Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

[PERSON] 28.04.2015 року звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта» про стягнення суми страхового відшкодування, відшкодування збитків та пені. Позивач зазначав, що 20.07.2014 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) - зіткнення автомобіля «Hyundai Accent» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] з автомобілем «Hyundai Elantra» номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача (власника автомобіля), що спричинило пошкодження транспортних засобів. Оскільки 20.08.2008 року позивачем було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №26-7/3-0158 автомобіля «Hyundai Elantra» номерний знак [NUMBER] з Відповідачем (страховиком), строк дії договору з 21.08.2008 року по 20.08.2015 року; 21.07.2014 року позивач звернувся з заявою про страхову виплату та надав всі необхідні документи, останній документ був наданий позивачем 09.09.2014 року; відповідачем було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та визначено до виплати 4055,20 грн., але на неодноразові звернення до відповідача останнім не проведено розрахунку по теперішній час, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким стягнути з Відповідача на його (позивача) користь суму страхового відшкодування 4055,20 грн., пеню за період затримки виконання з 03.10.2014 року по 16.04.2015 року в сумі 390,74 грн., інфляційні втрати за період вересень 2014 року - березень 2015 року в сумі 1339,48 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі; представник відповідача ПАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не з»явився, до матеріалів справи відповідачем в особі представника [PERSON] надано письмові пояснення, згідно яких Відповідач визнає позов в частині вимоги про стягнення суми страхового відшкодування 4055,20 грн. та пені в сумі 390,74 грн., в решті позову просить відмовити, а справу розглядати за відсутності представника відповідача в судовому засіданні. Заслухавши пояснення позивача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 20.07.2014 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) - зіткнення автомобіля «Hyundai Accent» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] з автомобілем «Hyundai Elantra» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (позивача - власника автомобіля), що спричинило пошкодження транспортних засобів. 20.08.2008 року між Позивачем та Відповідачем (страховиком) було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №26-7/3-0158 (Банківське КАСКО) автомобіля «Hyundai Elantra» номерний знак [NUMBER], строк дії договору з 21.08.2008 року по 20.08.2015 року (а.с.6-11). 21.07.2014 року [PERSON] (позивач) звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи станом на 09.09.2014 року; відповідачем проведено розрахунок страхового відшкодування від 09.09.2014 року на суму (до виплати) 4055,20 грн. та складено страховий акт №СТО-14-6327/1 від 12.09.2014 року на зазначену суму (а.с.20-23). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Згідно пояснень представника відповідача, подія по факту ДТП від 20.07.2014 року визнана страховим випадком, у зв»язку з чим відповідачем не заперечується його обов»язок сплатити на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 4055,20 грн., а також пеню в сумі 390,74 грн., тобто відповідач у цій частині позов [PERSON] визнав. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.988 ЦК України Страховик зобов»язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов»язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що відповідачем безпідставно не виплачено страхове відшкодування на користь [PERSON], а тому з ПАТ НАСК «Оранта» (відповідача) підлягає стягненню на користь позивача сума страхового відшкодування в розмірі 4055,20 грн. та пеня (п.9.4.3 Договору) у розмірі 390,74 грн., які не оспорюються відповідачем. За встановлених обставин, вимога позивача щодо відшкодування інфляційних втрат за час затримки виконання грошового зобов»язання є обґрунтованою, тому на підставі ч.2 ст.625 ЦК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума інфляційних нарахувань за період жовтень 2014 року - березень 2015 року, з розрахунку 4055,20 х (0,029 х 0,024 х 0,019 х 0,03 х 0,031 х 0,053 х 0,108) = 4055,20 х 0,327 = 1326,05 грн.; заперечення відповідача в цій частині є безпідставними, тому судом не приймаються; в частині решти суми за розрахунком позивача щодо інфляційних нарахувань має бути відмовлено. Отже, загальна сума стягнення з відповідача на користь позивача становить (4055,20 + 390,74 + 1326,05) = 5771 грн. 99 коп. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача у розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: partial