Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності. У своєму позові позивач просить суд визначити, що частка майна, яке знаходиться у спільній власності, а саме квартири [ADDRESS] області, загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 38,7, співвласників [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є рівними та становлять по 1/2 частці кожного. В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що вона та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] області, власність є спільною сумісною. Вона вважає, що її частка з відповідачем квартири є рівними по 1/2 частці майна. II. Заяви, клопотання позивача, відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини не явки до суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. III. Процесуальні дії по справі. 04 червня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено дату судового засідання. Відповідачем до суду відзиву не надано. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] області, власність є спільною сумісною, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 30.06.2004 р. (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що між позивачем [PERSON] та її невісткою [PERSON], яка проживає разом з нею та її сином [PERSON]І виникають сварки із за житла, що підтверджується постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.05.2018 р., якою [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.14). Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 368, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. VI. Висновки суду. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності підлягає задоволенню. VII. Розподіл судових витрат. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 грн. з відповідача, що документально підтверджено. Враховуючи викладене та

Outcome: approved