Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] в січні місяці 2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], третьою особою зазначила Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] про усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON]; встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON] і [PERSON] з липня 2006 року по день його смерті 20 липня 2016 року; визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] В судових засіданнях представник позивачки позовні вимоги підтримував в повному обсязі, надавав пояснення за позовом, сьогоднішнє судове засідання після перерви представник [PERSON] залишив, пославшись на зайнятість в іншому судовому процесі. 09.02.2017 року до суду надійшла заява від [PERSON] дочки [PERSON] про залучення у справу у якості третьої особи без самостійних вимог. 17.03.2017 року аналогічну заяву надала [PERSON], яка діє від імені і в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 17.03.2017 року [PERSON] і [PERSON] залучені до участі по даній справі у якості третіх осіб без самостійних вимог. 15.05.2017 року відповідачка [PERSON] надала письмові заперечення на позов [PERSON] і надала зустрічний позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON] і вказала, що вона [PERSON] діє як від свого імені так і від імені і в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO] сина [PERSON] [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким визнати, що автомобіль марки «Mitsubshi Lancer», 2007 року д.н.з. [NUMBER] є спільним майном подружжя [PERSON] і [PERSON], визнати за нею [PERSON] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами на 6 Станції Люстдорфської дороги по вул.5-та Лінія,4; 1/4 частину будівельних матеріалів та обладнання, що були використані для будівництва двоповерхової літньої кухні та сараю на 6 Станції Люстдорфської дороги по вул..5 Лінія,4; 5/8 частин автомобіля марки «Mitsubshi Lancer», 2007 року д.н.з. [NUMBER]. Визнати за [PERSON], [INFO] право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS], на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами на 6 Станції Люстдорфської дороги по вул.5-та Лінія,4; 1/4 частину будівельних матеріалів та обладнання, що були використані для будівництва літньої кухні та сараю на 6 Станції Люстдорфської дороги по вул..5 Лінія,4; 1/8 частину автомобіля марки «Mitsubshi Lancer», 2007 року д.н.з. [NUMBER]. Після уточнення позову 21.11.2017 року в судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали такі позовні вимоги: визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами на 6 Станції Люстдорфської дороги по вул.5-та Лінія,4; 1/4 частину будівельних матеріалів та обладнання, що були використані для будівництва літньої кухні та сараю на 6 Станції Люстдорфської дороги по вул..5 Лінія,4; 7/8 частин автомобіля марки «Mitsubshi Lancer», 2007 року д.н.з. [NUMBER]. Визнати за [PERSON], [INFO] право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. 04.07.2017 року зустрічний позов надійшов від [PERSON] і вона вимагала визнати за нею- Лаврушиною М.О.- право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS], на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами на 6 Станції Люстдорфської дороги по вул.5-та Лінія,4; 1/4 частину будівельних матеріалів та обладнання, що були використані для будівництва літньої кухні та сараю на 6 Станції Люстдорфської дороги по вул..5 Лінія,4; 1/8 частину автомобіля марки «Mitsubshi Lancer», 2007 року д.н.з. [NUMBER]. Після уточнення 21.11.2017 року зустрічного позову в судовому засіданні [PERSON] та її представник просили суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами на 6 Станції Люстдорфської дороги по вул.5-та Лінія,4 та на 1/2 частину будівельних матеріалів та обладнання, що були використані для будівництва літньої кухні та сараю на 6 Станції Люстдорфської дороги по вул.5 Лінія,4 18.10.2017 року до суду надійшов зустрічний позов від [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON],[INFO]. В судовому засіданні представник [PERSON] зустрічний позов підтримав і просив визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS], на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами на 6 Станції Люстдорфської дороги по вул.5-та Лінія,4; 1/4 частину будівельних матеріалів та обладнання, що були використані для будівництва літньої кухні та сараю на 6 Станції Люстдорфської дороги по вул..5 Лінія,4; 1/8 частину автомобіля марки «Mitsubshi Lancer», 2007 року д.н.з. [NUMBER]. Зустрічні позови судом були прийняті для спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] Треті особи Приватний нотаріус [PERSON] і представник органу опіки та піклування до суду не зявились, сповіщені. Нотаріус надала заяву про вирішення спору за її відсутності. Суд вислухав представників сторін, свідків, вивчив матеріали справи і встановив наступне: 20 липня 2016 року після смерті [PERSON] актовий запис про смерть №7480, вчинений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області- відкрилась спадщина: квартиру [ADDRESS], що належала спадкодавцю 1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності, виданого УЖКГ виконкому Одеської міськради 31.03.1993 року, 2/3 частини квартири у відповідності до положень ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], померлої 08.07.2015 року; 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого на 6 станції Люстдорфської дороги в м.Одесі по вул.5 Лінія,4, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2015 року; будівельні матеріали та обладнання, що були використані [PERSON] на самочинне будівництво двоповерхової будівлі на ділянці на 6 Станції Люстдорфської дороги по вул..5 Лінія,4 в м.Одесі; автомобіль марки «Mitsubshi Lancer», 2007 року д.н.з. [NUMBER], що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС №166747, виданого РЕВ№2 УДАЇ ГУ МВС України в Одеській області 26.09.2008 року. Спадкоємцями за законом першої черги до майна [PERSON] виступили: дружина [PERSON] актовий запис про шлюб №785, вчинений 17.11.2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського рай управління юстиції м.Одеси; син [PERSON], 20.03.2007 року народження- актовий запис про народження №334, вчинений 15.05.2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського рай управління юстиції м.Одеси; дочка [PERSON] Олегівна- актовий запис про народження №325, вчинений 01.10.1993 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої рай адміністрації Одеської міськради; дочка [PERSON] актовий запис про народження №620, вчинений 07.10.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської рай адміністрації Одеської міськради. Спадкоємці за законом першої черги в установлений законом строк надали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 19.01.2017 року надала і [PERSON], яка стверджувала, що з померлим проживала однією сімєю більше 5 років. 28.10.2017 року приватний нотаріус ОМНО [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з наступних підстав: право власності [PERSON] на 2/3 частини квартири [ADDRESS] належним чином не оформлено і відсутні належні документи, що посвідчують право власності [PERSON] на вказану частину квартири; та наявності судового спору між спадкоємцями щодо їх права на спадщину. Представник [PERSON], підтримуючи позовні вимоги позивача за первісним позовом, доводив, що [PERSON] з липня 2006 року проживала [INFO] 6 Станції Люстдорфської дороги однією сімєю та вела спільне господарство з [PERSON]; що [PERSON] з моменту реєстрації шлюбу з [PERSON] ні одного дня не проживали як чоловік та жінка, що [PERSON] ніколи не виконувала обвязків дружини у відношенні [PERSON] , що вона [PERSON]- ухилялась від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця. [PERSON] у позові зазначила, що з 2006 року вона за власний рахунок робила ремонт в будинку №4 по вул.5 Лінія, що вона доглядала матір [PERSON] [PERSON], коли та захворіла, вела все господарство в будинку, а коли в 2013 році захворів [PERSON] саме [PERSON] забезпечила йому належне лікування і догляд, що саме вона виконувала всі обовязки дружини щодо «забезпечення [PERSON] нормальної життєдіяльності». Посилаючись на положення ст.1264 ЦК України [PERSON] вимагає визнати її спадкоємецею за законом четвертої черги до майна [PERSON], а [PERSON] усунути від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник [PERSON] також доводив, що [PERSON] разом з [PERSON] у період 2007-2008 років побудували без дозвільних документів на земельній ділянці по вул.5 Лінія,4 на 6 Станції Люстдорфської дороги літню кухню і сарай (двоповерхову будівлю), що саме [PERSON] за власні кошти купувала будівельні матеріали і оплачувала роботу будівельників. На обгрунтування своїх доводів [PERSON] (її представник) посилались на такі докази: свідоцтво про смерть [PERSON], довідку №371 квартального комітету ОСН «Деребасовка» від 31.08.2016 року, що [PERSON]В.в будинку №4 по вул..5-та Лінія 6 ст.Люстдорфської дороги проживала постійно з липня 2006 року і вела спільне господарство з [PERSON] (а.с.27 т.1), видану на підставі акту про проживання, складеного громадянами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та письмових пояснень цих громадян, медичні документи щодо стану здоровя [PERSON] за останні три роки його життя, фотографії, на яких [PERSON] зображена разом з [PERSON], копію спадкової справи до майна [PERSON], пояснення свідків [PERSON] і [PERSON], які в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] і [PERSON] з липня 2006 року жили в будинку по вул..5-та Лінія,4 однією сімєю. [PERSON], [PERSON] і [PERSON] (їхні представники) позовні вимоги [PERSON] не визнали і в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] у віці 20 років дійсно в липні 2006 року заселилась до будинку №4 по вул.5 Ліня на 6 станції Люстдорфської дороги, але не в якості члена сімї, а в якості наймача житлового приміщення. Що на той час власником 1/2 частини цього будинку був [PERSON] батько [PERSON], що саме батьки [PERSON] проживали в 1/2 частині будинку Після смерті батька 02.06.2013 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину набув права власності на 1/2 частину будинку. Спадкоємці першої черги до майна [PERSON] в судовому засіданні доводили, що з 2006 року по день смерті [PERSON] [PERSON] в будинку №4 по вул.5-та Лінія проживала у якості наймача житла, що [PERSON] в цей період часу постійно проживав разом з сімєю дружиною [PERSON] і сином [PERSON] Іваном- в квартирі [ADDRESS], що [PERSON] піклувався за своїх батьків похилого віку, тому часто їх відвідував і саме з дозволу батьків зробив будівництво двоповерхової будівлі літньої кухні та сараю на ділянці по вул.5-та Лінія,4 в 2006-2007 роках за власні кошти, щоб батьки мали можливість здавати будівлю внайм і отримувати невеликий дохід. Спадкоємці першої черги до майна [PERSON] посилались на такі докази в обґрунтування своїх вимог: свідоцтво про смерть [PERSON], свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження, довідку з місця проживання і реєстрації [PERSON], медичні документи щодо стану здоровя [PERSON] за останні роки його життя, письмові докази щодо витрат на поховання [PERSON], копію спадкової справи до майна [PERSON], фотографії , на яких [PERSON] зображена разом з чоловіком [PERSON] і сином [PERSON] з дня народження дитини, правовстановлюючі документи на спадкове майно, постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дослідивши надані сторонами докази і наведені ними доводи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, зустрічний позов [PERSON] і зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню, зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п. 26. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спорів по справах про спадкування за законом необхідно враховувати, що частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними, якщо тільки спадкоємці: за усною домовленістю між собою не змінили розмір частки когось із них в спадщині, яка складається з рухомого майна; за письмовою угодою (договором), посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортного засобу, не змінили розмір часток в спадщині когось із них (ст. 1267 ЦК України). При поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК України про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦК України вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. З огляду на викладене, усна домовленість спадкоємців першої черги [PERSON], яка діє від свого імені і від імені малолітнього сина [PERSON], [PERSON], яка діє від імені неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] про розподіл спадкового майна шляхом змін розміру часток як нерухомого так і рухомого майна не міститься на вимогах закону. У статтях 1296, 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 та листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, і сторони визнали, що спадкову масу складає квартира [ADDRESS], 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами №4 по вул.5-та Лінія 6 станції Люстдорфської дороги в м.Одесі, 1/2 частина автомобіля марки «Mitsubshi Lancer», 2007 року д.н.з. [NUMBER] і будівельні матеріали та обладнання, що були використані при будівництві самочинної двоповерхової будівлі літньої кухні і сараю на ділянці по вул..5-та Лінія,4 6 станції Люстдорфської дороги в м.Одесі біля 1/2 частини житлового будинку літ.»А» (зазначені будівлі в експлуатацію не введені). Автомобіль марки «Mitsubshi Lancer», 2007 року д.н.з. [NUMBER] [PERSON] придбав в період зареєстрованого шлюбу з [PERSON] Відповідно до положень ст..60 СК України набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина ні чоловік не зобовязані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Таким чином, вказаний автомобіль є спільною частковою власністю [PERSON] і [PERSON] Ст.70 СК України визначає, що «у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.» У даному випадку шлюбний договір між сторонами відсутній, відсутні докази про будь-яку домовленість щодо часток подружжя в автомобілі. З урахуванням викладеного, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину автомобіля. Оскільки частки спадкоємців першої черги за законом є рівними кожен із спадкоємців спадкує 1/4 частину квартири, 1/4 частину будівельних матеріалів і обладнання, 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами, 1/8 частину автомобіля. Позовні вимоги [PERSON] суд вважає недоведеними. Стаття 1224 ЦК України визначає коло осіб, які позбавляються субєктивних прав на спадкування.У статті визначені підстави та порядок усунення особи від спадкування після конкретного спадкодавця. Так, відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Доводи [PERSON], що [PERSON] ухилялась від виконання обовязку щодо утримання [PERSON], який потребував допомоги, не підтверджені належними і допустимим доказами. Медичні документи, надані [PERSON], свідчать, що [PERSON] з 2013 року отримував медичну допомогу за місцем проживання [INFO] і в цих документах відсутня інформація, що [PERSON] за станом здоровя був у безпорадному стані і потребував постійної сторонньої допомоги, на момент смерті [PERSON] не був особою похилого віку помер у віці 47 років. Як вбачається з записів в трудовій книжці спадкодавця, [PERSON] з 2013 року по день смерті працював на посаді інженера в ТОВ «Група Конквест». Твердження [PERSON], що вона проживала однією сімєю з [PERSON] з 2006 року спростовуються довідкою з місця проживання і реєстрації [PERSON] , свідоцтвом про реєстрацію шлюбу 16.11.2007 року з [PERSON], свідоцтвом про народження сина [PERSON] 20.03.2007 року,заявою [PERSON] на імя директора школи-інтернат №34 про зарахування сина [PERSON] до школи від 01.09.2013 року, товарними чеками і рахунками на придбання побутової техніки за адресою [ADDRESS] в 2013 році, документами на отримання споживчого кредиту у 2012 році, спільним відпочинком [PERSON] і [PERSON] з дитиною в 2013 році (путівка до бази відпочину «Кримська Пальміра»), документами, які свідчать, що похованням [PERSON] займалась його дружина [PERSON] Суд критично ставиться до пояснень свідків [PERSON] [PERSON] про те, що [PERSON] з 2006 року проживала однією сімєю з [PERSON] Свідкам невідомо, чи мали [PERSON] і [PERSON] спільний бюджет, де саме вони проживали (в будинку чи самочинній будівлі). Свідки не мали інформації щодо роботи [PERSON] Так, свідок [PERSON] стверджував, що [PERSON] працював до 2008 року, а надалі не мав постійної роботи. В той час як документи свідчать, що [PERSON] постійно працював до останнього дня свого життя. І навпаки, суд не отримав будь-яких доказів щодо доходів [PERSON], яка начебто за свої кошти будувала самочинну будівлю. Ухвалюючи дане рішення, суд приймає до уваги, що [PERSON] в різні суди міста [PERSON] та Одеської області звернулась одночасно з позовами щодо її прав на спадщину, яка відкрилась у 2015 році після смерті [PERSON] матері [PERSON] і на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлого у 2016 році (т.1 а.с.86-87). [PERSON] майже одночасно заявила вимоги про встановлення факту проживання однією сімєю і з [PERSON] і з [PERSON], про встановлення факту спільного проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, про визнання недійсним шлюбу, укладеного між [PERSON] і [PERSON], про усунення від права на спадкування спадкоємців першої черги, в тому числі і малолітнього спадкоємця першої черги, який є інвалідом дитинства. Вищенаведене свідчить, що [PERSON] бажає отримати у власність спадкове майно як після смерті [PERSON] так і після смерті [PERSON], але не може визначитися з правовими підставами для отримання права на спадщину.

Outcome: partial