Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] (далі відповідач), з вимогою визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Підставність вимог позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідач приходиться їй колишньою невісткою, у зв`язку із чим її місце проживання було зареєстроване у належному їй будинку. Шлюб між сином та невісткою розірвано, відтак остання перестала бути членом її сім`ї, значний час не проживає за місцем реєстрації, не несе витрати по утриманню нерухомого майна та будь яких зобов`язань, що перешкоджає їй як власнику здійснювати свої правомочності щодо належного їй майна, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не направила до суду відзиву. Ухвалою суду від 14.06.2021 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором дарування від 31.08.2005, посвідченим Приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Кобзар С.В. та зареєстрованим в реєстрі за №2068 (а.с. 4 на звороті). Як убачається із записів вчинених у Домовій книзі житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.7-8), місце проживання відповідача [PERSON] було зареєстровано 06.03.2018 у вищевказаному житловому будинку. Відповідно до Акту складеного 19.05.2021 депутатом Липовецької міської ради Юкало Ю.А. за участі сусіда [PERSON] та затвердженого в.о. міського голови м. Липовець Назаренко О.О. (а.с.5(, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак не проживає там більше 3 років. Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування належним їй об`єктом нерухомості. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~стаття 321 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України)). Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень\~глави 32 ЦК України\~свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач проживала у спірному будинку в якості члена сім`ї (невістки), отож набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до частини другої\~статті 406 ЦК України\~сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. З аналізу вказаної норми слідує, що при розгляді питання про припинення права користування колишнього члена сім`ї власника житла, суди мають приймати до уваги як формальні підстави, передбачені\~статтею 406 ЦК України, так і зважати на те, що сам факт\~припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням, та вирішувати спір з урахуванням балансу інтересів обох сторін. Однак встановлення сервітуту презюмується на підставі статті\~402, частини першої статті\~405 ЦК України. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язана, жодних зобов`язань по утриманню будинку не несе, більше трьох років не проживає за зареєстрованою адресою проживання, тому суд вважає, що її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої\~статті 406 ЦК України, у зв`язку з чим позов слід задовольнити у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved