Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] 26.08.2016 року звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту, в якому просив суд: - звільнити з-під арешту та заборони відчуження, накладених постановою першого [PERSON] відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в рамках виконавчого провадження №43936051 від 22.07.2014 року, на автомобіль марки «Subaru», моделі «Forester», 2008 року випуску, легковий універсал, колір білий, шасі JF1SH9LL59G032380, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON]; - скасувати розшук, накладений постановою [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 06.07.2016 року, на автомобіль марки «Subaru», моделі «Forester», 2008 року випуску, легковий універсал, колір білий, шасі JF1SH9LL59G032380, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON]; - встановити порядок виконання рішення суду, за яким рішення суду є підставою для [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області для зняття арешту, заборони відчуження та скасування розшуку, які були накладені на автомобіль марки «Subaru», моделі «Forester», 2008 року випуску, легковий універсал, колір білий, шасі JF1SH9LL59G032380, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.07.2016 року було визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Subaru», моделі «Forester», 2008 року випуску, легковий універсал, колір білий, шасі JF1SH9LL59G032380, реєстраційний номер [NUMBER], укладений 28.05.2012 року між [PERSON] та [PERSON], та визнано за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Subaru», моделі «Forester», 2008 року випуску, легковий універсал, колір білий, шасі JF1SH9LL59G032380, реєстраційний номер [NUMBER]. Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля є дійсним з моменту його укладення, а саме з 28.05.2012 р., то з цього часу [PERSON] є його власником. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, позивач вважає, що він правомірно набув права власності на вищевказаний автомобіль та є його законним власником. Однак, його права, як власника автомобіля порушуються, оскільки станом на 12.08.2016 р. автомобіль марки «Subaru», моделі «Forester», 2008 року випуску, легковий універсал, колір білий, шасі JF1SH9LL59G032380, реєстраційний номер [NUMBER], знаходиться під арештом та забороною відчуження, накладених постановою державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в рамках виконавчого провадження №43936051 від 22.07.2014 року. 06.07.2016 р. постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, автомобіль марки «Subaru», моделі «Forester», 2008 року випуску, легковий універсал, колір білий, шасі JF1SH9LL59G032380, реєстраційний номер [NUMBER], був оголошений у розшук. Вказане виконавче провадження №43936051 відкрито при примусовому виконанні виконавчого листа №520/861/13-ц, виданого 27.06.2014 року Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 35600 гривень 25 копійок. Вищезазначені постанови про накладення арешту та заборону відчуження, а також оголошення майна у розшук позивач вважає такими, що порушують його права, як власника автомобіля, а саме право на вільне користування, володіння та розпорядження належним йому майном, оскільки на момент накладення арешту на автомобіль фактично належав йому, а не відповідачу. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не зявився, про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, про поважність причин відсутності суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст. ст.\~224,\~225 ЦПК України,\~за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.\~\~ Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.07.2016 року було визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Subaru», моделі «Forester», 2008 року випуску, легковий універсал, колір білий, шасі JF1SH9LL59G032380, реєстраційний номер [NUMBER], укладений 28.05.2012 року між [PERSON] та [PERSON], та визнано за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Subaru», моделі «Forester», 2008 року випуску, легковий універсал, колір білий, шасі JF1SH9LL59G032380, реєстраційний номер [NUMBER]. Рішення суду набрало законної сили 05.05.2016 року. У вищевказаному рішенні суду, судом встановлено, що довіреність та розписка від 28 травня 2012 року, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] експлуатувати та розпоряджатися належним йому автомобілем можна вважати документом, на підставі якого здійснився перехід права власності на транспортний засіб від [PERSON] до [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України,обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У звязку з чим, у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України, вищевикладені обставини додатковому доказуванню не підлягають. Тобто [PERSON] є власником транспортного засобу - автомобіля марки «Subaru», моделі «Forester», 2008 року випуску, легковий універсал, колір білий, шасі JF1SH9LL59G032380, реєстраційний номер [NUMBER], з 28.05.2012 року. Судом також встановлено, що в рамках виконавчого провадження ВП №43936051 з примусового виконання виконавчого листа №520/861/13-ц, виданого 27.06.2014 року Київським районним судом міста [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми в розмірі 35600 гривень 25 копійок, державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 22.07.2014 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення 35600 гривень 25 копійок, на підставі якої було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на все майно, що належить [PERSON], у тому числі на автомобіль марки «Subaru», моделі «Forester», 2008 року випуску, легковий універсал, колір білий, шасі JF1SH9LL59G032380, реєстраційний номер [NUMBER]. Також в рамках виконавчого провадження ВП №50655123 з примусового виконання виконавчого листа №520/861/13-ц, виданого 02.02.2016 року Київським районним судом міста [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми в розмірі 8578 гривень 71 копійки, державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області 06.07.2016 року було винесено постанову про розшук майна боржника, на підставі якої було оголошено розшук майна, яке належить [PERSON], а саме на транспортний засіб - автомобіль марки «Subaru», моделі «Forester», 2008 року випуску, легковий універсал, колір білий, шасі JF1SH9LL59G032380, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1\~ст. 3 ЦК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1\~ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відомостей, що виконавчі провадження, при виконанні яких було накладено арешт, встановлено заборону відчуження та оголошено розшук відносно транспортного засобу автомобіля марки «Subaru», моделі «Forester», 2008 року випуску, легковий універсал, колір білий, шасі JF1SH9LL59G032380, реєстраційний номер [NUMBER], стосуються [PERSON] немає, крім того [PERSON] є власником вказаного майна до того, як було накладено арешт, встановлено заборону відчуження та оголошено розшук, на цей час власник майна немає можливість в повному обсязі володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту підлягають задоволенню.

Outcome: approved