Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] 28.10.2015 року звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 30.03.1990 року належить ? частина житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по вулиці Горького, 121 у місті Балаклія Харківської області. Власницею другої половини житлового будинку з надвірними будівлями є відповідачка [PERSON] Крім того обом їм належить на праві приватної власності земельні ділянки по ? частині розміром 0,03 га для ведення особистого підсобного господарства та земельні ділянки по ? частині кожному у розмірі 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Оскільки співвласниця житлового будинку відповідачка [PERSON] почала утримувати домашню худобу дві одиниці свиней, між ними виникли суперечки щодо створення незадовільних умов проживання, оскільки при температурі зовнішнього повітря понад +25 С на території земельної ділянки та при відкритих вікнах в житлових кімнатах її будинку відчувається неприємний запах. Вона зверталася до відповідачки з метою мирного врегулювання такої ситуації, але це зробити не вдалося. Зверталася також до виконкому Балаклійської міської ради, у зв»язку з чим за місцем її проживання була комісія, яка не підтвердила порушеннь зі сторони відповідачки санітарних норм і їй було запропоновано звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просить позов задовольнити. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що вона та позивачка є рідними сестрами. В 1990 році вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями в рівних частинах, який розташований у місті Балаклія вулиця Горького,121 Харківської області. Між ними були нормальні стосунки, як позивачка, так і вона (відповідачка) утримували свиней, ніяких претензій з боку позивачки у зв»язку з неприємними запахами у неї не було. Однак, після смерті її чоловіка вона перестала утримувати свиней і тоді вона почала висловлювати претензії щодо утримання свиней відповідачкою, заявивши про те, що оскільки вона їх не утримує, то і відповідачка не буде цим займатися. Позивачка стала звертатися в різні інстанції, виходили комісії на територію домоволодіння, але ніяких порушень з її (відповідачки) сторони комісією встановлено не було. Вона належним чином здійснює догляд за свинями, вчасно прибирає, тому доводи позивачки з приводу порушення її прав є безпідставними, тому просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи позов не визнав та пояснив, що дійсно [PERSON] неодноразово зверталася до Балаклійської міської ради з заявами про порушення її прав з боку [PERSON], її заява була направлена за належністю до управління ветеринарної медицини Балаклійського району. На територію домоволодіння за місцем мешкання позивачки та відповідачки виїздила комісія, яка не встановила порушень будь-яких санітарних та ветеринарних норм з боку відповідачки. Згідно зі ст..ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст..ст.59,60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні і допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 30 березня 1990 року, посвідченим старшим державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-711 [PERSON] та [PERSON] купили у рівних частинах кожна житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у місті Балаклія вулиця Горького,121 Харківської області . Цей договір був зареєстрований в Балаклійському бюро технічної інвентаризації 15 травня 1990 року ( а.с.7-8 ). Рішенням Балаклійського районного суду від 26 листопада 2012 року між сторонами було здійснено поділ житлового будинку з надвірними будівлями в натурі та визначено порядок користування земельною ділянкою ( а.с. 9-12 ) Із акта обстеження домоволодіння по вулиці Горького,121 в місті Балаклія на предмет відповідності чинним санітарним та будівельним нормам господарчих споруд для утримання домашньої худоби від 04 вересня 2015 року вбачається, що комісією в складі представників управління житлово-комунального господарства, будівництва та розвитку інфраструктури міста Балаклійської міської ради, санітарно-гігієнічного відділу Балаклійського районного управління ДСЕС у Харківській області, управління ветеринарної медицини в Балаклійськму районі було проведено обстеження земельної ділянки та господарчих споруд, що належать на праві приватної власності [PERSON],в результаті обстеження було встановлено, що на момент обстеження сторонніх та неприємних запахів на території земельної ділянки, що обслуговується, не відчувалось. Згідно наданої технічної документації встановлено, що індивідуальний житлових будинок №121 з мансардою та погребами по вулиці Горького.121 збудовано в 1948 році, сарай (дітер «В», площа 14,3 м2), де утримуються дві одиниці свиней, не є самочинним будівництвом, він збудований у 1964 році, тобто до набрання чинності ДБН 360-92 **«Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», таблицею 3,2а яким передбачено відстань до житлових будинків до господарських будов (сараїв) для худоби свійських тварин та птаха площею до 50 м 15 м. На момент обстеження відстань по діагоналі до вікон заявниці становить 10,5 м., пряма відстань до глухої стіни чистини житлового будинку, що належить [PERSON] 2 м. Слідів зберігання відходів утримання свиней на ділянці, що обстежується, не виявлено, за словами власниці гній від свиней вивозиться для удобрення городу в іншому місці. На момент обстеження тварини знаходяться у доброму стані, здорові, добре розвинені, приміщення сараю прибране, знаходиться в задовільному стані. Рішенням комісії рекомендувати [PERSON] .М. визначити місце для утримання домашньої худоби з урахуванням санітарних вимог щодо відстаней від житлового будинку до господарських будівель для утримання худоби та птиці, викладених у таблиці 3.2а ДБН 360-92 ** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с.30). Відповідно до ст.103 Земельного Кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Згідно ст.104 Земельного Кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Враховуючи викладене, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення правил добросусідства з боку відповідачки [PERSON] та підстав для усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. При цьому суд приймає до уваги як достовірний доказ тим обставинам,що права позивачки з боку відповідачки не порушені, вищезазначений акт обстеження домоволодіння сторін, з якого не вбачається,що відповідачка порушує права позивачки. Крім того, позивачка не надала належних доказів, що неприємні запахи від домашньої худоби (свиней) впливають на стан її здоров»я. Тому позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно д вимог ст.88 ЦПК України судовий збір з відповідачки на користь держави стягненню не підлягає.

Outcome: dismissed