Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON].) звернувся до суду з позовом до Національної академії Державного управління при Президентові України (далі - відповідач, Національна академія), в якому просить поновити його на роботі. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 01.09.2008 року між ним та Національною академією було укладено контракт, згідно якого позивача було призначено на посаду завідувача кафедри управління суспільним розвитком; термін дії контракту до 31.08.2015 року. 15.09.2014 року Наказом Національної академії № 545-к позивача було звільнено з посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає таке звільнення незаконним, оскільки перед звільненням йому не було запропоновано іншу посаду та на звернення позивача його не було ознайомлено з рішенням (наказом) про зміну в організації виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання Національної академії, скорочення чисельності або штату працівників. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Національної академії Державного управління при Президентові України та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні 04.12.2014 року Національна академія надала заперечення відповідача проти позову в яких просила відмовити в позові повністю, оскільки звільнення було здійснено з дотриманням норм чинного законодавства, зокрема, позивач був ознайомлений з наказами, проте, відмовився поставити підпис про ознайомлення, про що було складено акт, та у листі від 15.09.2014 року позивачу було запропоновано вакантну на дату звільнення посаду, проте, отримати лист позивач відмовився. В судовому засіданні 14.01.2015 року позивач надав письмові доповнення до позовної заяви в яких уточнив позовні вимоги та просив поновити його на посаді завідувача кафедри управління суспільним розвитком Національної академії Державного управління при Президентові України з 15.09.2014 року. Представники відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували з викладених у письмових запереченнях підстав та просили в позові відмовити. Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 01.09.2008 року між Національною академією та [PERSON] було укладено контракт з науково-педагогічним працівником Національної академії Державного управління при Президентові України, згідно умов якого [PERSON] було призначено на посаду завідувача кафедри управління суспільним розвитком на термін з 01.09.2008 року по 31.08.2015 року. (а. с. 7-12). З 01.09.2008 року на підставі заяви та контракту [PERSON] було призначено на посаду завідувача кафедри управління суспільним розвитком, про що було видано наказ № 791-к від 01.09.2008 року (а. с. 82, 81). Наказом Національної академії № 545-к від 15.09.2014 року [PERSON] було звільнено з посади завідувача кафедри управління суспільним розвитком Національної академії Державного управління при Президентові України 15.09.2014 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. (а. с. 14). Згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Так, Рішенням вченої ради Національної академії Державного управління при Президентові України від 26.06.2014 року № 213/6-5 внесено зміни до структури Національної академії, а саме, ліквідовано кафедру управління суспільним розвитком. (а. с. 57-58). Наказом Національної академії № 185 від 27.06.2014 року на виконання рішення Вченої ради від 26.06.2014 року внесено зміни до структури Національної академії, зокрема, виключено кафедру управління суспільним розвитком (а. с. 59-60, 61-62). Наказом Національної академії № 371-к від 27.06.2014 року відділ кадрів та державної служби було зобов'язано забезпечити персональне попередження про наступне вивільнення працівників і ліквідацію їх посад 15.09.2014 року, в тому числі, [PERSON], та одночасно з попередженням про звільнення підготувати пропозиції працівникам щодо іншої роботи в Національній академії. (а. с. 63, 64). Згідно ст. 492 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. [PERSON] в присутності Заступника начальника відділу кадрів і державної служби Поліщук\~М.В., начальника юридичного відділу Хотієва\~Л.М., начальника управління з навчальної роботи Сороко\~В.М. 03.07.2014 року був ознайомлений із наказами від 27.06.2014 року № 185 та від 27.06.2014 року № 371-к, проте відмовився письмово це засвідчити, про що було складено акт від 03.07.2014 року, затверджений Президентом Національної академії Ковбасюком\~Ю.В. (а. с. 78). У листі від 15.09.2014 року Національна академія запропонувала [PERSON] вакантну посаду професора кафедри державної політики та суспільного розвитку (0,25 ставки). (а. с. 79). Разом з тим, відповідачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження направлення та одержання [PERSON] вказаного листа та відмови позивача від запропонованої посади. Натомість, від руки на вказаному листі зазначено, що підписати лист [PERSON] відмовився. Отже, позивачу в порушення вимог чинного законодавства, не було запропоновано переведення на вакантні посади Національної академії та остання не одержала відмови від такого переведення. За таких обставин, Національна академія звільнила [PERSON] неправомірно з порушенням встановленої чинним законодавством процедури. Отже, позовні вимоги [PERSON] про поновлення його на роботі на посаді завідувача кафедри управління суспільним розвитком Національної академії Державного управління при Президентові України з 15.09.2014 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як визначено у ст.. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, а позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача в дохід Держави підлягають стягненню 243,60 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved