Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], треті особи: Виконавчий комітет Новомосковської міської ради, Новомосковська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявленого позову, позивачі посилаються на те, що [INFO] року померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Після смерті матері спадкоємцями першої черги є її діти - позивачі та їх брат [PERSON], який помер в березні [INFO]. При житті та після смерті матері у вищезазначеному домоволодінні проживали [PERSON], [PERSON] та брат [PERSON] з дружиною [PERSON] і двома дітьми. Позивачі зазначають, що вони за домовленістю усіх спадкоємців першої черги, фактично прийняли частину спадкового майна, всі четверо спадкоємців першої черги дійшли згоди, що кожен успадкує по ? частини домоволодіння. В встановлений законом шестимісячній строк позивачі з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори з різних причин не звернулися. Згодом [PERSON] і [PERSON] звернулися до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але державним нотаріусом їм було відмовлено, у зв'язку із пропуском ними шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивачі також зазначили, що всі вони та померлий брат [PERSON] від спадщини не відмовлялися, заяв про відмову не подавали, а фактично прийняли спадщину, так як мешкали в спадковому домоволодінні. 04.11.2013 року позивачі подали до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просили встановити факт прийняття [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спадщини після смерті їх матері - [PERSON], померлої [INFO] року, та визнати за ними право власності по ? частині на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин позивачі звернулися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримали у повному обсязі, мотивуючи його обставинами, викладеними у позовній заяві, просили суд його задовольнити. При цьому [PERSON] зазначила, що у батьків було четверо дітей, які мають рівні права на спадкування. Строк ними було пропущено, на її думку, з поважних причин, оскільки у них на руках не було правовстановлюючих документів, які утримувала у себе [PERSON] Просила задовольнити позов у повному обсязі. Адвокат [PERSON] зазначила, що позивачі фактично прийняли спадщину. Щодо розподілу майна була спільна домовленість. Просили задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували, зазначивши, що підстави для задоволення позову відсутні, в усякому разі щодо позовних вимог [PERSON] та [PERSON], оскільки ними не надано доказів спільного проживання зі спадкодавцем та фактичного прийняття спадщини. Щодо [PERSON], то вони в цій частині позов визнають, оскільки він дійсно на момент смерті матері був зареєстрований у спірному домоволодіння та фактично прийняв спадщину. Представники третіх осіб - Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Новомосковської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили. В судовому засіданні було допитано ряд свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позивач [PERSON] - його матір, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] - тітки. Йому відомо, що на момент смерті бабусі у спірному домоволодінні мешкали чоловік відповідача [PERSON] - [PERSON], їх донька [PERSON] та [PERSON] особисто він з батьками мешкав в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Більше стосовно розподілу спадщини пояснити нічого не може. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позивач [PERSON] її подруга. Їй відомо, що мати позивачів за життя завжди говорила, що будинок лишиться всім дітям. Поховання організовували діти разом. Зі слів позивачів їй відомо, що вони не оформлювали спадщину, бо [PERSON] не віддавала їм документи на спірний будинок. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позивачі це її двоюрідні брат та сестри, померла [PERSON] - тітка. На момент смерті [PERSON] з нею мешкав [PERSON] та [PERSON] з дружиною [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що має неприязні стосунки з відповідачем [PERSON] Крім того зазначила, що похованням матері займалася [PERSON], яка не мала можливості оформити спадкові права, оскільки документи були у [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що відповідач [PERSON] мешкає у спірному домоволодінні з 1997 року, більше повідомити нічого не може. Суд, вислухавши сторін та їх представників, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. [INFO] року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.21) після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Після смерті матері спадкоємцями першої черги є її діти - позивачі [PERSON] (а.с.12), [PERSON] (а.с.13, 15), [PERSON] (а.с.9-11) та їх брат [PERSON] (а.с.37), який помер в березні [INFO], після смерті якого спадщину прийняла його дружина - [PERSON], про що отримала свідоцтво про право на спадщину (а.с.36). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має пождати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ст. 1270 ЦК України встановлений 6 місячний строк для подання зави про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні і не заперечувалось сторонами по справі після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року протягом встановленого 6 місячного строку ніхто з дітей із заявами про прийняття спадщини не звертався. На момент смерті [PERSON], померлої [INFO] року, разом з нею мешкали [PERSON] та [PERSON]. Дану обставину підтвердили свідки, допитані в судовому засіданні, а також в матеріалах справи наявна копія паспорту [PERSON] зі штампом про реєстрацію за адресою: [ADDRESS] з 11.01.1977 року по 01.10.2001 року та з 24.11.2001 року (а.с.19). Крім того, даний факт підтверджується і копією домової книги. [PERSON] помер в березні [INFO], після смерті якого спадщину прийняла його дружина - [PERSON], про що отримала свідоцтво про право на спадщину, а саме на ? спірного будинку (а.с.36). Проаналізувавши надані сторонами докази та норми чинного законодавств, які регулюють дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З наданих та досліджених судом доказів вбачається лише факт проживання з [PERSON], померлою [INFO] року на момент її смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с.19, 93-95) Таким чином [PERSON] фактично прийняв спадщину, і після його смерті його частку на спірне домоволодіння успадкувала його дружина [PERSON] Щодо позивача [PERSON], то факт його звернення до нотаріальної контори, суду не доведений, оскільки в матеріалах справи наявна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесена на заяви [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Пленум Верховного Суду України в п.23 своєї постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику про спадкування» роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, лише в разі його порушення. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що порушене позивачем [PERSON] питання у суді не було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підставу вважати про наявність спору про право, тобто нотаріальною конторою рішення про відмову в оформленні права власності на спадок за [PERSON] не приймалось, його звернення до суду з позовом про порушення своїх прав передчасний. А тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] з цих підстав. Щодо позовних вимог [PERSON] та [PERSON], то в задоволенні їх позовних вимог суд також вважає за необхідне відмовити, оскільки, як встановлено в судовому засіданні [PERSON] з 16.01.2001 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.17); [PERSON] з 23.01.2004 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-об). Належних та допустимих доказів того, що [PERSON] та [PERSON] станом на момент смерті їх матері - [PERSON], померлої [INFO] року, фактично мешкали разом зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS], суду не надано. Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 своєї постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Із зазначеними вимогами, позивачі до суду не звертались, як не звертались і з позовними вимогами про надання додаткового строку для прийняття спадщини, хоча саме з цих підстав нотаріус відмовив [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті їх матері [PERSON], померлої [INFO] року. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed