Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) 18.08.2016 року звернулася до суду із вказаною позовною заявою. Свої вимоги обгрунтувала тим, що 09.11.2014 помер її батько [PERSON]. Після смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Позивач є спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька [PERSON], проте термін, встановлений для прийняття спадщини, вона пропустила, оскільки не була обізнана з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно. У подальшому, до початку розгляду справи по суті, шляхом подання письмової заяви позивач змінила підстави позову та зазначила, що впродовж семи місяців з 10.11.2014 по 15.05.2015 вона тяжко хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується медичною довідкою, долученою до матеріалів справи. У зв'язку із тривалою хронічною хворобою не мала можливості вчасно подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку. Просить суд визнати строк для прийняття спадщини пропущеним нею з поважних причин та визначити додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У судове засідання позивач та її представники не з'явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги в редакції заяви про зміну підстав позову підтримали. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій позов визнає, просить справу слухати у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно із ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється За наведених обставин суд прийшов до висновку про можливість проведення судового засідання без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09.11.2014 року в с. Вікторівка Миронівського району Київської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК №372956, виданим Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області 17.06.2016 року (а.с. 4). Позивач [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] та спадкоємицею за законом першої черги після його смерті, що підтверджується: - свідоцтвом про народження серія І-БК №500752, із якого вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 8); - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданим Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 05.07.2016, із якого вбачається, що 24.02.1996 року у звязку із укладенням шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] /а.с.9/. - свідоцтвом про зміну імені серії І-БК №018113, виданим 05.07.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції міста Києва, із якого вбачається, що 15.03.2001 року [PERSON] змінила ім'я на [PERSON] /а.с.11/; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданим Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 02.07.2012 року, із якого вбачається, що [PERSON] у звязку із укладенням шлюбу змінила прізвище на [PERSON]/а.с.10/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини, є останнє місце проживання спадкодавця. Як встановлено із довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області від 11.07.2016 №02-33/276, [PERSON] проживав та був зареєстрований в [INFO] до дня своєї смерті 09.11.2014 /а.с. 13/. Як вбачається із витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.09.2016 № 44934257 з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини інші спадкоємці не зверталися /а.с. 42/. Із повідомлення Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 12.08.2016 № 873/01-16 вбачається, що позивачу відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у звязку із пропуском нею строку звернення із відповідною заявою /а.с. 12/. Таким чином при зверненні позивача до нотаріальної контори з метою прийняти спадщину та отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено та розяснено, що вона пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України. Як вбачається із довідки Територіального обєднання «Фтизіатрія» від 07.09.2016, [PERSON], [INFO], встановлено діагноз туберкульоз внутрішньогрудинних лімфатичних вузлів зліва в стадії інфільтрації, ускладнений бронхолегеневим ушкодженням/а.с. 48/ Із довідки консультативно-діагностичного центру Печерського району м. Києва від 15.05.2015 року вбачається, що [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у інфекціонному відділенні при консультативно-діагностичному центрі Печерського району м. Києва з 10.11.2014 по 15.05.2015 /а.с. 41/. На час розгляду справи спадщина ніким прийнята не була, що підтверджується зазначеним вище витягом зі Спадкового реєстру. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкодавця на вчинення цих дій. Позивач зазначає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: впродовж семи місяців після смерті батька (з 10.11.2014 по 15.05.2015) перебувала на стаціонарному лікуванні у інфекціонному відділенні при консультативно-діагностичному центрі Печерського району м. Києва, що підтверджується довідкою вказаного медичного закладу від 15.05.2015 /а.с. 41/. Враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, беручи до уваги те, що інші спадкоємці на спадщину не претендують, а також враховуючи те, що звернення до нотаріальної контори не відбулося вчасно з причин, які не залежали від волі позивача, суд приходить до висновку, що позивач пропустила встановлений законом строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин та вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved