Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками, [PERSON], [INFO], та його брата [PERSON], [INFO]. Батько рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 06.05.2005 року позбавлений батьківських прав щодо нього і брата. Мати, [PERSON], була засуджена вироком Апеляційного суду Луганської області за ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України до 13 років позбавлення волі, за ст. 96 КК України до примусового лікування від алкоголізму. [PERSON] відбувала покарання у Червонопартизанській ВК № 68, початок строку покарання 27.03.2003р. Звільнена умовно-достроково 14.03.2014 року на не відбутий термін покарання 2 роки 15 днів. [PERSON] та його брат, [PERSON], навчаються в Сватівській обласній спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті. Після звільнення мати звернулася до Служби у справах дітей Лисичанської міської ради та Сватівської райдержадміністрації надала необхідні документи і забрала дітей з інтернату. Діти з матір'ю та її співмешканцем жили за адресою: [ADDRESS]. Мати та співмешканець працювали у Лисичанському тролейбусному управлінні, відносилися до дітей добре. Коли мати забрала дітей з інтернату, вона отримала їх документи. Вона зняла усі кошти, які діти отримували у виді аліментів, а також отримувала на картку допомогу по інвалідності, яку вона також зняла, мати обіцяла дітям, що купить будинок, в якому вони будимо разом жити, купить їм одяг та інші речі. Мати зняла кошти і почала витрачати їх на свої потреби. Вона почала зловживати спиртними напоями, кинула роботу, між нею та співмешканцем почали виникати сварки, у зв'язку з чим він вигнав її зі свого будинку. З 1 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] продовжили навчання в Сватівській обласній спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті, перебували там на неповному державному утриманні, як діти, які мешкають в малозабезпечених сім'ях. Увесь 2014-2015 навчалні роки ми перебували в інтернаті, до дому майже не приїжджали, бо мати постійно змінювала місця проживання. Бувало таке, що вони з братом приїздять до матері та її нового співмешканця, а вона їм каже: «Навіщо ви приїхали, тут немає вільного ліжка». Декілька разів мати залишала їх на черговій найманій квартирі, уходила на декілька днів нічого їм не кажучи і не залишивши грошей та їжі, діти починали її самотужки розшукувати, а вона жила у чергового співмешканця і про них з братом зовсім не думала і не згадувала. Влітку 2015 року вони проживали з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Мати постійно зловживала спиртними напоями, залишала їх самих, не залишала продуктів харчування, нічого не покупала, вони більше не могли так жити, тому вони 11.08.2015р. написали заяву в Службу у справах дітей Лисичанської міської ради з проханням влаштувати їх в Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації. Через день [PERSON] попросився жити у рідної сестри, яка розлучена та мешкає з донькою за адресою: [ADDRESS]. Брат, [PERSON], залишився у Лисичанському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, а з 1 вересня 2015 року продовжив навчатися у 9 класі Сватівської обласної спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату. Після того як вони з братом пішли від матері у серпні 2015 року, вона зовсім перестала з ними спілкуватися, не відвідує ні його з сестрою, тим паче не їздить до інтернату, щоб відвідати [PERSON]. Мати влаштовує особисте життя, їй байдуже де діти живуть, що вони їдять, як навчаються, за які кошти покупають одяг, взуття і таке інше. Вважають, що мати, [PERSON], без поважних причин не виконує батьківські обов'язки по вихованню та утриманню їх, тому буде доцільно позбавити її батьківських прав. На підставі викладеного просили суд, позбавити [PERSON], [INFO], уродженку м. Рубіжне Луганської області, батьківських прав у відношенні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Передати [PERSON], [INFO], та його брата, [PERSON], [INFO], під опіку органам опіки та піклування до встановлення піклувальників над ними. Також стягнути з [PERSON], [INFO], уродженки м. Рубіжне Луганської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER], аліменти на користь [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], аліменти на їх утримання в розмірі 1/6 всіх видів її доходів щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожним з них повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. В судовому засіданні представник третьої особи - Гончарова Н.М. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні прокурор Зиков О.В. проти задоволення позову не заперечував та просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Передати [PERSON], [INFO], та його брата, [PERSON], [INFO], під опіку органам опіки та піклування до встановлення піклувальників над ними. Також стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], аліменти на їх утримання в розмірі 1/6 всіх видів її доходів щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожним з них повноліття. Вислухавши позивача, прокурора, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов у частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 22 січня 2004 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено актовий запис № 23. Батьком дитини записаний - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 22 січня 2004 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено актовий запис № 25. Батько дитини записаний - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з витягом з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 12.12.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 101 від 12.12.2012 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. Згідно з рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 06.05.2005 року [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Згідно з довідкою про звільнення серії ЛУГ №021230 Червонопартизанської виправної колонії, [PERSON], [INFO], відбувала покарання в установах Державної кримінальної-виконавчої служби з 24.03.2003р. по 14.03.2014р. на підставі умовно-дострокового звільнення на не відбутий строк покарання 2 роки 15 днів. Згідно з листом Служби у справах дітей Сватівської райдержадміністрації з'ясовується думка щодо подальшої долі дітей та надання висновку про можливість чи неможливість повернення дітей матері. У разі неможливості повернення дітей матері - висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав. Згідно з заявою [PERSON] від 12.05.2014р. до служби у справах дітей Сватівської райдержадміністрації просить повернути їй дітей і провести огляд житлово-побутових умов і скласти акт. Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 12.05.2014 року, за адресою: [ADDRESS], приватний будинок, вода, туалет в подвір'ї, газове опалення. В будинку 3 кімнати, кухня і веранда, в будинку прибрано, є продукти харчування, необхідна побутова техніка. Для дітей створені необхідні умови для проживання, є спальні місця, місце для навчання, в подвір'ї багато місця для ігор. Між цивільним чоловіком і дітьми склались дружні відносини. Згідно з висновком органу опіки та піклування Лисичанської міської ради Луганської області про можливість передачі дітей [PERSON] і [PERSON] для подальшого виховання [PERSON] № 1756/01-16 від 19.05.2014р. орган опіки і піклування Лисичанської міської ради вважає доцільним повернення дітей на виховання матері [PERSON]. Згідно з довідкою Лисичанського комунального підприємства «Паспортна служба» № 13922 від 27.08.2015р. за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - невістка, [PERSON], [INFO] - за даною адресою не зареєстрований. Згідно з заявою [PERSON] від 11.08.2015р. службі по справам дітей просить помістити його і його брата в центр соціальної реабілітації. Рішенням Виконавчого комітету Лисичанської міської ради № 280 від 08.09.2015р. влаштовано [PERSON], [INFO], в школу - інтернат обласного підпорядкування на повне державне забезпечення. Згідно з довідкою від 31.08.2015 року, [PERSON], 1999 року народження, дійсно навчається в Сватівській обласній спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті у 9 класі і знаходиться на неповному державному забезпеченні крім канікулярних та святкових днів. Навчається з 01.09.2008 р. Згідно з інформаційною довідкою № 401 від 16.11.2015р. Сватівської обласної спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів у [PERSON] під час літніх канікул були відсутні взагалі продукти харчування, виконанням дитини не займалась та зловживала спиртними напоями. Після отримання щомісячних коштів, які належали її сину, вдома була відсутня, залишала неповнолітнього [PERSON] самого та використовувала гроші на свої потреби. Згідно з висновком органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про позбавлення батьківських прав № 3488/01-16 від 26.11.2015 року, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси малолітньої дитини, її соціального захисту, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав у відношенні її дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] повністю ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим, позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідачки батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів з відповідачки на утримання дітей підлягає частковому задоволенню, адже аліменти стягуються з дня пред'явлення позову, тобто з 27.11.2015 року. Так суд вважає за доцільне стягнути аліменти з стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 487 гривень 20 копійок. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial