Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

[PERSON] 24 січня 2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , треті особи: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що його батьки [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу в 1953 році побудували домоволодіння [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] - онук, який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Отже, домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору забудови від 17.11.1952 року. Земельна ділянка площею 1308 м2, на якій розташоване вказане домоволодіння, надана [PERSON] в безстрокове користування. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді спірного домоволодіння, яке успадкувала мати [PERSON] , яка у встановлений законом термін фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді спірного домоволодіння. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та [PERSON] . Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований і проживав в спірному домоволодінні на момент смерті спадкодавця. [PERSON] в установлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2007 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на об`єкти, розташовані за адресою: [ADDRESS] , а саме: А-1 - житловий будинок; Б - сарай; В - вбиральня; Г - вхід в погріб; Д - сарай; Е - душ; Ж - сарай; К, № 1-4, I-II- огорожі та споруди, зокрема на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі створення цих об`єктів. Визнати право власності на спірне домоволодіння на момент ухвалення рішення суду, тобто на 05.02.2007 року, у суду не було підстав, оскільки воно не прийнято в експлуатацію. Згідно з технічним паспортом від 18.11.2019 року та актом від 18.11.2019 року до технічного паспорта, складеного інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] , у зв`язку з вищевказаним, роботи з будівництва вбиральні В, входу в погріб Г, сараю (тимч.) Д, душу Ж не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Таким чином, домоволодіння [ADDRESS] не є самочинно збудованим і таким, що підлягає вводу в експлуатацію. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини спірного домоволодіння. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем другої черги за законом. Спадкоємець першої черги за законом - відповідач по справі [PERSON] у встановлений законом термін відмовився від спадщини на користь позивача. Інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину спірного домоволодіння після смерті [PERSON] , оскільки відсутня реєстрація права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна. Позивач просив суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , померлою [INFO] після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за позивачем право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку літ. А-1 житловою площею 26,4 м2, загальною площею 53,6 м2, сараю Б, вбиральні В, входу в погреб Г, сараю (тимч.) Д, душу Ж, споруд № 1-4, I в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Визнати за позивачем право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку літ. А-1 житловою площею 26,4 м2,загальною площею 53,6 м2, сараю Б, вбиральні В, входу в погреб Г, сараю (тимч.) Д, душу Ж, споруд № 1-4, I в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник позивача - адвокат Мартиненко Т.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - Другої Дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи - Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу в 1953 році було побудовано домоволодіння [ADDRESS] . Вищезазначене домоволодіння належало [PERSON] на підставі договору забудови від 17.11.1952 року (а.с. 8-9). Земельна ділянка площею 1308 м2, на якій розташоване вказане домоволодіння, надана [PERSON] в безстрокове користування на підставі договору на право забудови та безстрокове користування земельною ділянкою від 17.11.1952 року (а.с. 8-9). Згідно технічного паспорту, виготовленого ФОП [PERSON] станом на 18.11.2019 року , домоволодіння [ADDRESS] складається з: житлового будинку літ. А-1 житловою площею 26,4 м2, загальною площею 53,6 м2, сараю Б, вбиральні В, входу в погреб Г, сараю (тимч.) Д, душу Ж, споруд № 1-4, I (а.с. 20-24). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 13). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді спірного домоволодіння, яке успадкувала дружина спадкодавця [PERSON] , яка у встановлений законом термін фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 14). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] . Згідно ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки був прописаний і проживав в спірному домоволодінні на момент смерті спадкодавця (а.с. 56-57), а [PERSON] в установлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи № 1372. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] успадкували по Ѕ частині спірного домоволодіння після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2007 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на об`єкти, розташовані за адресою: [ADDRESS] , а саме: А-1 - житловий будинок; Б - сарай; В - вбиральня; Г - вхід в погріб; Д - сарай; Е - душ; Ж - сарай; К, № 1-4, I-II - огорожі та споруди, зокрема на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі створення цих об`єктів (а.с. 15). Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів,що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 року № 1063, до переліку включено: зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових і т.д. Відповідно до акту від 18.11.2019 року до технічного паспорта, складеного інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] , роботи з будівництва вбиральні В, входу в погріб Г, сараю (тимч.) Д, душу Ж не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. До відома: житловий будинок літ. А-1, житлова прибудова А1-1, прибудови а-1, а1-1, ганок а2, погреби під А-1, під А1-1, під а-1, під а1-1 побудовані до 05.08.1992 року, а саме - житловий будинок літ. А-1, житлова прибудова А1-1, прибудови а-1, погреби під А-1, під А1-1, під а-1 - в 1953 році, прибудова а1-1 - в 1985 році (а.с. 25-27). Таким чином, домоволодіння [ADDRESS] не є самочинно збудованим і таким, що підлягає вводу в експлуатацію. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 28). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини спірного домоволодіння. Позивач є єдиним спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , як брат спадкодавця. Спадкоємець першої черги за законом - відповідач по справі [PERSON] у встановлений законом термін відмовився від спадщини на користь позивача. Інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні, що підтверджується копією спадкової справи № 814/2019 після смерті [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину спірного домоволодіння після смерті брата [PERSON] , оскільки відсутня реєстрація права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна (а.с. 29). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у встановлений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене, а також враховуючи існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав позивачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного та

Outcome: approved