overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[INFO] у віці 79 року в м. Золочеві, Львівської області померла мати позивача [PERSON]. У звязку з її смертю відкрилася спадщина на її майно, що складається з 1/3 частка квартири [ADDRESS] . Співвласниками цієї квартири є позивач , була його мати та дружина [PERSON]. Мати [PERSON] 10.11.1998 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму йому . Але позивч пропусти строк для прийняття спадщинги , а тому просить у своєму позові визначити його для цього додатковий строк. Мотьивує це тим , що у зв'язку з фінансовими труднощами, він не звертався до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, оскільки не мав коштів на оформлення спадку. З вищезгаданих причин 12 травня 2013 року він виїхав на заробітки у Росію, де перебував до 16.07.2013 року. Вважає, що пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Золочівська міська рада , яка представляє інтереси територіальної громади , подала суду заяву в якій просить справу розглядати без її представника . Проти позову міська рада не заперечує. Таку ж заяву в суд подав і третя особа [PERSON] Третя особа [PERSON] позов визнала і пояснила , що позивач є її чоловіком. Його мати [PERSON] проживала в [INFO] в однокімнатній квартирі. Власників цєї квартири троє . Мати чоловіка померла [INFO]. Так як уних в сім`ї скрутне становище , багато коштів вони потратили на лікування матері , їхня дочка студентка і вчиться на платній формі навчання , то в травні 2014 року чоловік змушений був виїхати на заробітки в Росію і повернувся звідти в середині липня 2014 року. Позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть , то мати позивача [PERSON] померла [INFO]. Заповітом серії від 10.11.1998 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. З копії договору міни, та технічного паспорта на квартиру видно, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], та [PERSON] в розмірі кожен по 1/3 частці . Та обставина , що позивач змушений був виїхати на заробітки в Росію щоб матеріально забезпечити свою сім`ю в період строку для прийняття спадщини , є поважною причиною пропуску ним цього строку. Тому для цього йому необхідно визначити додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[INFO] у віці 83 років в с.Ремезівці Золочівського району Львівської області померла бабця позивачів [PERSON]. 10.08.2012 року [PERSON] було складено заповіт, яким вона все своє майно заповіла своїм внучкам [PERSON] та [PERSON]. Спадковим майном померлої є земельні ділянки площею 1,2949 га та 0,5876 га для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Шпиколоської сільської ради. У нотаріальному порядку вони успадкувати майно [PERSON] не можуть оскільки пропустили строк для прийняття спадщини. Вважають, що пропустили такий трок з поважних причин, тому звертаються в суд з вимогою визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. А саме, зазначають, що коли померла їх бабця, у них важко хворів їх батько [PERSON]. Характер його хвороби вимагав постійного догляду, що лягло на їх плечі. Згодом у квітні 2014 року батька було госпіталізовано до Комунальної клінічної лікарні швидкої допомоги м. Львова, і через місяць виписали, оскільки курс лікування не призвів до покращення стану його здоров'я. В дома батько продовжує лікування, перебуваючи під постійним їх наглядом і доглядом. Крім того, вони не могли знайти правовстановлюючі документи на спадщину, про місце знаходження яких знав батько, котрий в той час перебував без свідомості. Документи знайшлись лише у вересні 2014 року. В суд позивачка [PERSON] подала заяву у якій просила справу розглядати без неї позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Позов просила задоволити. Позивачка [PERSON] в суд не з'явилася, подавши заяву про розгляд позову у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просила їх задоволити. Представник Шпиколоської сільської ради в суд не з'явився, проте сільська рада направила в суд листа у якому просять справу розглядати без них. Позов вони визнають. Оцінивши подані докази суд приходить до висновку, що його необхідно задоволити з наступних підстав. Як видно з копії свідоцтва про смерть, то [PERSON] померла [INFO] в с.Ремезівці Золочівського району Львівської області. Заповітом від 10.08.2012 року підтверджується, що [PERSON] заповіла своїм онукам [PERSON] та [PERSON] порівну належні їй на праві власності земельні ділянки площами 1,2949 га та 0,5876 га для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Шпиколоської сільської ради. Копією виписки з медичної картки № 9414 підтверджується, що [PERSON] перебував на лікуванні з 17.04.2014 року по 14.05.2014 року. Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивачки [PERSON] і [PERSON] здійснювали догляд за своїм батьком [PERSON], у якого був інсульт, і він мав потребу у сторонньому догляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

[INFO] у місті Краматорську Донецької області народилася дитина жіночої статі [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис №1735 від 11.12.2012. Згідно відомостей зі свідоцтва про народження батьком дитини зазначений громадянин України [PERSON] , а матір`ю громадянка України [PERSON] . У той же час судом встановлено, що відповідно до результатів дослідження №23110 аналізу ДНК на батьківство за участю [PERSON] та [PERSON] , яке проведено Товариством з обмеженою відповідальністю «МАМА ПАПА» (ЄДРПОУ 40652411, ліцензія від 03.11.2016) ймовірність батьківства [PERSON] щодо [PERSON] складає 99,999999%, що в 4\~082\~669\~053 разів вища, ніж у випадкового чоловіка загальної популяції. Крім того, матір дитини [PERSON] у судовому засіданні також визнала, що біологічним батьком [PERSON] є саме [PERSON] . Відповідач [PERSON] також не заперечував цього факту, що викладено у його заяві. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Таким чином, враховуючи, що учасники справи визнають, що саме [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , і окрім іншого це знайшло своє підтвердження в аналізі ДНК, показаннях свідків, тобто не викликає у суду обґрунтованих сумнівів, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача щодо визнання батьківства по відношенню до доньки [PERSON] , оскільки з наведених вище обставин вбачається, що позивач будучи біологічним батьком дитини, утримує та виховує останню протягом усього її життя, знає та вважає себе її батьком, у зв`язку з чим вчиняє відповідні дії, направлені зокрема і на забезпечення майбутнього доньки. З боку позивача протягом життя дитини безперервно реалізовувалися усі права і останній фактично ніс усі обов`язки відносно дитини притаманні батькові. Згідно з усталеною прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції (рішення у справі «Гаазе проти Німеччини» від 08.04.2004 р., «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996 р.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[INFO] у позивача померла баба - [PERSON]. Після смерті останньої залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю), №217, згідно протоколу зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ «Мир» Піддубненської сільської ради Великоновосілківського району №1 від 03 січня 2005 року. Однак за життя спадкодавець не встигла оформити у відділі земельних ресурсів Великоновосілківської району державний акт на право власності на земельну ділянку, тому її земельна частка не була виділена в натурі на місцевості з визначенням конкретного розміру та меж. Ця обставина перешкоджає позивачу, як єдиному спадкоємцю за законом, переоформити спадкове майно на себе. Тому він вимушений просити суд про визнання за ним право власності на вищезазначену спадкову земельну частку. Позивач надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги, просить про розгляд справи за його відсутності. Відповідач надав суду письмову заяву,в якій, визнаючи позовні вимоги [PERSON], просить про розгляд справи за відсутності його представника. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Із представлених суду письмових доказів вбачається, що дійсно [INFO] померла баба позивача-[PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної частки, розташованої на території Піддубненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, на яку вона за життя мала право згідно протоколу зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ «Мир» Піддубненської сільської ради Великоновосілківського району №1 від 03 січня 2005 року, але не встигла оформити та отримати держаний акт. Згідно довідки відділу держземагенства у Великоновосілківському районі Донецької області, сертифікати на право на земельну частку (пай) в колишньому ВАТ «МИР» громадянам не видавались, що на теперішній час для позивача є перешкодою в переоформлені спадку на себе. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У зв'язку з тим, що позивачу відмовлено у видачі витягу з реєстру прав власності на домоволодіння для нотаріуса, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. В судовому засіданні також встановлено, що позивач, як єдиний спадкоємець за законом, має право на цю земельну частку (пай), яка збережена в натурі, але йому створюються неможливості реалізації свого права власності на цю земельну частку (пай), а також, що він має інтерес щодо визначення долі цієї землі і у нього є правові підстави для визнання за ним права власності на цю землю у відповідності до ст.ст.386,392,1217, 1222ч.1, 1225ч.1, 1261 ЦК України та ст.ст.25,152,153 ЗК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[INFO] у сторін народилась донька [PERSON]. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2015 року. Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачем мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя. На підставі цього у сім'ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім різними людьми. Подружні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведуть. Вона з дитиною проживає окремо від відповідача. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак від представника позивача 10.10.2016 р. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак 20.07.2016 р. подав до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання доньки за місцем проживання її матері. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] /а.с.4/. Сторони уклали шлюб 15.10.2015 року /а.с.3/. Любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, тривалий час шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім'ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\--\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\- \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\--\\

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

\~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] 01.02.2016р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 24.10.2014р перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачем у справі. Зазначає, що цей шлюб у неї перший, а у відповідача другий. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що на підставі різних поглядів на життя між нею та відповідачем виникали суперечки та сварки. Шлюбні відносини припинені з червня 2015 року. Спору щодо проживання їх дитини та розподілу спільного майна не мають. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги в повному обсязі, та надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] позов визнав цілком, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у попередньому судовому засіданні у відсутність сторін, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 24.10.2014р Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, убачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони з червня 2015 року не перебувають у шлюбних відносинах, спільне господарство не ведуть, у зв'язку з чим суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які не пов'язані шлюбним побутом, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

[PERSON] 01.02.2017р. звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], 20.11.2010р.н., в твердій грошовій сумі 1500грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У позові вказує на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, вони мають одну дитину. Відповідач допомоги на утримання дитини добровільно не надає, проживає окремо. Дитина повністю перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації. Відомостей про причину його неявки немає. Суд, за згодою позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі і є батьками [PERSON], 20.11.2010р.н. Сторони проживають окремо. Дитина проживає з матірю, яка несе витрати на її утримання. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок не залежить від матеріального становища батьків. Заявляючи вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1500грн. на місяць позивачка покликається на те, що на утримання дитини необхідні значні кошти, яких вона не має. Вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі 1500грн. на місяць. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність, зі слів позивача, у відповідача інших неповнолітніх дітей, стан здоровя дитини, яка є практично здорова. Суд також приймає до уваги затверджений прожитковий мінімуму на дитину відповідного віку. Виходячи з принципу рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1500грн. відповідатиме інтересам дитини, зможе частково покрити витрати на її утримання. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] 01.02.2017 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона з відповідачем є батьками [PERSON] [INFO]. Вона проживає з дитиною, а [PERSON] проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень до повноліття дитини. В судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] надав заяву в якій, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, проти заочного розгляду справи не заперечував. Також було надано квитанцію про сплату [PERSON] платежу в розмірі 483,48 гривень за дитсадок, що відвідує її дочка [PERSON]. Справу розглянуто за відсутності [PERSON], повідомленого про час та місце судового засідання шляхом направлення повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 3) 15.12.2010 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 25.11.2013 року (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] проживають разом, а відповідач проживає окремо. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин [PERSON] зобовязаний утримувати свою дочку [PERSON] до досягнення нею повноліття. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 01 лютого 2017 року (дата звернення із позовом до суду) і до повноліття дитини, тобто до 15.12.2028 року. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved