Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про виселення відповідача з житлового будинку №38 в с.Модьоровш Хустського району. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу від 25.04.2008 року, їх мати [PERSON] придбала будинок № 38 в с.Модьоровш Хустського району Закарпатської області. 06.10.2012 року [PERSON] померла і позивачі відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом вступили у володіння вказаним будинком. При житті у спадковому будинку їх мати проживала з [PERSON], з яким перебувала у цивільному шлюбі. Після смерті матері позивачів, [PERSON] залишився проживати у будинку без законних на те підстав. Згідно паспортних данних відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. Позивачі, як законні власники будинку, на даний час бажають скористатись правами власників та відчужити будинок, однак це неможливо у звязку з тим, що в будинку проживає стороння людина. Просили суд задовольнити їх вимоги. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]- [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити із наведених в заяві підстав. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити( а.с.21) Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Подали до суду заперечення, в яких відповідач ствердив, що проживав з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах з 2001 року і до дня її смерті. У 2008 році вони за спільні кошти придбали будинок № 38 в с.Модьоровш Хустського району та прилеглу до нього земельну ділянку. В будинку вони проживали як подружжя, і його дружина без реєстрації шлюбу за власною ініціативою змінила прізвище на «Даниловська» У спірному будинку вони з дружиною не були зареєстровані, однак він проживав там зі згоди власника, будучи членом її родини. До смерті [PERSON] він опікувався нею та взяв на себе всі витрати на поховання, до цього часу самостійно сплачує комунальні послуги та податки. Вважає, що проживає в будинку на законних підставах, іншого житла для проживання у нього не має, а за місцем реєстрації він не проживає вже тривалий час. Просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 45734783 від 16.10.2015 року та № 45735236 від 16.10.2015 року, [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками житлового будинку № 38 с.Модьоровш Хустського району Закарпатської області. Право власності на вказаний будинок виникло у позивачів на підставі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] На час укладення договору купівлі продажу спірного будинку, мати позивачів у шлюбі не перебувала, у тому числі і з відповідачем. Згідно рішення Хустського районного суду від 09.10.2013 року по справі № 309/2295/13ц, провадження № 8/309/5/13року, за заявою [PERSON], скасовано рішення Хустського районного суду від 06.02.2013 року по справі за заявою [PERSON], заінтересована особа: Вишківська селищна рада Хустського району, [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю та відмовлено [PERSON] про встановлення факту проживання ними з [PERSON] однією сімєю. Підставою відмови у задоволенні заяви став той факт, що відповідач [PERSON] у період з 30.10.1976 року по 15.01.2013 рік проживав у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Дані обставини встановлені судовим рішенням та відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Крім того, згідно паспортних данних [PERSON] з 06.12.1976 року то теперішній час зареєстрований за адресою [INFO]. Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що будинок № 38 в с.Модьоровш Хустського району придбаний ними з [PERSON] на спільні кошти, оскільки такі твердження спростовуються матеріалами справи. Так, зокрема згідно договору купівлі-продажу будинку № 1269 від 25.04.2008 року, на момент його укладення покупець - [PERSON] зазначена, як вдова, що не перебуває у шлюбі і вказаний будинок не є спільною сумісною власністю і осіб які б могли поставити питання про визнання за ним права власності на даний будинок у тому числі і відповідно до ст.65,74 та 94 Сімейного кодексу України не має. При укладанні договору купівлі-продажу будинку № 38 в с.Модьоровш Хустського району, [PERSON] окремим пунктом зазначила, що особи в тому числі такі як чоловік з яким вона проживає однією сімєю і які б могли претендувати на даний будинок - відсутні. Сам факт спільного проживання чоловіка та жінки не породжує юридичних наслідків, допоки судовим рішенням, що набрало законної сили, такий факт не буде встановлено. Твердження відповідача про те, що вони з [PERSON] проживали як одна сімя, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, є субєктивним судженням відповідача, оскільки судом було відмовлено йому у встановлені даного факту. Відповідач ствердив, що ніс витрати по утриманню та похованню [PERSON], а також несе витрати по утриманню будинку. Доказів на підтвердження вказаних обставин, відповідачем не надано, натомість і їх наявність не могла б вплинути на право позивачів на розпорядження власним майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] не є членом сімї позивачів, не був членом сімї їх матері і не має права на проживання [INFO]. Таким чином, суд визнає, що відповідач чинить позивачам перешкоди у їх праві користування та розпорядження майном, не бажає звільнити будинок. Такі дії відповідача порушують права позивачів, що випливають із приватної власності на житловий будинок, а тому необхідно зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні житловим будинком позивачів шляхом виселення відповідача із жилого приміщення. Питання про відшкодування судових витрат сторони не заявляли.

Outcome: approved