Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час посилаючись на те, що її чоловік [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], громадянин України, житель [INFO] м. Луганськ, 16 листопада 2018 року помер. При цьому, 20 листопада 2018 року Артемівським відділом ЗАГСу Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, видане Свідоцтво про смерть серії І-ВВ №069476. Проте, дане Свідоцтво, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсним на території України. На звернення у [PERSON] міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції про видачу свідоцтва про смерть чоловіка, їй було відмовлено. Встановлення даного факту необхідно [PERSON] для оформлення документів, повязаних із смертю чоловіка. \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник [PERSON] міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не зявився та про причину неявки суд не повідомив. \~ \~ \~ \~ Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 13 січня 1981 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ЮС №439644, видане 13.06.1981 р. Узбекська ССР м. Ташкент Дом бракосочетаний №1, і після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище «Тихонова». 19 березня 2002 року Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області видано паспорт громадянина України серії ЕН №161865, на імя «[PERSON], [INFO], уродженка м. Ташкент, громадянка України». Згідно відмітки про реєстрацію в паспорті громадянина України ЕН №161865, [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO] м. Луганськ. Згідно Довідки №1006 від 04 грудня 2018 р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON], [INFO], що зареєстрована за адресою [INFO] м. Луганськ фактично проживає за адресою [INFO]. Як вбачається із Лікарського свідоцтва про смерть №1622 від 17.11.2018 р., 16 листопада 2018 року помер [PERSON]. При цьому, 20 листопада 2018 року Артемівським відділом ЗАГСу Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, видане Свідоцтво про смерть серії І-ВВ №069476. Проте, дане Свідоцтво, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. №1207-VII, є недійсним на території України. \~ \~ \~ \~Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Маючи вказане Свідоцтво про смерть чоловіка, заявник звернулася до [PERSON] міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON] на підставі виданого, проте їй було відмовлено та розяснено, що державою Україна не визнається вказаний документ на підставі діючого законодавства, проте факт смерті може бути встановлений в судовому порядку (Відмова у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Надане заявником\~\~[PERSON] свідоцтво про смерть №1622 від 17.11.2018 р. суперечить законодавству України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. \~ \~ \~ \~Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне [PERSON] для оформлення документів, повязаних із смертю чоловіка. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки факт смерті [PERSON] не зареєстрований в органах ДРАЦСу України, суд має підставу для винесення рішення про встановлення факту смерті особи в певний час. Таким чином, суд вважає встановленим факт смерті 16 листопада 2018 року - [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, жителя [INFO] м. Луганськ в місті Луганськ, Україна. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved