overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], (далі - відповідач), в якому просив розірвати їх з відповідачкою шлюб, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинилися, з квітня місяця 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим. Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідачка в своїй письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутності, позов визнала. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм право відносини. 23.07.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1077. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 21.07.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 108), та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 21.07.2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 106). Позивач вказав, а відповідач не заперечила, що шлюбні відносини фактично припинилися, сім'я розпалася, спільне господарство не ведуть, з квітня місяця 2015 року проживають окремо один від одного, а тому збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач)\~звернувся до суду з позовом до [PERSON], (далі - відповідач), в якому просив розірвати їх з відповідачкою шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що спільне життя не склалось, між ними постійно виникають непорозуміння, шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинилися понад три роки тому, спільне господарство не ведуть, збереження сімї є неможливим. Позивач в судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в своїй письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутності, позов визнала та просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм право відносини. 02.08.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 981. Від шлюбу мають сина Богдана, [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-БК № 234912, видане 13.01.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 39). Позивач вказав, а відповідач не заперечила, що шлюбні відносини фактично припинилися понад три роки тому, сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, а тому збереження сімї є неможливим. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на предявлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 487,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], (далі - відповідач), в якому просив розірвати їх з відповідачкою шлюб, від якого спільних дітей не мають, мотивуючи тим, що спільне життя не склалось, між ними постійно виникають непорозуміння через різні погляди на життя та побут, шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинилися, збереження сім'ї є неможливим. Оскільки відповідачка не бажає розривати шлюб, вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в своїй письмовій заяві також просила розглядати справу за її відсутності, проти позову не заперечувала. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм право відносини. 12 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Макарівського району Київської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2. Позивач вказав, а відповідач не заперечила, що шлюбні відносини фактично припинилися, спільних дітей від шлюбу не мають, сім'я розпалася, спільне господарство не ведуть, а тому збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просив розірвати їх з відповідачкою шлюб, мотивуючи тим, що між ними склалися неприязні відносини, вони проживають окремо один від одного. Спільне господарство не ведеться, примирення і подальше спільне приживання та збереження шлюбу - неможливі. Позивачка в судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач в своїй письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм право відносини. 07 квітня 2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №296. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні відносини фактично припинилися, сім'я розпалася, сторони більше року проживають окремо один від одного, збереження сім'ї неможливе. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у зв'язку з визнанням відповідачем позову. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON], (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], (далі - Відповідач), в якому просив розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та різні погляди на життя, на сімейний побут. На даний час сторони по справі проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не прибув, в своїй письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, в своїй письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала та просва їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №25. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач в позові вказав, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та різні погляди на життя, на сімейний побут. На даний час сторони по справі проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Спору про поділ майна між ними відсутній. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст. 110 СК України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON], (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], (далі - Відповідач), в якому просив розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаємопорозуміння між сторонами почались конфлікти, що призвело до втрати поваги один до одного. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не прибув, в своїй письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, в своїй письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 жовтня 2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї Міністерства юстиції України між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №2484. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який за спільною домовленістю сторін, буде проживати зі своєю матір'ю [PERSON]. Позивач в позові вказав, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаємопорозуміння між сторонами почались конфлікти, що призвело до втрати поваги один до одного, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. З жовтня 2012 року сторони проживають окремо, з тих пір спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна між ними відсутній. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст. 110 СК України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 02.07.2010 виконкомом Ясенівської селищної ради м. Ровеньки Луганської області, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Підставою для розірвання шлюбу зазначає проживання окремо з січня 2016 року, різні характери та погляди на сімейне життя. Позивач [PERSON] в судове не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зазначив, що строк на примирення не потрібен. Відповідачка [PERSON] , з`явившись до суду, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Зазначила, що строк для примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне. 02.07.2010 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб виконкомом Ясенівської селищної ради м. Ровеньки Луганської області, актовий запис № 35, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінене на [PERSON] . Під час вказаного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу порушуватиме засади добровільності шлюбу та суперечитиме інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, суд після розірвання шлюбу залишає відповідачу прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) в якому просить розірвати шлюб, при цьому зазначивши, що з 12 липня 2007 року перебуває з нею в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання вони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] які проживають разом з позивачем. Між сторонами виникли неприязні стосунки, через які вони не можуть разом проживати, а тому позивач вважає, що шлюб між ними слід розірвати та визначити місце проживання неповнолітніх дітей за його місцем проживання для подальшого виховання. Позивач в судовому засідання позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. В судовому засіданні встановлено, що сторони 12 липня 2007 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції за актовим записом № 40, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтв про народження дітей (а.с.9,10) які проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою Олевської міської ради Житомирської області (а.с. 11). Під час шлюбу між сторонами виникли неприязні відносини, що сприяли до не здатності підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, наслідком чого стало не підтримання подружніх стосунків та призвело до окремого проживання подружжя. Крім того в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на даний час проживає з іншим чоловіком разом з яким вони чекають на народження їхньої спільної дитини оскільки вона знаходиться в стані вагітності, зазначені обставини дають суду вагомі підстави для розірвання шлюбу. В ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, перешкод для розірвання шлюбу немає, тому шлюб між ними слід розірвати. Неповнолітніх дітей слід залишити за місцем проживання позивача для подальшого виховання, оскільки це не суперечить його інтересам та інтересам дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), про зменшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі 360 грн. щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 09 лютого 2009 року позивач виплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі по ? частини з його усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 січня 2009 року і до її повноліття. На даний момент позивач не працює живе за рахунок фінансової підтримки батьків, проживає з іншою жінкою [PERSON], від спільного проживання народилися дві доньки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. За своїм матеріальним становищем не може надавати велику фінансову допомогу. Просить зменшити розмір аліментів. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених у позові, просив їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні про зменшення аліментних виплат позивачем не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного Судом встановлено, що відповідач по справі є рідним батьком [PERSON], [INFO], на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 09 лютого 2006 року позивач виплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі по ? частини з його усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 14 січня 2009 року і до повноліття дитини, На даний час позивач не працює із-за відсутності роботи, знаходиться на обліку в Генічеському центрі зайнятості, отримує незначну допомогу по безробіттю, на його утриманні перебуває нова родина. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених цім Кодексом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного ст.180, ч.2 ст.181, ст.183, ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила наступне. Він з Відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.04.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , відділом ЗАГС Стрежевського Департаменту ЗАГС Томської області, актовий запис №129. Неповнолітніх дітей сторони від шлюбу не мають. Спільне сімейне життя з Відповідачем не склалося. Ведення спільного господарства повністю припинено з квітня 2016 року. Відповідач зібрала свої речі і виїхала не повідомивши місце свого проживання. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, судові витрати по справі залишає за собою (а.с.20). В судове засідання відповідач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило (а.с.19). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 07.04.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданого відділом ЗАГС Стрежевського Департаменту ЗАГС Томської області, актовий запис №129 (а.с.8). Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, шлюб має формальний характер, збереження сім`ї не можливе. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст.56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Судові витрати необхідно залишити за Позивачем згідно з його заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved