Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] в жовтні місяці 2016 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати за нею право на користування житловим приміщенням загальною площею 30,9 кв.м., в тому числі житловою площею 12,53 кв.м. в квартирі [ADDRESS] , посилаючись на положення ст.ст.64,65 ЖК України і стверджуючи що з 2001 року вона проживала в квартирі у якості члена сім'ї наймача квартири - [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засідання позивач вимоги підтримала. Представник Київської рай адміністрації вимоги [PERSON] не визнав і заявив зустрічний позов про виселення. Представник КП «ЖКС «Чорноморський» до суду після перерви не з'явився, в минулих судових засіданнях заперечував проти позову [PERSON] Суд вислухав сторони, свідків, вивчив матеріали справи і встановив наступне: Багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Згідно з положенням про Київську рай адміністрацію Одеської міської ради Київська рай адміністрація є виконавчим органом Одеської міськради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Київського району м. Одеси. Пунктами 3.2.5. і 3.2.6. Положення передбачені повноваження Київської рай адміністрації у галузі управління комунальною власністю та у галузі обліку і розподілу житла, що розташоване на території району. КП «ЖКС «Чорноморський», засновником якого є Одеська міська Рада, виконує функції замовника для виконання робіт з утримання і ремонту житлового фонду, нежитлових приміщень і прилеглих територій, приймає на баланс житлові будинки,їх інженерне обладнання, укладає договори з ремонтно-експлуатаційними підприємствами, енерго-,водопостачальними та іншими спеціалізованими організаціями, які забезпечують функціонування систем життєзабезпечення будинку і прилеглої території. Однокімнатна квартира [ADDRESS] в 1989 році у встановленому законом порядку була надана [PERSON], який заселився до квартири і оформив реєстрацію за місцем проживання. В1991 році [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], яка заселилась до квартири і в 1992 році за місцем проживання оформила реєстрацію. В 2000 році подружжя припинило шлюбні стосунки, [PERSON] в добровільному порядку звільнила квартиру і переїхала проживати до свого будинку в с. Дачне Біляївського району Одеської області. [PERSON] померла [INFO] - актовий запис про смерть №52, вчинений виконкомом Дачнівської сільради Біляївського району Одеської області. Позивач пояснила, що у 2001 році її дядько [PERSON] запропонував переїхати до нього проживати, тому як [PERSON] страждав на хворобу серця і за станом здоров'я потребував стороннього догляду. У 2001 році вона - [PERSON] заселилась до квартири [ADDRESS] за згодою основного квартиронаймача [PERSON] У березні місяця 2006 року [PERSON] оформила талон для зняття з реєстраційного обліку за місцем колишнього місця проживання с.Андрієво-Іванівка Миколаївського району Одеської області для оформлення реєстрації за місцем фактичного проживання - [ADDRESS]. Відділом реєстрації фізичних осіб Київського райвідділу міліції їй - [PERSON]- було відмовлено в оформленні реєстрації за фактичним місцем проживання з підстав відсутності належного розміру житла - житлова кімната в квартирі має площу у розмірі 12,53 кв.м. і відсутності документів щодо родинних відносин з головним квартиронаймачем. Після тяжкої хвороби [PERSON] помер [INFO] - актовий запис про смерть №3976, вчинений 26.04.20006 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану рай управління юстиції в м. Одесі. [PERSON] поховала [PERSON] в селі Андрієво-Іванівка Миколаївського району Одеської області. Позивач доводить, що в спірній квартирі проживає з грудня місяця 2001 року. Спочатку - по квітень 2006 року проживала разом з головним квартиронаймачем однією сім'єю, а з квітня 2006 року проживає сама. Іноді її відвідує син. Всі витрати з утримання квартири вона - [PERSON] несе сама. Оскільки в КП «ЖКС «Чорноморський» її право користування житлом в вищевказаній квартирі не визнали, [PERSON] звернулась до суду з цим позовом за захистом свого права. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на такі докази: Ордер №319, виданий 13.07.1989 року виконкомом Ленінської райради м. Одеси [PERSON] на вселення в квартиру [ADDRESS] (а.с.11); особисті документи [PERSON] - пенсійне посвідчення, військовий квиток, копія громадянського паспорту, довідка з місця проживання і реєстрації [PERSON] за 2005 рік (а.с.26), документи, що підтверджують родинні відносини [PERSON] і [PERSON], серед яких міститься довідка державного архіву Одеської області від 31.01.2014 року про відсутність актового запису про народження [PERSON] (матері [PERSON].) за 1924-1926 роки, тому як ці архівні документи втрачені під час війни 1941-1945 років (а.с.16); актовий запис про шлюб [PERSON] і [PERSON], актовий запис про смерть [PERSON] (а.с.160-161) свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с.9), документи, які свідчать, що поховала [PERSON] позивач (а.с.23-25,172), медичні документи, які свідчать, що з 14.03.2002 року [PERSON] надавалась медична допомога за адресою [ADDRESS] (а.с.27-31), розписку сусідки від 21.04.2006 року [PERSON] про отримання від [PERSON] грошових коштів на відшкодування шкоди, завданої внаслідок неодноразового залиття квартири (а.с.36), копії квитанцій про оплату комунальних послуг по спірній квартирі з 2004 року по 2018 рік (а.с.37-38,87-109); довідку виконкому Андрієво-Іванівської сільради про реєстрацію [PERSON] в будинку [ADDRESS] і не проживання [PERSON] за місцем реєстрації з 2001 року, тому як вибула для постійного проживання в [ADDRESS] до свого дядька [PERSON] (а.с.144), довідка виконкому Андрієво-Іванівської сільради про відсутність у [PERSON] на території сільради на праві власності нерухомості (а.с.136); талони зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання від 15.03.2006 року (а.с.126-127); пояснення свідка [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що з грудня 2001 року [PERSON] проживає в спірній квартирі, що вона доглядала і піклувалась про свого дядька, який без підтримки [PERSON] не вижив, тому як останні роки з квартири не виходив, мав мізерну пенсію, інших родичів, крім племінниці не мав; гарантійні талони на мобільні телефони за 2003 рік за 2006 рік, в яких адреса покупця зазначена [ADDRESS] Сторона відповідача, не визнаючи позовні вимоги [PERSON], підтримала зустрічний позов про виселення [PERSON] з спірної квартири з підстав відсутності у [PERSON] правовстановлюючих документів на вселення в квартиру. Представник Київської рай адміністрації посилався на положення ст.ст.109,116 ЖК України. На обґрунтування своїх вимог Київська рай адміністрація посилалась як на докази на акти, складені працівниками дільниці №1 КП ЖКС «Чорноморський» , що в спірній квартирі проживає [PERSON].(акт за 2014 рік) і що в квартирі проживає [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] (акт за 2016 рік) -а.с.60,62; довідку про реєстрацію в спірній квартирі [PERSON] і [PERSON], заочне рішення Київського райсуду м. Одеси, ухвалене 20.04.2015 року по справі за позовом Київської рай адміністрації до [PERSON] про виселення. Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про визнання за нею права на користування житлом підлягає задоволенню, а зустрічний позов Київської рай адміністрації про виселення [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. У даному випадку позивач - племінниця наймача житлового приміщення, за згодою наймача заселилась до квартири, більше 5 років постійно проживала разом з наймачем у цій квартирі однією сім'єю, і набула рівного з наймачем права користування жилим приміщенням. Після смерті наймача житлового приміщення [PERSON] постійно відкрито проживає в цій квартирі, несе усі витрати з утримання житла. Вимоги Київської рай адміністрації про виселення [PERSON] з спірної квартири суд вважає такими, що не містяться на фактичних обставинах по справі. Представник Київської рай адміністрації не спростував доводи і докази [PERSON] щодо її вселення в квартиру за згодою наймача житла, спільне проживання [PERSON] з наймачем житла однією сім'єю протягом кількох років та що спірна квартира є постійним місцем проживання позивача більше 15 років.

Outcome: approved