Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє представник за дорученням [PERSON], звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що [PERSON] постійно проживав на території України, а саме за адресою: [ADDRESS], станом на 24 серпня 1991 року і 13 листопада 1991 року та включно по кінець 1997 року. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що він з моменту народження і по кінець 1997 року постійно проживав і був зареєстрований [ADDRESS]. Матері заявника [PERSON] на праві власності належало 40/100 частки вказаного житлового будинку. Починаючи з 1987 року він, працюючи викладачем разом з учнями їздив до Хмельницької АЕС, внаслідок чого отримав опромінення, що призвело до хронічних захворювань. Внаслідок значного погіршення здоров'я та необхідності термінового лікування за кордоном сина, що потребувало значних фінансових витрат, [PERSON] змушена була продати частину будинку. Після продажу частки будинку [PERSON] деякий час продовжував проживати у своєї двоюрідної тітки [PERSON] в належній їй квартирі [ADDRESS]. В наявному на той час його паспорті громадянина України (громадянина колишнього СРСР 1974 року) серії [NUMBER] від 11 вересня 1979 року, виданий ГОВД УМВС України в Хмельницькій області був проставлений штамп «Громадянин України», крім того, у нього був паспорт громадянина України для виїзду за кордон. На даний час [PERSON] тимчасово перебуває на тривалому лікуванні в Німеччині з діагнозом на ускладнену хронічну гіподинамію в патологічній формі і має істотні вади щодо самостійного пересування без сторонньої допомоги, однак у зв'язку з втратою паспортів, в тому числі і паспорта громадянина для виїзду за кордон, він не в змозі повернутися в Україну. На його запит до Генерального консульства України в Гамбурзі, він отримав відповідь про те, що встановити належність до громадянства України [PERSON] не виявляється можливим у зв'язку з відсутністю відомостей щодо реєстрації його місця проживання станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року, тобто відповідно на дату проголошення Незалежності України та відповідно на дату прийняття Закону України «Про громадянство України». На сьогоднішній день він не має можливості повернутися на батьківщину та отримати паспорт громадянина України, внаслідок чого йому необхідно встановити факт його постійного проживання на території України. Заявник в судове засідання не з'явився. Представник заявника в судовому засіданні подану заяву підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління міграційної служби у Хмельницькій області в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник заінтересованої особи Шепетівської міської ради Хмельницької області в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, заслухав пояснення представника заявника, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] року в м. Шепетівка Хмельницької області, та його батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого міським РАЦСом м. Шепетівка Хмельницької області. Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER], [PERSON] в період з 1980 року працював на підприємствах м. Шепетівка. Згідно копії водійського посвідчення, виданого 25 серпня 1990 року, встановлено, що [PERSON], [INFO], проживав в м. Шепетівка. Відповідно до договору дарування будинку від 18 квітня 1997 року, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар 40 сотих частин жилого будинку жилою площею 65,5 кв.м по [ADDRESS]. Згідно відповіді Генерального консульства України в Гамбурзі №61226/17-522/1-4186 від 21 листопада 2017 року встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Шепетівка Хмельницької області, документований 11 вересня 1979 року Шепетівським МВ УМВС України в Хмельницькій області паспортом громадянина колишнього СРСР 1974 року серії [NUMBER]; з питань громадянства, отримання паспорта громадянина України вказана особа до територіальних підрозділів УДМС України в Хмельницькій області не зверталась; встановити належність до громадянства України [PERSON] не виявляється можливим у зв'язку з відсутністю відомостей щодо реєстрації його місця проживання станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Відповідно до листа доктора медичних В.Цитріна м. Бельм, Німмеччина, встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Шепетівка Хмельницької області, громадянин України, у зв'язку з необхідністю лікування тимчасово перебуває на території Федеративної Республіки Німеччини за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] з 1990 р. перебував у нього на особистому медичному обстеженні і лікуванні з приводу захворювання на хронічну гіподинамію у зв'язку з отриманням радіаційного опромінення за період робіт, пов'язаних з перебуванням на Хмельницькій АЕС. На сьогодні пацієнт страждає на ускладнення цього патологічного захворювання, його загальний стан здоров'я є тяжким, а також, зважаючи на його вік, викликає істотні побоювання і сьогодні. Загальний діагноз [PERSON] - ускладнена хронічна гіподинамія в патологічній формі, яка насамперед пов'язана з обмеженням його рухової активності опорно-рухового апарату, порушенням функцій кровообігу, дихання, звуження артеріальних і венозних судин, серцево-судинної системи в цілому, істотно впливає на центрально-нервову систему організму, призводить до того, що хворий не в змозі довгий час перебувати у вертикальному положенні, що обмежує його в самостійному пересуванні без сторонньої допомоги. Також факт постійного проживання заявника на території України, підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON][PERSON], які в судовому засіданні підтвердили факт проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, а саме по [ADDRESS], оскільки проживали разом з ним та його батьками по сусідству за вказаною адресою. Отже, реалізація права заявника залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується встановленими і дослідженими у справі доказами. За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року і [INFO] та по кінець 1997 року включно. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved