Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку. В обґрунтування позову зазначено, що між позивачем та відповідачем 06.09.1997 року укладений шлюб, який зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 410. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.10.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та навчається на 1-му курсі Харківського національного університету внутрішніх справ, термін закінчення навчання липень 2024 рік. Відповідач є працездатною особою, аліменти не сплачує та має можливість матеріально допомагати дитині, яка продовжує навчання. Потреба [PERSON] у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням полягає у необхідності отримання коштів для проїзду до місця навчання, проживання, одягу, харчування, канцелярії, підручників тощо. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Судом на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача направлялась копія ухвали Московського районного суду м. Харкова від 24.06.2021 року разом із позовною заявою та доданими до неї документами, однак відповідне рекомендоване повідомлення повернулось до суду неврученим адресату. Відзив судом не отриманий. Враховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, ст. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути цивільну справу на підставі наданих позивачем доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 05.02.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 65, батьками [PERSON] , [INFO] , є позивач та відповідач. Як вбачається з Довідки № 2/11562-к від 16.02.2021 року, виданої відділом кадрового забезпечення Харківського Національного університету внутрішніх справ, [PERSON] є курсантом 1-го курсу денної форми навчання за державним замовленням Харківського національного університету внутрішніх справ, зарахована на навчання з 01.09.2020 року, передбачаємий термін закінчення навчання - липень 2024 року. Відповідно\~ст.\~199\~Сімейного кодексу\~України (далі СК), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно\~ст. 200 СК, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~СК. Виходячи з положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно ч. 2 ст. 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. В постанові Верховного Суду від 11.08.2021 у справі № 723/826/19 зазначено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6\~статті 3 ЦК України). Тлумачення як\~статті 3 ЦК України\~загалом, так і пункту 6\~статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. В постанові Верховного Суду від 13.08.2021 року в справі № 638/20102/16 також зазначено, що добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої\~статті 3 ЦК України). Отже, сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує, що [PERSON] навчається на 1-му курсі за державним замовленням, а відтак не позбавлена можливості отримувати стипендію за результатами навчання. Крім того, позивач також не позбавлена обов`язку приймати участь в утриманні [PERSON] . Також суд враховує, що [PERSON] є курсантом вищого навчального закладу в системі МВС України за державним замовленням, у зв`язку з чим витрати, пов`язані з її навчанням та утриманням у вказаному закладі, фінансуються за рахунок держави. За таких обставин, враховуючи вимоги добросовісності, розумності та справедливості, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/8 частини його доходу. Відповідно до ст. 201 СК до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу. Згідно ст. 191 СК аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто з 23.02.2021 року. Вимоги позивача щодо стягнення аліментів в розмірі не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд не може визнати обґрунтованими з таких підстав. Дійсно, положеннями\~ст. 200 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 Сімейного кодексу України. Обставини, які мають враховуватись при визначенні аліментів, встановлені ч. 1\~ст. 182 СК України. Положення ч. 2\~ст. 182 СК України, згідно яких мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на переконання суду, не можуть бути застосовані в даній справі, оскільки відсилають до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно\~ст. 6 СК України\~правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Оскільки\~ [PERSON] , на утримання якої стягуються аліменти, досягла повноліття, у суду відсутні підстави визначати мінімальний розмір аліментів на її утримання, виходячи з прожиткового мінімум на дитину. Можливість визначення мінімального гарантованого розміру аліментів, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб або іншого показника прожиткового мінімуму, який не пов`язаний з дитиною, законодавством України не передбачена. Враховуючи наведене, у суду в даній цивільній справі відсутні підстави визначати мінімальний гарантований рівень аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Outcome: partial