Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі Відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в обґрунтування якому вказують, що 27 листопада 2005 року помер батько його довірителя - [PERSON], останнє місце проживання якого було село Парипси, Попільнянського району, Житомирської області. Після смерті відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить: земельна ділянка площею 0,48 га, розташована на території Попільнянської селищної ради в селі Парипсах, яка передана у приватну власність спадкодавцю рішенням Чотирнадцятої сесії XXI скликання Парипської сільської ради народних депутатів Попільнянського району від 20 грудня 1993 року. Позивач являється спадкоємцем першої черги. Крім нього інші спадкоємці відсутні. Спадщина прийнята шляхом подачі заяви на адресу Попільнянської державної нотаріальної контори. Відкрита спадкова справа на майно [PERSON]. Державний акт на вказану спадкову ділянку не виготовлявся. На звернення до Попільнянської селищної ради завершити приватизацію, одержано повідомлення, що селищна рада не має такої можливості в звязку зі смертю спадкодавця. Державний нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на землю, зареєстрованого в органах державної реєстрації. Позивач просить, визнати за [PERSON], як спадкоємцем за законом на майно батька - [PERSON], померлого 27 листопада 2005 року, право на завершення початої спадкодавцем приватизації земельної ділянки площею 0,48 га, розташованої на території Попільнянської селищної ради в селі Парипсах, Попільнянського району Житомирської області, яка передана у приватну власність спадкодавцю рішенням Чотирнадцятої сесії XXI скликання Парипської сільської ради народних депутатів Попільнянського району від 20 грудня 1993 року. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, представник Позивача надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі та без участі Позивача. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник Відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду лист в якому просив справу слухати без участі його представника, проти позовних вимог не заперечують. Згідно частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам розяснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши зібрані по справі письмові докази, приходить до наступного. Згідно копії Свідоцтва про смерть серії І-ТП № 026123, [PERSON], помер 27 листопада 2005 року, про що Парипською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, складено актовий запис № 23. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії ІІ-ТП № 398390, [PERSON], [INFO], його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 04 грудня 2017 року № 5522. Судом з матеріалів справи встановлено, що рішенням 14 сесії 21 скликання Парипської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 30 грудня 1993 року, [PERSON], передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,48 га, для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку в межах населеного пункту. Дана земельна ділянка розташована за адресою: с. Парипси, вул. Шевченка, 44. Державний акт на вищевказану земельну ділянку не виготовлявся. Приватизація земельної ділянки не завершення в звязку з смертю спадкодавця. Наведене підтверджується довідками виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 16 березня 2018 року № 788-790. У відповідності зі статтею 1261 Цивільного кодексу України [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину [PERSON] прийняв. Відкрита спадкова справа № 68/2018 на майно [PERSON], яка судом оглянута та досліджена. [PERSON] зареєстрований єдиним спадкоємцем на майно батька [PERSON]. Як вбачається з листа державного нотаріуса Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області від 26 березня 2018 року № 45/02-31, [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та оформленні спадщини на земельну ділянку після смерті [PERSON], через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянка. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За вимогами статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зазначені обставини у їх системному звязку свідчать, що є всі підстави для визнання за Позивачем, права на завершення розпочатої приватизації земельної ділянки. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до пункту 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved