Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю в квартирі [ADDRESS] , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1987 року по 06 квітня 2021 року та визнати факт, що [PERSON] ( [INFO] ) є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що протягом майже сорока років вона постійно проживала разом з [PERSON] , опікувалася та дбала про останню, створювала їй необхідні умови побуту, забезпечувала її доглядом та лікуванням, розділяла з нею спільний бюджет та спільні витрати на утримання житла. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07.03.2017 року у справі № 461/1048/17 встановлено опіку над недієздатною [PERSON] та призначено [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] заявниця звернулася до приватного нотаріуса Сиротяка М. М. із заявою про відкриття спадщини та було проведено реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON] . Приватним нотаріусом Львівського міського округу Сиротяк М.Р. заведено спадкову справу №8/2021 та повідомлено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] необхідно надати докази родинних відносин або звернутися до суду щодо визнання останньої спадкоємцем четвертої черги як особу, що проживала зі спадкоємцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. У зв`язку із цим, виникла необхідність встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] , однією сім`єю в квартирі [ADDRESS] , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1987 року по 06 квітня 2021 року та визнати факт, що [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] . Просить заяву задовольнити. Заявниця та її представник у судовому засіданні, кожен окремо, заяву підтримали з мотивів наведених у ній та просили задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа до суду не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно рішення Ленінської районної ради народних депутатів №434 від 10 вересня 1985 року, опікуном недієздатної [PERSON] було визнано чоловіка [PERSON] - [PERSON] . Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30.05.2006 року [PERSON] та [PERSON] було визнано членами сім`ї недієздатної [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. 07.03.2017 року Галицьким районним судом у справі №461/1048/17 було винесено рішення, яким було встановлено опіку над недієздатною [PERSON] , [INFO] , та призначено [PERSON] опікуном останньої. Згідно відповіді №51/02-14 від 02.08.2021 року, приватним нотаріусом Львівського міського округу Сиротяк М.Р. за заявою [PERSON] заведено спадкову справу №8/2021 та повідомлено останню, що для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заявниці необхідно надати докази родинних відносин або звернутися до суду щодо визнання її спадкоємцем четвертої черги як особу, що проживала зі спадкоємцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно наявних матеріалів справи, у [PERSON] відсутні спадкоємці першої, другої та третьої черги. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, а саме: 1/5 частка квартири [ADDRESS] . Свідоцтвом про право власності № [NUMBER] підтверджується, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , а також довідкою про причину смерті № 71, виданої для поховання. 14.05.2021 року, відповідно до довідки № 25759, [PERSON] було знято з реєстрації. Відповідно до пункту 21\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,\~ при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 23 вищевказаної\~Постанови\~зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Встановлені в ході судового розгляду вищенаведені обставини не викликають у суду сумніву. Зокрема, в ході судового розгляду знайшли свої підтвердження доводи заявниці про те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , проживали однією сім`єю в квартирі [ADDRESS] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1987 року по [INFO] , тому суд вважає факт проживання однією сім`єю доведеним та приходить до висновку, що у цій частині заява підлягає до задоволення. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки це надасть змогу [PERSON] належно оформити право на спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину. У частині поданої заяви про визнання факту, що [PERSON] ( [INFO] ) є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , суд вважає, що слід відмовити, виходячи з нижченаведеного. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю\~складають особи,\~які спільно\~проживають,\~пов`язані\~спільним побутом,\~мають взаємні\~права та\~обов`язки. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Отже, той факт, що [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги випливає із встановлення факту проживання останньої разом з [PERSON] однією сім`єю. Крім того, дана ситуація чітко регламентовано положеннями чинного законодавства, зокрема тими нормами СК України та ЦК України, які наведені вище. Як зазначено вище, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В свою чергу вимога, заявниці про визнання її спадкоємцем четвертої черги вказує на наявність ознак спору про право, в даному випадку право на отримання спадщини, тобто таке питання не може бути розглянуто в порядку окремого провадження. Крім того, матеріали справи не містять даних про те, що будь-якою особою така черговість заявниці в реалізації права на спадщину оспорюється. Разом з тим, законодавець визначає порядок оформлення спадкової справи та алгоритм дій нотаріуса стосовно визначення спадкоємців та реалізації ними свого права на спадщину. При цьому матеріали справи не містять даних про те, що нотаріус виконав усі необхідні дії з цього питання. Отже, наведене свідчить про те, що подана заява в частині визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої черги задоволенню не підлягає. Таким чином, суд приходить до висновку, що подану заяву слід задовольнити частково.

Outcome: partial