Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON] 05.08.2015 року звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 2500,00 гривень, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов та викладені у ньому вимоги підтримала повністю та просила його задовольнити. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на обставини, викладені в позові. Зазначала, що позивач є приватним підприємцем та отримує дохід в розмірі 15.000 гривень на місяць, а тому, на її думку, має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2500 гривень. Також просила врахувати, що питання утримання дитини останнім часом в більшій мірі вирішує вона самостійно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, додатково пояснив, що він проти обставин, викладених у позові заперечує. Малолітній [PERSON] є його сином та він приймає участь у його утриманні, також зазначав, що дійсно він є приватним підприємцем, але його дохід є мінливим. Станом на день розгляду справи він взмозі сплачувати 2500 гривень, як того просить позивачка, але його дохід в наступному місяці може змінитись та за таких обставин він не зможе сплачувати цю суму. Просив визначити до стягнення розмір аліментів в 1000 гривень, а він в свою чергу буде надавати допомогу в більшому розмірі, у разі можливості. Також просив врахувати, що він надає допомогу на утримання дитини, надавав допомогу й матері позивачки, яка доглядає дитину, поки позивачка перебуває на заробітках в м.Москва. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 09.08.2003 року./а.с.3/ Під час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], який в теперішній час проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON], батько дитини, проживає окремо, інших дітей не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошової сумі. Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів в твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або отримувача аліментів. Як було встановлено в судовому засіданні та не оскаржується сторонами, відповідач [PERSON] є приватним підприємцем, та отримує дохід, з якого відрахування на сплату аліментів на іншу дитину або непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні, не проводяться. В судовому засіданні відповідач зазначав, що його дохід є мінливим та може змінюватись. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача в частині визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі є обгрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів на утримання дитини за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В ході розгляду справи встановлено, що малолітня дитина сторін проживає із позивачем, відповідач є працездатною особою, є приватним підприємцем, має дохід, немає інших утриманців. Позивач [PERSON] стверджувала, що відповідач отримує дохід в розмірі понад 15000,00 грн., відповідач заперечував проти отримання такого розміру аліментів, але при цьому не запреечував, що він має можливість сплачувати суму визначену позивачем у позові. Оскільки відповідач, як батько дитини, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та законом передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття спільно, суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот ) гривень, щомісячно, починаючи з 05.08.2015 року, тобто з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Зазначений розмір аліментів не є меньшим ніж 30% прожиткового мінінмуму на дитину відповідного віку, відповідач має можливість сплачувати встановлений судом розмір аліментів на момент розгляду справи. Також суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, сторони не позбавлені можливості у разі зміни обставин звернутись до суду із відповідним позовом. Також, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум. На підставі викладеного,

Outcome: partial