Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON], 25.07.2018р. звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], мотивуючи тим, що вони є співвласниками означеної квартири, відповідач з липня 2017 року в квартирі не проживає, повністю припинив виконувати обов'язки члена сім'ї пов'язані з утриманням та оплатою комунальних послуг, житлом не цікавиться. Просили позов задовольнити. [PERSON] в суді вимоги підтримала покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснила, що перебувала з відповідачом у зареєстрованому шлюбі, однак 27.10.2017р. рішенням суду шлюб між ними розірвано, [PERSON] значиться зареєстрованим в квартирі, проте з липня 2017 року в ній не проживає, його фактичне місце проживання [ADDRESS]. [PERSON] в суді вимоги підтримав покликаючись на мотиви викладені у заяві. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки суду не повідомив, тому, згідно з ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних доказів, в заочному порядку, проти чого не заперечили позивачі (а.с. 24-25, 34, 35-38). Заслухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову. За положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Власник відповідно до положень ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із пояснень [PERSON] в суді, із долученого до матеріалів справи копії свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) [NUMBER] видно, що квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної власності належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Як убачається, із копії будинкової книги, рішення Городоцького районного суду Львівської області, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с. 9-11, 12). Із пояснень позивачів в суді, із актів обстеження фактичного проживання від 01.02.2018р., 05.03.2018р., 20.06.2018р. убачається, що відповідач з 08.06.2001р. значиться зареєстрованим на [ADDRESS], однак в квартирі не проживає з липня 2017 року, в житло не навідується, коштів на утримання житла не дає, фактично проживає на [ADDRESS] (а.с. 13-15). Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності [PERSON] в означеній квартирі понад рік, судом не встановлено. Ураховуючи, що відповідач в спірній квартирі на [ADDRESS] не проживає понад рік без поважних причин, в квартиру не навідується, витрат на утримання житла не несе, суд доходить висновку про підставність вимог та задоволення позову. За положеннями ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать в т.ч. витрати на професійну правничу допомогу і пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як убачається із долучених до матеріалів позову квитанції №67 від 11.07.2018р., квитанції до прибуткового касового ордера №19 від 23.07.2018р., [PERSON] за звернення до суду з означеним позовом сплатила судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. та відповідно 500 грн. за надання адвокатом [PERSON] правничої допомоги пов'язаної з оформленням позовної заяви (а.с. 1, 2). Враховуючи вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки [PERSON] 704 грн. 80 коп. судового збору та 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved