Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] 08.12.2015 року звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до розпорядження голови Кролевецької районної державної адміністрації від 08.05.2003р. № 208 «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв) колишнього КСП ім. Кірова на території Тулиголівської сільської ради» її тітці [PERSON] було видано державні акти серія СМ № 139601 на право власності на земельну ділянку площею 2,06 га, серія СМ № 147523 на земельну ділянку площею 0,60 га, серія СМ № 194758 на земельну ділянку площею 0,36 га. 25.10.2008 року її тітка [PERSON] померла. При житті її тітка [PERSON] склала 01.04.1998 року заповіт, згідно з яким все своє нерухоме та рухоме майно заповіла їй, [PERSON] Після смерті [PERSON] вона прийняла від неї спадщину, подавши 25.10.2008 року відповідну заяву до Кролевецької державної нотаріальної контори. У серпні 2015 року вона звернулась до Кролевецької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказані державні акти, але 03.08.2015 року Кролевецькою державною нотаріальною конторою у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, які зазначені в державних актах, було відмовлено, мотивуючи тим, що в державних актах на право власності на земельні ділянки маються дописки в написанні по батькові власника. В державних актах по батькові написано «Савелівна» а виправлено на «Савеліївна». Згідно з повідомленням відділу Держгеокадастру в Кролевецькому районі за № Л-40/0-401 від 04.09.2015 дійсно [PERSON] були видані державні акти серія СМ № 139601 на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серія СМ № 147523 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серія СМ № 194758 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, про що свідчать записи у книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю на території Тулиголівської сільської ради за № 725, 726, 727 відповідно. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, позивач вважає, що є підстави для встановлення факту належності померлій [PERSON] земельних ділянок, площею 2,06 га, 0,60 га та 0,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області для подальшого оформлення її спадкових прав, та визнання за нею права власності на вказані земельні ділянки, так як вирішити це питання позасудовим шляхом неможливо. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Тулиголівська сільська рада Кролевецького району надала письмову заяву, з якої вбачається, що заперечень проти позову [PERSON] сільська рада не має та просить справу розглядати у відсутність їх представника (а.с.53). Від третьої особи відділу Держгеокадастру у Кролевецькому районі надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, просить проводити судове засідання згідно чинного законодавства (а.с.47). Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підставі розпорядження голови Кролевецької районної державної адміністрації від 08.05.2003р. № 208 [PERSON] було видано державні акти серія СМ № 139601 на право власності на земельну ділянку площею 2,06 га (а.с.13), серія СМ № 147523 на земельну ділянку площею 0,60 га (а.с.14), серія СМ № 194758 на земельну ділянку площею 0,36 га (а.с.15). Земельні ділянки розташовані на території Тулиголівської сільської ради, їх цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказані державні акти на імя [PERSON] були занесені в Книгу записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян по Тулиголівській сільській раді за № 725, 726, 727 відповідно (а.с.22-25). [PERSON] померла 25 жовтня 2008 року в с.Тулиголове Кролевецького району (а.с.9). 01 квітня 1998 року за р.№ 50 секретарем Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області був посвідчений заповіт від імені [PERSON], згідно з яким вона все своє майно, яке буде їй належати і на що вона за законом матиме право на день смерті, заповіла [PERSON] (а.с.16). Заповіт на час смерті [PERSON] чинний (а.с.46). Згідно довідки виконкому Тулиголівської сільської ради від 17.06.2015 року №240 (а.с.8) [PERSON], [INFO], до дня смерті була зареєстрована і постійно проживала в [INFO]. На час відкриття спадщини [PERSON] проживала сама. Заповіт від імені [PERSON], який був посвідчений 01.04.1998 року за р.№50, виконкомом Тулиголівської сільської ради не змінювався і не відмінявся. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З довідки Кролевецької районної державної нотаріальної контори (а.с.44), інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.46), інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.45), вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 25.10.2008 року в селі Тулиголове Кролевецького району Сумської області, Кролевецькою районною державною конторою була заведена спадкова справа №846/2008. Заяву про прийняття спадщини за заповітом 12.11.2008 року за р.№1280 подала [PERSON]. Заповіт внесений до Спадкового реєстру за №44290806. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вказане свідчить, що [PERSON] як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] прийняла спадщину, вчинивши необхідні передбачені законом дії. Осіб, які б мали обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України судом не встановлено. Однак, позивач не має можливості оформити свої права спадкоємця на земельні ділянки у нотаріуса, оскільки, як вбачається з листа-відповіді Кролевецької районної державної нотаріальної контори на імя представника [PERSON] - [PERSON] (а.с.17), відповідно до пункту 1 глави 8 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року за №296/5, нотаріус не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства, мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення. У даному випадку правовстановлюючі документи містять дописки, у звязку з цим нотаріус, посилаючись на пункт 1 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відмовив у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України (в редакції Закону №1066-VІ від 05.03.2009 року, чинній на сьогодні) право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції Закону №3613-VІ від 07.07.2011 року, чинній на сьогодні) право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно даного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ч.1 ст.126 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час прийняття спадщини [PERSON]Ф.) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалися державними актами. Відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельним ділянкам, належним [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Тулиголівської сільської ради присвоєні кадастрові номери: на ріллю, площею 2,0591 га - кадастровий № 5922687700:03:002:0062 (а.с.34-36); на ріллю, площею 0,5971 га - кадастровий № 5922687700:03:002:0078 (а.с.28-30); на сіножаті, площею 0,3644 га - кадастровий номер 5922687700:02:002:0375 га (а.с.31-33). При цьому уточнені площі земельних ділянок, оскільки з 2009 року Інструкцією по заповненню бланків державних актів на право власності па земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 22.06.2009 №325 зазначено, що площа земельної ділянки прописується із зазначенням до 0,0001 га, тому на даний час округлення площ здійснюється до десятитисячних, а не як було раніше до тисячних чи сотих. Враховуючи докази того, що [PERSON] на день смерті фактично володіла земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Тулиголівської сільської ради площею: 2,0591 га, кадастровий № 5922687700:03:002:0062; 0,5971 га, кадастровий № 5922687700:03:002:0078; 0,3644 га, кадастровий номер 5922687700:02:002:0375 на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серія СМ № 139601, серія СМ № 147523, серія СМ № 194758 відповідно, факт належності на праві власності [PERSON], яка померла 25.10.2008 року в селі Тулиголове Кролевецького району Сумської області, на праві власності зазначених земельних ділянок, що розташовані на території Тулиголівської сільської ради слід встановити за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки ставиться питання про перехід права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, то позовні вимоги [PERSON] слід визнати обґрунтованими і її права як спадкоємця підлягають судовому захисту. Оскільки [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], інших спадкоємців як за заповітом так і за законом або осіб, які б претендували на обовязкову частку у спадщині, судом не встановлено, тому право власності на зазначені земельні ділянки, що розташовані на території Тулиголівської сільської ради, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, слід визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до ст.ст.16, 328, 373, 374, 392, 1216-1218, 1220, 1221, 1223, ч.1 ст.1225, ст.ст.1233-1236, 1268, ч.1, 2 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України,

Outcome: approved