Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

I.Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом у житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. На обґрунтування позовної заяви зазначає, що є власником житла за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житла, посвідченого державним нотаріусом Іванко Т.С. Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори 30.12.1986 року. В будинку зареєстровані він, його дружина [PERSON] та син [PERSON]. Проживають в житловому будинку він та його дружина. З червня 2006 року [PERSON] не проживає в житловому будинку за адресою [ADDRESS] відповідно акту про непроживання голови квартального комітету №1 Дніпровського району м. Кам'янське від 17.07.2018 року. З 2006 року [PERSON] створив сім'ю з [PERSON]. 07.05.2007 року він, зареєструвавши шлюб, змінив своє прізвище [PERSON] на [PERSON]. Подружжя [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сім'я [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] за місцем реєстрації дружини та дітей. Зазначена квартира трикімнатна. [PERSON], покинувши житло, забрав всі свої речі. Не проживаючи в житловому будинку за адресою [ADDRESS] протягом 12 років, [PERSON] не намагався повернутись в зазначене житло, хоча позивач з дружиною не заперечували, щоб він з сім'єю проживав в його власності. Протягом всього часу реєстрації та непроживання відповідача у будинку, він вимушений сплачувати комунальні послуги за всіх зареєстрованих в будинку осіб. Крім того, виходячи з його доходу, він має право оформити субсидію для сплати комунальних послуг, але реєстрація особи, яка проживає в іншій сім'ї і яка не проживає в житловому будинку, не дає йому такої можливості. Таке положення порушує його права власника. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.70). Відповідач у відкрите судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки, які повернулись до суду із відміткою підприємства поштового зв'язку про невручення через закінчення терміну зберігання (а.с.68,69), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що незважаючи на неодноразове повідомлення поштового відділення, про надходження судової кореспонденції у вигляді судової повістки, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відмову від отримання такої поштової кореспонденції слід розцінює як належне повідомлення відповідача про день та час розгляду справи по суті такої особи. Відзив на позовну заяву та заяв з запереченнями відповідач до суду не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Від заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, голови адміністрації Гаркуші В.В. до суду надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника третьої особи - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, до структури якої входить відділ реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання фізичної особи (а.с.65-66). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 09 листопада 2018 року до участі по справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета позову був залучений Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, який знаходиться за адресою: пр. Перемоги, 63, м.Кам'янське Дніпропетровської області. У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст.280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 30 грудня 1986 року [PERSON] купив у [PERSON] жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], жилою площею 48 кв.м. (а.с.13-13а). Відповідно до довідки №5412 від 17.07.2018 року виданою Головою квартального комітету №1 Дніпровського району (а.с.14) та копії домової книги (а.с.44-47) у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] - дружина, та [PERSON] - син. Факт непроживання відповідача [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] підтверджується актом про непроживання (а.с.15), в якому зазначається, що [PERSON] не проживає у зазначеній будинку з червня 2006 року. Відповідно до повідомлення за вих.№462/12-8196 від 23.07.2018 року Дніпровського ВП Кам'янського відділу ГУНП МВС України у Дніпропетровській області, [PERSON] із заявами та повідомленнями з приводу перешкод у користуванні житловим приміщення не звертався (а.с.16). Згідно довідки №1760 від 30 липня 2018 року, яка видана заступником начальника відділу прийняття рішень про призначення соціальних допомог, [PERSON] отримував субсидію на житлово-комунальні послуги з 01 жовтня 2017 року по 30 квітня 2018 року (а.с.17). Відповідно до квитанцій, [PERSON] самостійно сплачує житлово-комунальні послуги у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.18-43). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч.1 ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлене договором або законом. Згідно ст.391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном. Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно зі ст.76 ЦПК України докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... У пункті 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року зазначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Суд вважає доведеним, що реєстрація відповідача за місцем знаходження житлового будинку істотно порушує права позивача як власника, перешкоджає здійсненню його прав по користуванню власністю. Через реєстрацію в житловому будинку відповідача [PERSON], який являється членом сім'ї позивача, однак фактично не проживає у будинку з червня 2006 року, [PERSON] не має можливості на свій розсуд розпорядитися належним йому нерухомим майном: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укласти інші не заборонені законом угоди, а також оформити субсидію. Визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом у спірній квартирі, є підставою для зняття його з реєстрації, що відноситься до компетенції Відділу реєстрації (зняття з реєстрації) фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.

Outcome: approved