Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] 17 грудня 2013 року звернулася до суду з заявою про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2013 року позов було залишено без руху, а позивачу запропоновано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки, з метою усунення яких 13 січня 2014 року заявником було подано виправлену заяву. Заявник у своїй заяві посилалася на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] та будинок [ADDRESS], які вона заповідала заявнику. Заявник у встановлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотконтори, але у правовстановлюючих документах на майно нотаріусом було виявлено помилки у написанні прізвища [PERSON] Через помилки у написанні прізвища бабусі заявник не має можливості отримати у встановленому порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Заявник у своїй заяві просила суд встановити факт належності [PERSON], померлій [INFO], свідоцтва про право власності на житло від 28 березня 1994 року на квартиру [ADDRESS], яке було видано на ім'я [PERSON], та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 8 липня 1988 року на будинок [ADDRESS], яке було видано на ім'я [PERSON] Заявник у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити. Представник заінтересованої особи тергромади в особі Дніпропетровської міськради у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи заінтересована особа повідомлялася належним чином, про що свідчить відмітка на судовій повістці, про причини неявки свого представника суд не повідомила. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені та добуті докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 липня 2012 року [PERSON] на ім'я [PERSON] видала заповіт на все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буле належати на день смерті і на що вона за законом матиме право (а.с. 21). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 20). Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] та будинок [ADDRESS], які належали їй на праві власності. Заявник у встановленому порядку протягом строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, 18 липня 2013 року звернулася до нотконтори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 35 зворот). Разом з тим, отримати у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотконторі заявник не має можливості через розбіжності у написанні прізвища [PERSON] в свідоцтві про її смерть та свідоцтві про право власності на житло від 28 березня 1994 року і свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 8 липня 1988 року (а.с. 5, 9, 20), про що заявнику було видано нотаріусом постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 5058/02-31 до с/с 519/2013 від 4 грудня 2013 року (а.с. 22). Прізвище померлої у свідоцтві про право власності на житло від 28 березня 1994 року було зазначено як (російською мовою) «[PERSON]» (а.с. 5), а у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 8 липня 1988 року було зазначено як (російською мовою) «[PERSON]». Разом з тим, в свідоцтві про її смерть її прізвище зазначено як «[PERSON]» (а.с. 20). З зазначеного вбачається, що у свідоцтві про право власності на житло від 28 березня 1994 року та свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 8 липня 1988 року невірно зазначено прізвище померлої, через зазначені помилки заявник не має можливості у встановленому законом порядку отримати в нотконторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З ксерокопії свідоцтва про смерть [PERSON] видно, що її прізвищем є «[PERSON]», а не (російською мовою) «[PERSON]» чи «[PERSON]», що також підтверджується ксерокопією її паспорта (а.с. 18), ксерокопією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с. 19) та іншими докумнтами. За таких обставин, суд вважає, що оскільки всі інші дані [PERSON] в свідоцтві про право власності на житло від 28 березня 1994 року та свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 8 липня 1988 року повністю співпадають, то заява підлягає задоволенню, а факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 28 березня 1994 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 8 липня 1988 року, встановленню. На підставі викладеного,

Outcome: approved