Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] в березні 2019 року звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Фінансова Компанія «Фінактив» про визнання припиненими зобов`язання за кредитним та іпотечним договорами. Позов мотивований тим, що 28.09.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за № 31/244/06-N, відповідно до якого ВАТ «Кредитпромбанк» відкриває позичальнику невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію у національній валюті України та в іноземній валюті в межах загальної суми 69690,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату надання кожного кредиту, а позичальник зобов`язується повернути не пізніше 27.09.2021 року. Кредитні кошти відповідно до п. 2.1. надавались на купівлю нерухомості, споживчі цілі. Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір № 31/249-І249/06-N, який було посвідчено 28.09.2006 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ценделіною О.В. за реєстровим № 2658. Відповідно до п. 1.1 та 1.2 Іпотечного договору для забезпечення виконання у повному обсязі своїх зобов`язань перед іпотекодержателем за кредитним договором та можливих змін і доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені) вчасного та у повному обсязі основної суми боргу за кредитом та будь якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами Кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості позивач передав у іпотеку належне йому на праві приватної власності майно: трикімнатну житлову квартиру під номером [ADDRESS] , загальною площею 62,5 кв.м., житловою площею 46,3 кв.м. Вищевказане майно належить позивачеві на праві власності, згідно договору купівлі продажу квартири, укладеного 28.09.2006 року з [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ценделіною О.В. 28.09.2006 року за реєстром № 2652, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 28.09.2006 року за № 1603571. У зв`язку з тим, що позивач неналежно виконував умови кредитного договору ПАТ «Дельта Банк» 23.07.2014 року надіслав позивачу вимогу про дострокове погашення заборгованості по кредитному договору та процентів. Таким чином, відповідач змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором з 27.09.2021 року на серпень 2014 року та мав право звернутися до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості. Таким правом відповідач скористався і його позовні вимоги були повністю задоволені рішенням Вінницького міського суду Вінницької області по цивільній справі № 127/19329/14-ц, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 31/244/06-N від 28.09.2006 року в сумі 482020,45 грн., з яких тіло кредиту 429377,92 грн., проценти 52642,952 грн. та 3654,00 судовий збір. Позивач зазначає, що після направлення йому письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та відповідач втратив можливість нарахування та стягнення з позивач відсотків за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено. 28.04.2016 року позивачем була сплачена сума в повному обсязі, а саме 485674,45 грн. 11.05.2016 року головним державним виконавцем Староміського відділу ДВС була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 50952069. 04.10.2018 року ПАТ «Дельта Банк» у відповідь на запит позичальника, повідомив, що у позичальника наявна заборгованість за кредитним договором, яка становить: 26603,81 доларів США сума заборгованості по кредиту, 9841,51 доларів США проценти за користування кредитом, 125583,37 грн. пеня, 118326,35 грн. штраф. Позивач вважає, що вона в повному обсязі виконала зобов`язання за кредитним договором, то і право іпотеки за іпотечним договором повинно було бути припиненим на підставі ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», в зв`язку з припиненням основного зобов`язання. А тому позивач звернулася до суду та просила визнати припиненими зобов`язання за кредитним договором № 31/244/06-N від 28.09.2006 року та Іпотечним договором № 31/249-І249/06-N укладений з ВАТ «Кредитпромбанк» повним правонаступником якого є ПАТ «ДельтаБанк», який посвідчений 28.09.2006 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ценделіною О.В. за реєстровим № 2658. Представник позивача [PERSON] в ході судового розгляду позов підтримав в повному обсязі. В подальшому надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позов підтримує. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» заявив суду клопотання про застосування строку позовної давності. Заяв про відкладення слухання справи чи слухання справи у відсутність представника до суду не надходило. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» просив відмовити в задоволенні позову, надавши суду відзив на позовну заяву. Відзив мотивований тим, що посилання позивача на припинення зобов`язань у зв`язку із виконанням судового рішення в повному обсязі, не заслуговують на увагу. З огляду н додані позивачем документи до позовної заяви, а саме досудової вимоги ПАТ «Дельта Банк», де банком вказано на невиконання позивачем умов кредитного договору та вимагав погасити існуючу прострочену заборгованість. В результаті невиконання вимоги позивачем, банк звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за відповідний період в самій вимозі так і в позовній заяві, а не всю суму заборгованості, як зазначає позивач в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» в ході судового розгляду заперечила щодо задоволення позову. Просила оголосити перерву для узгодження позиції, в подальшому в судове засідання не зявилась. Також в матеріалах справи є відповідь позивача [PERSON] на відзив відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив». Відповідь мотивована тим, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області було виконано позивачем у повному обсязі та заборгованість була сплачена, то забезпечене іпотекою зобов`язання за кредитним договором № 31/244/06-N від 28.09.2006 року є виконаним, а також зобов`язання за іпотечним договором, що є похідним від кредитного договору є припиненим. В той же час, ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» не пред`явила відповідні документи нотаріусу для зняття обтяження на нерухоме майно та які підтверджують виконання умов кредитного та іпотечного договорів, чим порушив права позивача пов`язані із припиненими для нього зобов`язаннями. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.09.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за № 31/244/06-N, відповідно до якого ВАТ «Кредитпромбанк» відкриває позичальнику не відновлювальну мультивалютну кредитну лінію у національній валюті України та в іноземній валюті в межах загальної суми 69690,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату надання кожного кредиту, а позичальник зобов`язується повернути не пізніше 27.09.2021 року. Кредитні кошти відповідно до п. 2.1. надавались на купівлю нерухомості, споживчі цілі. Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір № 31/249-І249/06-N, який було посвідчено 28.09.2006 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ценделіною О.В. за реєстровим № 2658. Відповідно до п. 1.1 та 1.2 Іпотечного договору для забезпечення виконання у повному обсязі своїх зобов`язань перед іпотеко держателем за кредитним договором та можливих змін і доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені) вчасного та у повному обсязі основної суми боргу за кредитом та будь якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами Кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості позивач передав у іпотеку належне йому на праві приватної власності майно: трикімнатну житлову квартиру під номером [ADDRESS] , загальною площею 62,5 кв.м., житловою площею 46,3 кв.м. 26.06.2013 року між ВАТ Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.І. та зареєстровано в реєстрі за № 1441, за яким ВАТ Кредитпромбанк» передало право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки до ПАТ «Дельта Банк». 16.11.2018 року між ПАТ «Дельта Банк», яке є правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «ФК «Фінактив» було укладено договір № 983/К купівлі продажу майнових прав від 16.11.2018 року, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги за кредитним договором та договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, що посвідчений 16.11.2018 року, Кондорою Л. [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 2562, відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки перейшло до ТОВ «ФК «Фінактив». Стаття 11\~ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини. Відповідно до ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Виходячи із встановлених обставин спору суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір правовідносини по якому врегульовано в главі 71\~ЦК України «Позика. Кредит. Банківський вклад». Зокрема в ст.\~1054\~ЦК України вказано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною 2\~ст.\~1050\~ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2015 року у цивільній справі № 127/19329/14-ц задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 31/244/06-N від 28.09.2006 року станом на 20.05.2014 року в сумі 482020,45 грн., з яких: 429377,92 грн. тіло кредиту, 52642,52 грн. проценти. Вирішено питання про судові витрати. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 27.05.2015 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2015 року залишено без змін. З огляду на вищевказане рішення суду вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» у зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань скористався правом передбаченим ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~на дострокове стягнення частини позики, яка залишилась несплаченою, відсотків за користування кредитом. 28.04.2016 року постановою державного виконавця Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ Дзюбенком С.М. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/19329/14, виданого 07.10.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості в розмірі 485674,45 грн. 28.04.2016 року [PERSON] була сплачена сума в повному обсязі, а саме 485674,45 грн.,що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 28.04.2016 року. 11.05.2016 року постановою головного державного виконавця Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ Дзюбенком С.М. було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/19329/14, виданого 07.10.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості в розмірі 485674,45 грн. на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Частиною 1\~ст. 598 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України встановлено,що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум,стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики, ці зобов`язання вважаються припиненими (аналогічна правова позиція викладена у постанові\~ВСУ від06.07.2016 р. по справі № 6-118цс16). Оскільки [PERSON] було фактично виконано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2015 року, суд приходить до висновку, що відповідно до положень ст. ст.\~598\~та\~599\~ЦК України зобов`язання за кредитним договором № 31/244/06-N від 28.09.2006 року припинилось у зв`язку із його виконанням. Відповідно до ч. 1\~ст.\~593\~ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізація предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. При цьому,\~статтею 575 ЦК України\~передбачені окремі види застав: іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Закладом є застава нерухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом\~у володіння третій особі. Відповідно до\~ЗУ «Про іпотеку»\~визначено, що іпотека є засобом забезпечення зобов`язання боржника перед кредитором і нерозривно пов`язана з основним зобов`язанням. Відповідно до\~ст. 3 ЗУ «Про іпотеку»\~іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 17 ЗУ «Про іпотеку»\~визначений вичерпний перелік підстав припинення іпотеки, який має імперативний характер. Зокрема підставою припинення іпотеки є припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Оскільки зобов`язання за кредитним договором № 31/244/06-N від 28.09.2006 року припинилось у зв`язку із його виконанням, суд приходить до висновку про припинення іпотечного договору № 31/249-І249/06-N від 28.09.2006 року (аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ у справі № 6-2127цс15 від 15.11.2015 року). Частиною 3 ст. 17 ЗУ\~«Про іпотеку\~передбачено», що відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Щодо клопотання представника відповідача ПАТ «Дельта Банк» про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). 11.05.2016 року головним державним виконавцем Староміського відділу ДВС була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 50952069 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. 04.10.2018 року ПАТ «Дельта Банк» у відповідь на запит позичальника, повідомив, що у позичальника наявна заборгованість за кредитним договором, яка становить: 26603,81 доларів США сума заборгованості по кредиту, 9841,51 доларів США проценти за користування кредитом, 125583,37 грн. пеня, 118326,35 грн. штраф. ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» на адресу позивача вих. № 244 від 01.03.2019 року направило вимогу про усунення порушення та дострокове повернення кредиту, а позивач [PERSON] звернулася до суду 04.03.2019 року, тобто у визначений законом строк. Враховуючи наведене, суд вважає, що посилання представника відповідача на те, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду не знайшли свого підтвердження в даному судовому засіданні. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основних свобод людини, кожна сторона має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. На підставі викладеного та

Outcome: approved