overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] 12.10.2016 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частині всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення сина [PERSON] трьох річного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засідання позов визнав частково, не погодившись із розміром аліментів що підлягають стягненню з нього на утримання дітей та дружини, оскільки він не працює та має мінливий заробіток. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.ст.181-183 СК України, батьки забовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі не надання допомоги з них стягуються аліменти. Судом встановлено, що сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батько дитини - [PERSON] достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. На підставі викладеного відповідач, має сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі по 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також згідно ст.ст.75,84 СК України, подружжя повинно підтримуваним один одного, а в разі відмови той з подружжя що потребує матеріальної допомоги, який доглядає дитину до 3 років, має право по суду одержувати аліменти від другого подружжя у частковому відношенні до заробітної плати. Оскільки відповідач [PERSON] не надає достатню матеріальну допомогу на утримання позивачки, а остання перебуває в декретній відпустці до 14.07.2018 року по догляду за неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], то відповідач [PERSON] також має сплачувати позивачу аліменти, в розмірі 1/4 частини всіх прибутків щомісячно до 14.07.2018 року, до досягнення сина [PERSON] трьохрічного віку. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на корись держави 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] 12.11.2013 р. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 листопада 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1912. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Шлюбні стосунки припинені у вересні 2013 року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] 12.11.2015р. звернулася до суду з\~\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 28.11.2006р. вона\~\~зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину -\~\~[PERSON], [INFO] Шлюбні відносини у сторін фактично припинені з 08 жовтня 2015 року, через те, що відповідач постійно зраджував позивачці. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлена\~\~належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності наполягала на задоволенні позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Сисенко». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 08 листопада 2006\~\~року сторони зареєстрували шлюб в виконкомі Павлівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки з 08 жовтня 2015 року. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог\~\~частини 8\~статті 235 Цивільного процесуального кодексу України\~позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу -\~\~«Сисенко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] 12.11.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 05.06.1976 року, зареєстрованому Коболчинською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №18. Шлюб для обох перший. Вони є батьками двох повнолітніх дітей. З січня 1995 року сторони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо. Причиною припинення сімейних відносин є те, що вони не знайшли взаємопорозуміння, у них різні погдяи на сімейне життя, вони втратили почуття поваги та кохання одне до одного. Миритися позивач не бажає та оскільки сторони проживають окремо, не піклуються та не утримують одне одного, їх шлюб носить формальний характер та створює перешкоди в особистому життя, просить його розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Миритися з відповідачкою не бажає. У разі неявки відповідачки не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Понесені витрати на сплату судового збору з відповідачки стягувати не бажає. Відповідачка у судове засідання також не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем проживанням, зареєстрованим у встановленому законом порядку. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії І-МИ №284688, виданого 05.06.1976 року Коболчинською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області, 05.06.1976 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Нестерюк) [PERSON] було зареєстровано шлюб Коболчинською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом № 18. Згідно змісту позовної заяви сторони з січня 1995 року припинили подружні стосунки та спільне проживання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження сім`ї, вважає, що їх шлюб носить формальний характер та створює перешкоди в його особистому житті. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивача розірвати шлюб у зв`язку з припиненням між сторонами подружніх відносин, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача у відповідності до положень ст.112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Оскільки позивач не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

[PERSON] 12. 12. 2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06. 05. 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 454. Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з 1999 року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивачка до судового засідання не з'явилась, до канцелярії суду надала заяву про розгляд справи у її відстуність. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у його відстуність та розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати . Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

[PERSON] 12.12.2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09. 01. 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 26. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з травня 2013 року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, від отримання кореспонденції суду ухилився, про розгляд справи повідомлений телефоном. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати . Позивачці після розірвання шлюбу змінити прізвище на [PERSON]. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON] 12.12.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що , вона з відповідачем одружились 25.07.2009 року . Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області , актовий запис № 309. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. На жаль спільне , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки перестали співпадати. Суперечки частішали. Позивач та відповідач з травня 2015 року проживають окремо. Спору майнового характеру та спору про виховання дітей не заявлено. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, проти позову не заперечував, до суду надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2009 року . Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області , актовий запис № 309. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. На жаль спільне , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки перестали співпадати. Суперечки частішали. Позивач та відповідач з травня 2015 року проживають окремо. Спору майнового характеру та спору про виховання дітей не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем [PERSON]. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] 12.12.2018р. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.03.1989р. між сторонами зареєстровано шлюб, шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу не можливо. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 03.03.1989р. зареєстрований Відділом РАЦС виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 253 (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на особливий характер сімейних відносин, зважаючи на положення ст.ст.111, 112 СК України та на те, що фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Враховуючи вищевказане, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

[PERSON] 12.12.2018 р. звернулась до суду звищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 06.12.2003 р., мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. \~ \~ \~ \~За позовом [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня предявлення позову, до досягнення донькою повноліття. Ухвалою суду від 17 січня 2019 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5\~ст.279 ЦПК України,\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову (ч.1 ст.191 СК України). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. [PERSON], як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] 12 березня 2014 року звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 25 травня 2013 року вона знаходиться в шлюбі з відповідачем, від якого дітей не мають. З вересня 2013 року вони припинили шлюбні відносини, причиною розпаду сім'ї стало те, що з відповідачем не склалися взаємини, у зв'язку з чим виникали постійні суперечки та непорозуміння, що призвело до втрати порозуміння, почуттів та любові один до одного, він мешкає у Іспанії, тому просить суд розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, електронною поштою надав суду заяву, зі змісту якої вбачається що він не заперечує проти розірвання шлюбу. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 25 травня 2013 року знаходяться у шлюбі, від якого дітей не мають. З вересня 2013 року вони припинили шлюбні відносини, у зв'язку із непорозумінням, різними поглядами на життя, що призвело до втрати почуттів, взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, відповідач мешкає у Іспанії, тому суд вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно та відповідно до ст.112 СК України шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved