Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] 11.03.2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем з 18.12.2010 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на ї утриманні. У зв'язку із різними поглядами на сімейні взаємовідносини між нею та відповідачем виникали непорозуміння та конфлікти, які фактично призвели до розпаду сім'ї, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоча неофіційно працює та має дохід. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і самій важко утримувати дитину. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, у якій зазначила, що позов підтримує за викладених у ньому обставин, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 500,00 грн. на місяць до повноліття дитини. Просить справу розглядати у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. (а.с.16) Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що вона скористалась своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON], будучи двічі належним чином та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився (а.с. 13, 15) про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав, позов не оспорив. Відповідно до ч.3 ст. 76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім»ї, які проживають разом з нею. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оглянувши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.12.2010 (а.с.3). Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає разом із матір'ю - [PERSON] в [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. (а.с. 5) Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просить про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 500,00 грн. щомісяця. Враховуючи те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність інформації про наявність у відповідача інших утриманців, відповідно до ст. 182 СК України, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - з 11.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів є справедливим, обґрунтованим та законним, відповідає інтересам та потребам дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved