Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач) про визнання права на власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшов житловий будинок із господарськими надвірними спорудами та будівлями, що розташований у [ADDRESS] . За умовами заповіту, складеного померлою [PERSON] 10.10.2007 року, все своє майно вона заповіла [PERSON] - позивачці по справі. У визначений законом термін позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини, про що Макарівською ДНК було заведено спадкову справу № 275/16. При цьому, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок нотаріусом було відмовлено, про що винесено постанову від 23.01.2021 року. Причиною відмови у видачі свідоцтва стало відсутність правовстановлюючих документів щодо права власності померлої на будинок, оскільки за результатами проведених пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] інформація про державну реєстрацію прав на нерухоме майно за спадкодавцем відсутня. Враховуючи викладене, позивач просить суд: визнати за нею, право власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: житловий будинок (А) загальною площею 67,3 кв.м, житловою площею 34,8 кв.м; господарські будівлі та споруди: веранда (а), погріб (Б), літня кухня (В), сарай (Г), вбиральня (Д), колодязь №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати покласти на позивача. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 17.02.2021 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.03.2021 року, яке відкладено на 12.04.2021 р., встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано з Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію спадкової справи № 275/16 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Витребувані докази надійшли до суду 16.03.2021 року та приєднані до матеріалів справи. У підготовче засідання позивач не прибула, в позові просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач подав до суду відзив, яким позовні вимоги визнав, справу просив розглянути у відсутність представника. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та довідкою № 243 від 14.01.2021 р. (а.с. 9, 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшов житловий будинок із господарськими надвірними спорудами та будівлями, що розташований у [ADDRESS] . За умовами заповіту, складеного померлою [PERSON] 10.10.2007 року, все своє майно вона заповіла [PERSON] - позивачці по справі (а.с. 10). На момент смерті спадкодавця [PERSON] разом з нею проживала та була зареєстрована онука - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 243 від 14.01.2021 р. (а.с. 11). У визначений законом термін позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини, про що Макарівською ДНК було заведено спадкову справу № 275/2016 (а.с. 39). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом судом не встановлено, що підтверджується відсутністю заяв у матеріалах спадкової справи. На частину спадкового майна нотаріус видав позивачці відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 71 зворот, 72). При цьому, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок нотаріусом було відмовлено, про що винесено постанову від 23.01.2021 року № 37/02-31. Причиною відмови у видачі свідоцтва стало відсутність правовстановлюючих документів щодо права власності померлої на житловий будинок, оскільки за результатами проведених пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] інформація про державну реєстрацію прав на нерухоме майно за спадкодавцем відсутня (а.с. 19). Відповідно до листа ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. В той же час, судом встановлено, що згідно Виписки з погосподарської книги (а.с. 12) власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] є [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , до складу домоволодіння входить: житловий будинок (А) загальною площею 67,3 кв.м, житловою площею 34,8 кв.м; господарські будівлі та споруди: веранда (а), погріб (Б), літня кухня (В), сарай (Г), вбиральня (Д), колодязь №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3 (а.с. 13-16). Згідно Витягу з рішення № 311-41-VI від 07.10.2015 р. Наливайківської сільської ради «Про перейменування вулиць в селі Наливайківка, що на території Наливайківської сільської ради» вулицю «Леніна» перейменовано в «Центральна» (а.с. 17). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 та ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (Пленум ВСУ п. 23 Постанови №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , спадщину у встановленому законом порядку прийняла, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими спорудами у [ADDRESS] , щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову, а також позивач просив їх не стягувати.

Outcome: approved