Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] 25 травня 2007 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на ј частину квартири. Також 25 травня 2007 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на ј частину квартири. 7 червня 2007 року у ході попереднього судового засідання позови були об`єднані в одне провадження і було проведено заміну відповідача [PERSON] на належних відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 7 червня 2007 року обидва позови було задоволено у повному обсязі. Разом з тим, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що питання щодо судового збору підлягає вирішенню наступних чином. Судом встановлено, що [PERSON] було подано до суду два позови, в яких були заявлені вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на ј частину квартири, тобто в кожному з позовів було заявлено по одній вимозі немайнового характеру та по одній вимозі майнового характеру. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 7 червня 2007 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на ј частину квартири та за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на ј частину квартири були задоволені у повному обсязі; питання про розподіл судових витрат не вирішувалося. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, в переліку додатків в обох позовах зазначені квитанції про сплату судового збору, але фактично такі квитанції в матеріалах справи відсутні, тому суд приходить до висновку, що судовий збір позивачем не сплачувався. На час подання позовів до суду діяли ставки судового збору, які були визначені п.п. «а» п. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», зокрема: ставки державного мита встановлюються в таких розмірах із заяв і скарг, що подаються до суду, та за видачу судом копій документів із позовних заяв 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З вхідного штампу канцелярії суду вбачається, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на ј частину квартири надійшов до суду 25 травня 2007 року. Ціна позову зазначена у розмірі 15 000 гривень. Таким чином, розмір судового збору, який підлягав оплаті при поданні позову складає 150 гривень за позовні вимоги майнового характеру (15 000 гривень х 1% = 150 гривень) та 51 гривню за позовні вимоги немайнового характеру, а всього 201 гривню. З урахуванням того, що позивачем при поданні позову судовий збір не сплачувався, а позовні вимоги судовим рішенням задоволені, з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 201 гривні. Як зазначено в рішенні суду від 7 червня 2007 року, позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на ј частину квартири надійшов до суду також 25 травня 2007 року. Ціна позову зазначена у розмірі 100 000 гривень. Таким чином, розмір судового збору, який підлягав оплаті при поданні позову складає 1 000 гривень за позовні вимоги майнового характеру (100 000 гривень х 1% = 1 000 гривень) та 51 гривню за позовні вимоги немайнового характеру, а всього 1 051 гривню. З урахуванням того, що позивачем при поданні позову судовий збір не сплачувався, а позовні вимоги судовим рішенням за цим позовом також задоволені, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 525 гривень 50 коп з кожної. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 201 гривні; з [PERSON] - 525 гривень 50 коп та з [PERSON] - 525 гривень 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved