Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON], в межах повноважень за довіреністю від 24.09.2013 року, звернувся до суду в інтересах [PERSON], з вказаним позовом, під час розгляду справи первісні позовні вимоги неодноразово уточнювались, предметом розгляду є уточнена позовна заява в редакції від 16.10.2015 року, в обґрунтування уточнених вимог зазначено, що [INFO] померла [PERSON], якій за життя на праві приватної власності належало домоволодіння [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги на спадкове майно є доньки померлої: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Після смерті матері, [PERSON], у зв'язку з напруженим графіком роботи та скрутним матеріальним становищем, з 2005 по 2013 роки, не мала змоги особисто приїхати з АР Крим, де вона проживає безперервно з 1982 року, щоб подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері. У 2013 році [PERSON] приїхала до міста Кривого Рогу, та зі слів своєї сестри, [PERSON], дізналась, що спадщина успадкована їх рідною сестрою, [PERSON] Остання у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак, не повідомила нотаріуса про інших спадкоємців першої черги. Звернувшись до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, [PERSON] 20.05.2014 року отримала відмову нотаріуса з посиланням на пропуск шестимісячного строку для подачі такої заяви. У зв'язку з тим, що вказаний строк нею пропущено з поважних причин, а саме, неможливістю виїзду з АР Крим, та протягом 2013-2014 років вона ([PERSON]) займалась відновленням втрачених документів на спірне домоволодіння; з посиланням на норми ст.1278, 1280 ЦК України просила суд перерозподілити спадщину в рівних частинах між спадкоємцями першої черги, визнавши їх частки рівними, та визнати за нею ([PERSON]) право власності на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS], як спадкоємицею першої черги за законом, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог. Вимоги зустрічного уточненого позову не визнав повністю. Відповідач за первісним позовом, [PERSON], третя особа за первісним позовом [PERSON], їх представник [PERSON], кожен окремо, первісні уточнені вимоги не визнали, просили суд у їх задоволенні, - відмовити, у зв'язку з відсутністю правових підстав для перерозподілу спадкової маси. Крім того третьою особою за первісним позовом, [PERSON] подана зустрічна позовна заява, предметом розгляду є уточнений зустрічний позов в редакції від 12.10.2015 року. Зустрічні вимоги обґрунтовані тим, що між трьома сестрами ([PERSON], [PERSON] та [PERSON] )була домовленість про те, що спірне домоволодіння після смерті матері залишається [PERSON], остання у рахунок компенсації за спадщину виплатила їй ([PERSON]) та [PERSON], по 2 000 євро, кожній. Вона відмовляється від своєї частки у спадковому майні, та просить суд визнати право власності на 1/3 частину у спірному домоволодіння, яка належить їй, за теперішнім власником, [PERSON] Заслухавши пояснення учасників судового провадження, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог, як первісного уточненого, так і зустрічного уточненого позовів, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №664 від 04.05.2005 року (а.с.12). Згідно свідоцтв про народження та свідоцтв про укладення шлюбу, [PERSON] (а.с.13-14); [PERSON] (а.с.66-68); [PERSON] (а.с.111); є рідними доньками [PERSON] За життя [PERSON] на підставі свідоцтв про право власності на частку у спільному майні подружжя та про право на спадщину, посвідчених 22.07.1980 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, за реєстровими номерами 2-2806 та 2-2808, зареєстрованих 17.09.1980 року у КП ДОР «КБТІ», у реєстровій книзі №222, на сторінці №197, належало на праві приватної власності домоволодіння [ADDRESS] (а.с.72-75). У відповідності до свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 29.11.2005 року державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М., реєстровий номер 2-2972, після смерті матері [PERSON], домоволодіння [ADDRESS], успадковане її донькою, спадкоємицею першої черги за законом, - [PERSON] (а.с.79). Як убачається з відповіді Першої Криворізької державної нотаріальної контори, вих. №1419 с-10/02-17 від 20.05.2014 року, [PERSON] до шестимісячного строку заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] не подавала, і згідно з вимогами ст.1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину (а.с.17). Будучі допитаною у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що після смерті матері, між сестрами була досягнута домовленість, що спадщина залишається [PERSON], за що остання у рахунок компенсації сплатила їй ([PERSON]) та [PERSON], по 2 000 євро, - кожній. Після похорон матері вони втрьох звернулись до нотаріуса, щоб подати заяви вона ([PERSON]) та [PERSON] про відмову від спадщини на користь [PERSON], а [PERSON] про прийняття спадщини. Однак, нотаріус їх повідомила, що вони мають ще час, і це необхідно зробити до спливу 6-ти місяців від дати смерті спадкодавця. У період часу з 2005-2012 р.р. кожен рік, [PERSON] приїздила до міста Кривого Рогу, оскільки її доньки проживали у неї ([PERSON]), тому що навчались в інституті. У [PERSON] була можливість своєчасно звернутись до нотаріуса або направити заяву по пошті. Аналогічна пояснення у судовому засіданні дала свідок [PERSON], додавши, що протягом останніх 10 років [PERSON] проживає і працює в Італії, і кожен рік у відпустку приїжджає до міста Кривого Рогу. У відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст.1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей 1296-1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У відповідності до роз'яснень, які містяться у абз.6 п.24 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7, поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, судом не можуть бути визнані поважними. Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Щодо перерозподілу спадщини між спадкоємцями (ст.1280 ЦК) слід зазначити, що відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена або зменшена з тих підстав, що хто-небудь із спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. Спадкоємці, які прийняли спадщину, можуть лише укласти договір про поділ спадкового майна, що узгоджується із нормами статей 6, 627 ЦК України З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про безпідставність вимог, як первісного уточненого, так і зустрічного уточненого позовів, що має наслідком відмову у їх задоволенні, за недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed