Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] в квітні 2017 року звернувся до суду з вимогами ухвалити судове рішення про стягнення з [PERSON] на його позивача - користь на відшкодування матеріальної шкоди 46670 грн і на відшкодування моральної шкоди 40\~000 грн, стверджуючи, що внаслідок неправомірних дій [PERSON], яка самочинно здійснила капітальний ремонт та реконструкцію квартири [ADDRESS] неодноразово мало місце залиття приміщень житлової кімнати і туалету, що належать позивачу на праві власності в загальній квартирі [ADDRESS]. Після отримання висновку судової будівельно-технічної експертизи позивач надав заяву про уточнення позову і в судовому засіданні підтримав такі вимоги: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 21993 грн і на відшкодування моральної шкоди 20\~000 грн. Представник відповідача позов [PERSON] не визнав з підстав його недоведеності. Представник третьої особи до суду не зявився, про час і місце слухання справи сповіщений. Суд вислухав сторони (представників), вивчив матеріали справи і встановив наступне: [PERSON] є власником 116\\1000 частин квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого12.03.2007 року управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міськради. Квартира №5 в цьому ж будинку розташована над квартирою №2. Квартира №5 належить на праві власності [PERSON] Позивач доводить, що [PERSON] самочинно без належних проекту і дозвільних документів здійснила капітальний ремонт і реконструкцію квартири №5 шляхом знесення перегородок, заміни комунікацій з водопостачання і водовідведення, що призвело до постійного залиття приміщень, належних [PERSON] на праві власності. [PERSON] не визнає своєї вини у спричиненні шкоди майну, належного [PERSON], тому позивач звернувся до суду за захистом порушеного права власності. На обґрунтування позову [PERSON] посилається на акти про залиття квартири, що були складені працівниками КП «ЖКС «Порто-Франківський» 19.08.2011 року, 28.09.2011 року, 21.05.2014 року, 07.11.2016 року, відповіді на його позивача письмові звернення до Приморської рай адміністрації, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, кошторисний розрахунок вартості ремонтних робіт в його квартирі, висновок судової будівельно-технічної експертизи №551\\570 від 23.01.2018 року з фотографіями кімнати і туалету в квартирі [ADDRESS]. Представник відповідача, не визнаючи позовні вимоги [PERSON] надав такі пояснення: [PERSON] здійснила капітальний ремонт квартири №5 в 2005-2006 роках. Разом з ремонтними роботами в квартирі, [PERSON] виконала ремонт горища та сходової площадки. До 2011 року залиття квартири позивача не відбувалось. З 2011 року в житловій кімнаті та в приміщенні туалету, що належать [PERSON] почали намокати стеля і стіни. Оскільки в квартирі [PERSON] не вносились зміни до комунікацій з водопостачання, водовідведення, каналізації і ці комунікації не розташовані над приміщеннями позивача, то причинами намокання не може бути неналежне утримання [PERSON] сантехнічного обладнання. Окрім того, в квартирі [PERSON] також спостерігається намокання зовнішньої стіни, яка прилягає до стіни сусіднього будинку. На обґрунтування своїх доводів представник відповідача посилався на висновок судової будівельно-технічної експертизи №551\\570 від 23.01.2018 року та пояснення судового експерта [PERSON] в судовому засіданні, які спростовують твердження [PERSON], що залиття приміщень, належних позивачу, сталося внаслідок вини [PERSON] Представник відповідача також посилався на невідповідність актів про залиття вимогам діючого законодавства і стверджував, що такі акти не є належними і допустимим доказами причин залиття квартири №2. До відзиву на позов представник відповідача надав копію висновку будівельно-технічної експертизи №4941\\24 від 20.01.2014 року, що була призначена ухвалою Приморського райсуду м.Одеси по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Представник відповідача вказав, що висновок експертизи від 2014 року співпадає з висновком експертизи від 23.01.2018 року щодо причин залиття квартири позивача і що обидва висновки виключають вину [PERSON] у залитті квартири №2. Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.1166 ЦК України «шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пленум Верховного Суду України в Постанові №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», зазначив «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи». Стаття 81 ЦПК України зобовязує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Суд не отримав належних і допустимих доказів вини [PERSON] у вчиненні дій (бездіяльності), що спричинили залиття квартири №2. Так, висновком судової будівельно-технічної експертизи №551/570 від 23.01.2018 року спростовуються твердження позивача, що причиною залиття є реконструкція вище розташованої квартири №5,належної на праві власності [PERSON] Експерт [PERSON] зазначив, що на час обстеження квартир джерела замокання на даній ділянці торцевої стіни житлової кімнати [PERSON]А, відсутні. Експерт припустив, що причиною залиття можуть бути фактори, що мали місце до проведення капітального ремонту квартири відповідачки (а.с.56 т.1). Надані позивачем акти від 19.08.2011 р., 28.09.2011 р., 21.05.2014 р., 07.11.2016 р. , складені представниками Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» не відповідають Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року та Додатку №4 до них, що передбачають «в акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, імя, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, імя, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість ;висновок комісії щодо встановлення вини особи що вчинила залиття. Акт обовязково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи прізвище імя по батькові підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин. Всі акти не містять вищевказаних відомостей. Окрім того, в акті належить «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. №___ у роботу системи (заміна радіаторів,трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.». В актах від 19.08.2011 р. та 28.09.2011 р. комісія вказала, що «після реконструкції кв. №5 відбувається залиття нижче розташованої комунальної квартири №2», не визначивши причину затоплення квартири №2. В Актах від 21.05.2014 р. та 07.11.2016 р. комісія зазначила, що через несправність сантехнічних приладів та комунікацій в квартирі №5 відбуваються залиття квартири №2. Судом встановлено, що члени комісії комунікації в квартирі №5 не досліджували ні 21.05.2014 року ні 07.11.2016 року, що підтверджується відсутністю [PERSON] при складанні цих актів та поясненнями самого позивача. На недоліки актів про залиття вказує судовий експерт [PERSON] у висновку судової будівельно-технічної експертизи №551/570 від 23.01.2018 р. Так, експерт зазначає (а.с.56) що в актах від 21.05.2014, 07.11.2016 та 20.04.2017 року причиною затоплення вказана несправність сантехнічного обладнання та комунікацій в кв. №5, однак в приміщеннях квартири №5 сантехнічне обладнання відсутнє. Відображені в технічному паспорті квартири №5 від 29.10.1999 року сантехнічне обладнання було демонтоване в ході реконструкції. Експерт звертає увагу, що в актах не вказано, чи проводилося обстеження квартири №5 та їх результати, з актів не вбачається, були вони складені по факту залиття на дати їх складення що констатують факти залиття, які мали місце раніше. З огляду на викладене вищевказані акти є неналежними доказами того, що внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) [PERSON] допустила залиття квартири позивача. Суд погоджується з доводами відповідачевої сторони, що позов [PERSON] є недоведеним і тому не підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed