Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом- позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом-відповідач), в якому просить зобов`язати відповідача виплатити на її користь грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої у зв`язку зі смертю батька [PERSON] суми пенсії у розмірі 70744,46 грн. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла недоотримана пенсія, яка зберігається у відповідача. У липні 2019 року позивач звернувся з заявою щодо запиту пенсійної справи [PERSON] з м.Луганськ. Згідно з центральною базою одержувачів пенсійного інформаційного центру персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України [PERSON] останній місяць нарахування пенсії за віком, обчислену на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 було проведено у липні 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Луганськ, яка є непідконтрольною територією українській владі. У серпні 2019 року надійшла електронна пенсійна справа [PERSON] . У вересні 2019 року була отримана допомога на поховання у сумі 3290,44 грн. за [PERSON] у розмірі двомісячної пенсії, що передбачено статтею 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач звернувся до відповідача з метою оформлення документів та отримання належної спадкоємцю суми недоотриманої пенсії, втім пенсія була отримана в меншому розмірі, а саме:18 529,37 грн. У виплаті суми в розмірі 70744,46 грн. було відповідачем відмовлено. Позивач в судове засідання не з`явилась, надійшла заява, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивач у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. 11.02.2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Панченко О.В. видано [PERSON] , як спадкоємцю майна померлого [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у розмірі 22892,67 грн. ( а.с. 10) З копії поштового переказу АТ «Укрпошта» від 16.04.2020 року убачається, що недоотримана пенсія виплачена позивачу в сумі 18529,37 грн. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, позивач, у встановленому законом порядку, набула право власності на грошову суму в розмірі 22892,67 грн., шляхом її спадкування після смерті батька [PERSON] . Як вбачається з письмового відзиву Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідачем виплачено недоотриману пенсію в розмірі 18529,37 грн. з моменту звернення позивача з заявою з 11.02.2020 року в межах трирічного строку звернення (з дня подання відповідної заяви до органу ПФУ). З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що право на спадщину позивача підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.02.2020 року, яке видане на її ім`я та не є предметом спору в даній справі. Відповідно до положення ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду. Доказів визнання даного свідоцтва про право на спадщину за законом сторонами не надано. Тобто, суд приходить до висновку, що грошова сума, набута позивачем в порядку спадкування, у розмірі 22892,67 грн. повинна бути виплачена в повному обсязі згідно свідоцтва про право на спадщину за законом з врахуванням вже виплаченої суми. Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст цього права становлять можливості власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. При цьому на зміст права не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Права і свободи людини та їх гарантії, відповідно до ст. 3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. З системного аналізу викладених вище норм права, суд вважає, що право позивача на володіння, розпоряджання власним майном у вигляді отриманої спадщини згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька порушено з боку відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині виплати недоотриманої пенсії в сумі 4363,30 грн. (22892,67 грн. - 18529,37 грн.) належних до виплати спадкоємцю згідно свідоцтва про право на спадщину за законом за мінусом фактично виплачених спадкоємцю). В іншій частині позовних вимог належить відмовити за відсутністю правових підстав та недоведеності позовних вимог. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial