Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON], в інтересах яких діє адвокат [PERSON] звернулися до суду з позовом до Милівської сільської ради Бериславського району про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 10 березня 2005 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті, крім іншого, залишилася спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області; сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ХС №0057217, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів за №538 від 29.09.1997 року по КСП «Дніпро». Зазначена спадщина позивачами була прийнята і вони подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. У звязку з тим, що оригінал сертифікату втрачений, а у державному акті помилково зазначено ім'я по батькомі «Феоктистович» замість «Охтистович», в оформленні спадщини позивачу було відмовлено. Позивачі просять суд: 1) встановити факт належності [PERSON], державного акту на право власності на землю від 10.10.1994 року серії ХС, виданого на підставі рішення Милівської сільської ради народних депутатів від 27.04.1994 року №10 загальною площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства на території Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області; 2) визнати за [PERSON], [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON], який помер 10.03.2005 року, а саме на сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ХС №0057217, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів за №538 від 29.09.1997 року по КСП «Дніпро» по 1/2 частині кожному. Від представник позивачів [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Від відповідача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи у відсутність його представника, позов визнає. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 11.03.2005 року Милівською сільською радою Бериславського району Херсонської області, було зроблено актовий запис №11 про смерть [PERSON], який помер 10.03.2005 року у віці 64 років. [PERSON] є власником земельної ділянки земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ХС, виданого на підставі рішення Милівської сільської ради народних депутатів від 27.04.1994 року №10. В державному акті допущено помилку та зазначено власником земельної ділянки (паю) [PERSON] «Феоктистовича». Позивачі не мають можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. Таким чином, суд приходить до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХС, виданого на підставі рішення Милівської сільської ради народних депутатів від 27.04.1994 року №10, належить [PERSON], який помер 10.03.2005 року. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ХС №0057217, що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів за №538 від 29.09.1997 року по КСП «Дніпро», що підтверджується довідкою Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області. Згідно листа приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу від 02.03.2018 року №90/02-14 [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], в звязку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). [PERSON], [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняли, але оформити спадщину вони позбавлені можливості через те, що правовстановлюючий документ втрачено, тому вимушені були звернутися до суду з цим позовом. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстави для відмови у задоволенні позову відсутні.

Outcome: approved