Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до Кам'янського райсуду із позовом до [PERSON], третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кам'янська міська рада Черкаської обл. про зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що вони являються власниками домоволодіння по [ADDRESS] Власником сусіднього домоволодіння по [ADDRESS] являється [PERSON]. У жовтні 2013 р. відповідач на території свого домоволодіння збудував вигрібну яму (вигріб), з порушенням п. 2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», які затверджені Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 145 від 17.03.2011 року, розташувавши її на від стані 5-6 метрів від їх погребу та на відстані 13,8 м. від стіни їх житлового будинку під вікнами кімнати та кухні. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством. Після того, як відповідач збудував дану вигрібну яму до їх погребу періодично просочуються помиї з вигрібної ями відповідача. Вони неодноразово зверталися до відповідача з проханнями, щоб він переніс вигрібну яму в інше місце з урахуванням вимог Державних санітарних норм, на що останній в категоричній формі відмовився. 14.10.2013 р. вони звернулися із відповідною заявою до Кам'янської міської ради у відділ земельних відносин та будівництва про самовільне та незаконне будівництво відповідачем вигрібної ями з порушеннями санітарних норм. В акті від 25.10.2013 р. комісії Кам'янської міськради зі слів відповідача було зазначено, що останній нову вигрібну яму не будує, а проводить герметизацію вже раніше збудованої; рекомендовано сторонам підтримувати добросусідські відносини. Після одержання даного акту на руки у зв'язку із невідповідністю викладених фактів дійсності, 06.12.2013 року звернулись із письмовою заявою до в. о. Кам'янського міського голови В. І. Табурець із заявою щодо правильності написання вищевказаного акту. 25.10.2013 р. Кам'янська міськрада видала новий акт виходу комісії, в якому вирішила рекомендувати [PERSON] перенести вигрібну яму в глибину двору, так щоб вона була розміщена до стіни їх житлового будинку на відстані не меншій 20 метрів. Відповідач в категоричні формі відмовився виконувати рішення комісії, тому 03.12.2013 р. звернулися з письмовою заявою до головного лікаря держсанепідслужби м. Сміла. 03.12.2013 р. одержали письмову відповідь за номером № 17-23/531 про те, що відповідно до вимог чинного законодавства погодження схем забудови земельних ділянок не відноситься до повноважень державної санітарно-епідеміологічної служби; згідно п. 7.12 «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» затверджених наказом МОЗ України від 19.06.1996 р. № 173, при каналізуванні сільських населених пунктів слід віддати перевагу грантовим методам очищення; при неможливості використання ґрунту для очищення і знешкодження стічних вод має бути передбачене спільне очищення господарсько-побутових і виробничих стічних вод на спорудах штучного біологічного очищення; каналізування об'єктів із скиданням стічних вод у вигреби забороняється. Після чого знову звернулися до відповідача з вимогою, в добровільному порядку перенесення вигрібної ями в глибину свого двору, та отримавши відмову звернулись до суду. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні, вказавши, що неодноразово попереджували [PERSON] та його найманих працівників щодо незаконного будівництва вигрібної ями, однак відповідач спочатку побудував перший вигріб, який вимурував із цегли та після її попередження про виїзд на місце комісії Кам'янської міськради - засипав, а пізніше, 25.10.2013 р. в іншому місці викопав інший вигріб, вкинувши в нього бетонні кільця, тому вони змушені були звернутися до суду. В судовому засіданні запропонували [PERSON] збудувати їм в іншому місці новий погріб, залишивши його вигрібну яму, однак останній відмовився. Представник позивачів [PERSON] підтримав позовну заяву, також наполягав на її задоволенні, вказав, що спочатку Кам'янська міськрада листом від 17.01.2014 р. визнала даний позов, однак, коли у справу вступив представник відповідача [PERSON], яка є депутатом Кам'янської міськради, міськрада поміняла свою думку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, пояснивши, що виконав герметизацію вигрібної ями з бетонними кільцями на місці не обкладеної вигрібної ями, яку ще 1969 р. на цьому місці збудував його батько. При цьому, були дотримані норми ДБН 360-92 та відстань на ту пору від вигребу до времянки позивачів, які її придбали 29.06.1991 р. складала 16,2 м., а після їхніх прибудов ця відстань складає 13,8 м. Представник відповідача [PERSON] позов також не визнала, заперечила проти його задоволення, вказавши, що відповідач згідний укласти мирову угоду з позивачами та перенести вигрібну яму в інше місце, але не згідний компенсувати останнім кошти по сплаті судового збору. Представник третьої особи [PERSON] також заперечив проти задоволення позову, зазначивши, що сторони мають вирішити спір мировою угодою, так як і позивачі збудували туалет у своєму дворі із порушеннями. Якщо вигрібна яма була збудована [PERSON] до 2011 р., то дотримані всі законодавчі норми. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Договором купівлі-продажу від 25.06.1991 р. посвідченого держнотаріусом Жовтяковою В. К. р. № 1324 підтверджується, що [PERSON] придбав у [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] На земельній ділянці розміром 1000 м. кв. знаходились, крім будинку, прибудова, вбиральня, огорожа. Дана обставина відображена також у технічному паспорті на жилий будинок індивідуального житлового фонду від 17.08.1989 р. В цьому будинковолодінні згідно будинкової книги позивачі зареєстровані. Архівним витягом архівного відділу Кам'янської РДА № 04-02/23 від 24.02.2014 р. підтверджується, що рішенням Кам'янської міськради № 340 від 28.12.1994 р. передано у приватну власність земельну ділянку [PERSON] розміром 1018 кв. м. по [ADDRESS] Рішення виконкому Кам'янської міськради № 555 від 26.11.2003 р. [PERSON] наданий дозвіл на виготовлення документів для будівництва прибудови до житлового будинку розміром 2,4х3,8 м., та житлової прибудови розміром 6,3х2,0 м., сараю розміром 6,1х3,4 м., погреба, дворової вбиральні, бані та колодязю. Актом від 12.12.2003 р. винос осей будівель, які передані забудовнику [PERSON] під охорону до введення будівель в експлуатацію, закріплено на місцевості знаками, згідно із схемою. Згідно дозволу на виконання будівельних робіт № 52 від 12.12.2003 р. [PERSON] надано дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва сараю, погреба, вбиральні, прибудов до будинку, бані по [ADDRESS] Дана обставина підтверджується пояснювальною запискою до проекту забудови земельної ділянки та генпланом ділянки. Позивачі пояснили та відповідач не заперечував, що 12.10.2013 р. [PERSON] викопав у своєму дворі вигрібну яму, яку вимурував цеглою та в стінах ями зробив 5 вікон для стікання води. 14.10.2013 р. позивачка з цього приводу звернулась до Кам'янської міськради та через неділю відповідач розібрав цеглу та закидав яму землею. 25.10.2013 р. наймані працівники [PERSON] в іншому місці двору останнього на відстані 13,8 м. до стіни жилого будинку по [ADDRESS], викопали нову вигрібну яму та розмістили у неї три бетонні кільця. Даний факт підтверджується актами від 25.10.2013 р., 25.10.2013 р. (уточнена дата 06.11.2013 р.) виходу комісії Кам'янської міськради по заяві [PERSON] де вказано відстань вигрібної ями відповідача до стін жилого будинку позивачів та рекомендовано сторонам підтримувати добросусідські відносини; [PERSON] перенести вигрібну яму в глибину двору, так, щоб вона була розміщена до стін жилого будинку [PERSON] на відстані не меншій 20 м. На звернення позивачки [PERSON] 03.12.2013 р. за вих. № 17-23/531 начальник Смілянського міськрайонного ГУ держсанепідемслужби у Черкаській обл. Крижанівський В. В. повідомив, що відповідно до вимог «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» затверджених наказом МОЗ України від 19.06.1996 р. №173 п.7.12 при каналізуванні сільських населених пунктів слід віддавати перевагу грантовим методам очищення. При неможливості використання ґрунту для очищення і знешкодження стічних вод має бути передбачене спільне очищення господарсько-побутових і виробничих стічних вод на спорудах штучного біологічного очищення. Каналізування об'єктів зі скиданням стічних вод у вигреби забороняється. Відповідно до п. 2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Наказом МОЗ України № 145 від 17.03.2011 р., вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством. В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки. Згідно ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов'язані… не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів… дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов'язані… не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів… дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що восени 2013 р. [PERSON] найняв його почистити каналізацію за 600 грн. Він та ще один знайомий чоловік по імені [PERSON] за два дні викопали у місці, яке показав [PERSON] приблизно 3 куба землі опустивши в яму три бетонних кільця, при цьому він, тобто [PERSON] лопатою копав яму і накидав землю у відро, а хлопець по імені [PERSON], витягував відро із землею та висипав на візок і відвозив у визначене відповідачем місце. Він також обсипав глиною перше кільце, обмастив стики кілець і накрив яму, щоб не затікала вода. В період роботи до них підходила позивачка, забороняла копати яму. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає по [ADDRESS], з 1971 р. по сусідству із сторонами, її син та син відповідача зростали разом. Коли мати відповідача захворіла, то ванну поставили у времянку, де вона милась. У 1995 р. [PERSON] викопав перед хатою яму глибиною метрів три, через певний час її загорнув. Двір, де він проживає забетонований та після смерті батьків відповідач позаду хати побудував тимчасові будівлі. Коли його батьки були живі, до житлового будинку вода підведена не була. У жовтні 2013 р. бачила, як [PERSON] викопав у своєму дворі яму для зливу каналізаційної води, вимурував її цеглою та через деякий час на зауваження позивачки - вибрав цеглу, а яму загорнув. Приблизно через тиждень [PERSON] привів два чоловіки, які в іншому місці протягом двох днів стали копати іншу яму, при цьому один чоловік копав і насипав землю у відро, подавав його іншому чоловіку, а останній висипав землю у візок, а потім у двір. Ніяких резинових кілець біля вигрібної ями не було, а вказані чоловіки спускали у яму бетонні кільця. Коли на місце події за заявою позивачки виїхала комісія Кам'янської міськради, то вона не припинила дані роботи, одне бетонне кільце уже було опущене в яму, а інше знаходилось біля ями; акту при ній не писали. Раніше на цьому місці ніякої вигрібної ями не було. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що в кінці жовтня 2013 р. заходив до позивачів у двір, так як товаришує з їх сином та бачив, що у їх сусідів [PERSON] два чоловіки щось робили у ямі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що 25.10.2013 р. приходила до позивачки за квітами, остання їй скаржилась на сусідів за незаконне розміщення вигрібної ями. Бачила, як незнайомий чоловік у дворі [PERSON] витягував із земляної ями на вірьовці відро із землею та висипав землю у візок. Суд критично оцінює покази відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] про те, що відповідач виконав герметизацію раніше збудованої вигрібної ями, оскільки ці покази заперечуються вищенаведеними показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивачів, актами виходу комісії Кам'янської міськради по заявах [PERSON] від 25.10.2013 р., 25.10.2013 р. (06.11.2013 р.), листом начальника Смілянського міськрайонного ГУ держсанепідемслужби у Черкаській обл. від 03.12.2013 р. за вих. № 17-23/531. Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідач не надав суду будь-яких документів про будівництво вигрібної ями на законних підставах, як за минулий період, так і станом на 2013 р. Суд також критично оцінює покази свідка [PERSON], який вказав, що жив по [ADDRESS] з 1963 р. до приблизно 1974 р. та переїхав проживати у віці приблизно 8 років на [ADDRESS], щодо відвідування сім'ї [PERSON], де купався в приміщенні площею приблизно 3х3 в душі, вода від якого стікала в каналізацію, оскільки даний свідок частково пам'ятає обставини за вказаний вище період і був малолітнім. Суд критично оцінює пояснення представника третьої особи Кам'янської міськради щодо невизнання позову, так як, листом № 31/02-14 від 17.01.2014 р. за підписом в. о. міського голови Табурець В. І., Кам'янська міськрада позовні вимоги підтримала, що підтверджено і в актах виходу комісії по заявах [PERSON] від 25.10.2013 р, 25.10.2013 р. (06.11.2013 р.) та вважає, що позиція третьої особи помінялась у зв'язку із вступом у справу представника відповідача [PERSON], яка є зі слів учасників судового розгляду депутатом Кам'янської міськради. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] збудував у своєму будинковолодінні вигрібну яму в порушення вищевказаних Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць і Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, а тому має бути зобов'язаний перенести її в глибину свого двору на відстань не менше 20 м. до стіни житлового будинку позивачів. Також з відповідача [PERSON] на користь позивачів [PERSON], [PERSON] не обхідно стягнути судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі ст. 386 ЦК України, ст. ст. 91, 96 ЗК України, Наказу МОЗ України «Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць» № 145 від 17.03.2011 р., Наказу МОЗ України «Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» № 173 від 19.06.1996 р., ДБН № 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, затверджених наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 р. № 44,

Outcome: approved