Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] 15.11.2013 року звернулась із позовом до суду, в якому просить визнати погодженим відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] акт встановлення меж земельної ділянки в натурі від 04.10.2013 року, яка відводиться у власність їй та розташована за адресою по [ADDRESS]. В позові зазначила, що вона звернулась до приватного підприємства «Гео Плюс» із проханням виготовити проект землеустрою. На її замовлення ПП «Гео Плюс» було виготовлено технічну документацію на земельну ділянку, яка передається їй у власність. В процесі виготовлення технічної документації, для встановлення меж із сторонами будинку № [NUMBER], було використано дані Державного акту на право приватної власності на землю виданій [PERSON] на сусідню земельну ділянку по [ADDRESS] та акт встановлення та узгодження зовнішніх меж від 26.05.2000 року. Відносно встановлення меж із сторонами будинку № [NUMBER] було використано акти встановлення меж від 25.04.1991р., 18.03.1994р., 18.04.2011р. Під час виконання технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON], [PERSON], [PERSON] як власники суміжних земельних ділянок відмовилися підписувати Акт встановлення меж земельної ділянки в натурі від 04.10.2013 року, яка перебуває у її користуванні. Вони створюють перешкоди у приватизації земельної ділянки та погодженні меж земельної ділянки. 02.12.2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Городницької сільської ради, в якому просить визнати погодженим Городницькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області акт встановлення меж земельної ділянки в натурі від 04.10.2013 року, яка відводиться у власність їй та розташована за адресою [ADDRESS]. Просить визнати погодженим Городницькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області акт приймання передачі межових знаків на зберігання від 04.10.2013 року щодо земельної ділянки, яка відводиться у власність [PERSON] та розташована за адресою [ADDRESS]. В позові зазначила, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Користуючись наданим та гарантованим їй Конституцією України правом, вона звернулась із заявою до Городницької сільської ради про надання їй дозволу на виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки та отримання її у власність. На подану заяву вона отримала відповідь - лист голови сільської ради від 14.08.2013 року № 135, в якій вказано, що сільська рада не видає дозволи на виготовлення проекту землеустрою, а тільки затверджує технічну документацію із землеустрою. Тому вона звернулась до приватного підприємства «Гео Плюс» на виготовлення проекту землеустрою. На її замовлення було виготовлено технічну документацію на земельну ділянку, яка передається їй у власність. Під час виготовлення документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на виконання вимог ст.ст. 196, 198 ЗК України, щодо погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, Городницька сільська рада, як власник суміжної земельної ділянки, відмовилася підписувати Акт встановлення меж земельної ділянки в натурі від 04.10.2013 року та акт приймання передачі межових знаків на зберігання від 04.10.2013 року, не надавши ніяких пояснень. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Суду пояснила, що в її користуванні перебуває земельна ділянка, яка закріплена за житловим будинком по [ADDRESS]. У липні місяці 2013 року вона звернулась до ПП «Гео Плюс» на виготовлення технічної документації. Однак сусіди не погодились із документацією щодо узгодження меж, а тому у документації не підписались. Вважає, що сусідами чиняться перешкоди у приватизації нею земельної ділянки. Межі земельної ділянки були узгоджені ще при житті батьків у 1991р., 1994 р., а також у 2000р., 2011р. При узгодженні меж 04.10.2013р. був присутній землевпорядник [PERSON] Тому вважає, що сільська рада безпідставно відмовляється узгодити межові знаки. Представник позивачки [PERSON] доповнив пояснення позивачки та вважає, що в позовній заяві все викладено у відповідності до вимог закону, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог. Представник позивачки [PERSON] позові вимоги підтримав. Суду пояснив, що позивачка являється власником житлового будинку в с. Передівання по [ADDRESS] вона як власник користується земельною ділянкою біля зазначеного будинку. В серпні місяці 2013 року позивачка зверталась до Городницької сільської ради про надання дозволу на безоплатну приватизацію земельної ділянки біля житлового будинку в с. Передівання. Однак сільська рада відмовила у наданні такого дозволу. Після отриманої відповіді вона звернулась до ПП «Гео Плюс» щодо виготовлення проекту землеустрою. На її замовлення останнім було виготовлено технічну документацію на земельну ділянку біля житлового будинку. При встановленні меж було використано акти встановлення меж за 1991 р., 1994р., 2000р., 2011р.. Однак Городницька сільська рада відмовила їй у наданні у власність земельної ділянки, яка перебуває у її користуванні. Чим створює перешкоди у приватизації земельної ділянки та погодженні меж земельної ділянки. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] також відмовились підписувати акт встановлення меж земельних ділянок в натурі від 04.10.2013 року, виготовлений ПП «Гео Плюс». Вважає, що вони безпідставно відмовились підписувати акт встановлення меж земельної ділянки в натурі, яка перебуває у її користуванні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що він не міг погодити межі, оскільки позивачка на приналежній йому земельній ділянці поставила свій мур, пустила на його огород воду. Тому вважає, що відсутні підстави щодо задоволення позовних вимог. Представник відповідачки [PERSON]- [PERSON] позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що як таких межових знаків на сьогоднішній день не має. Відповідно ПП «Гео Плюс» не мало повноважень укладати із позивачкою договору на розробку документації із землеустрою, так як не було знаків. При погодженні відповідачкою межі на яку вказує позивачка унеможливить [PERSON] проїзд до її житлового будинку. У зв'язку із чим вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Представник Городницької сільської ради в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимог не визнає, у задоволенні позову просить відмовити. [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, в задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що позивачці для обслуговування будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] виділена земельна ділянка 0.2500 га. Суміжниками позивачки являються [PERSON], [PERSON], [PERSON] та сільська рада. Між позивачкою та ПП «Гео Плюс» укладено договір про розробку технічної документації. Позивачка просить визнати погодженим акт встановлення меж земельної ділянки в натурі від 04.10.2013 року та акт приймання передачі межових знаків на зберігання від 04.10.2013 року. Відповідачі [PERSON] та представник [PERSON]- [PERSON] заперечили встановлення межових знаків в натурі на місцевості. Відповідач [PERSON] та сільська рада в судове засідання не з'явились, однак подали заяву, що позовні вимоги не визнають. Допитаний в судовому засіданні свідок землевпорядник [PERSON] також заперечив факт встановлення межових знаків. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка не надала суду доказів того, що встановлювались межові знаки, які саме і де. Надані останньою акт встановлення меж земельної ділянки в натурі та акт прийому-передачі межових знаків на зберігання від 04.10.2013 року, які виготовлені ПП «Гео Плюс» не свідчать про те, що межові знаки встановлювались в натурі на місцевості. Посилання позивачки на державний акт [PERSON], на акт встановлення та узгодження зовнішніх меж від 26.05.2000 року, акт від 25.04.1991 року, акт від 18.04.2011 року, від 18.03.1994 року не свідчать проте, що при виготовленні технічної документації встановлювались межові знаки, які передавались на зберігання. За таких обставин позовні вимоги позивачки є не доведеними і не підлягають до задоволення. Крім цього відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. В силу ч.1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Згідно ч.2 ст. 118 ЗК України рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Судом встановлено, що [PERSON] по питанню приватизації земельної ділянки на підставі розробленої документації ПП «Гео Плюс» до сільської ради не зверталась. Враховуючи подані позивачкою докази та встановлені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 116,118, 152, 158 ЗК України та

Outcome: dismissed