Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач 1), [PERSON] (далі - позивач 2) та [PERSON] (далі - позивач 3) звернулися до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі - відповідач) про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованого по [ADDRESS] . Спадкодавець заповіту не складав. Позивачі спадщину після смерті [PERSON] прийняли шляхом подання заяв про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Свириденко Л.В., але нотаріус своєю постановою від 25.01.2021 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у зв`язку з ненаданням позивачами оригіналу правовстановлюючого документа на майно у зв`язку з його втратою та роз`яснила їм право на звернення до суду для визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, позивачі спадщину після смерті спадкодавця прийняли, але не можуть належно розпоряджатися цим майном у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та неможливості їх оформлення через органи нотаріату, тому посилаючись на норми ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 263-264 ЦПК України, просять прийняти рішення, яким визнати за кожним з них, як спадкоємцями за законом, право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 17 лютого 2021року. Позивачі подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують та просять задовольнити. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позову, просив судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. Статтею ст.200 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.3). Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу (ч.4). Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до цих норм процесуального права у підготовчому засіданні ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Вивчивши надані позивачами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер спадкодавець - [PERSON] (свідоцтво про смерть [INFO] , серії [NUMBER] ), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по [ADDRESS] , який належав спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30.04.1962р. Петропавлівською селищною радою. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові заповіти/договори) від 27.05.2011 р., №27062033, який сформовано на запит приватного нотаріуса Свириденко Л.В., у зв`язку з заведенням спадкової справи, отже, спадкування відбувалося за законом. Відповідно до ст.261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Родинний зв`язок між позивачами та спадкодавцем підтверджується копіями свідоцтв про народження позивачів: серія [NUMBER] , серія [NUMBER] , серія [NUMBER] , виданих Петропавлівським районним відділом ЗАГС, де батьком позивачів записаний спадкодавець [PERSON] . Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачі спадщину після смерті [PERSON] прийняли шляхом подання заяв про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Свириденко Л.В., що підтверджується копіями їх заяв про прийняття спадщини за законом, листом приватного нотаріуса від 25.01.2021р., постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.01.2020р., та копією свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно з яким позивачі успадкували кожний по 1/3 частці земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] відсутні, що підтверджується листом приватного нотаріуса від 25.01.2021р. 25.01.2020 позивачі звернулися до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Свириденко Л.В. з питання отримання свідоцтв про права на спадщину за законом на житловий будинок, але нотаріус своєю постановою від 25.01.2020 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з ненаданням позивачами оригіналу правовстановлюючого документу на майно у зв`язку з його втратою. Також нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії роз`яснив позивачам право на звернення до суду для визнання права власності на спадкове майно. Позивачі спадщину після смерті батька прийняли, але не можуть належно розпоряджатися цим майном у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та неможливості їх оформлення через органи нотаріату. Цивільне законодавство України не містить строку для отримання свідоцтва про право на спадщину у разі прийняття спадщини спадкоємцем. Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Садибою згідно з статтею 381 ЦК України є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. ЦК України не містить визначення такого об`єкта права власності як домоволодіння. Спірне спадкове майно складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Крім позивачів, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, що підтверджується листом приватного нотаріуса Свириденко Л.В. від 25 січня 2021 року. Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який прийнято 01.07.2004, набрав чинності 03.08.2004, в редакції від 04.07.2012, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до довідки КП «Павлоградське міжміське БТІ» від 20 січня 2021 року № 3289, право власності на к.глиномазаний будинок [ADDRESS] , який був побудований у 1910 році, зареєстровано за [PERSON] станом на 20 травня 1962 року на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 квітня 1962 року Петропавлівською селищною радою. Згідно з довідкою Петропавлівської селищної ради від 11.10.2013 р., №5684, [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Разом зі спадкодавцем на дату смерті був зареєстрований син (позивач 1) [PERSON] , невістка та онук. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, житловий будинок [ADDRESS] з 1962 року належав на праві власності померлому [PERSON] , який набув та зареєстрував його відповідно до діючого на той час законодавства. Також позивачі є такими, що прийняли спадщину після смерті батька у вигляді вказаного житлового будинку, але не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на свою частину в цьому будинку внаслідок відсутності оригіналів правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню. Вартість житлового будинку [ADDRESS] складає 90 010,00 грн, що підтверджується висновком про вартість об`єкта оцінки від 30.12.2020, виконаного ТОВ «Оціночна компанія «Вікторія». Із цієї вартості визначена ціна позову, виходячи із якої та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4, ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» позивачами був сплачений судовий збір пропорційно позовним вимогам окремими квитанціями, які додані до позову. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, тому суд вважає за можливе клопотання позивачів задовольнити та залишити судові витрати на них. На підставі викладеного, ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved