Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

[PERSON] в особі уповноваженого представника [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за якою просить суд: визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] : -Об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами розташований за адресою [ADDRESS] загальною площею 67,30 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта у РПВН : 628645504; -Земельну ділянку загальною площею 0,0903га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер 2124886401:01:001:0062 розташованої за адресою: [ADDRESS]. -Автомобіль марки Toyota Avensis, VIN [NUMBER] , тип мотору (typ motoru): 2 AD реєстраційний номер (registracni znacka) [NUMBER] , cisloTP ( dokladu ) [NUMBER] перша реєстрація 10.02.2006, колір Seda (сірий); Поділити спільну сумісну власність подружжя [PERSON] та [PERSON] наступним чином: визнати за [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованою за адресою : [ADDRESS] , в порядку поділу спільного майна право власності на : -1/2 частини об`єкта незавершеного будівництва, житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] загальною площею 67,30 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта у РПВН : 28645504; -1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0903га цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер 2124886401:01:001:0062 розташованої за адресою: [ADDRESS]; залишити у власності [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] зареєстрованого: [ADDRESS] : -1/2 частини об`єкта незавершеного будівництва, житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] загальною площею 67,30 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта у РПВН : 28645504; -1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0903га цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер 2124886401:01:001:0062 розташованої за адресою: [ADDRESS]; - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості Ѕ частки у спільній сумісній власності на транспортний засіб автомобіль Toyota Avensis, VIN [NUMBER] , тип мотору (typ motoru): 2 AD реєстраційний номер (registracni znacka) [NUMBER] , cisloTP ( dokladu ) [NUMBER] перша реєстрація 10.02.2006, колір Seda (сірий) в сумі 68000 чеських крон, що становить згідно курсу НБУ 84408,40 грн.; - Припинити право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] та визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] право приватної власності на автомобіль Toyota Avensis, VIN [NUMBER] , тип мотору (typ motoru): 2 AD реєстраційний номер (registracni znacka) [NUMBER] , cisloTP ( dokladu ) [NUMBER] перша реєстрація 10.02.2006, колір Seda (сірий). - В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право приватної власності на автомобіль марки Toyota Avensis, VIN [NUMBER] , тип мотору (typ motoru): 2 AD реєстраційний номер (registracni znacka) [NUMBER] , cisloTP ( dokladu ) [NUMBER] перша реєстрація 10.02.2006, колір Seda (сірий). В ході розгляду справи, позивач скориставшись своїм правом передбаченим ст. 49 ЦПК України подав до суду 08.10.2018 року заяву про зміну предмету позову в якій просила суд : визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] : -Об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами розташований за адресою [ADDRESS] загальною площею 67,30 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта у РПВН : 628645504; -Земельну ділянку загальною площею 0,0903га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер 2124886401:01:001:0062 розташованої за адресою: [ADDRESS]. -Автомобіль марки Toyota Avensis, VIN [NUMBER] , тип мотору (typ motoru): 2 AD реєстраційний номер (registracni znacka) [NUMBER] , cisloTP ( dokladu ) [NUMBER] перша реєстрація 10.02.2006, колір Seda (сірий). Поділити спільну сумісну власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] наступним чином: визнати за [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованою за адресою : [ADDRESS] , в порядку поділу спільного майна право власності на : -1/2 частини об`єкта незавершеного будівництва, житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] загальною площею 67,30 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта у РПВН : 28645504; -1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0903га цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер 2124886401:01:001:0062 розташованої за адресою: [ADDRESS]; -1/2 частини автомобіля марки Toyota Avensis, VIN [NUMBER] , тип мотору (typ motoru): 2 AD реєстраційний номер (registracni znacka) [NUMBER] , cisloTP ( dokladu ) [NUMBER] перша реєстрація 10.02.2006, колір Seda (сірий). залишити у власності [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] зареєстрованого: [ADDRESS] : -1/2 частини об`єкта незавершеного будівництва, житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] загальною площею 67,30 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта у РПВН : 28645504; -1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0903га цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер 2124886401:01:001:0062 розташованої за адресою: [ADDRESS]; -1/2 частини автомобіля марки Toyota Avensis, VIN [NUMBER] , тип мотору (typ motoru): 2 AD реєстраційний номер (registracni znacka) [NUMBER] , cisloTP ( dokladu ) [NUMBER] перша реєстрація 10.02.2006, колір Seda (сірий). Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона [PERSON] , 01.11.2005 р . зареєструвала з відповідачем [PERSON] шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 01.11.2005 р. було зроблено актовий запис № 10, Вільшанською сільською радою Самбірського району, Львівської області та видане свідоцтво серії [NUMBER] . Під час перебування у шлюбі 13.12.2009 року за договором купівлі-продажу за спільні кошти в сумі 108000,00 грн. було придбано об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок, процент готовності якого становив 92,4% за адресою [ADDRESS] загальною площею 67,30 кв.м, житловою площею 35,5 кв.м., та земельну ділянку кадастровий номер 2124886401:00160062 за адресою [ADDRESS] . Перебуваючи в Чеській республіці на заробітках, ними за спільно зароблені кошти,було придбано автомобіль Toyota Avensis, VIN [NUMBER] , тип мотору (typ motoru): 2 AD реєстраційний номер (registracni znacka) [NUMBER] , cisloTP ( dokladu ) [NUMBER] перша реєстрація 10.02.2006, колір Seda (сірий) вартістю 136000 чеських крон, який на даний час знаходиться в Чеській республіці в повному розпорядженні відповідача. Позивач зазначає, що оскільки об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок, земельна ділянка та автомобіль було придбано під час шлюбу, за спільні кошти сім`ї, даний об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок, земельна ділянка та автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності позивача і відповідача. Позивач зазначає, що 18.04.2018 р. відповідач подав до Самбірського міськрайонного суду позов про розірвання шлюбу. В зв`язку з вищенаведеним та враховуючи, що автомобіль є неподільною річчю, згоди щодо передачі його у власність комусь одному із подружжя не має, позивач просить ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 08.10.2018 р. В судове засідання позивач не зявилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] надіслала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглянути справу у їх відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, будучи неодноразово належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Проте від відповідача у встановлений судом строк надійшов до суду відзив на позов, в якому позов визнає частково, а саме в частині щодо визнання спільною сумісною власністю його [PERSON] та [PERSON] об`єкта незавершеного будівництва, житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку розташованої за адресою: [ADDRESS] та визнання права власності на вказані об`єкт нерухомості по Ѕ за ним [PERSON] та [PERSON] В решті позовних вимог заперечив та просив суд у їх задовленні відмовити. Вказав, що рухоме майно, яке вони набули під час шлюбу , поділено між ними в натурі, а саме він продовжив користуватись автомобілем, а [PERSON] забрала в користування всю побутову техніку, яка є спільною сумісною власністю, що підтверджується офіційним записом Поліційного директорату району Праги ІІІ від 16.04.2018 р. Також зазначив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Самбірського міськрайонного суду від 16 липня 2018 р., яке набрало законної сили 26.08.2018 р. 22.05.2018 р. представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. 10.09.2018р. представником позивача через канцелярію суду подано заяву про відкладення розгляду справи. 11.09.2018 р.відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву. 08.10.2018 р. представником позивача через канцелярію суду подано заяву про зміну предмету позову. 06.12.2018 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. 03.10.2019 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 11.05.2018 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду позовну заяву залишено без руху. 11.05.2018 р. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову - відмовлено. 23.08.2018 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду відкрито провадження по справі № 308/4891/18 та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження; 07.11.2018 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Суд, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 13, 81ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності . Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або запе-речень, випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що 01.11.2005 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , копія якого приєднана до матеріалів справи. Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.07.2018 року №452/985/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Питання про поділ спільного майна одночасно з розірванням шлюбу сторонами не ставилося. За період перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] було придбано відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Савчин Н.І. від 31.12.2009 р. за спільні кошти об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, процент готовності якого становив 92,4% за адресою [ADDRESS] площею 67,30 кв.м, житловою площею 35,5 кв.м., та земельну ділянку площею 0,0903 га , що знаходиться [ADDRESS] , що підтверджується даними договору купівлі - продажу від 31.12.2009 р., даними витягу з державного реєстру правочинів № 8154000 та витягом Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за № 28841521 від 31.01.2011 року, копії яких долучені до матеріалів справи. Відповідно до витягу Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за № 28841521 від 31.01.2011 року , об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, земельна ділянка для будівництва та обслуговувння жилого будинку кадастровий номер 2124886401:01:001:0062 за адресою [ADDRESS] , на праві приватної власності зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу № 1250 від 31.12.2009 року. Судом встановлено, що за період перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] 15.12.2015 року було придбано автомобіль марки Toyota Avensis, VIN [NUMBER] , тип мотору (typ motoru): 2 AD реєстраційний номер (registracni znacka) [NUMBER] , cisloTP ( dokladu ) [NUMBER] перша реєстрація 10.02.2006, колір Seda (сірий), що підтверджується даними договору купівлі - продажу автомобіля від 15.12.2015 року, дними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту на автомобіль [NUMBER]), копія якого долучена до матеріалів справи. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту на автомобіль [NUMBER]), автомобіль марки Toyota Avensis, VIN [NUMBER] , тип мотору (typ motoru): 2 AD реєстраційний номер (registracni znacka) [NUMBER] , cisloTP ( dokladu ) [NUMBER] перша реєстрація 10.02.2006, колір Seda (сірий ) зареєстровано 16.12.2015 року за [PERSON] . Відносини, що склалися з приводу поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя регулюються Цивільним кодексом України, Сімейним Кодексом України. На підставі ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ набута, за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Отже, норми сімейного законодавства презумують спільність майна подружжя, набутого у шлюбі, якщо не буде доведено, що це майно є особистою приватною власністю одного з них. Отже, об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами розташований за адресою [ADDRESS] загальною площею 67,30 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта 28645504, а також земельна ділянка загальною площею 0,0903га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер 2124886401:01:001:0062 розташованої за адресою: [ADDRESS] , які придбані 31.12.2009 року та автомобіль марки Toyota Avensis, VIN [NUMBER] , тип мотору (typ motoru): 2 AD реєстраційний номер (registracni znacka) [NUMBER] , cisloTP ( dokladu ) [NUMBER] перша реєстрація 10.02.2006, колір Seda (сірий), який придбано 15.12.2015 року є спільною сумісною власністю, оскільки набутий подружжям за час шлюбу. За таких обставин, позивач та відповідач мають рівні права на володіння, користування і розпорядження об`єктом незавершеного будівництва, житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами розташований за адресою [ADDRESS] , земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] та автомобілем марки Toyota Avensis, реєстраційний номер (registracni znacka ) [NUMBER] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. Відповідно до правових позицій ВСУ висловлених у постановах від 30.03.2016 року № 6-2811цс15, від 18.01.2017 року № 6-2565цс16, від 05.07.2017 року № 6- 2405цс16, від 07.06.2017 року № 6-2670цс16, за змістом частини четвертої статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Згідно із частиною п`ятою цієї статті присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п`ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. Вирішуючи позовні вимоги в частині поділу нерухомого майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд враховує визнання відповідачем позовних вимог в цій частині. Відповідач не оспорює право спільної сумісної власності на об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами розташований за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , таким чином позовні вимоги в частині визнання об`єктів нерухомості спільною сумісною власністю подружжя підлягають задоволенню. Аргументи відповідача про те, що спірне майно, а саме автомобіль не може бути визнано спільною сумісною власністю подружжя , оскільки рухоме майно, яке сторони набули під час шлюбу вже поділено між ними в натурі, жодними належними та допустимими доказами не підтверджені. Відповідачем не доведено, що кошти на придбання спірного автомобіля були його особистою приватною власністю. За роз`ясненнями, викладеними у пункті 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Про застосування наведеного правила щодо визнання ідеальних часток у разі поділу неподільних речей, наприклад таких як автомобіль, зазначено також у постановах Верховного суду України, зокрема, від 30.03.2016 р. у справі № 6-2811цс15, від 18.01.2017 р. у справі № 405/343/15-ц. Враховуючи те, що об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами розташований за адресою [ADDRESS] , земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] та автомобіль марки Toyota Avensis, реєстраційний номер (registracni znacka ) [NUMBER] , є спільною сумісною власністю, оскільки набутий подружжям за час шлюбу, позивач та відповідач мають рівні права на володіння, користування і розпорядження вказаним майном , зважаючи на відсутність згоди жодного з колишнього подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, беручи до уваги те, що автомобіль є неподільною річчю, та враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивач та відповідач мають право на 1/2 частку майна, що перебувало у спільній сумісній власності без його реального поділу, а відтак позовні вимоги є обгрунтованими. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України,№ 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається,виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В порядку ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір в сумі 3082,96 грн.

Outcome: approved