Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] 21.05.2015 р. звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом про визнання права власності на майно, звільнення майна з-під арешту, скасування розшуку, вказавши в обґрунтування наступне. 11.04.2008 р. він придбав у [PERSON] платно, за 17 500 гр. автомобіль «ГАЗ 3110», випуску 2003 року, білого кольору, номер державній реєстрації АХ 0182 КМ. З вказаного часу він відкрито володіє автомобілем та той перебуває у його власності: він ним користується, ремонтує, за цей час укладав договори страхування, тощо. 14 травня 2015 р. він був зупинений працівниками ДАІ, які повідомили, що у 2015 р. на автомобіль державним виконавцем був накладений арешт. Вважає, що він набув право власності на автомобіль у законному порядку: на час купівлі автомобіля той під арештом не перебував, заборони відчуження на нього не накладалось, у забороні/іпотеки не перебував та не перебуває. При купівлі автомобілю чинного законодавства порушено не було, він є добросовісним набувачем. Тому, просить суд захистити його законні права, визнати за ним право власності на зазначений автомобіль, звільнити його з-під арешту та скасувати розшук. Відповідач [PERSON], представники зацікавлених осіб: ПАТ КБ «Надра», Московського ДВС Харківського міського управління юстиції в судові засідання не з*явились; про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином і суд розглянув справу за їх відсутності, на підставі наданих доказів, заочно. Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані письмові докази, суд приходить до наступного. Автомобіль «ГАЗ 3110», випуску 2003 року, білого кольору, номер державній реєстрації АХ 0182 КМ в органах ДАІ зареєстрований за [PERSON], про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Право власності є виниклим правомірно в разі, коли інше прямо не передбачено законом або незаконність набування права власності не встановлена судом. За договором купівли-продажу (ст.655 ЦК України) одна сторона передає у власність іншої сторони майно, а покупець приймає майно і зобовязується сплатити за нього визначену грошеву суму. Як встановлено судом, [PERSON] 11.04.2008 р. платно, за 17\~500 гр., купив у відповідача спірний автомобіль. Разом з тим, при оформленні угоди, за взаємною згодою, власник рухомого майна надав покупцеві генеральну довіреність, що підтверджується її копією, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО, реєстровий номер 1679. Відповідно до ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. В судовому засіданні встановлено, що з квітня 2008 р. позивач відкрито володіє цім майном, користується ним, доглядає його; відповідач долею автомобіля не цікавиться, що, у свою чергу, підтверджує, що між сторонами фактично був укладений платній договір купівли-продажу майна на виконання якого одним- передані гроші в рахунок вартості а/м та прийняте майно, другим - прийняті гроші та передано майно з документами. Судом не встановлено порушення загальних вимог щодо чинності правочину, перелічених ст.203 ЦК України під час укладання угоди 11.04.2008 р.: на час продажу автомобіля він не перебував ані у залогу, ані в іпотеки, ані під будь-якою іншою забороною та не був предметом спору. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Приписами ЦК України обов*язкове нотаріальне посвідчення та державна реєстрація, передбачена для договорів купівлі-продажу нерухомого майна та земельної ділянці, до яких купівля автомобіля не відноситься. Відсутність державної реєстрації спірного автомобіля в органах ДАІ не позбавляє права нового власника на звернення до суду з позовом про захист порушених прав та визнання за собою права власності на набуте майно. Як вбачається з наданих документів, позивач відкрито володіє та користується набутим майном, витрачав кошті на його утримання; вимог щодо незаконності набуття [PERSON] автомобіля його власником не висунуте. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»«1. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту». Арешт на автомобіль накладений постановою Московського ДВС ХМУЮ лише 14.01.2015 р.; це свідчить про те, що на час відчуження майна у 2008 р. він під забороною не перебував. Тому, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved