Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування позову [PERSON], [PERSON] посилаються на те, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22.09.1997 року по справі № 66 було визнано право власності відповідно до якого за позивачем - [PERSON] і її сином - [PERSON] по 13 частині за кожним на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], як спільно нажитого майна за період шлюбу з [PERSON], який помер в січні 1994 року. Право власності на 13 частину житлового будинку на даний момент залишилося невизнаним. З грудня 1990 року [PERSON] проживав однією сім'єю з [PERSON]. Від спільного проживання з якою у них народився [INFO] року син [PERSON], тобто право власності на 13 частину житлового будинку належить на праві спадкового майна [PERSON], який фактично прийняв спадщину. На момент відкриття спадщини діяв ЦК УРСР (в редакції 1963 року), а саме: ст. 527 ЦК УРСР - особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Ст. 549 ЦК УРСР передбачені діями, які свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На даний момент в будинку проживає [PERSON], [PERSON] (донька [PERSON] від попереднього шлюбу), [PERSON] - син померлого чоловіка від цивільного шлюбу з [PERSON] За даними технічного паспорта, виданого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 19.10.2012 року, будинок загальною площею 90, 1 кв.м., позначений на плані літерою «А-1», складається з чотирьох кімнат, двох коридорів, одного передпокою, однієї ванни, одного санвузла, однієї кухні. Також до цього переліку входять частини надвірних будівель: прибудова, сарай, літня кухня, погріб, гараж, вигрібна яма. Всі будівлі були збудовані не пізніше 1991 року. Наказом від 09.08.2012 року № 404 внесені зміни до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна розширено перелік змін, які не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. Загальна площа ділянки 1710 кв.м. Вартість житлового будинку з урахуванням вартості надвірних будівель складає 229783 грн. Згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22.09.1997 року по справі № 66: «Рішення виконавчого комітету Слатинської селищної ради народних депутатів № 275 від 12.11.1996 року в частині визнання права власності за [PERSON] надвірних будівель збудованих за час спільного мешкання з [PERSON] - скасувати». Фактичне користування будинком, надвірними спорудами та городом між співвласниками не склалося. На теперішній час позивачі по справі мають бажання проживати в зазначеному будинку, а тому зайнятись благоустроєм території двору, ремонтом будинку, надвірних будівель та споруд, але відповідач по справі та його мати [PERSON] чинять позивачам різні перешкоди (сварки, не дають ключів від дверей, воріт), позивачі не можуть користуватися належними їм частинами майна, і тому позивачі мають намір мати обособлені частки, окрему адресу та окремий вхід. До теперішнього часу між [PERSON] та [PERSON] з одного боку та відповідачем по справі [PERSON] з другого боку, добровільно не визначений порядок користування житловим будинком, надвірними будівлями і спорудами та земельною ділянкою відповідно до часток власності. Вирішити питання в добровільному порядку на даний час по користуванню житловим будинком, надвірними будівлями і спорудами та земельною ділянкою позивачі з одного боку та відповідач з другого боку не можуть, у зв'язку з чим позивачі змушені звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], [PERSON] - адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити і провести виділ долей з перерозподілом ідеальних часток по другому варіанту судової будівельно-технічної експертизи та стягнути з відповідача судові витрати. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов визнала частково, але просила провксти розподіл зав третім варіантом судової будівельно-технічної експертизи, так як 1 і 11 варіант позбавляють її та її сина можливості навіть вхродити до будинку, у якому народився її син і все життя своє прожив. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов визнав частково та також просив провести розподіл за 111 варіантом технічної експертизи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов [PERSON], [PERSON] таким, що підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Крім того, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Судом було достовірно встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22.09.1997 року було визнано право власності за [PERSON] і її сином - [PERSON] по 13 частині за кожним на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Право власності на 13 частину житлового будинку належить на праві спадкового майна [PERSON], який фактично прийняв спадщину, але не оформив її належним чином. На момент відкриття спадщини діяв ЦК УРСР (в редакції 1963 року). За ст. 527 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями першої черги на момент смерті спадкодавця є батьки, чоловік (дружина), діти померлого, які були зачаті та народжені при його житті, або народжені після його смерті. Ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачає посилання на дії, що свідчать про прийняття спадщини, а саме подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини або фактичний вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох, або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової, або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності на підставі ст. 364 ЦК України. За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 402463946395 від 16 червня 2014 року можливі три варіанти виділу майна між співвласниками з перерозподілом ідеальних часток співвласників. Суд вважає за необхідне провести розподіл за 111 варіантом судової будівельно-технічної експертизи № 402463946395 від 16 червня 2014 року, так як за визначеним варіантом [PERSON] не буде потрібно облаштовувати вхід в будинок. Крім того, суд бере до уваги, що відповідач [PERSON] проживає у вказаному будинку з народження, а позивачі мешкають за межами України в Російській Федерації, забезпечені житлом, доказів про їх наміри переїхати на постійне місце проживання до України не надалии. На підставі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. У відповідності до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Суд вважає, що в стягненні витрат за надання юридичної допомоги в розмірі 4000 грн. необхідно відмовити, в зв'язку з відсутністю доказів, які підтверджують про сплату вищевказаної суми. Стосовно сплаченого позивачами судового збору, то вони його сплатили у розмірі встановленому від виділеної їм частки майна..

Outcome: partial