Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

[PERSON] 14 лютого 2020 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 січня 2014 року. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем припинено з січня 2018 року, сторони проживають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, при визначенні розміру аліментів просив врахувати розмір заробітної плати. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2014 року (а.с. 9). Від спільного\~подружнього життя\~мають доньку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка проживає\~з матір`ю\~і перебуває\~на її\~утриманні (а.с. 10). Встановлено, що сторони проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. [PERSON] займає посаду продавця непродовольчих товарів у ФОП [PERSON] , дохід за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року складає 23\~471,10 гривень. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст.\~189\~цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Оскільки відповідач офіційно працевлаштований та має постійний дохід, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів у частці від його доходу. Статтею 183\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст.\~182\~СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Відповідач є працездатними, доказів неможливості сплачувати аліменти із об`єктивних, незалежних від них причин, суду не надав. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний і спроможний надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 лютого 2020 року і до повноліття дитини. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: partial