Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 04.11.2007 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З часом відносини у сім`ї погіршились, склались різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки, зникло взаєморозуміння та повага, шлюб носить формальний характер. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Спору про поділ майна подружжя між ними немає. Враховуючи наведене, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 04.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №82. Також просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Макарівського районного суду від 03.09.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 08.10.2021 року через канцелярію суду у строк та у порядку, встановленому судом, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позов носить виключно емоційних характер, та вважає, що діти мають виховуватись у повноцінній родині. Відповіді на відзив у встановлений судом строк позивач не подала. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 04.11.2007 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб, актовий запис №82; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] » (а.с. 8). За час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народились діти: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.07.2011 року, а.с. 9); [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.12.2013 року, а.с. 10); [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.02.2017 року, а.с. 11). Як вбачається із довідки про склад сім`ї №1843 від 16.07.2021 року Макарівської селищної ради (а.с.12), виданої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] , - чоловік; [PERSON] , [INFO] , -донька; [PERSON] , [INFO] , - донька; [PERSON] , [INFO] , - син. Як вказала позивач на обґрунтування своїх позовних вимог, що з часом відносини у сім`ї погіршились, у сторін склались різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки, зникло взаєморозуміння. На даний час шлюб носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливим, а намір позивача розірвати шлюб відповідає її волі. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України. Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Враховуючи викладене, а також те, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, подружні відносини між ними припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача, а тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають до задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню, понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1816,00 грн. (а.с. 1). Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved