Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

[PERSON] 07.08.2019 звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування вимог зазначає, що 20.01.2007 зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25.02.2019 у справі № 643/18110/18 шлюб між ними розірвано. Від спільного життя з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею на знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Зазначає, що відповідач працездатний, має постійний дохід, інших осіб на утриманні не має. Ухвалою судді від 08.08.2019 року відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін була направлена позивачу та відповідачу, у визначені строки відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.01.2007 по 25.02.2019, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25.02.2019 у справі № 643/18110/18 шлюб між ними розірвано (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно із статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Р озмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. М інімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. М інімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відомостей про наявність та розмір доходу відповідача та про утримання ним інших осіб суду не надано. Таким чином, суд встановив наявність підстав для задоволення позовних вимог, та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved