Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

[INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться у [ADDRESS] . Позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, але не може оформити спадкові права в нотаріуса, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] 24 липня 2020 року з відповідним позовом звернулася до суду. 24 липня 2020 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче провадження (а.с. 26). Позивачу підготовче засідання не з`явилася, просила провести розгляд справи без її участі (а.с. 2). Представник відповідача - селищний голова Мурованокуриловецької селищної ради подала суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника сільської ради (а.с. 57). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05 лютого 2019 року (а.с. 4), стверджується, що [PERSON] помер [INFO] в смт Муровані Курилівці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Довідкою виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради № 1071 від 12.04.2020 (а.с. 12) технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 8-11), архівною випискою з рішення 6 сесії Мурованокуриловецької селищної ради 3 скликання № 21 від 04.02.2009 (а.с. 15), копією домової книги (а.с. 20-21) стверджується, що [PERSON] володів житловим будинком [ADDRESS] , який було побудовано у 1979 році. Із довідки начальника КП Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації № 20 від 15.01.2020 року (а.с. 7) слідує, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. З копії спадкової справи № 111/2019, заведеної у приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Т.І. (а.с. 29-56) зокрема, з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти) № 37939129 від 22.07.2014 року слідує, що [PERSON] по своїй смерті заповіту не залишав (зворот а.с. 38-40). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, і батьки (ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5) позивач довела своє право спадкувати після смерті [PERSON] у першій черзі спадкоємців за законом як його дружина. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Довідкою виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради № 1071 від 12 квітня 2019 року (а.с. 6) стверджується, що на день смерті з померлим, зокрема проживала та була зареєстрована [PERSON] . Інші спадкоємці за законом: [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли, про що подали нотаріусу відповідні заяви (зворот а.с. 32, зворот а.с. 34) в порядку ч. 1 ст. 1273 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Із матеріалів спадкової справи, № 111/2019, заведеної у приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу (а.с. 29-56) вбачається, що [PERSON] подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини (а.с. 30) після смерті [PERSON] та вже оформила своє право на частину спадщини після смерті останнього (зворот а.с. 55). Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. Роз`ясненням приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу (а.с. 17) позивач довела, що іншим чином, окрім як через суд, вона не зможе захистити свої права спадкоємця. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, яке залишилось після смерті [PERSON] .

Outcome: approved