Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] 25 липня 2014 року звернулася до суду з позовом до Кам’янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядок спадкування за заповітом посилаючись, що [PERSON], яка померла [INFO] року належав житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] і вона являється спадкоємцем її майна за заповітом. Приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу [PERSON] 09 липня 2014 року їй відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, про обставини та підстави якого пояснила так, як це викладено в заяві. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач Кам’янопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судового повідомлення. Третя особа Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечували. Третя особа Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судового повідомлення. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації і ця заява розглянута судом та задоволена, як така, що не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів та не суперечить чинному законодавству. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], третьої особи [PERSON], дослідивши надані матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Кам’янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області 22 вересня 2011 року, актовий запис № 88. Згідно довідки Кам’янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 12 квітня 2012 року за № 525 за померлою [PERSON] згідно з записом в погосподарській книзі за № 0889 лічиться житловий будинок з господарськими будівлями 1979 року забудови в [ADDRESS]. Державна реєстрація зазначеного житлового будинку не була проведена. 09 липня 2014 року приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок господарськими будівлями. Відповідно до технічного паспорта виготовленого 12 червня 2012 року Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] складається із житлового будинку літ. «А», погрібу під сараєм літ. «вп», веранди літ. «а», прибудови літ. «а1», прибудови літ. «а2», прибудови до літ.кухні літ. «в», гаража літ. «Б», літньої кухні-сараю літ. «В», сараю літ. «д», сараю літ. «Д», вбиральні-літнього душу літ. «Е», колонки питної літ. «к», воріт та хвіртки № 1, огорожі № 2, вартість якого згідно звіту про незалежну оцінку об'єкту нерухомого майна від 16 червня 2014 року становить 87 711 грн. Згідно відмітки в технічному паспорті на житловий будинок прибудова літ. «а-2», сарай літ. «д» є самочинно збудованими. Виходячи з нормативних актів, які діяли на час придбання спадкодавцем спірного будинку, зокрема, змісту положень ЦК України 1963 року (глави 12,20), вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Отже, враховуючи, що побудовані у 1979-1987 роках житловий будинок літ. «А», погріб під сараєм літ. «вп», веранда літ. «а», прибудова літ. «а1», прибудова до літ.кухні літ. «в», гараж літ. «Б», літня кухня-сарай літ. «В», сарай літ. «д», сарай літ. «Д», вбиральня-літній душ літ. «Е», колонка питна літ. «к», ворота та хвіртка № 1, огорожа № 2, що знаходяться в [ADDRESS] та належали померлій [PERSON] не є самочинним будівництвом та входять до складу спадщини, що залишилася після її смерті. Таким чином, позивач є законним спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 21 серпня 2000 року, посвідченим секретарем Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, зареєстрованим в реєстрі № 178, тому необхідно визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на житловий будинок літ. «А», погріб під сараєм літ. «вп», веранду літ. «а», прибудову літ. «а1», прибудову до літ.кухні літ. «в», гараж літ. «Б», літню кухню-сарай літ. «В», сарай літ. «д», сарай літ. «Д», вбиральню-літній душ літ. «Е», колонку питну літ. «к», ворота та хвіртка № 1, огорожі № 2, що знаходяться в [ADDRESS]. Відповідно до пункту 6 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» викладена правова позиція, відповідно до якої право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Оскільки прибудова літ. «а-2», сарай літ. «д» є самочинними будівлями, право власності на них у спадкодавця [PERSON] не виникло, то і спадкоємець [PERSON] не набуває права власності на нього в порядку спадкування, тому в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Outcome: approved