Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 25840304 від 20.08.2014р., кадастровий номер земельної ділянки 3521455100:50:070:0027 цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площа 0,0251 га та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 25838663 від 20.08.2014р., кадастровий номер земельної ділянки 3521455100:50:070:0028 цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площа 0,0251 га за адресою розташування: [ADDRESS] на праві приватної власності вказані земельні ділянки належать [PERSON] . У 2014 році в позивача виник намір на будівництво, на вказаних земельних ділянках, нежитлової будівлі (магазин), які закінчені в 2015 році, про що свідчить звіт про проведення технічного обстеження за яким встановлена, що нежитлова будівля (магазин) готова до експлуатації. На зазначених земельних ділянках до 2014 року будь-яких розташованих будівель не було. Самочинне будівництво позивач здійснив на земельних ділянках, які виділені для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за вказаною адресою. Відповідно до чинного законодавства, нерухоме майно має реєструватись за фізичною особою. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 373-376 ЦК України, представник позивача просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, а саме: нежитлову будівлю (магазин) (літера А) площею забудови 356,50 кв.м., загальною площею 342,10 кв.м., торговою площею 278,3 кв.м., будівельним об`ємом 2104 куб.м., яка розташована по [ADDRESS] на земельних ділянках площею 0,0251 га за кадастровим номером 3521455100:50:070:0027 та площею 0,0251га за кадастровим номером 3521455100:50:070:0028. Провадження в даній справі відкрито ухвалою суду від 12.04.2021р., визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 19.05.2021р. ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, представник надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 0,0251 га. з кадастровим номером 3521455100:50:070:0027 та площею 0,0251 га. з кадастровим номером 3521455100:50:070:0028, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна за №251708837 від 08.04.2021р. та №251709959 від 08.04.2021р. (а.с. 7-13). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, виготовленого фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 11.07.2019р. по [ADDRESS] на земельних ділянках з кадастровим номером 3521455100:50:070:0027 та 3521455100:50:070:0028 збудовано нежитлову будівлю (магазин) (літера А) площею забудови 356,50 кв.м., загальною площею 342,10 кв.м., торговою площею 278,3 кв.м., будівельним об`ємом 2104 куб.м., який готовий до експлуатації.(а.с. 18-25). Як вбачається з вищезазначеного звіту, нежитлова будівля (магазин) (літера А) розташована на земельній ділянці з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування будівель торгівлі. Приватним підприємством «Геопроект» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об?єднання земельної ділянки, яка була раніше сформована з земель житлової та громадянської забудови для будівництва і обслуговування будівель торгівлі [PERSON] розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії звіту про визначення ринкової вартості нежитлової будівлі магазину літери (А), виготовленого фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 31.03.2021р., вартість нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS] , складає 154701,25 тис. грн. (а.с. 73-81). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до частин другої та третьої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). За нормами частин 1-3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК України). Як встановлено судом, позивачем самочинно збудовано нежитлову будівлю (магазин) (літера А) по [ADDRESS] на земельній ділянці, виділеній для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, право власності на яку вона набула 20.08.2014р. Самочинно збудована позивачем нежитлова будівля (магазин) не порушує права інших осіб, оскільки відповідач не заперечує щодо визнання права власності за позивачем на цю нежитлову будівлю (магазин), і таких осіб судом не встановлено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за позивачем права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яке збудовано на земельній ділянці. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи задоволення позовних вимог та те, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача, який здійснив самочинне будівництво, судові витрати зі сплати ним судового збору при зверненні до суду в сумі 1547 грн., що підтверджується квитанцією №10010/0131 від 08.04.2021 (а.с. 6), покладаються на позивача. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved