Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач -1), [PERSON] (далі - відповідач - 2) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . Рішенням Парипської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 16 липня 2015 року, вулицю «Леніна» було перейменовано на вулицю «Миру». Позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом та спадщину після його смерті прийняла. Крім позивача, спадкоємцем за законом, що прийняла спадщину, є її рідна сестра, [PERSON] , [INFO] . Мати позивача - [PERSON] , [INFO] , відмовилась від прийняття спадщини. До складу спадкового майна, що залишилось після смерті батька, ввійшла земельна ділянка, загальною площею 0,5418 га, що розташована в [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Парипської сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області від 30 листопада 1993 року, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,62 га. Рішенням Парипської сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області від 18 вересня 2009 року, вказану земельну ділянку було розмежовано, відповідно до її цільового призначення та надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою з метою передачі у власність. У 2010 році було виготовлено технічну документацію на земельні ділянки, та відомості про сформовані земельні ділянки було внесено до Державного земельного кадастру, земельну ділянку площею 0,25 га під кадастровим номером 1824785100:02:002:0013, а земельну ділянку площею 0,2918 га під кадастровим номером 1824785100:026002:0012. Рішенням 54 сесії 5 скликання Парипської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 03 серпня 2010 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2918 га. На момент смерті батька, право власності на вищевказані земельні ділянки залишалось не зареєстрованим. Між спадкоємцями померлого досягнуто домовленості щодо поділу спадкового майна, а тому, 13 листопада 2017 року за реєстром № 1835, було посвідчено договір про поділ спадкового майна, за умовами якого житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , переходить у власність позивача. Земельна ділянка площею 0,5418 га, що розташована в [ADDRESS] , не ввійшла до складу спадкового майна за умови договору про поділ спадкового майна, в зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на неї. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивач звернулась до нотаріуса, проте отримала відмову через відсутність реєстрації права власності на неї. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,2918 га становить 11 323 гривні 01 копійка, а земельної ділянки площею 0,25 га становить 84 051 гривня 17 копійок. Загальна нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 95 374 гривні 18 копійок. Позивач просить визнати за нею право власності на земельні ділянки: загальною площею 0,25 га, кадастровий номер 1824785100:02:002:0013, що розташована в [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та загальною площею 0,2918 га, кадастровий номер 1824785100:02:002:0012, що розташована в [ADDRESS] , цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Судові витрати покладає на себе. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 липня 2014 року Виконавчим комітетом Парипської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 9. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі наданого 30 грудня 2014 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про спадкову справу, спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , номер у спадковому реєстрі: 56968390. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 травня 1989 року Парипською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 07. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб сформованого 11 листопада 2017 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, Куліченко Ірина Вікторівна 28 січня 2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 8, прізвище після реєстрації шлюбу змінила на « [PERSON] ». Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2010 року шлюб зареєстрований 28 січня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23 листопада 2013 року Виконавчим комітетом Парипської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] 23 листопада 2013 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис № 2. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 27 червня 1981 року Парипським сільським ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] та [PERSON] з 27 червня 1981 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, запис за № 10. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 жовтня 1982 року Горбюро ЗАГС місто Мурманськ - 150, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 102. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, [PERSON] 16 вересня 2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказане « [PERSON] », актовий запис за № 72. Довідкою № 1422 від 15 березня 2017 року Виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області передбачено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець села Парипси, Попільнянського району, Житомирської області, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , до дня смерті [INFO] . На момент його смерті та протягом шести місяців після смерті за вищевказаною адресою зареєстровані особи: дружина - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , онука - [PERSON] , [INFO] , онука - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Договору про поділ спадкового майна посвідченого 13 листопада 2017 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, Шпаківська Ірина Вікторівна (надалі - сторона -1) та [PERSON] (надалі - сторона -2) уклали договір про те, що вони є спадкоємцями майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкове майно складається з: житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та трактора колісного марки МТЗ - 80, випуску 1991 року, реєстраційний номер - [NUMBER] . Сторони за взаємною згодою вирішили, що вказаний житловий будинок перейде, з урахуванням домовленостей за цим договором, у власність дочки спадкодавця - [PERSON] , а трактор, з урахування домовленостей за цим договором, у власність дочки спадкодавця - [PERSON] . Рішенням П`ятдесятої сесії VІ скликання Парипської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 16 липня 2015 року «Про перейменування вулиці Леніна та провулку Леніна», перейменовано назву вулиці «Леніна» на назву вулиця «Миру». Згідно витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 6-0.31-1712/176-10 та № 6-0.31-1743/176-19 від 13 грудня 2019 року виданих Відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,2918 га, яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер: 1824785100:02:002:0012 становить 11 323 гривні 01 копійка, а земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер: 1824785100:02:002:0013, яка розташована в [ADDRESS] , становить 84 051 гривня 17 копійок. Як вбачається з Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку виготовленої 2010 року Державним підприємством «Житомирський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою», [PERSON] виготовив документацію на земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та площею 0,2918 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] . Відповідно до Архівного витягу з рішення Чотирнадцятої сесії XXІ скликання Парипської сільської ради народних депутатів «Про передачу у приватну власність громадян земельних ділянок» виданого Архівним відділом Попільнянської РДА Житомирської області, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, що були раніше надані громадянам у межах населеного пункту в розмірах згідно з додатком, а саме: площею 0,62 га. Згідно рішення Сорок четвертої сесії V скликання від 18 вересня 2009 року «Про розмежування земельної ділянки за цільовим використанням» виданого Парипською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, вирішено земельну ділянку загальною площею 0,62 га [PERSON] , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розмежувати до цільового використання в числі: - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,25 га; - ведення особистого селянського господарства - 0,37 га. Як вбачається з рішення П`ятдесят четвертої сесії V скликання від 03 серпня 2010 року Парипської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] . Надано дозвіл землевпорядній організації на виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,5418 га, яка знаходиться на території Парипської сільської ради Попільнянського району Житомирської області по [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд - 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,2918 га. Рекомендовано зареєструвати державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до повідомлення № 16/02-14 від 17 січня 2020 року приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, [PERSON] відмовлено у оформленні спадкових прав на земельну ділянку загальною площею 0,5418 га, що розташована в [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , так як заявником не надано документів, що підтверджують право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку та витяги з Державного земельного кадастру. Довідкою № 15/02-14 від 17 січня 2020 року приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області передбачено, що спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , прийняли за законом його дочки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дружина [PERSON] , [INFO] , відмовилась від прийняття спадщини за законом, а також не претендує на майно, яке придбане в період зареєстрованого шлюбу з [PERSON] , про що свідчить її письмова заява, справжність підпису на якій посвідчений нотаріусом 30.12.2014 року. Заяви від будь - яких інших спадкоємців, не надходили. Спадкова справа № 120/2014. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно частин 1, 2 статті 78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частина 1 статті 81 Земельного Кодексу України визначає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до частини 1 статті 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно до статті 131 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Статтею 140 Земельного Кодексу України передбачено підстави припинення права власності на земельну ділянку, серед яких відповідно до п. б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Частиною першою статті 182 Цивільного Кодексу України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності до частини 1 статті 1225 Цивільного Кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Як вбачається з статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Таким чином, зібрані у справі докази, їх належна оцінка та враховуючи вимоги ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем, права власності на вищевказані земельні ділянки площею 0,25 га та площею 0,2918 га в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved