Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача права користуватися житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS], мотивуючи тим, що власниками зазначеного будинку, відповідач зареєстрований у будинку, проте з квітня 2014 року фактично за вказаною адресою не проживає, витрати на утримання будинку не несе. Реєстрація відповідача створює їм перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні житловим будинком. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Позивач [PERSON] не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, що підтверджено документально, про причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того представника позивача. Представник третьої особи - Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] - сусід позивачів підтвердив, що відповідач є їх сином, за вказаною адресою не бачив останнього більше двох років. Вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на підставі договору забудови від 05.10.1977 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М. в реєстрі №2-4697, що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» від 24.02.2017 року №262. [PERSON] є сином позивачів [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 24.02.2014 року. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою від 14.01.2017 року №253, наданою Ізмаїльським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та даними домової книги. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. З огляду на те, що відповідач відсутній за адресою належного позивачам майна без поважних причин понад один рік, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS].

Outcome: approved