overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

[PERSON] 18 серпня 2015 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить: - стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень по 600 гривень на кожну дитину, починаючи з дня подання позову і до досягнення повноліття; - стягувати щомісячно з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 350 гривень, починаючи з дня подання позову і до досягнення найменшою дитиною віку трьох років по 12.06.2016 року. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У звязку з цим справа розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2005 року (а.с. 5). За час перебування у шлюбі вони стали батьками двох синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 6-7). У звязку з цим позивач має право на стягнення з відповідача коштів на утримання дітей та на своє утримання. За таких обставин суд задовольняє позов в повному обсязі. У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується частиною 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У звязку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] 18 серпня 2015 року звернулась до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 26 вересня 2008 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. З червня 2012 року вони припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сім'ї стало зловживання відповідачем алкоголем, у зв'язку з чим виникали постійні сварки. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві на ім'я суду просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за необхідне справу розглянути за його відсутності заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 26 вересня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. З червня 2012 року вони припинили шлюбні відносини у зв'язку з зловживанням відповідачем алкоголем, сторони разом не мешкають з червня 2013 року, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та відповідно до ст.112 СК України шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] 18 серпня 2015 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 14 лютого 1987 року вона вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований виконавчим комітетом Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №3. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що рішення про розірвання шлюбу вона прийняла у зв'язку з тим, що між ними було повністю відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки, тривалий час сімейних стосунків не підтримують. В їхній сім'ї виникали конфлікти, сварки та непорозуміння. В зв'язку з несумісністю характерів їхня сім'я розпалась. Позивач вказує, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому при вказаних обставинах вона прийняла рішення про його розірвання. Вказане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.12), відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживанням відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, про свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.10,14). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований Виконавчим комітетом Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №3 від 14 лютого 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Приймаючи до уваги, що збереження сімї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, тривалий час шлюбні стосунки не підтримують, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі за позивачем, враховуючи її бажання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] 18 серпня 2017 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що [INFO] року померла [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді сертифікату про на земельну частку (пай). Заповіту [PERSON] не залишила. Заявник зазначає, що він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак йому було відмовлено, оскільки відсутні документи, які можуть підтвердити факт його проживання зі спадкодавцем однією сім'єю, та було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник вказує, що з померлою він проживав однією сім'єю з 1992 року по день смерті останньої - [INFO] року. Вони мати спільний бюджет, вели спільне домашнє господарство. Він забезпечував її ліками, одягом, продуктами харчування, а також надавав допомогу у фізичному плані, у зв'язку з чим він звернувся до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. Заявник та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити із відповідними посиланнями згідно заяви. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні під час розгляду справи не заперечив проти задоволення заявлених вимог. Суд, взявши до уваги пояснення заявника та його представника, та представника заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши та перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні кожен окремо пояснили, що заявника та померлу знають добре. Можуть підтвердити той факт, що заявник проживав однією сім'єю з померлою більш ніж п'ять років, доглядав за нею, купувапв їй ліки, продукти харчування, тощо. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст.1265 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не зазначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] має для заявника значення для вирішення питання щодо належного оформлення спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] з лютого 1992 року по день смерті останньої - [INFO] року, тобто, більше п'яти років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] 18 серпня 2017 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що 09 травня 1994 року померла [PERSON], яка мешкала в м. Ананьєві, вул. Пушкіна, 4, Одеської області. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за вище вказаною адресою. Спадщину у вигляді ? частини квартири прийняв її син [PERSON]. Заповітом від 12 листопада 1994 року [PERSON] заповідав все своє майно своїй доньці [PERSON] та позивачу в рівних частинах. \~\~\~\~\~\~\~ Позивач зазначає, що 16 лютого 2010 року [PERSON] померла, та [PERSON] помер 20 червня 2016 року. Позивач вказує, що як спадкоємець за законом звернулася до нотаріальної контори з приводу належного переоформлення спадку, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом так як відсутні правовстановлюючі документи на ? частину квартири, що належала [PERSON], на імя спадкодавця [PERSON], в звязку з чим рекомендовано звернутися до суду, через що позивач звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивач не зявилася, однак, надала на адресу суду письмову заяву (а.с.36), в якій просить розглянути цивільну справу за її позовом у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.51), в якій просить суд розглянути справи без його присутності. З позовною заявою згоден. Представник третьої особи Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність. З позовними вимогами згодна(а.с.52). Суд взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача, представника третьої особи Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, вивчивши та перевіривши документи по справі(а.с.1-47), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, в звязку з неможливістю визнання права власності [PERSON] на частину вище вказаної квартири в порядку спадкування в позасудовому порядку, суд, дослідивши зібрані у справі докази, вважає за можливе визнати за [PERSON] право приватної власності в порядку спадкування за законом на ? частину вище вказаної квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

[PERSON] 18 серпня 2020 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідача у якій зазначила, що вона перебувала із ним у шлюбі, від якого в сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . Шлюб між сторонами не розірваний, однак відповідач покинув сімю та проживає окремо, матеріальної допомоги не надає. Вона не працює у зв`язку із доглядом за дитиною та є інвалідом 3 групи. Тому прохає стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку в розмірі ј частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трьохрічного віку. У судове засідання позивач не з`явилась будучи повідомленою про час та місце розгляду справи. Її представник у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому та прохав стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу в сумі 1300 грн. яка фактично була сплачена йому позивачкою. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги визнав повністю. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав інших осіб. При визнанні позову відповідачем ухвалення судового рішення проводиться в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони 29 вересня 2008 року уклали шлюб (а.с. 9). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , походження якої від [PERSON] підтверджується даними про батька, занесеними в установленому порядку в актовий запис про народження дитини (а.с. 12). На даний час дитина проживає разом із матір`ю по [ADDRESS] .. Згідно ст.\~75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, передбачене ст.84 СК України. Його особливість полягає у строковості дії - до досягнення дитиною трьох років, незалежності надання утримання від доходу дружини. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного та ст. ст. 84, 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

[PERSON] 18 серпня 2021 року звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 28 квітня 2001 року між нею та відповідачем Відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №117. У даному шлюбі в сторін народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Вказала, що причиною розпаду сім`ї є те, що вона з відповідачем є людьми різних характерів, з різними поглядами на життя, на ґрунті чого між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. Тривалий час подружніх стосунків не підтримують, а тому шлюб існує лише формально. Просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] , розірвати. Ухвалою суду від 26 серпня 2021 року відкрито спрощене провадження у даній справі, судове засідання призначено на 22 вересня 2021 року. Ухвалою від 22 вересня 2021 року надано сторонам двомісячний строк для примирення, провадження у справі зупинено до 23 листопада 2021 року. Ухвалою від 29 листопада 2021 року надано сторонам одномісячний строк для примирення, провадження у справі зупинено до 29 грудня 2021 року У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог, відповідач про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] , що між сторонами 28 квітня 2001 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №117. У сторін [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] син [PERSON] , [INFO] дочка [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Із позовної заяви вбачається, що збереження шлюбу між сторонами неможливе внаслідок різних життєвих поглядів, що зумовило фактичне припинення шлюбних відносин. У силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на небажання позивачки продовжувати проживати в шлюбі, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 908 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] 18 січня 2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 грудня 1991 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що від шлюбу мають повнолітню доньку Альбіну. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, сім`ю та побут, збереження сімї неможливе, суперечить їхнім інтересам. Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.03.2016 № 18/0/38-16 Про призначення територіальної підсудності справ, справи, які підсудні Авдіївському міському суду Донецької області, розглядаються Селидівським міським судом Донецької області. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 21 грудня 1991 року(арк.справи9), мають повнолітню доньку Альбіну, [INFO]. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] 18 січня 2021 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Пізніше позивач зменшила розмір позовних вимог. Просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі ј частки його заробітку. Відповідач позов визнав, про що надав відповідну заяву. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. До\~ухвалення судового\~рішення у\~зв`язку з\~відмовою позивача\~від позову\~або визнанням\~позову відповідачем\~суд роз`яснює\~сторонам наслідки\~відповідних процесуальних\~дій,\~перевіряє,\~чи не\~обмежений представник\~відповідної сторони\~у повноваженнях\~на їх\~вчинення. У\~разі відмови\~позивача від\~позову суд\~постановляє ухвалу\~про закриття\~провадження у\~справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє повністю. У відповідності до частини 2 статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved