Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом до Микулинецької селищної ради Тереболянського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Теребовлянська державна нотаріальна контора, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.02.2021 просили: визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 2/5 частин житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , з яких 1/5 частина як за членом колишнього колгоспного двору та 1/5 частина в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] 1/5 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору. В обґрунтування заявлених вимог, вказують на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , яка померла [INFO] , та станом на 1991 рік в ньому проживали та були зареєстровані: її чоловік [PERSON] , який вибув 14.04.2011 з даного колгоспного двору, син [PERSON] , який помер [INFO] , дочка [PERSON] , яка не зареєстрована та не проживає у даному домоволодінні з 1998 року, син [PERSON] . На день смерті [PERSON] , були зареєстровані її діти: дочка [PERSON] , син [PERSON] . Після смерті [PERSON] [INFO] його частку за законом успадкувала мама [PERSON] , яка на день смерті [INFO] володіла 2/5 частин житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, однак не оформила належним чином право власності на належне їй майно. Після смерті [PERSON] у Теребовлянській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №200 від 30.03.2010 за заявою [PERSON] . Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачі не можуть через те, що на вказаний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами відсутні правовстановлюючі документи, будинок зареєстрований за колгоспним двором, який складається з п`ятьох членів, головою якого є [PERSON] . Враховуючи вказані обставини, позивачі звернулися до суду для визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] за рішенням суду. Ухвалою суду від 15.12.2020 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 26.01.2021, яке було відкладено на 05.02.2021. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак подали суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник Теребовлянської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно копії довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації від 15 липня 2019 року за № 257, власником житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] є [PERSON] , однак право власності не зареєстроване (а.с.37). Відповідно до довідки №1989, виданої 02 грудня 2020 року виконавчим комітетом Дарахівської сільської ради Тернопільської області, станом на 15 квітня 1991 рік в будинку, що знаходиться по [ADDRESS] та є колгоспним двором, проживали і були зареєстровані: голова колгоспного двору [PERSON] , її чоловік [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] (а.с. 21). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і після його реєстрації останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно Дарахівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області від 02 червня 1979 року (а.с.11). [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Теребовлянської держадміністрації Тернопільської області від 11 серпня 1998 року, актовий запис № 99 (а.с.19). Згідно довідки №731 виданої 18 травня 2020 року виконавчим комітетом Дарахівської сільської ради Тернопільської області, [PERSON] вибув 14.04.2011 з села Дарахів Теребовлянського району Тернопільської області в с. Гірне Стрийського Району Львівської області. (а.с. 20) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 березня 1992 року [PERSON] народилася [INFO] в с. Дарахів Теребовлянського району Тернопільської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.9) 01 лютого 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно довідки №1994 виданої 03 грудня 2020 року виконавчим комітетом Дарахівської сільської ради Тернопільської області, [PERSON] дійсно проживала [ADDRESS] та на день її смерті з нею проживали та вели спільне господарство: син [PERSON] та дочка [PERSON] . (а.с.28) Згідно довідки №1903 виданої 27 листопада 2020 року виконавчим комітетом Дарахівської сільської ради Тернопільської області, [PERSON] не проживає та не зареєстрована в с.Дарахів Теребовлянського району Тернопільської області з 02 листопада 1998 року, про що свідчить і запис в господарській книзі № 14, особовий рахунок № [NUMBER] . (а.с. 39) Згідно виписки із погосподарської книги виданої Дарахівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, домоволодіння в [ADDRESS] є колгоспним двором та станом на 1996-1997 роки, головою двору була [PERSON] , а його членами: її чоловік [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] (вибула в м.Тернопіль 02 листопада 1998 року), [PERSON] . (а.с.22-23) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Дарахівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільській області, [PERSON] помер [INFO] в м.Тернопіль (а.с.24). Згідно довідки Микулинецької селищної ради №448 від 29 січня 2021 року [PERSON] , який помер [INFO] в селі Дарахів, на день смерті не був одружений, дітей не мав. Згідно довідки №1993 виданої 02 грудня 2020 року виконавчим комітетом Дарахівської сільської ради Тернопільської області, [PERSON] дійсно проживав [ADDRESS] та на день його смерті з ним проживали та вели спільне господарство: мати- [PERSON] , брат- [PERSON] та сестра [PERSON] (а.с.25). Заповіту [PERSON] щодо належного йому майна не складав. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Дарахівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільській області, [PERSON] померла [INFO] в с.Дарахів Теребовлянського району Тернопільської області (а.с.27). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Заповіту [PERSON] щодо належного їй майна не складала. 30 березня 2020 року була заведена спадкова справа за №200, після смерті [INFO] [PERSON] за заявою спадкоємця за законом [PERSON] , інші спадкоємці не зверталися. Вказане підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою за № 1276/02-14 від 12 серпня 2019 року (а.с. 40). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою за № 1276/02-14 від 12 серпня 2019 року, вбачається, що при розгляді документів, а саме: свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження [PERSON] , довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації 15 липня 2019 року за № 257, поданих позивачем [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , було встановлено, що відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та не проведена державна реєстрація права власності. (а.с.20) За даними технічного паспорту, виготовленого 08 липня 2019 року Теребовлянським бюро технічної інвентаризації житловий будинок розташований по [ADDRESS] має загальну площу 147,6 кв.м., житлову - 64,6 кв.м та замовниками технічної інвентаризації є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.31-37) Станом на 29 серпня 2019 року вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] становить 251400 грн., що вбачається із висновку про вартість майна. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як роз`яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні (Постанова Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року). Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Відповідно до змісту ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №156/482/17 від 17 червня 2020 року. Враховуючи вказані вище обставини, судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як членам колишнього колгоспного двору належали по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи те, що [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] порядок спадкування їх майна регулюється нормами ЦК України. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , заповіту не склав. [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] (спадкоємцем першої черги) та на момент його смерті проживала та була зареєстрована з ним успадкувала належну йому 1/5 частину житлового будинку. [PERSON] померла [INFO] , заповіту щодо належного їй майна не склала, після її смерті відкрилася спадщина на належні їй 2/5 частин житлового будинку, яку прийняли спадкоємці першої черги дочка [PERSON] та син [PERSON] , оскільки проживали та були зареєстровані разом із [PERSON] на день її смерті. Однак, позивачі не можуть отримати свідоцтво про прийняття спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, враховуючи вказане право позивачів має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно. Суд зазначає, що згідно норм ЦПК розгляд справи здійснюється в межах заявлених позовних вимог, а тому враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачі не можуть реалізувати своїх прав, їхні права підлягають судовому захисту, а позов до задоволення шляхом: визнання за [PERSON] права власності на 1/5 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнання за [PERSON] права власності на 1/5 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору та права власності на 1/5 частину вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнання за [PERSON] право власності на 1/5 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору.

Outcome: approved