Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

[PERSON] в квітні 2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що 12.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, відповідний актовий запис № 2991. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 13.06.2016 року шлюб між сторонам був розірваний. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 13.06.2016 року Сстягнуто з [PERSON] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 07.06.2016 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , аліменти в твердій грошовій сумі 800 грн. на користь [PERSON] , на її утримання, починаючи з 07.06.2016 року, щомісячно, до досягнення дочкою трьохрічного віку, тобто до [INFO] . На даний час відповідач не підтримує відносин з позивачем ні з дитиною [PERSON] не цікавиться життям своєї дочки і фінансово не допомагає її утримувати. А тому позивач звернулася до суду та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Вінницької міської ради надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримує висновок органу опіки та піклування, який надано суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак повідомлявся належним чином. В зв`язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Судом установлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 13.05.2015 року. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 13.06.2016 року шлюб між сторонам був розірваний. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 13.06.2016 року Сстягнуто з [PERSON] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 07.06.2016 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , аліменти в твердій грошовій сумі 800 грн. на користь [PERSON] , на її утримання, починаючи з 07.06.2016 року, щомісячно, до досягнення дочкою трьохрічного віку, тобто до [INFO] . [PERSON] 13.06.2017 року у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області уклала шлюб з [PERSON] , відповідний актовий запис № 1264, що підтверджується копією свідоцтва по шлюб, серії [NUMBER] від 13.06.2017 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини « [PERSON] ». Відповідно до довідки - характеристики від 18.03.2021 року Лемешівського старостинського округу Калинівської міської ради № 152 позивач [PERSON] , 04.02.1993 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За час проживання в селі [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони. Алкоголю і наркотиків не вживає, поганих звичок немає. Серед позитивних рис характеру слід відмітити доброту, чуйність, принциповість, стриманість. Вікторія відповідальна матір, яка належним чином виконує свої материнські обов`язки. Діти завжди охайні та гарно доглянуті. Згідно довідки від 18.03.2021 року Лемешівського старостинського округу Калинівської міської ради № 153 позивач [PERSON] , 04.02.1993 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , але фактично проживають з сім`єю у [ADDRESS] . Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 51884224 (виконавчий лист № 132/1598/16-ц від 13.06.2016 року, виданий Калинівським районним Вінницької області), станом на 01.03.2021 року розмір заборгованості становить 105 974,00 грн. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2018 року визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2017 року визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік. Вирішено питання про судові витрати. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2019 року визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 200 годин. Вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Статтями 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з даного висновку, [PERSON] з 2016 року по теперішній час проживав окремо від дитини, не підтримував з донькою родинних відносин, не спілкувався з нею та не брав участі у її вихованні. Батько не надавав доньці належного матеріального утримання. Своєю поведінкою [PERSON] порушив вимоги ст. 150, 180 СК України, які покладають на батьків обов`язки по вихованню та утриманню дітей. Судом встановлено, що протягом майже шість років відповідач не змінив свого ставлення до дочки та ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, а саме: не спілкується, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не проявляє щодо неї батьківської турботи і піклування, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не надає їй матеріального утримання. Відповідач усунувся від виконання обов`язків щодо виховання та розвитку своєї дочки у зв`язку з чим порушуються права малолітньої дитини сторін на належне батьківське виховання. В судове засідання відповідач не надав жодного доказу або ж свої заперечення щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав та відсутності його вини у невиконанні своїх обов`язків по догляду та вихованню дитини, тому суд враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. На думку суду, ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню сина знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи. Встановлено, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 51884224. При цьому в судовому засіданні встановлено, що наразі відповідач також не оплачує аліменти. Тобто, [PERSON] фактично самоусунувся від виконання, встановлених нормами сімейного законодавства обов`язків фінансово забезпечувати дитину до її повноліття. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, а саме те, що відповідно до ст. 150 СК України [PERSON] обов`язків щодо виховання та розвитку дитини не виконує, ухиляється від їх виконання, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від дочки, виявляє байдужість до власної дитини, з метою захисту насамперед інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Також суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України зважаючи, що позов задоволений з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 908,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 500,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved