Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] в вересні 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 23.12.1995 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. До реєстрації шлюбу він мешкав з [PERSON] у належній йому квартирі за адресою: [ADDRESS]. На початку 1996 року квартиру [ADDRESS] було продано, та він разом з [PERSON] переїхали мешкати до квартири тещі - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. 31.07.2014 року [PERSON] не зміг потрапити до спірної квартири, оскільки були змінені замки на вхідних дверях. Зателефонувавши дружині - [PERSON] та тещі -[PERSON], останні повідомили, що він в спірній квартирі мешкати не буде. 02.08.2014 року звернувся з відповідною заявою до органів внутрішніх справ по факту чинення перешкод у користування житлом. Також, [PERSON] вказав, що здійснює поточний ремонт спірної квартири та вносить комунальні платежі. На підставі вищевикладеного, просить усунути перешкоди у користуванні житловою площею у квартирі [ADDRESS], шляхом зобов'язання [PERSON] та [PERSON] надати комплект ключів від вхідних дверей та вселити [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. В ході судового розгляду [PERSON] , звернулася з зустрічним позовом до [PERSON], третя особа: Ленінський районний відділ в місті Дніпропетровську Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання втратившим право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS]. З 1996 року у квартирі зареєстрований зять - [PERSON]. З березня 2014 року [PERSON] пішов з родини та з того часу не проживає в спірній квартирі, не сплачує комунальні послуги та не бере участі у її утриманні. Особисті речі [PERSON] зберігаються в коморі на сходовій клітині будинку [ADDRESS]. [PERSON] відсутній у спірній квартирі понад шість місяців без поважної причини. 07.11.2014 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між донькою - [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 23 грудня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №790 - розірвано. На підставі вищевикладеного позивач просила суд визнати [PERSON] втративши право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], зняти з реєстраційного обліку та стягнути судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення - залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляв. В судове засідання представник третьої особи Ленінського районного відділу у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі довідки ЖБК №208 від 07.12.2004 року №124-04 та рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.10.1999 року №2091, що підтверджується Свідоцтвом про право на власності. /а.с.15/ Також, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Згідно довідки за підписом Голови Житлово-будівельного кооперативу №208 вбачається, що [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 29.08.1996 року та не проживає в спірній квартирі, особисті речі в квартирі відсутні./а.с.17,18/ В судовому засіданні [PERSON], пояснила , що [PERSON] з березня 2014 року не проживає в спірній квартирі, особисті речі [PERSON] зберігаються у коморі. Також, [PERSON] зазначила, що в серпні 2014 року змінила замки в спірній квартирі та ключі від змінених замків відповідачу не давала. Крім того, вказує, що відповідач не сплачує комунальні послуги та не користується спірною квартирою. Також, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з березня 2014 року. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. З матеріалів справи вбачається, що 02.08.2014 року [PERSON] звертався до Ленінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області з заявою з приводу протиправних дій з боку [PERSON] та [PERSON], а саме чинення перешкод в доступі до квартири [ADDRESS], що підтверджується Висновком Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 05.08.2014 року./а.с.8/ Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В сулу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В силу ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не проживає в спірній квартирі з березня 2014 року, таким чином, суд приходить до висновку, що строк, передбачений ч.2 ст.405 ЦК України не сплинув, а тому підстави вважати відповідача таким, що втратив право на житло, відсутні. Згідно зі ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків встановлених законом. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до положень ч.1. ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже виходячи з вищевикладеного, в межах обґрунтування позову та за наведених норм права вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання [PERSON] втративши право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] та зняття з реєстраційного обліку є передчасними та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки в задоволення позовних вимог судом відмовлено, судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного, і

Outcome: dismissed