Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась\~до суду з позовом до Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області (далі Відповідач) про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті її матері [PERSON] на один місяць, після набрання рішенням суду законної сили. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті [PERSON] 02.08.2001, яка була її матірю, відкрилась спадщина на все належне їй майно. Для прийняття спадщини вона не змогла протягом визначеного законом строку звернутися з відповідною заявою до нотаріуса, оскільки була юридично необізнаною про те, що треба звертатись саме в строк до шести місяців, а в 2003 році при зверненні до нотаріуса дізналась, що пропустила строк, і за браком коштів не звернулась до суду. Вказані обставини вважає поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання Позивач та її представник не зявилися, але до суду представником позивача подано письмову заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у підготовчому засіданні за відсутності позивача та її представника. Представник Відповідача Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області в судове засідання не зявився, але до суду подав заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Враховуючи те, що Позивач та її представник позов підтримали, Відповідач проти задоволення позову не заперечував, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до статті 198 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у підготовчому судовому засіданні з постановленням рішення на підставі частини третьої статті 200 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, заяву Відповідача щодо позову, суд приходить до наступного. Як встановлено, 02 серпня 2001 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 119825 від 03.08.2001 року (а.с. 4). [PERSON] свідоцтва про народження серії А №2301193 від 20.07.1939р. батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Зі свідоцтва про одруження серії ЯФ №176061 від 19.08.1955р. вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 19.08.1955р. укладено шлюб, і прізвище після одруження дружини [PERSON] (а.с.7). Отже померла [PERSON] є матірю Позивача. [PERSON] довідки виконкому Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області від 21.02.2017р. за №191 померла 02.08.2001р. [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] посвідчено Студеноцькою сільською радою та зареєстрований у реєстрі за №13 (а.с.9). За змістом копії заповіту, складеного 11.05.1997, [PERSON] заповіла все належне їй майно своїй доньці [PERSON] (а.с.8). [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.08.2016р. №44829185 11.05.1997 Студеноцькою сільською радою Глухівського району посвідчено заповіт від імені [PERSON] (а.с.11). Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] частини четвертої статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. [PERSON] статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Позивач відповідно до статті 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом. При цьому, оскільки Позивач на момент смерті її матері з останньою постійно не проживала, а також вона не є недієздатною чи обмежено дієздатною особою, відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України для прийняття спадщини Позивач повинна була подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто дня смерті [PERSON], однак цього не зробила. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. [PERSON] інформаційних довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) Глухівської міської державної нотаріальної контори від 15.11.2017р. №49884742 спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (а.с.10). [PERSON] довідки приватного нотаріусу [PERSON] від 19.03.2018 № 170/02-30 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва у звязку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до розяснень, що містяться в абзаці 6 пункту 24 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №8 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зясовано, Позивач мотивує пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини тим, що вона була юридично необізнаною про те, що треба звертатись саме в строк до шести місяців та відсутністю коштів, а шестимісячний строк прийняття спадщини сплинув 02 лютого 2002 року, а з 25.01.2002 по 04.02.2002 Позивач хворіла і знаходилась на амбулаторному лікуванні, а тому не могла вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Суд визнає, що перебування Позивача на лікуванні є достатнім доказом непереборності та істотності труднощів в поданні заяви про прийняття спадщини в строк, а також, що Позивач є донькою спадкодавця, наявність заінтересованості Позивача у прийнятті спадщини, наявність згоди Відповідача на поновлення Позивачу строку для подання заяви про прийняття спадщини і відсутністю інших спадкоємців, які б звернулись із заявою про прийняття спадщини та з урахуванням загальних засад цивільного судочинства суд вважає, що визначення Позивачу (спадкоємцю за заповітом) додаткового строку для прийняття спадщини, не буде суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам, а тому задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved