overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

[PERSON] 04 квітня 2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позовні вимоги неможливістю відновлення сім'ї, яка розпалася через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, а також, через відсутність спільних інтересів та бажання бути разом. 13 квітня 2018 року відкрито провадження у справі. 30 квітня 2018 року в підготовчому судовому засіданні за клопотанням відповідача сторонам надано строк для примирення тривалістю в один місяць. Провадження по вказаній справі зупинено до закінчення строку на примирення. 31 травня 2018 року провадження в справі поновлено та призначено до розгляду. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. У наданні сторонам додаткового строку на примирення терміном на два місяці, заперечували, оскільки позивачу та відповідачу раніше вже надавався судом такий строк тривалістю в один місяць. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, наполягали у наданні сторонам додаткового строку для примирення терміном на два місяці. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2004 року між сторонами Новогребельською сільською радою Роменського району Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], актовий запис № 03 (а.с.5). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, можливості зберегти сім'ю немає. Ухвалою суду від 30.04.2018 року сторонам надавався строк на примирення тривалістю в один місяць, але примирення не відбулося. Відповідачем та його представником заявлено повторне клопотання про надання сторонам строку для примирення на два місяці, але судом, враховуючи думку позивача та його представника, які категорично заперечували проти надання сторонам вказаного строку, відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки позивачу та відповідачу надавався строк на примирення в 1 місяць, в результаті якого сторони не примирилися. Враховуючи те, що відповідач позов не визнав, проте подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачка відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України просить залишити дошлюбне прізвище «[PERSON] У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією банку (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] 04 липня 2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов неможливістю відновлення шлюбних стосунків з відповідачем та подальшого спільного з ним життя. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 травня 1989 року між сторонами відділом РАЦС Буринського райвиконкому Сумської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 59 (а.с. 3). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач позов визнав повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачка відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України просить залишити прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] 04 листопада 2015 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він з 2000 року зайняв безхазяйну нежилу будівлю за адресою: Кремінський район, с. Нововодяне, вул. Роздольна, 1 «б», під зберігання вуликів і став фактично, відкрито користуватися нею. Вказана будівля ні в кого на балансі не перебуває. До теперішнього часу він продовжує користуватися будівлею, але оформити на себе право власності не може у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому просить суд визнати за ним право власності на вищевказану будівлю в порядку набувальної давності. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в особі сільського голови [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав і суду пояснив, що будівля, зайнята [PERSON], у них на балансі не знаходиться, на неї, крім позивача, ніхто не претендує. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне\~ позовні вимоги [PERSON] задовольнити. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344, ч.8 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Правила цієї статті поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Відповідно до довідок, технічного паспорту, будівля розташована за адресою: Кремінський район, с. Нововодяне, вул. Роздольна, 1 «б», на балансі [PERSON] сільської ради не перебуває, приблизно з 2000-2003 року знаходиться у користуванні [PERSON] (а. с. 8-9). Свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що позивач працював в колгоспі СТОВ «Промінь» пасічником, вказана будівля використовувалася для утримання вуликів. Після ліквідації колгоспу, приблизно з 2000 року [PERSON] продовжував користуватися цією будівлею для зайняття бджільництвом. Законом в даному випадку не передбачено іншого порядку окрім\~ судового\~ для захисту\~ інтересів\~ позивача, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] 04 лютого 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] вказав, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі. Спільно вони проживали до січня 2014 року. Відносини між ними не склалися у зв'язку з відсутністю спільних інтересів. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, поти задоволення позову не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 серпня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було зареєстровано в Іванівській селищній раді Чугуївського району Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 5. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши докази у справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, а саме те, що сторони фактично не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] 04 лютого 2015 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначала, що відповідач має постійне місце роботи, отримує регулярно заробітну плату, матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, тому просила визначити спосіб сплати аліментів та ухвалити рішення, яким стягнути на її користь на утримання малолітніх дітей аліменти в частці від заробітку в розмірі по 1/4, на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з'явилися, надіслали заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивачка підтримала позов, відповідач визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із свідоцтв про народження серії [NUMBER], [NUMBER], (а.с. 3-4) підтверджується, що відповідач є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від дітей, матеріально не забезпечує дітей, як зазначено в позовній заяві позивачем та підтверджується актом від 16.01.2015 року (а.с. 6). Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від заробітку (доходу) і (або) в твердій грошовій сумі з того із батьків, який зобов'язаний сплачувати аліменти. Як передбачено ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком коли розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі. Визначаючи спосіб виконання батьком обов'язку утримувати дітей, суд враховує що відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я, постійне місце роботи, отримує регулярно заробітну плату, тому спроможний сплачувати аліменти в розмірі, якому просить позивач, що складає на двох дітей 1/2 частка від заробітку (доходу) , та не суперечить вимогам чинного законодавства і позиції відповідача, який визнав позовні вимоги саме в такому розмірі. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] 04 лютого 2020 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.09.2006р. вони уклали шлюб, зареєстрований Пасічнянською сільською радою Старосинявського району Хмельницькій області, актовий запис №9. Від спільного проживання є неповнолітні доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 24.09.2006р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Пасічнянською сільською радою Старосинявського району Хмельницькій області, актовий запис №9. Від спільного проживання у шлюбі є неповнолітні доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін Серії [NUMBER] від 24.09.2006р.; даними свідоцтв про народження дітей Серія [NUMBER] від 07.11.2008р. /повторно/ та Серія [NUMBER] від 29.08.2017р. та визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] 04 серпня 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на дитину посилаючись, що згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 липня 2013 року він сплачує аліменти в розмірі 1/4 ч. з всіх видів його доходів на утримання доньки [PERSON], [INFO] на користь відповідача [PERSON] Визначений судом розмір аліментів на даний час ставить його в скрутне матеріальне становище, так як на його утриманні перебуває також син [PERSON], [INFO] та дружина [PERSON], яка не працює. Просив суд зменшити розмір аліментів, стягуваних на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] до 1/6 частини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, і, оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа, як слідує зі змісту ст. 3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. В відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач сплачує аліменти за рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 липня 2013 року на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 02 липня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області позивач є батьком [PERSON], [INFO], який перебуває на його утриманні. Так, змінився матеріальний стан позивача [PERSON] та, враховуючи, що діти повинні утримуватися в однакових матеріальних умовах, суд зменшує розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] з 1/4 ч. до 1/6 ч. При таких обставинах, виконавчий лист про стягнення з позивача аліментів в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку підлягає відкликанню без подальшого виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] 04 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що за час їхнього спільного проживання з відповідачем з 2008 року по 2012 рік без реєстрації шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу, тому позивач просить суд стягти з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений у визначений законом спосіб. Суд уважає, що особисті пояснення відповідача в судовому засіданні необов'язкові, справа може бути розглянута в його відсутність на підставі наявних в ній доказів. Згода на постановлення заочного рішення позивачем не надана. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] у відповідача [PERSON] та позивача [PERSON] за час їх спільного проживання з 2008 року по 2012 рік без реєстрації шлюбу, народилася дочка [PERSON], яка проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні (а.с. 5,7). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу. Стягнень по виконавчих документах з нього не здійснюється. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами ч. 1 ст. 183 СК встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначені розміру аліментів суд ураховує обставини, визначені ст. 182 СК. Згідно частини 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з відповідача стягуються судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

[PERSON] 04 січня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 21 лютого 2014 року, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, постійних непорозумінь, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалася остаточно, примирення неможливе. Просила суд розірвати шлюб, відновити їй дошлюбне прізвище «Волошина». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, погодився на розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 лютого 2014 року в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 40, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З березня 2016 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, на грунті чого постійно виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, в наданий судом строк для примирення шлюбні відносини не поновили, проживають окремо, кожен має іншу сімю. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, відновити позивачу дошлюбне прізвище «Волошина».

Outcome: approved