Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

\~ [PERSON] 26.11.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 11.02.2011 року, зареєстрованому відділом ДРАЦС Сокирянського РУЮ Чернівецької області за актовим записом №08. Сторони спільних дітей не мають. З травня 2015 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя, між ними часто виникли конфліктні ситуації. На неодноразові пропозиції щодо розірвання шлюбу в органах ДРАЦС відповідачка не погоджувалась. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам, просить його розірвати. Після розірвання шлюбу, просить стягнути з відповідачки понесені ним витрати по сплаті судового збору. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, можливості примирення не вбачає. Крім цього, у зв'язку з визнанням відповідачкою позову просить вирішити питання про повернення йому з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні ним позову. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не зявилася та подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо їх задоволення, можливості примирення з позивачем не вбачає, розгляд справи просить проводити без її присутності. Після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дошлюбне «Бринзей». Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-МИ №063037, виданого 11.02.2011 року відділом ДРАЦС Сокирянського РУЮ Чернівецької області, 11.02.2011 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бринзей) [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №08. Сторони від шлюбу спільних дітей не мають. З травня 2015 року сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачкою позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином та відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України клопотання позивача про повернення йому з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні ним позову, у зв'язку з визнання позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті є обгрунтованим та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України\~з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 352,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved