Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] вимоги мотивує тим, що 19.12.2018 р. позивач був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений остаточний розрахунок. Відповідач заборгував заробітну плату у сумі 97521,89 грн. Крім того, з дня звільнення відповідач не сплатив йому заробітну плату, тому повинен виплатити йому середній за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто починаючи з 19.12.2018 р. Просить суд стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату у сумі 97521,89 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. В судове засідання представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату у розмірі 97521,89 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 14.03.2019 року. В судове засіданні представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позов не надав. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». 19.12.2018 року звільнився з підприємства за ч.3 ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивача ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листа заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 97521 грн. 89 коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 97521 грн. 89 коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу №75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. З розрахунку позивача середньоденна заробітна плата становить 268,66 грн. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення цього рішення, тобто з 19.12.2018 року по 14.03.2019 року становить 33 робочих дні, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 8865 грн. 78 коп. (268,66 х 33 = 8865 грн. 78 коп.). З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити і стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 97521 грн. 89 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 8865 грн. 78 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved