Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якому вказано, що 26 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Інших дітей, непрацездатної дружини, батьків відповідач не має. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, з дня подання позовної заяви та до досягнення сином повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, однак у прохальній частині позовної заяви представник позивача просив справу розглядати без участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 26 червня 2010 року Піщанською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, [PERSON] та [PERSON] 26 червня 2010 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 3. Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 24 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 493. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з домової книги для реєстрації громадян, які проживають за адресою [ADDRESS], [PERSON] була знята з реєстрації за вищезазначеною адресою з 17.08.2012 року. Згідно з свідоцтвом про право власності на житло № 20010 від 10 грудня 2008 року, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/3 частка. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21573760 від 16.01.2009 року, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності № 20010 від 10 грудня 2008 року. Згідно з довідкою Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» № 3843 від 01.09.2014 року, [PERSON] є студенткою 6 курсу, групи ХА-31с хіміко-технологічного факультету НТУУ «КПІ» денної форми навчання та навчається за держзамовленням і закінчує університет 01.01.2015 року. Графік навчального процесу за програмою підготовки спеціалістів 6 курсу: з 01.09.2014 року по 26.10.2014 року проходження переддипломної практики; з 27.10.2014 року по 30.10.2014 року захист індивідуального завдання з переддипломної практики; з 30.10.2014 року по 30.11.2014 року виконання дипломної роботи; з 01.12.2014 року по 10.10.2014 року попередній захист дипломної роботи; з 11.12.2014 року по 25.12.2014 року державна атестація. Згідно з довідкою КП «ЛЖЕК № 1» б/н від 10.09.2014 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [ADDRESS], в тому, що вона та її син [PERSON], [INFO] дійсно проживають за вищезазначеною адресою. Згідно з довідкою НТУУ «КПІ» № 7/2 від 16.09.2014 року, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] тимчасово на час навчання з 17.09.2012 року по 01.03.2015 року. Син [PERSON], [INFO] на реєстраційному обліку в студентському гуртожитку не перебуває. За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved