Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), в особі представника, адвоката Оберемчук О.О. звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому вказала, що з 22.07.2017 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через розходження поглядів на життя та сімейні відносини, відсутність порозуміння. Подружні відносини припинилися, спільне господарство не ведуть, разом не проживають з лютого 2020. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам позивача. Примирення та збереження шлюбу - неможливі. Окрім того, між ними не досягнуто згоди щодо утримання спільної доньки, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивач просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 22.07.2017 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Київській області, про що 22 числа липня місяця 2017 року складено відповідний актовий запис за №89; стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в загальному розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок на дитину [PERSON] , [INFO] , щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів, відповідно до Закону; стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 10.09.2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк, відповідач подав до суду відзив, який відповідає вимогам ст. 178 ЦПК України, прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві відповідач посилався на те, що викладені у позові обставини справи, не підтверджені належними доказами. Заявлений до стягнення розмір аліментів є недоведеним. Позивачкою не надано суду доказів понесених витрат на утримання дитини. Окрім того, вказав, що він працює торговим агентом у ФОП [PERSON] і отримує мінімальну заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи від 28.09.2020 р. № 11. Враховуючи, що він несе витрати на утримання доньки, отримує мінімальну заробітну плату, тому не має можливості сплачувати заявлений позивачкою розмір аліментів. Вважає, що вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів не можуть бути об`єднані в одне провадження, оскільки не взаємопов`язані між собою та розглядаються в різних провадженнях. У зв`язку з цим просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У встановлений судом строк, позивач подала відповідь на відзив, яка прийнята судом та приєднана до матеріалів справи. У відповіді на відзив, позивач вказала, що надання відповідачем малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом і обов`язком батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Відповідач не обгрунтовує чому саме він не визнає стягнення з нього аліментів на доньку ні в повному ні в частковому обсязі. Із доданих позивачем до відповіді на відзив документів встановлено, що малолітня [PERSON] проживає з мамою, відвідує дитячий садок, до садочку дитину приводили і забирали мама та бабуся, за час відвідування садочка батько жодного разу не з`являвся, вихованням дитини займається мама. Тому просила позов задовільнити у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтву про шлюб серії [NUMBER] , Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління у Київській області 22.07.2017 року між [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] зареєстровано шлюб, актовий запис №89. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини: « [PERSON] » (а.с. 10). В період шлюбу, у сторін по справі, народилася донька [PERSON] ,\~ [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 30.01.2018 року) (а.с. 11). Дитина проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №408 від 16.07.2020 р. про склад сім`ї) (а.с. 12). Як вказала позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити, сімейне життя з відповідачем не склалось через розходження поглядів на життя та сімейні відносини, відсутність порозуміння. Подружні відносини припинилися, спільне господарство не ведуть, разом не проживають з лютого 2020 року. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам позивача. Примирення та збереження шлюбу - неможливі. Окрім того, між ними не досягнуто згоди щодо утримання дитини, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Проте дане питання позивачем не піднімалося. Також між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право позивача на вибір способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі закріплене ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. В частині стягнення аліментів судом достовірно встановлено, що відповідач знаходиться у працездатному стані, як батько повинен утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено. З урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»), а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, беручи до уваги вимоги ст. 182 СК України, суд вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. підлягає частковому задоволенню в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Щодо розподілу судових витрат слід вказати наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору в розмірі 840,80 грн. (сплаченого позивачем за вимогу про розірвання шлюбу) (а.с. 1). Оскільки позов в частині розірвання шлюбу задоволено, тому судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимог про стягнення аліментів, то позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, проте в даній справі такі особи відсутні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial