Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] 11.03.2014 року звернулась в суд з позовом до Комунальної установи по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради, КП «Готельний комплекс «Україна»» про поновлення її на роботі, на посаді спеціаліста з питань орендних відносин Комунальної установи по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради, про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. в зв'язку з незаконним звільненням з роботи. В судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю з викладених у ньому підстав. Представник відповідача - Комунальної установи по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради в судовому засіданні позов не визнав повністю, оскільки звільнення позивача було проведено у відповідності до вимог діючого законодавства України. Представник відповідача - КП «Готельний комплекс «Україна»» в судовому засіданні позов до їх підприємства не визнав повністю з тих підстав, що їх підприємство не приймало та не звільняло з роботи позивача. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Рішенням Житомирської обласної ради № 314 від 08.09.2011 року «Про реорганізацію комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради» було реорганізовано Комунальне підприємство по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради в Комунальну установу по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Комунальною установою по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради, де працювала на посаді спеціаліста з питань орендних відносин. Наказом Комунальної установи по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради № 15-к від 12.02.2014 року [PERSON] була звільнена 12.02.2014 року з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, за скороченням штату працівників Комунальної установи по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради. Звільнення [PERSON] з роботи було проведено із порушенням законодавства про працю України. Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав п.1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. В судовому засіданні встановлено, що звільнення [PERSON] було проведено під час перебування останньої у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 21.04.2011 року по 12.02.2014 року (наказ № 28-п від 22.04.2011 року). Також в порушення вимог ст.49-2 КЗпП України не було запропоновано [PERSON] іншу роботу, а також не було враховано, що остання одна виховує двох неповнолітніх дітей, коли звільнення допускається тільки з обов'язковим працевлаштуванням (ч.3 ст.184 КЗпП України). Відповідно ж до рішення Житомирської обласної ради № 314 від 08.09.2011 року була проведена реорганізація, а не повна ліквідація Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради. Оскільки звільнення [PERSON] було проведено з порушенням вимог діючого законодавства України, то наказ про її звільнення є незаконним і підлягає скасуванню. На підставі наведеного [PERSON] має бути поновлена на роботі на посаді спеціаліста з питань орендних відносин Комунальної установи по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради з 12.02.2014 року та їй має бути виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу . Так як Комунальною установою по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради не надано довідки про середньомісячну заробітну плату [PERSON] в зв'язку із скороченням її посади, то суд виходить із мінімальної заробітної плати, яка існувала на час звільнення [PERSON] З урахуванням викладеного середньомісячна заробітна плата [PERSON] за час вимушеного прогулу становить 9744 грн. (1219 грн. (мінімальна заробітна плата) х 8 місяців (час вимушеного прогулу ) = 9744 грн.). Відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України, відповідач має також відшкодувати позивачу 1000 грн. моральної шкоди, оскільки неправомірним звільненням позивачу були спричиненні моральні страждання, що змусило останню застосовувати зусилля до організації свого життя та своєї родини. При визначні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги, що від дій відповідача не настали тяжкі наслідки для позивача. Позов в частині вимог до КП «Готельний комплекс «Україна»» підлягає залишенню без задоволення за безпідставністю, оскільки вказане підприємство не приймало на роботу та не звільняло з неї [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 740,80 грн. судового збору.

Outcome: partial