Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

[PERSON] 23.07.2015 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Зазначив, що 7 січня 2014 року [PERSON] під розписку позичив у нього 1200 (одну тисячу двісті) євро, які зобовязався повернути до 28 лютого 2014 року. Зазначені обставини підтверджуються доданою до заяви, складеною відповідачем власноруч та підписаною у присутності свідка [PERSON] розпискою від 07.01.2014 року. Борговий документ (розписка) позичальника є підтвердженням передання йому позикодавцем коштів у зазначеній сумі в борг та, відповідно ст. 1049 Цивільного кодексу України зобовязує позичальника повернути позикодавцеві позику. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. По закінченні зазначеного у розписці строку іідповідач суми позики не повернув, ухиляється він від її повернення й до цього часу. Відповідачем не сплачувались і проценти за користування позикою. Згідно статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позивач, здійснюючи нарахування процентів за користування його коштами використовує своє право у відповідності до ст. 536 ЦК України, ч.1 ст. 1048 ЦК України. Просив стягнути з відповідач суму боргу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) євро, а також 3 % річних з простроченої суми за період прострочення в розмірі 49,41 євро, проценти за користування позикою в розмірі 288,91 євро відповідно доданого розрахунку і судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов по наведених підставах і просив його задоволити. В судовому засіданні відповідач визнав позов частково за виключенням нарахування відсотків, посилаючись на те, що не домовлялися про сплату відсотків. Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов в частині стягнення суми боргу і 3 відсотків з простроченої суми слід задоволити, в позові про стягнення відсотків за користування позикою відмовити з наступних підстав. [PERSON] і [PERSON] уклали договір позики, що підтверджується розпискою, датованою 7.01.2014, згідно якої [PERSON] позичив у [PERSON] на власні потреби суму 1200 євро, яку зобовязався повернути до 28 лютого 2014 року. Відповідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку три відсотки річних з простроченої суми за період прострочення складає суму 49,41 грн. Дані обставини визнаються сторонами та підтверджені належними доказами. Укладеним договором позики в формі розписки не передбачалася сплата відсотків за користування позикою. В судовому засіданні не знайшло підтвердження, що дане зобовязання було покладено на відповідача. Згідно статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Облікова ставка Національного банку України - один із монетарних інструментів, за допомогою якого Національний банк України встановлює для банків та інших субєктів грошово-кредитного ринку орієнтир щодо вартості залучених та розміщених грошових коштів. Специфіка товару, який купується та продається на даному ринку (грошово кредитному ринку) гроші, а також визначається окрема форма ціни зазначеного товару процентна ставка. Предметом договору позики були кошти в іноземній валюті, а відповідно ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Тому суд вважає, що вимога щодо сплати відсотків в сумі 288,91 євро за користування позикою не підлягає до задоволення. Сума 288,91 євро станом на 14.07.2015 року згідно курсу Національного банку України становить 7011,18 грн., із розрахунку 100 євро становить 2426,77 грн. Стягненню підлягає сума 1249,41 (1200+49,41) євро,що складає суму 30320, 48 грн.

Outcome: partial