Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] 21.04.2015 року звернувся до суду з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», 3 особи - [PERSON], [PERSON] про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивач [PERSON] зазначав, що наказом №43-Н від 19.03.2015 року Державної служби інтелектуальної власності України його було призначено на посаду директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» на умовах, викладених у контракті з директором Державного підприємства «Український інститут промислової власності» від 03.02.2015 року; наказом Державної служби інтелектуальної власності України №51-Н від 06.04.2015 року Державне підприємство «Український інститут промислової власності» було перейменовано на Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності»; згідно наказу Державної служби інтелектуальної власності України №52-Н від 08.04.2015 року було - припинено повноваження директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» (позивача) та звільнено Позивача з посади директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» з 08.04.2015 року на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України (припинення повноважень посадових осіб). Вважаючи, що звільнення його з роботи (з посади директора) мало місце з порушенням трудового законодавства, - Голова Державної служби інтелектуальної власності України фактично не мала повноважень на видання наказу про припинення повноважень директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності»; у зв»язку з перейменуванням Державного підприємства «Український інститут промислової власності» на Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» було затверджено Статут перейменованого підприємства, яким передбачено, що керівництво господарською діяльністю Підприємства здійснює Генеральний директор, але повноваження та функції генерального директора залишились попередніми як керівника Підприємства, тобто відбулось також перейменування посади керівника, а не припинення повноважень директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності»; станом на 08.04.2015 року він (позивач) перебував на лікарняному тощо. З урахуванням заяви про уточнення (збільшення) позовних вимог в редакції від 29.07.2015 року та 03.08.2015 року, позивач просив суд: визнати звільнення з роботи [PERSON] (позивача) на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України незаконним; поновити [PERSON] керівником Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» на посаді генерального директора Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (код ЄДРПОУ 31032378) та стягнути з Державної служби інтелектуальної власності України (код ЄДРПОУ 37552656) на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві; представники відповідачів 1 та 2 - [PERSON], [PERSON] та як представники 3-іх осіб [PERSON], [PERSON], та 3 особа - [PERSON] - позов не визнали; стверджуючи, що звільнення Позивача з роботи відбувалося відповідно до норм трудового законодавства, тому просили в задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін та 3-іх осіб в судовому засіданні, допитавши за клопотанням представника відповідачів свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно наказу №520-Н від 15.12.2014 року Голови Державної служби інтелектуальної власності України позивач [PERSON], який обіймав посаду помічника першого заступника директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності», з 15.12.2014 року був призначений на посаду виконуючого обов»язків директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» - до заміщення вакантної посади директора відповідно до вимог законодавства (а.с.90 т.1). 03.02.2015 року Державною службою інтелектуальної власності України в особі Голови з [PERSON] (позивачем) було укладено контракт з директором Державного підприємства «Український інститут промислової власності», термін дії з 19.03.2015 року до 31.12.2015 року; згідно п.5.2 Контракту - дія контракту припиняється (у тому числі) з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом (а.с.92-95 т.1). Згідно наказу №43-Н від 19.03.2015 року Голови Державної служби інтелектуальної власності України позивача [PERSON] було призначено на посаду директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» з 19.03.2015 року по 31.12.2015 року, на умовах Контракту від 03.02.2015 року (а.с.91 т.1). Згідно наказу №51-Н від 06.04.2015 року Державної служби інтелектуальної власності України було перейменовано Державне підприємство «Український інститут промислової власності» на Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» та затверджено Статут Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» у новій редакції (а.с.117 т.1). Відповідно до преамбули зазначеного Наказу, перейменування Підприємства було проведено з метою реалізації положень Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами- членами, а також належної розробки пропозицій з нормативно-правового та організаційного забезпечення проведення реформи захисту інтелектуальної власності, передбаченої Стратегією сталого розвитку «Україна - 2020», схваленої Указом Президента України від 12.01.2015 року №5/2015, та з метою підвищення ефективності функціонування державної системи правової охорони інтелектуальної власності з урахуванням пріоритетного для України напряму європейської інтеграції та необхідного його належного інституційного забезпечення (а.с.117 т.1). Відповідно до нової редакції Статуту перейменованого підприємства - Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» засноване на державній власності та належить до сфери управління Державної служби інтелектуальної власності України відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.09.2011 року №839-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств до сфери управління Державної служби інтелектуальної власності» (а.с.118-131 т.1). Згідно розділу «Управління Підприємством» нового Статуту, затвердженого наказом №51-Н від 06.04.2015 року, Державна служба інтелектуальної власності України відповідно до покладених на неї завдань (у тому числі) приймає рішення створення, реорганізацію і ліквідацію Підприємства; затверджує Статут Підприємства та здійснює контроль за його дотриманням; призначає на посаду та звільняє з посади Генерального директора Підприємства виключно за результатами конкурсного відбору, укладає і розриває з ним контракт, здійснює контроль за дотриманням його вимог тощо (а.с.128 т.1). Згідно наказу Державної служби інтелектуальної власності України №52-Н від 08.04.2015 року, виданого відповідно до Положення про Державну служба інтелектуальної власності України (а.с.96 т.1), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2014 року №658 (а.с.133-138 т.1), було припинено повноваження директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» [PERSON] (позивача) 08.04.2015 року та звільнено [PERSON] з посади директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» з 08.04.2015 року на підставі припинення повноважень посадових осіб згідно п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги в розмірі шестимісячного середнього заробітку відповідно до ст.44 КЗпП України (а.с.96, 98 т.1); цим же наказом на [PERSON] - першого заступника директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» було покладено виконання обов»язків генерального директора Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» до заміщення вакантної посади генерального директора відповідно до вимог законодавства. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами та 3-ми особами. Позивач [PERSON] також не заперечує про те, що 08.04.2015 року йому в приміщенні Державної служби інтелектуальної власності України було оголошено зміст наказу про його звільнення з посади, від підписання про ознайомлення з яким він відмовився (а.с.97 т.1); також він отримав відповідний розрахунок із нарахованою вихідною допомогою у розмірі шестимісячного середнього заробітку відповідно до положень ст.44 КЗпП України, що також підтверджується відповідними довідками від 18.05.2015 року (а.с.101-102 т.1). Згідно п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, крім підстав, передбачених ст.40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку - припинення повноважень посадових осіб. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, наказом від 03.08.2015 року №109-Н Державної служби інтелектуальної власності України, [PERSON] (3 особа) призначений на посаду Генерального директора Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» за результатами проведення конкурсного відбору, що був оголошений згідно наказу від 15.05.2015 року №72-Н - відповідно до протоколу №3 від 27.07.2015 року засідання Комісії з проведення конкурсного відбору керівників суб»єктів господарювання державного сектору економіки, що належать до сфери управління Державної служби інтелектуальної власності України; позивач [PERSON] участі у конкурсі не брав. За встановлених обставин, суд вважає, що ствердження позивача [PERSON] про те, що звільнення його з роботи (з посади директора) мало місце з порушенням трудового законодавства, а саме - Голова Державної служби інтелектуальної власності України не мала повноважень на видання наказу про припинення повноважень директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності»; у зв»язку з перейменуванням Державного підприємства «Український інститут промислової власності» на Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» та затвердженням нового Статуту повноваження та функції генерального директора залишились попередніми як керівника Підприємства, тобто відбулось також перейменування посади керівника, а не припинення повноважень директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності», у тому числі з урахуванням нової структури Підприємства, затвердженої наказом №96 від 28.04.2015 року, є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні достатніми та належними доказами. Крім того, ствердження представників відповідачів та 3-х осіб про те, що позивач [PERSON] 08.04.2015 року знаходився на робочому місці та виконував свої функції за посадою, у тому числі на момент оголошення йому наказу про припинення його повноважень та звільнення з посади, підтверджені в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], не заперечуються фактично самим позивачем; згідно висновку Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду від 25.08.2015 року №3075-08 (а.с.218 т.1) - листок непрацездатності серії АГЧ №537141 на ім»я [PERSON] з 08.04.2015 року по 23.04.2015 року (а.с.165 т.1) виданий необґрунтовано тощо. За встановлених обставин, суд вважає, що посилання позивача [PERSON] на те, що звільнення його з роботи мало місце з порушенням трудового законодавства, як на підстави для задоволення позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Оскільки в судовому засіданні не встановлено будь-яких порушень при прийнятті рішення (видання наказу) про звільнення позивача [PERSON], які б були підставою для поновлення його на посаді, тому в задоволенні позову в частині вимог Позивача про визнання наказу №52-Н від 08.04.2015 року Державної служби інтелектуальної власності України про припинення повноважень та звільнення з посади директора Державного підприємства «Український інститут промислової власності» незаконним, про поновлення на посаді керівника - Генерального директора Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (код ЄДРПОУ 31032378) - має бути відмовлено. Оскільки не підлягає задоволенню вимога позивача про поновлення його на роботі у відповідача по факту звільнення з роботи з 08.04.2015 року, тому має бути відмовлено і в задоволенні позову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; тобто в задоволенні позову [PERSON] має бути відмовлено у повному обсязі заявлених та підтриманих позивачем вимог.

Outcome: dismissed