overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] 15 жовтня 2013 року звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 17 січня 2011 року. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Відповідач проживає разом з ними, проте діти перебувають на її утриманні. Їй одній важко утримувати дітей. Відповідач не надає їм матеріальної допомоги у добровільному порядку. Посилаючись на наведене, позивач просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і досягнення старшою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явився, його представник подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в поданому клопотанні просив стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання обох неповнолітніх дітей в розмірі 900грн., щомісячно. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19 березня 2001року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.06.1998р. , виданого відділом ЗАГСу адміністрації міста Островной, вбачається, що [INFO]. та [INFO]. народились [PERSON] та [PERSON], батьками яких є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3-4). Судом встановлено, що неповнолітні діти на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач є батьком дітей, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000грн., щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. В зв'язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

[PERSON] 15 жовтня 2014 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з цим справа, за згодою позивача, розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з липня 2009 року по березень 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). За час перебування у шлюбі [INFO] у них народилась дочка [PERSON] (а.с. 4), яка на даний час проживає разом з позивачем (а.с. 5). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком [PERSON] [INFO], то він повинен надавати позивачу допомогу на утримання дитини. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи ці норми, суд позов задовольняє в повному обсязі та стягує з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] 15 жовтня 2014 року пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 квітня 2007 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що після двох років спільного проживання відповідач почав ображати та принижувати її, зловживати спиртними напоями, що часто призводило до конфліктів. Також відповідач не цікавиться інтересами сім'ї, не займається вихованням дитини, не надає матеріальної допомоги. Така поведінка відповідача негативно впливає на розвиток та здоров'я їх дитини. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання своїх позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав, однак визнав, що розлад в сім'ї виник із-за його негативної поведінки. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб, свідоцтва про зміну імені та свідоцтва про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 26 квітня 2007 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а.с. 3, 16, 17). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони визнали, що між ними склалися неприязні відносини із-за зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки, в ході яких відповідач ображав дружину та принижував її гідність . Така поведінка відповідача негативно впливає на здоров'я та розвиток неповнолітньої дитини сторін. За наданий строк для примирення сторони не помирилися. При таких обставинах суд вважає, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] 15 жовтня 2015 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 18.07.1992 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мать. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені з травня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивачка подала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 18.07.1992 р. Відділом ЗАГС Запорізького міськвиконкому, за актовим записом № 1045 (а.с.8). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] 15 жовтня 2015 року звернувся до суду із позовом, який він уточнив 22 жовтня 2015 року, в обґрунтування якого посилається, що він є власником буд. 37 по вул. Пархоменко у м. Кремінна Луганської області, у якому зареєстровані дружина та син, але з 2013 року вони без поважних причин в ньому не проживають, тому просить задовольнити його вимоги, визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Представник позивача [PERSON] у заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутності, вимоги [PERSON]В підтримує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Заявою на ім'я суду повідомила, що вона проживає у м. Сургут Російської Федерації. Позовні вимоги свого чоловіка визнає, тому суд вважає за необхідне справу розглянути за її відсутності відповідно до наданих доказів. Начальник Кремінського відділу УДМС України у Луганській області [PERSON] у судове засідання не зявився, у заяві на імя суду просив справу розглянути без його участі, заперечень проти позову не має. Представник служби у справах дітей Кремінської райдержадміністрації [PERSON] позовні вимоги [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] визнала, у заяві на ім'я суду також просить справу розглянути за її відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 3 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Будинок 37 по вул. Пархоменко у м. Кремінна належить позивачу на праві власності. У ньому в якості членів сімї зареєстровані відповідачі дружина та малолітній син [PERSON], які з 2013 року проживають разом з позивачем у м. Сургут Російської Федерації та мають тимчасову до 18 серпня 2018 року реєстрацію, тому суд не бачить підстав для не задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] 15 жовтня 2015 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2007р. по 20.03.2014р. Під час перебування у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO], утриманням якого після розірвання шлюбу займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1000грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір. В судове засідання позивач не зявилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві . Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 27.11.2007року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №061827, виданим 10 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 2732 (а.с.4). Судом встановлено, що дитина на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач є батьком дитини, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] 15 жовтня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 26 грудня 2011 року, мають малолітню доньку [PERSON], 14 лютого 2012 року. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, постійних сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалася остаточно, примирення між ними неможливе, вона має іншу сімю, вагітна. Просила суд розірвати шлюб, відновити їй шлюбне прізвище «Гаврилова»» та визначити місце проживання дитини з нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не звилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, причин неявки не повідомив. Суд, дослідивши надані матеріали вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 грудня 2011 року в Камянопотоківській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 00030, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З жовтня місяця 2014 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, постійних сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, проживають окремо, позивач має іншу сімю, вагітна, і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, прізвище позивачу відновити дошлюбне та визначити місце проживання дитини з нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] 15 жовтня 2019 року звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила розірвати укладений між сторонами шлюб та залишити їй теперішнє прізвище. У обгрунтування заявлених вимог зазначала, що сторони уклали шлюб 11 грудня 2001 року та є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають, сімейне життя не склалося через відсутність взаємопорозумінгня, різних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дітей, у зв`язку з чим подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду від 03 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог, строк на примирення просила не надавати. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та згоду з позовом, строк на примирення просив не надавати. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивача щодо повернення дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] 15 квітня 2014 року пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на чотирьох неповнолітніх дітей у розмірі по 500 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісячно. У обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають чотирьох неповнолітніх дітей, а саме синів: [PERSON], [PERSON] та дочок: [PERSON] і [PERSON], на утримання яких відповідач матеріальну допомогу не надає. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання, як за місцем свого проживання, так і за місцем розгляду справи не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб, свідоцтв про народження та довідки про склад сім'ї відомо, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], котрі проживають з позивачем ( а.с. 2, 3, 4, 5, 6, 7). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов'язку утримувати дітей, а тому є підстави присудити кошти на утримання дітей (аліменти). Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 цього Кодексу встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, а також те, що відповідач не працює і не має постійного доходу, не має на своєму утриманні інших осіб, є підстави присудити з відповідача у користь позивача аліменти на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно.

Outcome: approved