overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] 31 травня 2018 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 03 вересня 2011 року вона вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1123 від 03 вересня 2011 року. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що рішення про розірвання шлюбу вона прийняла у зв'язку з повною несумісністю характерів. Останнім часом між ними виникають суперечки. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому при вказаних обставинах вона прийняла рішення про його розірвання. Вказане рішення є остаточним, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не зявилася, однак надала до початку судового засідання на адресу суду письмову заяву(а.с.19), відповідно до якого просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, просить залишити їй шлюбне прізвище «Тиква». Відповідач в судове засідання також не зявився, однак надав до початку судового засідання на адресу суду письмову заяву (а.с.18), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1123 від 03 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.7). Приймаючи до уваги, що збереження сімї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, всі спроби по збереженню шлюбу виявились безрезультатними, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати. Судові витрати суд покладає на відповідача відповідно до положень ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

[PERSON] 31 травня 2018 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що під час звернення до Рубіжанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області для перевірки документів з метою подальшого оформлення пенсії, їй було повідомлено про те, що у трудовій книжці її прізвище російською мовою зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]», тому просить суд встановити факт належності їй вказаного документу. Заявник у судове засідання не з'явилася, у заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Рубіжанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області Гурін В.М. у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно трудової книжки від 21 жовтня 1976 року (а.с. 5) прізвище заявника російською мовою вказано нерозбірливо «[PERSON]» або «[PERSON]», дата народження її визначена «[INFO] року». На зворотній стороні обкладинки трудової книжки зазначено прізвище «[PERSON]». Відповідно до копії паспорту (а.с. 3-4) прізвище заявника російської мовою вказано «[PERSON]», дата її народження «[INFO] року». У свідоцтві про народження (а. с. 6) запис прізвища та дати народження заявника збігаються з паспортом. Тому факт належності заявнику трудової книжки підлягає встановленню у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

[PERSON] 31 травня 2019 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 травня 2000 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що їхні відносини поступово погіршувалися, між ними зникли порозуміння та повага і вже після чотирьох років подружнього життя вони припинили подружні відносини, так як зрозуміли, що у них різні погляди на сім`ю та сімейне життя. Після припинення подружніх відносин вони повністю припинили спілкування і їй не відомо як склалося життя відповідача. Під час підготовчого засідання [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав, про що подав письмову заяву. Статтею 200\~ЦПК України\~встановлено,\~що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони зареєстрували шлюб 19 травня 2000 року. Із заяв по суті справи відомо, що дітей у сторін немає. У 2005 році вони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Сторонам роз`яснено наслідки визнання позову. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] 3 березня 2014 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 24.06.2010 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у зв'язку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені з 2012 року, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивачка подала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 24.06.2010 р. Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом № 391 (а.с.6). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] 3 березня 2014 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається, що він є чоловіком [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності йому та його дружині. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, але йому було в цьому відмовлено, оскільки не виділені частки у спільній сумісній власності. Тому просить виділити частки на квартиру та визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири. У судове засідання позивач не з'явився, в заяві на ім'я суду просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя , який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. З 16 червня 1949 року [PERSON] і [PERSON] знаходяться у шлюбі (а.с.20) та мають на праві спільної сумісної власності квартиру за адресою: [ADDRESS]. (а.с.14-16). [PERSON] померла [INFO] (а.с.21), [PERSON] на час її смерті проживав разом з нею у цій квартирі (а.с.26). Постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Але нотаріус при відсутності виділення часток у спільній сумісній власності не може видати свідоцтво про право на спадщину. З урахуванням віку позивача та фактичного його місця проживання за межами знаходження спадщини, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] 3 березня 2020 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 вересня 1997 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через часті конфлікти та непорозуміння на побутовому ґрунті, які викликані різним баченням сімейних відносин та ставленням один до одного, що привело до того, що їхня сім`я розпалася. Вона, позивачка, втратила до відповідача почуття поваги та любові, а їхні відносини не мають нічого спільного із сімейно-шлюбними відносинами та фактично носять формальний характер, тому збереження їхнього шлюбу є недоцільним і суперечить загальним принципам сімейного союзу чоловіка та дружини, оскільки у їхньому шлюбі вони не реалізовують своїх прав та обов`язків, а будь-які заходи, спрямовані на відновлення сімейно-шлюбних відносин будуть марними і не приведуть до збереження їхньої сім`ї. Також просила відновити їй дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] позов визнав, про що подав письмову заяву. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 1997 року, від якого мають одну неповнолітню дитину. У листопаді 2017 року вони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідачу роз`яснено наслідки визнання позову. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] 3 вересня 2015 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 21.01.2012 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дитини [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з червня 2015 року, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 21.01.2012 р. Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом №18 (а.с.8). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] 3 вересня 2015 року звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем має спільну дитину [PERSON], [INFO], а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] Данні обставини підтверджуються поясненнями позивача, даними свідоцтв про народження дитини - серія 1-БВ №178309 від 14.09.2004р. та не заперечуються відповідачем. За таких обставин позов слід задовольнити та стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.09.2015р., щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

[PERSON] 3 жовтня 2016 року подав до суду заяву про встановлення факту родинних відносин із [PERSON], котрий помер [INFO]. У обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилався на те, що після смерті [PERSON] на майно, яке йому належало на праві власності, відкрилася спадщина і він, заявник, будучи спадкоємцем за законом першої черги, звернувся до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріус провівши реєстрацію спадкової справи роз'яснив, що з поданих ним документів не вбачається, що він є рідним сином спадкодавця, так як у свідоцтві про його, заявника, народження у графі батько ім'я батька записано [PERSON], а у свідоцтві про одруження ім'я батька вказано [PERSON]. Представник заявника [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених вимог. Представник зацікавленої особи Воле-Баранецької сільської ради у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечення проти задоволення вказаної заяви. Суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] з таких підстав. Із свідоцтва про смерть та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі відомо, що [INFO] у с. Рогізне Самбірського району у віці 68 років помер [PERSON] (а.с. 6,7). [PERSON] народився [INFO] і його батьками записані [PERSON] та [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження, виданого повторно (а. с. 9). Із свідоцтва про одруження видно, що 27 листопада 1956 року у с. Верхівці Самбірського району було зареєстровано шлюб між [PERSON], 1932 року народження та [PERSON], 1937 року народження, котрій після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 11) Із довідок, виданих виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області, вбачається, що [PERSON], котрий помер [INFO] до дня смерті проживав разом зі своїм сином [PERSON] однією сім'єю у [ADDRESS], а також те, що [PERSON] і [PERSON] є одна і та сама особа, так як в побуті і між односельчанами його звали [PERSON], [PERSON] (а. с. 12). Із будинкової книги видно, що у будинку по [ADDRESS] зареєстровані, зокрема: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також будинкова книга знаходиться у користуванні по ? частині: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20-23). Із витягу з погосподарської книги видно, що [PERSON] записаний членом сім'ї [PERSON], 1932 року народження, як син. Отже, наведеними доказами достовірно доведено, що [PERSON] був батьком заявника, так як із вказаних документів вбачається, що вік, місце проживання та народження заявника і його батька співпадають. Установлення вказаного факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки дає підстави [PERSON] реалізувати своє право на спадщину після смерті його батька [PERSON]

Outcome: approved