Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

[PERSON] 14.03.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником будинковолодіння, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Руданського, 95 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (реєстровий номер 8-259). В зазначеному будинку, крім інших осіб, з зареєстрована відповідач, яка є колишньою невісткою позивача. В серпні 2010 року [PERSON] у відсутність власника будинку вивезла з будинку всі меблі, речі домашнього вжитку і виїхала в невідомому напрямку. З того ж часу відповідач не проживає за адресою реєстрації, комунальні платежі не сплачує, не отримує кореспонденцію за цією адресою, особистих речей не зберігає. Позивач як власник вважає своє право щодо користування та розпорядження належним їй житлом порушеним, у зв'язку з чим і звернулась до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала пояснила, що з серпня 2010 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, виїхала в невідомому напрямку, забравши всі свої речі, з того часу позивач її не бачила, проти винесення заочного рішення представник позивача не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, будучи, в порядку визначеному ст.74 ЦПК України, належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач та її представник не заперечували проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, що регулюються нормами ЖК України в частині користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду та ЦК України щодо захисту права власності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Руданського, 95 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] 02.10.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №8-259 (а.с.12). У зазначеному вище будинковолодінні, згідно копії довідки №355, виданої 01.02.2017 року комітету мікрорайону «Корея», крім інших, зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с. 10). Відповідач [PERSON] та син позивача [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ №078960 (а.с. 13). Відповідно до акту сусідів позивача від 02.03.2017 року, засвідченого головою мікрорайону «Корея», зареєстрована за адресою: [INFO] [PERSON] за адресою реєстрації не проживає. (а.с.26). Відповідно до акту сусідів позивача від 02.03.2017 року, засвідченого головою мікрорайону «Корея», зареєстрована за адресою: [INFO] [PERSON] за адресою реєстрації не проживає. (а.с.26). Згідно інших актів, від 20.02.2017 року, які складено сусідами позивача [PERSON], [PERSON], та [PERSON], що посвідчено головою мікрорайону «Корея» [PERSON], відповідач [PERSON] за адресою м. Вінниця, вул. Руданського 95 не проживає з серпня 2010 року (а.с. 14 16). Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналогічна норма права користування членом сім'ї власника на рівні з ним його житлом міститься в ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР. Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім'ї власника (у тому числі колишнім членом сім'ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або за законом. В судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідними доказами, що відповідач [PERSON] не проживає в [INFO] без поважних причин понад один рік, у звязку з чим підлягає визнанню такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. Враховуючи те, що факт непроживання відповідача за місцем своєї реєстрації понад 1 рік встановлений, а визнання її такою, що втратили право користування жилим приміщенням має для позивача важливе юридичне значення та даний факт ніким не оспорюється, суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане положення закону суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму судового збору, яка сплачена при поданні до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved