Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1) та приватного нотаріуса [PERSON] (далі - відповідач 2), в якому, з урахуванням уточнень, просить суд розірвати договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], укладений 25 лютого 2014 року між позивачем та відповідачкою [PERSON]; зобов'язати позивача повернути [PERSON] будинок [ADDRESS], а з неї стягнути на користь позивача отримані гроші в сумі 274 500,00 гривень; зобов'язати нотаріуса внести в реєстр нерухомого майна зміни у зв'язку з розірванням договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS]; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 25 лютого 2014 року він купил у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. Перш ніж укласти договір купівлі-продажу, він оглянув будинок, але ніяких недоліків у ньому не помітив. При цьому його весь час відволікали і він не зміг з'ясувати, яке саме опалення в будинку, але його запевнили, що там газове опалення. Під час укладання договору позивач знову спитав про опалення, його запевнили, що опалення в будинку газове і зауважили, що це вказано в Договорі купівлі-продажу у п. 8. У цьому ж пункті сказано, що в будинку є газове обладнання, вбудовані меблі, хоча під час огляду позивач цього не побачив. Після отримання ключів від будинку з'ясувалось, що і меблі, і газове обладнання відсутні. Відсутність газового обладнання робить будинок непридатним для проживання, а вартість підключення на цей час для позивача не підйомна. Також з'ясувалося, що водопостачання в будинок виконується за допомогою насосу, який зламаний та ремонту не підлягає, хоча згідно п. 8 Договору Продавець зобов'язався не порушувати технічний стан майна, не демонтувати сантехнічне обладнання. Позивач вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач 1 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та проти позову заперечувала. Відповідач 2 надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Ураховуючи неявку відповідачів в судове засідання та подання ними заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. Договором купівлі-продажу житлового будинку від 25.02.2014 року (а.с. 3), укладеним між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), передбачено, що продавець передає житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами у власність покупця, а покупець приймає у власність належний продавцю житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Згідно з пунктом 6 договору продавець, зокрема, стверджує, що на момент укладання цього договору вказаний житловий будинок не перебуває під арештом чи забороною, усі інженерні комунікації будинку знаходяться в робочому стані і функціонують за призначенням. Відповідно до пункту 7 договору, продавець повідомляє, що прихованих недоліків, а також прав щодо предмета відчуження у третіх осіб немає. Як зазначено в пункті 8 договору, відчужуваний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами оглянутий покупцем. Недоліків, які перешкоджають його використанню за цільовим призначенням, на момент огляду не виявлено. Претензій до продавця щодо якісних характеристик відчужуваного майна покупець не має. Сторони дійшли згоди про звільнення продавцем проданого по цьому договору будинку, в тому числі від речей побутового характеру, в строк до 01.03.2014 року, при цьому продавець зобов'язується наглядати за технічним станом майна та несе відповідальність за збереження фізичного стану будинку, обладнання, конструктивних елементів, а також зобов'язується не демонтувати сантехнічне, газове, електротехнічне обладнання, вбудовані меблі, вікна, двері та інше, наявне у будинку та на земельній ділянці на цей час та до повного звільнення майна. У пункті 9 договору сторони стверджують, що їх волевиявлення є вільним і відповідає їх внутрішній волі, сторони однаково розуміють значення, умови цього правочину та його правові наслідки для кожної зі сторін. У сторін відсутні будь-які заперечення щодо кожної з умов договору, нотаріусом у повному обсязі встановлені дійсні наміри кожного із учасників цього правочину, про що свідчать особисті підписи громадян на цьому правочині. Сторони свідчать, що у тексті цього договору зафіксовано усі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу будинку. У пункті 19 договору зазначено, що договір сторонами прочитаний, його зміст зрозумілий та відповідає їхній волі, що підтверджено підписами сторін. Отже, як убачається з тексту оспорюваного договору, будинок був оглянутий покупцем перед покупкою, при цьому недоліків, що перешкоджають експлуатації будинку, виявлено не було. Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Свої вимоги про розірвання договору позивач обґрунтовує частиною 2 статті 651 ЦК України, згідно з якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому в абзаці 2 частини 2 вказаної статті передбачено, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу будинку позивач пов'язує з відсутністю у будинку газового опалення та меблів, а також несправністю водяного насосу. З цього приводу суд зазначає, що в пункті 8 договору передбачено, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами оглянутий покупцем і недоліків, які перешкоджають використанню за цільовим призначенням, на момент огляду не виявлено. Крім того, будь-яких доказів на підтвердження того, що в будинку дійсно відсутнє газове обладнання, меблі, а також зламаний водяний насос, позивач суду не надав, хоча згідно частини 1 статті 60 ЦПК України саме він зобов'язаний довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог. Виходячи зі змісту статті 651 ЦК України, підставою для розірвання договору є істотне порушення договору другою стороною та заподіяння цим порушенням такої шкоди другій стороні, внаслідок якої вона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору. Натомість порушення відповідачем умов договору, істотність такого порушення та заподіяння цим порушенням такої шкоди позивачеві, внаслідок якої він значною мірою позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору, позивачем не доведено. При цьому суд не бере до уваги посилання позивача в обґрунтування наявності на момент укладення договору у будинку меблів і газового обладнання на пункт 8 договору, в якому зазначено про обов'язок продавця не демонтувати сантехнічне, газове, електротехнічне обладнання, вбудовані меблі, вікна, двері та інше наявне у будинку обладнання, оскільки зі змісту вказаного пункту незрозуміло, яке конкретно газове обладнання і які конкретно меблі є в будинку на момент його продажу. Крім того, як зазначено вище, будь-яких доказів на підтвердження відсутності в будинку вказаного майна, позивачем суду не надано. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для розірвання спірного договору. У зв'язку з відсутністю підстав для розірвання договору не підлягають задоволенню і вимоги про приведення сторін у попередній стан і зобов'язання приватного нотаріуса внести зміни в реєстр нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed