Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON] 04.11.2016 звернулась до суду з позовом, в остаточній редакції якого прохала суд стягнути з відповідачів грошову компенсацію у розмірі ? частини вартості автомобіля «Фольксваген пассат», д.н.з. [NUMBER] у розмірі 100000 грн. та грошову компенсацію у розмірі ? частини вартості транспортного засобу реєстраційний номер [NUMBER] марка ЗІМ 6901 у сумі 10422,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 15.09.1998 по 05.11.2013 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.11.2013 шлюб між ними розірвано. У шлюбі подружжям було набуто коштовне майно, а саме: транспортний засіб реєстраційний номер [NUMBER] марка ЗІМ 6901, вартістю 20,844 гривень, легковий автомобіль «Фольксваген пассат», д.н.з. [NUMBER], 2005 року випуску вартістю 200000 грн., який 22.06.2013 вартістю 108400,00 грн. переєстровано відповідно до договору купівлі-продажу (комісії № 6/213207) на імя [PERSON] батька відповідача. Оскільки сторони не змогли дійти згоди щодо поділу майна, позивач звернулася з даним позовом до суду. 20.03.2017 [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому прохав: поділити майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: трейлер-причіп марки ПТУ-32, 1988 року випуску, ДНЗ ТО02121, та транспортний засіб марки ЗІМ 6901, 1993 року випуску, ДНЗ 0503ХАР; визнати за [PERSON] право приватної власності на трейлер-причіп марки ПТУ-32, 1988 року випуску, ДНЗ ТО02121; визнати за [PERSON] право приватної власності на транспортний засіб марки ЗІМ 6901, 1993 року випуску, ДНЗ 0503ХАР; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму в розмірі 14162,50 грн. вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначив, що 15.09.1998 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ №049453, виданим Коломацьким відділом РАГС Харківської області 15.09.1998. Дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.11.2013 по справі №645/5428/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В період шлюбу за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] було придбано наступне майно: житловий будинок №56-В по вулиці Петрозаводська в місті Харкові; трейлер-причіп марки ПТУ-32, 1988 року випуску, ДНЗ ТО02121, зареєстрований за [PERSON] 19.11.2003; транспортний засіб марки ЗІМ 6901, 1993 року випуску, ДНЗ 0503ХАР, зареєстрований за [PERSON]; автомобіль VW PASSAT 1.8, 2005 року випуску, ДНЗ АХ4337АА, який був зареєстрований за [PERSON] до 22.06.2013. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.03.2015 по справі №645/5677/14-ц визнано право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок літ. «Ж-2», загальною площею 199,8 кв.м., житловою площею 104,4 кв.м., з надвірними будівлями гаражем літ. «Е», хвірткою №2, огорожею №3, розташований у м. Харкові по вул. Петрозаводська, 56-В. В порядку поділу майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку літ. «Ж-2», загальною площею 199,8 кв.м., житловою площею 104,4 кв.м., з надвірними будівлями гаражем літ. «Е», хвірткою №2, огорожею №3, розташований у м. Харкові по вул. Петрозаводська, 56-В, іншу ? частину будинку залишено у власності [PERSON] В іншій частині позовних вимог відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16.04.2015, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.03.2015 року по справі №645/5677/14-ц залишено без змін. [PERSON] вказує, що висновком Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області (з обслуговування Валківського та Коломацького районів) від 15.09.2014 встановлено, що на території домоволодіння [PERSON] зберігаються два причепи, які належать [PERSON] [PERSON] пояснив, що дані причепи будуть зберігатися в нього до розподілу майна між його донькою [PERSON] та зятем [PERSON] в суді. Висновком Коломацького ВП Валківського ВП ГУНП в Харківській області від 24.08.2016 встановлено зі слів [PERSON], що причіп ПТУ-32 раніше належав його батьку [PERSON] та був без відповідних документів та номерних знаків, оскільки був не зареєстрований належним чином. Вищевказаний причіп був переданий в користування [PERSON], який зареєстрував його на себе. Після розлучення [PERSON] з [PERSON] вищевказаний причіп деякий час знаходився на території домоволодіння [PERSON], який згодом віддав його на металобрухт [PERSON], а отримані кошти віддав своїй доньці [PERSON] З метою визначення вартості трейлера-причепа марки ПТУ-32, 1988 року випуску, ДНЗ ТО02121, [PERSON] звернувся до ТОВ «Альянс». У відповідь [PERSON] надано ТОВ «Альянс» звіт №4579 від 14.03.2017, згідно якого трейлер-причіп марки ПТУ-32, 1988 року випуску, ДНЗ ТО02121 станом на 15.08.2016 коштував 49169,00 грн. Оскільки [PERSON] отримала кошти від реалізації трейлера-причепа марки ПТУ-32, 1988 року випуску, ДНЗ ТО02121, то вважав доцільним визнати право приватної власності на трейлер-причіп марки ПТУ-32, 1988 року випуску, ДНЗ ТО02121, за [PERSON], яка, в свою чергу, компенсує [PERSON] половину його вартості у розмірі 24584,50 грн. Вказує, що з метою визначення вартості транспортного засобу марки ЗІМ 6901, 1993 року випуску, ДНЗ 0503ХАР, що є у спільній сумісній власності подружжя, [PERSON] звернувся до ТОВ «Альянс». У відповідь [PERSON] надано ТОВ «Альянс» звіт №4578 від 14.03.2017, згідно якого транспортний засіб марки ЗІМ 6901, 1993 року випуску, ДНЗ 0503ХАР станом на 13.03.2017 коштує 20844,00 грн. Оскільки транспортний засіб марки ЗІМ 6901, 1993 року випуску, ДНЗ 0503ХАР, фактично перебуває у власності та користуванні [PERSON], вважав доцільним залишити вказаний транспортний засіб у власності [PERSON], який, компенсує [PERSON] половину його вартості у розмірі 10422,00 грн. [PERSON] зазначає, що згідно договору комісії №6/213207 від 22.06.2013, укладеного між Торгівельною фірмою «Автолюбитель» та [PERSON], автомобіль VW PASSAT 1.8, 2005 року випуску, ДНЗ АХ4337АА, було продано за 108400,00 грн. Зазначає, що вказаний автомобіль реалізовано в період шлюбу між позивачем та відповідачем, а грошові кошти, які були одержані від реалізації автомобіля, ними разом були витрачені на побутові потреби подружжя, тому на сьогоднішній день відсутні правові підстави для розподілу автомобіля VW PASSAT 1.8, 2005 року випуску, ДНЗ АХ4337АА. Позивач за зустрічним позовом вважає, що [PERSON] повинна сплатити [PERSON] суму в розмірі 24584,50 грн., а [PERSON] повинен сплатити [PERSON] суму в розмірі 10422,00 грн., тому з урахуванням вказаного, [PERSON] повинна виплатити [PERSON] суму в розмірі 14162,50 грн. Ухвалою суду прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та обєднано в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.03.2018, клопотання представника відповідачів [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області належним чином завірені копії актів цивільного стану, щодо реєстрації та розірвання шлюбів громадянки [PERSON] та відомості про те що, з ким і коли громадянка [PERSON] укладала та розривала шлюби. Ухвалою суду від 02.05.2018, прийнято відмову представника позивача [PERSON] [PERSON] від частини позовних вимог до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності за [PERSON] на 1/2 частину автомобіля [NUMBER], закрито провадження по справі в частині зазначених позовних вимог. Цією ж ухвалою від 02.05.2018, залучено в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON]. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.07.2018, прийняти відмову представника позивача [PERSON]-[PERSON] від частини позовних вимог до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання недійсним договір купівлі продажу (комісії) № 6/213207 від 22.06.2013 автомобіля «Фольксваген пассат», д.н.з. [NUMBER], закрито провадження по справі в частині зазначених позовних вимог, виключено зі складу учасників справи третю особу [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, прохала задовольнити. Зустрічний позов не визнала, прохала в задоволенні позову відмовити, [PERSON] надала суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначила, що вона повністю заперечує проти обставин, а саме факту привласнення причепу-трейлер ПТУ -32 1988 року випуску, який є сумісним майном і має вартість 49169,00 грн., а також ніколи від реалізації трейлера-причепа ніякі кошти не отримувала. Зазначає, що такого майна в їх сімї не було. Вказує, що ніякого трейлеру-причепу у помешканні її батька не було, у нього були причепи (старенькі) і залишилися у спадок від дідуся. Також [PERSON] зазначає, що не надавала своєї згоди на продаж автомобіля VW PASSAT 1.8, 2005 року випуску, ДНЗ АХ4337АА. 02.05.2018 представником позивача подано клопотання до суду про застосування строку позовної давності. Представник відповідачів у судовому засіданні позов, з урахуванням уточнень не визнав, надав суду відзив, у якому зазначив, що за договором комісії №6/213207 від 22.06.2013, укладеним між Торгівельною фірмою «Автолюбитель» та [PERSON], автомобіль VW PASSAT 1.8, 2005 року випуску, ДНЗ АХ4337АА, продано за 108400,00 грн. 24.10.2017 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір №6349/2017/676662 купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля VW PASSAT 1.8, 2005 року випуску, ДНЗ АХ4337АА. Ціна продажу склала 70000,00 грн. Позовні вимоги про стягнення з [PERSON] грошової компенсації вартості ? частини транспортного засобу марки ЗІМ 6901, 1993 року випуску, ДНЗ 0503ХАР, відповідач визнав. Також зазначив, оскільки транспортний засіб марки ЗІМ 6901, 1993 року випуску, ДНЗ 0503ХАР, фактично перебуває у власності та користуванні [PERSON], то вважав доцільним залишити вказаний транспортний засіб, у власності [PERSON], який, в свою чергу, компенсує [PERSON] половину його вартості у розмірі 10422,00 грн. Представник відповідача у судовому засіданні зустрічний позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. 15.09.1998 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.11.2013 по справі №645/5428/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 64, 117). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.03.2015 по справі №645/5677/14-ц визнано право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок літ. «Ж-2», загальною площею 199,8 кв.м., житловою площею 104,4 кв.м., з надвірними будівлями гаражем літ. «Е», хвірткою №2, огорожею №3, розташований у м. Харкові по вул. Петрозаводська, 56-В. В порядку поділу майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку літ. «Ж-2», загальною площею 199,8 кв.м., житловою площею 104,4 кв.м., з надвірними будівлями гаражем літ. «Е», хвірткою №2, огорожею №3, розташований у м. Харкові по вул. Петрозаводська, 56-В, іншу ? частину будинку залишено у власності [PERSON] В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 65-66). Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16.04.2015, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.03.2015 року по справі №645/5677/14-ц залишено без змін (а.с. 67). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Після реєстрації шлюбу, 30.08.2017 складено актовий запис № 395 про шлюб та [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 151,153) Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію машини Серія АБ № 02367, трейлер-причіп реєстраційний № ТО02121 марки ПТУ-32, 1988 року випуску 19.11.2003 зареєстровано на імя [PERSON] (а.с. 68). Згідно свідоцтва про реєстрацію тз серії ХАС № 443545, марки ЗІМ 6901, 1993 року випуску зареєстрований за [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається з інформації Регіонального сервісного центру в Харківській області № 301216 № 31/20-7493, автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 1.8, 2005 року випуску, БУЛО ЗАРЕЭСТРОВАНО 31.05.2011 НА ГРОМАДЯНИКА [PERSON], на підставі довідки-рахунку серії КІМ № 618310 оформленої ТОВ ТБ «Слобожанщина» 31.05.2011. 22.06.2013 транспортний засіб знято з обліку для реалізації та у цей же день зареєстровано на громадянина [PERSON], на підставі довідки-рахунку серії ААВ № 213207 оформленої ТФ «Автолюбитель», 22.06.2013 (а.с. 122). Відповідно договору комісії №6/213207 від 22.06.2013, укладеного між Торгівельною фірмою «Автолюбитель» та [PERSON], автомобіль VW PASSAT 1.8, 2005 року випуску, ДНЗ АХ4337АА, було продано за 108400,00 грн. Відповідно до\~ст.\~60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. (ст. 61 СК України). Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.п. 23, 24\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~11\~від 21\~грудня 2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна,\~наявного\~на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя,\~наявне\~у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є наступне майно: тз серії ХАС № 443545, марки ЗІМ 6901, 1993 року випуску, трейлер-причіп реєстраційний № ТО02121 марки ПТУ-32, 1988 року випуску 19.11.2003 та автомобіль Фольксваген пассат», д.н.з. [NUMBER], 2005 року випуску. Висновком Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області (з обслуговування Валківського та Коломацького районів) від 15.09.2014 встановлено, що на території домоволодіння [PERSON] зберігаються два причепи, які належать [PERSON], які зі слів [PERSON] будуть зберігатися в нього до розподілу майна між його донькою [PERSON] та зятем [PERSON] в суді (а.с. 71). Висновком Коломацького ввіділення поліції Валківського ВП ГУНП в Харківській області від 24.08.2016 встановлено зі слів [PERSON], що причіп ПТУ-32 раніше належав його батьку [PERSON] та був без відповідних документів та номерних знаків, оскільки був не зареєстрований належним чином. Вищевказаний причіп був переданий в користування [PERSON], який зареєстрував його на себе. Після розлучення [PERSON] з [PERSON] вищевказаний причіп деякий час знаходився на території домоволодіння [PERSON], який згодом віддав його на металобрухт [PERSON], а отримані кошти віддав своїй доньці [PERSON]П (а.с. 77). Суд критично оцінює покази свідка [PERSON] (батька позивача [PERSON]П.), який у суді зазначив, що два причепи, які знаходились у нього належали його батьку, оскільки спростовуються матеріалами справи та різняться з показами, які він раніше давав у правоохоронних органах. Частиною 1 ст.\~70\~СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст.\~71\~СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя (ст. 65 СК України). Згідно звіту №4579 від 14.03.2017, зробленого ТОВ «Альянс», станом на 15.08.2016 вартість трейлер-причіпу марки ПТУ-32, 1988 року випуску, ДНЗ ТО02121 склала 49169,00 грн. (а.с. 79). Відповідно звіту № 4578 від 14.03.2017, зробленого ТОВ «Альянс», станом на 13.03.2017 вартість тз серії ХАС № 443545, марки ЗІМ 6901, 1993 року випуску склала 20844,00 грн. (а.с. 80). Оскільки [PERSON] отримала кошти від реалізації трейлера-причепа марки ПТУ-32, 1988 року випуску, ДНЗ ТО02121, то доцільним буде визнати право приватної власності на трейлер-причіп марки ПТУ-32, 1988 року випуску, ДНЗ ТО02121, за [PERSON], яка, в свою чергу, компенсує [PERSON] половину його вартості у розмірі 24584,50 грн. Так як, транспортний засіб марки ЗІМ 6901, 1993 року випуску, ДНЗ 0503ХАР, фактично перебуває у власності та користуванні [PERSON], то доцільним буде залишити транспортний засіб марки ЗІМ 6901, 1993 року випуску, ДНЗ 0503ХАР, у власності [PERSON], який, в свою чергу, компенсує [PERSON] половину його вартості у розмірі 10422,00 грн. Отже, [PERSON] повинна сплатити [PERSON] суму в розмірі 24584,50 грн., а [PERSON] повинен сплатити [PERSON] суму в розмірі 10422,00 грн. Відповідно до ст. 601 ЦК України зобовязання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги. Таким чином, [PERSON] повинна виплатити [PERSON] суму в розмірі 14162,50 грн. Згідно договору комісії № 6/213207 від 22.06.2013, укладеного між Торгівельною фірмою «Автолюбитель» та [PERSON], автомобіль VW PASSAT 1.8, 2005 року випуску, ДНЗ АХ4337АА, було продано за 108400,00 грн. Як вбачається, спірний автомобіль реалізовано в період шлюбу між позивачем та відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем [PERSON] не надано доказів що кошти, отримані від реалізації автомобіля не були витрачені на потреби подружжя, тому відсутні підстави для розподілу спірного автомобіля. Також позивачем не надано доказів щодо часу фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин. Щодо заяви представника позивача [PERSON] про застосування строку позовної давності до зустрічної позовної вимоги, суд виходить з наступного. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). При цьому відповідно до частини першої\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою\~статті 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Вирішуючи питання перебігу позовної давності, суд виходить не з часу, коли сторони розірвали шлюб, а з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого майнового права, оскільки сам по собі факт припинення шлюбу не свідчить про порушення права власності одного з подружжя. Неподання позову про поділ майна, у тому числі до спливу трьох років з дня розірвання шлюбу, за відсутності доказів, які підтверджують заперечення права одного з подружжя на набуте в період шлюбу майно, зареєстроване за другим з подружжя, не може свідчити про порушення прав і вказувати на початок перебігу позовної давності. Як вбачається з копії рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.03.2015 [PERSON] звертався до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а саме житлового будинку (а.с. 65). З наявних в матеріалах справи вбачається, що питання про поділ рухомого майна подружжя судом раніше не вирішувалось. Із зустрічним позовом по даній справі [PERSON] звернувся до суду 20.03.2017 (а.с. 55), а тому [PERSON] строк позовної давності не пропущено. Таким чином, заява представника позивача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, а зустрічний позов [PERSON] підлягає у повному обсяі. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved