Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] 15 вересня 2015 року предявив позов до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житлом у будинку № 36 по вул. Рівній в с. Конюшки Королівські Самбірського району Львівської області. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 36 по вул. Рівній у с. Конюшки Королівські Самбірського району Львівської області, в якому також зареєстровані його дочка [PERSON] та відповідач, однак протягом останніх 10 років [PERSON] він не проживає в будинку, не телефонує, не приїздить його відвідувати, не здійснює оплату за землю, світло та інші платежі. Як власник будинку він, позивач має намір отримати субсидію на житлово-комунальні послуги, однак реєстрація відповідача у будинку може вплинути на прийняття рішення відносно субсидії, оскільки невідомо про його майновий стан. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог і не заперечення проти заочного розгляду справи. [PERSON], будучи належним чином повідомлений, про що свідчить оголошення в пресі про розгляд справи, у судове засідання не зявився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про право власності на житловий будинок відомо, що [PERSON] є власником будинку по вул. Рівній, 36 у с. Конюшки Королівські Самбірського району Львівської області (а. с. 7). Із довідки про зареєстрованих у житловому будинку осіб, виданої виконавчим комітетом Погірцівської сільської ради та актів обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] відомо, що до складу зареєстрованих осіб входять: власник будинку - [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], котра зареєстрована, але фактично не проживає, та син [PERSON], [INFO], котрий зареєстрований, але фактично не проживає і місцезнаходження його невідоме (а. с. 7, 8, 9). Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із показань свідків [PERSON], котра є родичем сторін, та [PERSON], котра є їхньою сусідкою, відомо, що [PERSON] вже понад десять років не проживає у батьківському будинку, так як він безвісно пропав і за вказаний час його ніхто не бачив. Отже, реєстрація місця проживання [PERSON] чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм будинком, і так як відповідач понад один рік без поважних причин відсутній за місцем реєстрації проживання, то є підстави визнати його таким, втратив право на користування цим житлом, що є способом захисту прав позивача, як власника будинку.

Outcome: approved