Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: Головне управління Держземагенства у м. Києві про визначення розміру частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивували тим, що 01.11.2000 року Київським міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення Київської міської ради від 13.05.99р. №238/339 було видано три Державні акти: ІІІ-КВ №121580, ІІІ-КВ №121581, ІІІ-КВ №121582 на земельну ділянку площею 0,0701 га (кадастровий № 75089013), за адресою: [ADDRESS], у спільну приватну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Частки, належні кожній з осіб не були визначені в державному акті. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть від 09.03.2005 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з наступного спадкового майна: 2/3 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS], та 1/3 частина земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями [PERSON] першої черги по закону є донька - [PERSON] та син - [PERSON]. Інших осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. У встановлений чинним законодавством строк, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] звернулися для прийняття спадщини до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, якою була заведена спадкова справа №37164228 та видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. Землю спадкоємці не оформили, оскільки виникла необхідність отримати витяг з Поземельної книги та провести грошову оцінку земельної ділянки, в процесі отримання якого виникло питання з найменуванням типу вулично-дорожньої мережі, а саме: [ADDRESS] чи [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.02.2011 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з наступного спадкового майна: 1/2 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS], 1/3 частина земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та 1/6 частина земельної ділянки, яку [PERSON] не оформив після смерті матері [PERSON] Спадкоємцями [PERSON] першої черги по закону є дружина - [PERSON] та донька - [PERSON]. У встановлений чинним законодавством України строк, спадкоємці звернулися до П'ятої Київської державної нотаріальної контори, де нотаріусом було заведено спадкову справу №582/2011. Донька [PERSON] відмовилась від ? частки у спадщині і відмова прийнята нотаріусом. Дружина [PERSON] отримала у спадок ? житлового будинку, що підтверджується Витягом з державного реєстру прав на підставі свідоцтва про право на спадщину 2-1092 від 07.12.12р. Київської державної нотаріальної контори №5. [PERSON], отримавши витяг та грошову оцінку, звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті її матері - [PERSON] Нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано Постанову від 23.10.13 року №7247/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у Державному акті на право приватної власності на землю не виділені частки, а тому не має можливості видати [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала її матері. [PERSON] звернулася до П'ятої Київської державної нотаріальної контори для прийняття у спадок земельної ділянки після смерті її чоловіка [PERSON] і отримала Постанову від 25.10.13 року № 3665/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у Державному акті на право приватної власності на землю не виділені частки, а тому не має можливості видати [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала її чоловікові. У державного нотаріуса відсутні підстави для видачі позивачам Свідоцтв про право на спадщину на вищевказані земельну ділянку, оскільки в Державних Актах не визначені частки кожного із власників. В даний час це зробити неможливо, так як розподіл та визначення часток можливе власниками землі, двоє з яких померли. Враховуючи вищевикладене, позивачі звернулись до суду з даним позовом та просять суд ухвалити рішення, яким визначити, що частка [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0701 га за адресою: [ADDRESS], становить по 1/3 частки кожного, визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частки зазначеної земельної ділянки та визнати за [PERSON] право власності на 3/6 частки зазначеної земельної ділянки. В судовому засіданні представник [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином, про час та місце слухання даного судового засідання також повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення даного позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], [PERSON], позивача [PERSON], представника третьої особи, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 01.11.2000 року Київським міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення Київської міської ради від 13.05.99р. №238/339 було видано три Державні акти: ІІІ-КВ №121580, ІІІ-КВ №121581, ІІІ-КВ №121582 на земельну ділянку площею 0,0701 га (кадастровий № 75089013), за адресою: [ADDRESS] у спільну приватну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.87, 91, 92 - копії державних актів про право приватної власності на землю). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.03.2005 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з наступного спадкового майна: 2/3 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS], та 1/3 частина земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (а.с.31 - копія свідоцтва про смерть). Спадкоємцями [PERSON] першої черги по закону є її донька - [PERSON] та син - [PERSON]. Інших осіб які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, копією свідоцтва про шлюб (після укладення шлюбу прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON]). Як пояснила представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, у встановлений законодавством строк спадкоємці [PERSON] та [PERSON] звернулися для прийняття спадщини до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, якою була заведена спадкова справа №37164228 та видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок (а.с.13 - копія свідоцтва про право на спадщину за законом). Однак, землю спадкоємці не оформили, оскільки, як пояснила представник [PERSON], виникла необхідність отримати витяг з Поземельної книги та провести грошову оцінку земельної ділянки, в процесі отримання витягу виникло питання з найменуванням типу вулично-дорожньої мережі, а саме: [ADDRESS] чи [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.02.2011 року (а.с.32 - копія свідоцтва про смерть). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з наступного спадкового майна: 1/2 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS], та 1/3 частина земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та 1/6 частина земельної ділянки, яку [PERSON] не оформив після смерті матері - [PERSON] Спадкоємцями [PERSON] першої черги по закону є дружина - [PERSON] та донька - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження доньки та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.12.2012 року. У встановлений законодавством України строк, спадкоємці звернулися до П'ятої Київської державної нотаріальної контори, де нотаріусом було заведено спадкову справу №582/2011. Донька [PERSON] відмовилась від ? частки у спадщині, відмова прийнята нотаріусом. Дружина [PERSON] отримала у спадок ? житлового будинку, що підтверджується Витягом з державного реєстру прав на підставі свідоцтва про право на спадщину 2-1092 від 07.12.2012 року, наданим П'ятою Київською державною нотаріальною конторою (а.с.27 - копія витягу). Як пояснила представник [PERSON], остання, отримавши витяг та грошову оцінку, звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті її матері - [PERSON]. Нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори було видано Постанову від 23.10.2013 року №7247/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у Державному акті на право приватної власності на землю не виділені частки, а тому не має можливості видати [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала її матері (а.с.29 - копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії). В свою чергу, [PERSON] звернулася до П'ятої Київської державної нотаріальної контори для прийняття у спадок земельної ділянки після смерті її чоловіка - [PERSON], однак отримала Постанову від 25.10.2013 року № 3665/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у Державному акті на право приватної власності на землю не виділені частки, а тому не має можливості видати [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала її чоловікові (а.с.30 - копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії). Отже, у державного нотаріуса відсутні підстави для видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, оскільки в Державних Актах не визначені частки кожного із власників. Відповідно до ст.89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи зі змісту ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, що мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Як пояснили педставник [PERSON] та позивач [PERSON], жодної домовленості між співвласниками про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності не було. Підстав для збільшення чи зменшення розміру частки немає, у зв'язку з чим частки в праві спільної сумісної власності є рівними і розмір частки кожного з них становить по 1/3. Таким чином, з урахуванням наданих пояснень в судовому засіданні, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі належні докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved