з боку загиблого [PERSON] - гірничого робітника очисного забою дільниці №1, який із-за безконтрольності посадових осіб підприємства та порушення ними правил безпеки праці неякісно зробив оборку нависаючої породи в нижній ніші 5-ї західної лави західної панелі і працював у небезпечній зоні, також були допущені порушення правил безпеки праці, а саме: ст.14 Закону України «Про охорону праці» та п.п.1.11, 2.5 «Інструкції по охороні праці, безпечному веденні робіт і поведінки в шахті гірничого робітника очисного забою», п.2.3.1 «Правил безпеки в вугільних шахтах», що також у деякій мірі сприяло виникненню цього нещасного випадку, але причинена при цьому шкода, в тому числі - і моральна, сталась з вини власника так як, порушення ним законних прав позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] призвели до їх моральних страждань, до втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від них додаткових зусиль для організації свого життя. Внаслідок загибелі [PERSON] - чоловіка позивача [PERSON] та батька позивачів [PERSON] та [PERSON] позивачі переживали та продовжують переживати глибокі душевні страждання, цією трагічною смертю було порушено звичний спосіб їх життя, діти стали сиротами та позбавлені батьківського піклування, втрачено нормальні життєві зв'язки і їм доводиться докладати істотних додаткових зусиль для організації свого життя. Ніхто не замінить позивачці [PERSON] чоловіка, а дітям - загиблого батька. Відповідач в добровільному порядку відмовляєься відшкодовувати спричинену моральну шкоду. Доводи представника відповідача про те, що його вищевказаними протиправними діями позивачам не було спричинено будь-якої моральної шкоди, суд до уваги не приймає, оскільки ці твердження є безпідставними, такими, що не відповідають обставинам справи, встановленим в судовому засіданні та протирічать дослідженим судом у судовому засіданні об'єктивним доказам по справі у їх сукупності. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача спричиненої моральної шкоди, яку позивачі оцінюють в сумі по 150 000 гривень кожному, так як внаслідок порушень їх законних прав відповідачем, що призвело до смерті чоловіка позивача [PERSON] та батька позивачів [PERSON] та [PERSON], всі вони перенесли значні душевні страждання, що потягло за собою значні зміни у ритмі та способі їх життя. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві фізичних і моральних страждань, з урахуваннями у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, істотних вимушених змін у їх життєвих стосунках. З огляду на наведене, з урахуванням конкретних обставин по справі, суд вважає позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині стягнення з відповідача в відшкодування спричиненої моральної шкоди на суму по 150 000 грн. - кожному з позивачів, необгрунтовано завищеними і розмір відшкодування моральної шкоди, спричиненої протиправними діями відповідача, суд визначає в сумі по 70 000 грн. - кожному з позивачів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягуєтиься з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до Закону України №3674 від 08 липня 2011р. «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0, 2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Так як з 01 січня 2013р. по 30 листопада 2013р., тобто на період подачі позову до суду, мінімальна заробітна плата складала 1147грн., то стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі тобто в сумі 3441 грн.

Outcome: partial