Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] 19 липня 2013 року звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 49/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON],що помер [INFO] року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що після розлучення батьків, останні звертались до суду із позовом про поділ майна, відповідно рішення суду [PERSON] виділено 49/100 частин ідеальних часток зазначеного домоволодіння, визнано право власності на ці частки і земельну ділянку площею 137 кв.м. під №2. Однак, батько за життя не здійснив державної реєстрації права власності на нерухомість. При цьому, останнім складено заповіт, згідно якого саме вона (позивач) є спадкоємицею належного йому майна, і після смерті [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідне свідоцтво отримала, але лише на частину майна, а саме автомобіль. При цьому, одержати свідоцтво про право власності на спадщину, що складається із 49/100 частин будинку [ADDRESS], не має можливості, оскільки покійним батьком не проведено державну реєстрацію права власності на нерухомість у відповідності із законом. За таких обставин, позивач не може зареєструвати у Державному реєстрі прав на нерухоме майно своє відповідне право, не може оформити технічний паспорт на житлове приміщення, а відтак і розпоряджатись спадковим майном. У судове засідання позивач, як і її представник - адвокат [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з'явились. При цьому, зазначеними особами надані суду клопотання, щодо розгляду справи за їх відсутності, де зазначено, що [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Представник відповідача Мамон А.В., що діє відповідно довіреності від 04 червня 2014 року № 2/4-671-01-13, до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, представником відповідача надана заява щодо визнання позовних вимог і розгляду справи за його відсутності. Треті особи [PERSON], Жовтоводська державна нотаріальна контора до суду не з'явились, також надавши заяви, де не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON], щодо визнання за останньою права власності на спадкове майно, просять судовий розгляд проводити за їх відсутності. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, матеріали спадкової справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON], народилась [INFO] року у місті Жовті Води Дніпропетровської області (а.с. 4-6). Батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу 11 липня 1992 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], при цьому останній присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8) У подальшому зазначений шлюб розірвано, а позивач одружилась із [PERSON], змінивши прізвище на [PERSON] (а.с. 9, 10). Відповідно рішення нарсуду м. Жовті Води від 21 вересня 1983 року розірвано шлюб між батьками позивача. Одночасно вирішено поділити у рівних частках житловий будинок із господарськими будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS], за яким [PERSON] виділено кімнати 1-3 пл.11,1 кв.м., 1-4 пл. 7,5 кв.м., частина веранди 1-1 пл. 3,8 кв.м., кухню 1-2 пл. 3,3 кв.м., крильце «а» з козирком, сарай «Б», веранду до нього «б», погріб «Д» і вхід до нього «д», усього на суму 4158 руб 24 коп., що складає 49/100 частин ідеальних часток. При цьому, визнано за останнім право власності на зазначені частки і земельну ділянку площею 137 кв.м. під № 2 (а.с. 13). Отримавши зазначене рішення суду мати позивача провела реєстрацію належних їй 51/100 часток вказаного домоволодіння і отримала відповідний технічний паспорт (а.с. 14-20). Натомість, батько - [PERSON] зазначених дій, щодо державної реєстрації права власності на належні йому частки майна, не здійснив. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер у місті Жовті Води Дніпропетровської області [INFO] року (а.с.12). При цьому, за життя останнім зроблено розпорядження, відповідно якого на випадок смерті [PERSON] належну йому частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться у [ADDRESS], а також автомобіль марки ВАЗ-2103, двигун [NUMBER], заповів доньці [PERSON], про що свідчить заповіт посвідчений 23 листопада 1993 року державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1-8065 (а.с. 11). Після смерті [PERSON], а саме [INFO] року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач звернулась до Жовтоводської державної нотаріальної контори (а. спад. справи 2). 21 вересня 1995 року [PERSON] одержала відповідне свідоцтво, зареєстроване у реєстрі за № 2-2561, де спадковим майном зазначено автомобіль марки ВАЗ-2103, 1975 року випуску (а. спад. справи 9). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Жовтоводської держнотконтори Супрненко І.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме 49/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], після померлого батька [PERSON], оскільки не подано відповідних правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що необхідні для вчинення нотаріальних дій. Вказані обставини підтверджують факт прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк. Правовідносини у даній справі виникли в період 1993-1994 років, тобто, до набрання законної сили ЦК України 2004 року, тому вони підлягають регулюванню нормами цивільного законодавства, діючими на той час, а саме ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно ч.1 ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У відповідності до ч.1 ст.534 ЦК України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не включаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.541 ЦК України (в редакції 1963 року) заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Відповідно ст. ст. 525, 526 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. За вимогами ст. 548 ЦК (в редакції 1963 року) України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на 49/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved