Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

[PERSON] 18.04. 2017 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, мотивуючи позов тим, що 17 квітня 2013 року між ним, [PERSON] (позикодавець), та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON], відповідно за умовами вказаного договору відповідач отримав від нього суму грошових коштів у розмірі 35 000,00 (тридцять пять тисяч) гривень, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 25 % від суми позики, щорічно, що в грошовому вираженні становить 8 750,00 грн. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується його підписом на договорі позики. Відповідно п. 2 договору позики, кінцевий строк повернення позики, в тому числі, процентів, до 17 квітня 2014 року. Відповідно п. 2 договору позики, сторони дійшли згоди про те, що цей договір займу є оплатним. За користування сумою позики, позичальник зобовязаний сплатити позикодавцю проценти у розмірі 25 % річних від суми займу. Станом на даний час [PERSON] кошти за договором позики йому не повернув, загальна сума несплачених процентів становить 26321,92грн., а загальна сума боргу, з урахуванням індексу інфляції складає 68743,39грн. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути в його користь із [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 35 000 (тридцять пять тисяч) гривень, проценти від суми позики у розмірі 26321 (двадцять шість тисяч триста двадцять одна) гривня 92 коп. та індекс інфляції в розмірі 33743 тридцять три тисячі сімсот сорок три) гривні 39 коп., що в загальній сумі становить 95 065 (девяносто пять тисяч шістдесят пять гривень 31 коп. та судові витрати по справі. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позов підтримує в повному об'ємі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень на позов не подав. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі, повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Судом встановлено, що 17 квітня 2013 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] кошти в розмірі 35 000,00грн., на підтвердження чого між сторонами було укладено договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON], відповідно за умовами вказаного договору відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 35000,00 (тридцять пять тисяч) гривень, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 25 % від суми позики, щорічно, що в грошовому вираженні становить 8750,00 грн. Як вбачається з п. 2 договору позики, сторони дійшли згоди про те, що цей договір займу є оплатним. За користування сумою позики, позичальник зобовязаний сплатити позикодавцю проценти у розмірі 25 % річних від суми позики. Як вбачається з матеріалів справи, згідно умов вказаного договору відповідач зобовязався повернути позивачу отримані в позику кошти з відсотками до 17 квітня 2014 року. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні\~\~встановлений\~\~строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо\~\~строк\~\~(термін)\~\~виконання\~\~боржником обов'язку\~\~не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від\~\~дня\~\~пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. \~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що незважаючи на вищенаведене, відповідач кошти до даного часу за договором позики не повернув позивачу, таким чином, умови договору не виконав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно вимог\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином з відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України , позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Як слідує із змісту\~ст. 525 ЦК України,\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач, станом на день розгляду справи, свої зобов'язання за договором позики, в обумовлений сторонами термін, не виконав, а отже зобов'язаний повернути позивачу заборгованісь за договором позики в розмірі 35000,00 грн. (тридцять пять тисяч гривень 00 копійок), проценти від суми позики у розмірі 26321,92грн. (двадцять шість тисяч триста двадцять одна гривня 92 копійки) та індекс інфляції в розмірі 33743,39грн. (тридцять три тисячі сімсот сорок три гривні 39 копійок), що в загальній сумі становить: 95065,31 грн. Таким чином, суд приймає до уваги розрахунок заборгованості за договором позики, складений позивачем та перевірений судом в судовому засіданні, згідно з яким загальна сума заборгованості, яку слід стягнути з відповідача в користь позивача, за договором позики та за прострочення виконання зобовязання, становить 95065,31 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки рішення постановлено на користь позивача, тому його вимога щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат також підлягає до задоволення .

Outcome: approved