Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

[PERSON] 01.06.2020 р. звернувся до Міжгірського районного суду закарпатської області з вищезазначеним позовом. 24.09.2020 року з Міжгірського районного суду Закарпатської області дана справа передана на розгляд до Воловецького районного суду Закарпатської області. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги мотивовано тим, що рішеннями судових інстанцій по спору за будинок [ADDRESS] передано у власність відповідачці [PERSON] 5/8 (п`ять восьмих) частини цього будинку, а позивачу [PERSON] - 3/8 (три восьмих) часток даного будинку. Проведено поділ такого будинку між співвласниками. 11.05.2012 року Міжгірською селищною радою прийнято рішення № 185 «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд», яким передано безоплатно у власність громадянці [PERSON] земельну ділянку площею 0,0516 га, яка знаходиться в межах населеного пункту в [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, а також рішенням № 191 «Про затвердження розмірів земельної ділянки» затверджено розміри переданої згаданим вище рішенням земельної ділянки [PERSON] , згідно кадастрового плану земельної ділянки, виконаного ДП «Закарпатгеодезцентр». Зазначені рішення Міжгірської селищної ради були позивачем оскаржені до Міжгірського районного суду Закарпатської області, де у справі № 706/1051/12 судом 04.07.2012 року постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення дії зазначених рішень Міжгірської селищної ради. Постановою Міжгірського районного суду від 14.09.2012 р. у справі № 706/1051/12 позивачу було відмовлено у задоволенні позову, а постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2014 року позов [PERSON] задоволено, скасовано вищезазначені оскаржувані рішення Міжгірської селищної ради. Однак, у травні 2020 року позивач дізнався, що незважаючи на чинність ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.07.2012 року у справі № 706/1051/12 про забезпечення позову шляхом зупинення дії зазначених рішень Міжгірської селищної ради, відповідачка [PERSON] подала ці рішення до відділу Держземагенства у Міжгірському районі, де 03.07.2013 р. на їх підставі за нею цим органом було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0516 га за кадастровим номером 2122455100:01:004:0027. Також, на підставі зазначених рішень Міжгірської селищної ради державним реєстратором 29.07.2013 року [PERSON] на зазначену земельну ділянку було видано свідоцтво про право власності за номером [NUMBER] і за індексним номером 4465552 від 29.07.2013 року. Зважаючи на наведене, позивач вважає, що за [PERSON] на підставі скасованих протиправних рішень Міжгірської селищної ради безпідставно зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0516 га, чим порушено як закон, так і право та інтерес позивача, оскільки позивачу в такому разі залишається земельна ділянка для обслуговування його 3/8 частин цього житлового будинку площею 0,014 га, що складає 1/5 чи 1,6/8 частину. У зв`язку із вищенаведеним, просить суд: -скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0516 га з кадастровим номером 2122455100:01:004:0027, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] ; -скасувати свідоцтво про право власності серія та номер 7084768, яке 29.07.2013 року видане [PERSON] державним реєстратором реєстраційної служби Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області щодо земельної ділянки площею 0,0516 га з кадастровим номером 2122455100:01:004:0027, -скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] щодо земельної ділянки площею 0,0516 га з кадастровим номером 2122455100:01:004:0027, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 118564121224. 27.10.2020 р. на адресу суду від відповідачки [PERSON] та її представника [PERSON] надійшов відзив на позов. У відзиві посилаються на те, що відповідачкою у 2016 році, тобто вже після винесення постанови апеляційної інстанції про скасування рішень Міжгірської селищної ради за № 185 № 191 та для виправлення зазначеного у цій постанові суду порушення було замовлено та виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Ця технічна документація завірена в установленому порядку і реєстрація її права власності на земельну ділянку проводилась вже у відповідності з цією документацією та на підставі рішення Міжгірської селищної ради № 118 від 11 листопада 2016 року «Про затвердження розмірів земельної ділянки». Таким чином, нею набуто право на земельну ділянку відповідно до вимог ст. 120 ЗК України. У відзиві також посилаються на те, що позивачем заявлено позовні вимоги поза межами встановленого законом строку позовної давності, у зв`язку з чим просять суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а також скасувати заходи забезпечення позову у цій справі. 19.11.2020 р. до суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якому він зазначив, що у збірному кадастровому плані суміжних землевласників та землекористувачів, який у 2016 році виготовлений відповідачці ТзОВ «Експерт», він зазначений суміжним землекористувачем по межі А-Б спірної земельної ділянки площею 0,0516 га, проте при встановленні меж зазначеної земельної ділянки та закріпленні її меж межовими знаками він не був присутнім, оскільки його не було повідомлено про здійснення будь-ким цих дій. 19.11.2020 р. позивачем також подано до суду клопотання про витребування доказів. Проте, суд не приймає до уваги це клопотання, оскільки 11.11.2020 р. ухвалою Воловецького районного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, тоді як із клопотанням про витребування доказів вчинити процесуальні дії у підготовчому провадженні позивач звернувся до суду після призначення справи до розгляду. В судове засідання представник позивача - адвокат Рішко С.І. повторно не з`явився, в черговий раз надав заяву про відкладення\~розгляду справи\~у зв`язку\~із неможливістю\~прибути в\~судове засідання\~через його зайнятість у іншому суді. У відповідності до п.2 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Водночас у матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] про розгляд справи без його участі (а.с.80). Відповідачка та її представник адвокат Кривка П.П. у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial