Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] 19.04.2018р. звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності йому - [PERSON], [INFO], свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Залізничним райкомунгоспом міста Львова на підставі рішення виконкому Залізничної районної ради депутатів трудящих за №128 від 10 березня 1981 року, записаного в реєстрову книгу під № 9113, на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] , записано в реєстрову книгу під. № 9113 від 16 квітня 1981 року. В заяві покликається на те, що в березні 2018 року він звернувся у Львівську міську раду для укладення договору суперфіцію, однак коли він представив документи на будинок, а саме зазначене свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, яке було йому видане Залізничним райкомунгоспом міста Львова на підставі рішення виконкому Залізничної районної ради депутатів трудящих за №128, від 10 березня 1981 року, було виявлено помилку, зокрема у зазначеному свідоцтві не вказано його друге ім»я - [PERSON]. Звернутись в Залізничний райкомунгоспом міста Львова для виправлення технічної помилки він не може, оскільки зазначений орган припинив свої повноваження, а листом від 05.04.2018р. юридичний департамент Львівської міської ради порекомендував звернутися в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відтак він звернувся до суду для вирішення даного питання. Факт належності йому свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16 квітня 1981 року, виданого Залізничним райкомунгоспом міста Львова на підставі рішення виконкому Залізничної районної ради депутатів трудящих за №128 від 10 березня 1981 року, записаного в реєстрову книгу під № 9113, на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] підтверджується рядом документів, зокрема: свідоцтвом про народження, паспортом громадянина України, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, довідкою про склад сім»ї, довідкою про перейменування вулиці та квитанціями про оплату ним комунальних послуг. Представники заявника - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали, покликаючись на мотиви такої, та просять заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні проти заяви не заперечила та просить таку задовольнити. Заслухавши пояснення представників заявника та заінтересованої особи, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення. Зі змісту ст.4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 16 квітня 1981 року Залізничним райкомунгоспом міста Львова на підставі рішення виконкому Залізничної ради депутатів трудящих за № 128 від 10.03.1981 року, записаного в реєстрову книгу під № 9113, видано свідоцтво про право особистої власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] на прізвище [PERSON]. В березні 2018 року заявник [PERSON] звернувся у Львівську міську раду для укладення договору суперфіцію, однак після пред»явлення ним документів на будинок, а саме Свідоцтва про право особистої власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS], яке було йому видано Залізничним райкомунгоспом міста Львова на підставі рішення виконкому Залізничної ради депутатів трудящих за № 128 від 10.03.1981 року, було виявлено помилку, яка полягала в тому, що зазначене свідоцтво видане [PERSON], тобто в свідоцтві не вказано його друге ім»я - [PERSON]. Також судом встановлено, що згідно розпорядження № 979 від 31.08.1993р. [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 09.10.2009р. [PERSON] народився [INFO] року в [ADDRESS] /а.с.5/. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 22.07.1997 р. Залізничним РВ УМВС України у Львівській області, [PERSON] народився [INFO] року в [ADDRESS] та його місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] /а.с.6/. Як вбачається з довідки про склад сім»ї № 1629 від 18.04.2018р., виданої ЛКП «Левандівка», [PERSON] [PERSON] належить на праві власності будинок [ADDRESS]. У будинку проживають і прописані шестеро осіб: влласник будинку [PERSON], його дружина [PERSON], доньки [PERSON] та [PERSON], зять [PERSON] і онука [PERSON] /а.с.7/. Також, в інших документах, а саме копії технічного паспорта від 19.05.2013 року на будинок [ADDRESS], квитанціях № 19,20 від 18.04.2018 року про оплату комунальних послуг заявник зазначений як [PERSON]. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку [PERSON] та [PERSON], про якого йдеться у вказаному свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16 квітня 1981 року, виданого Залізничним райкомунгоспом міста Львова на підставі рішення виконкому Залізничної районної ради депутатів трудящих за №128 від 10 березня 1981 року, записаного в реєстрову книгу під № 9113, на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] є однією і тією ж особою, а отже названий документ належить [PERSON], [INFO]. За наведеного, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити, бо встановлення даного факту породжує для заявника певні правові наслідки.

Outcome: approved