Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

[PERSON] 21 травня 2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності диплома. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2020 року заяву було прийнято до розгляду суду, а у справі відкрито провадження в порядку окремого провадження. Заявник у своїй заяві посилався на те, що у період з 01 вересня 1996 року по 26 червня 2001 року навчався в Національному університеті внутрішніх справ. 26 червня 2001 року йому було видано диплом на ім`я « [PERSON] ». У період з 26 листопада 2001 року по 24 жовтня 2002 року він проходив військову службу в ЗСУ, а з 12 червня 2003 року працює в органах прокуратури. На теперішній час заявник має право на отримання пенсії за вислугою років. При цьому основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів. Проте, у дипломі спеціаліста серії [NUMBER] від 26 червня 2001 року прізвище заявника було зазначено як « [PERSON] », тоді як вірним є « [PERSON] », що підтверджується паспортом. Заявник звернувся до ГУ УПФУ у Дніпропетровській області за консультацією, оскільки наразі готує документи для призначення пенсії за вислугою років, проте йому було повідомлено, що внаслідок різності написання його прізвища в трудовій книжці, дипломі про освіту і паспорті, виникла невідповідність між документом, що посвідчує особу заявника, та правовстановлюючим документом, який було видано на його ім`я. У зв`язку з різністю написання прізвища час навчання в університеті до трудового стажу йому зараховано не буде. Заявник у своїй заяві просив суд встановити факт належності йому диплома, виданого на ім`я « [PERSON] ». У своїй заяві до суду заявник справу просив розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання заінтересована особа повідомлялася належним чином, про причини неявки представника суду не повідомила. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] (а.с. 11). У період з 01 вересня 1996 року по 25 червня 2001 року [PERSON] навчався в Національному університеті внутрішніх справ за спеціальністю правознавство (а.с. 6-7), 26 червня 2001 року йому було видано диплом серії [NUMBER] (а.с. 5). 12 червня 2003 року [PERSON] було призначено слідчим прокуратури м. Тернівки. Прізвищем заявника у трудовій книжці було зазначено « [PERSON] » (а.с. 13). Прізвище заявника у дипломі зазначено як « [PERSON] » (а.с. 5). Разом з тим, у паспорті заявника, посвідченні водія, довідці про присвоєння ІПН, свідоцтві про шлюб, свідоцтвах про народження його дітей, а також дипломі Національної академії прокуратури України його прізвище вказано як « [PERSON] » (а.с. 8, 10, 12, 14, 15, 16, 17-18). Різність написання прізвища заявника в дипломі і паспорті на теперішній час перешкоджає йому в призначенні пенсії за вислугою років. Із зазначеного вбачається, що у паспорті заявника, посвідченні водія, довідці про присвоєння ІПН, свідоцтві про шлюб, свідоцтвах про народження його дітей, а також дипломі Національної академії прокуратури України його прізвище вказано як « [PERSON] », а у дипломі серії [NUMBER] « [PERSON] », тому на теперішній час заявник не має змоги належним чином довести факт належності диплому саме йому, крім як у судовому порядку. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З копії паспорта заявника вбачається, що його прізвище українською є « [PERSON] », російською « [PERSON] », протягом життя йому видавалися офіційні документи: паспорт (а.с. 8-9), посвідчення водія (а.с. 12), довідка про присвоєння ІПН (а.с. 10), свідоцтво про шлюб (а.с. 14), диплом магістра Національної академії прокуратури України (а.с. 17-18), де його прізвище вказано як « [PERSON] », із зазначенням прізвища українською; інші документи із зазначенням прізвища « [PERSON] ». За таких обставин суд вважає, що оскільки всі інші дані в паспорті, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, трудовій книжці та інших документах, які було видано заявникові, повністю співпадають, то заява підлягає задоволенню, а факт належності [PERSON] диплома серії [NUMBER] , виданого на ім`я « [PERSON] », встановленню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Заявником при поданні заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 420 гривень 40 коп., який відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved