Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] 12червня 2019 року звернулися до суду з вищезазначеною заявою, де заінтересованою особою є Управління-служба у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради. В обґрунтування своїх вимог заявники посилаються на те, що 02 червня 2012 року між ними був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, за актовим записом № 155. Вони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Заявники вказують на те, що на теперішній час фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Тому заявники просять шлюб розірвати (а.с.1-3). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2019 року справа за указаною заявою була передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.18). Ухвалою судді від 13 червня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа: Управління-служба у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради пророзірвання шлюбу (а.с.21). Заявники надали до суду заяву, у якій просять розглянути цивільну справу за їх відсутності за наявними у справі доказами, на розірванні шлюбу наполягали (а.с.25). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 02 червня 2012 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, за актовим записом № 155 (а.с.12). Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] (а.с.13-14). Шлюбні відносини між заявниками припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Між заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей, які будуть проживати із матір`ю [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи правовідносини, що існують між заявниками, суд вважає за необхідне зазначити про те, що заявниками висловлено чітке рішення про бажання розірвати шлюб та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред`явленні заяви та розгляді справи і це підтверджено ними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам заявників, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу.

Outcome: approved