Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм», ТОВ «Аракс-2000» (з урахуванням уточненої позовної заяви від 22.02.2016 року) про: 1) визнання недійсним в цілому п. 9.5 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм», а саме: «У випадку дострокового припинення дії цього договору за ініціативою покупця в порядку та на умовах визначених п. 15.2 цього договору, а також у випадку дострокового припинення дії цього договору за ініціативою продавця в порядку та на умовах, визначених п. 15.3 цього договору, покупець зобовязується сплатити продавцю збитки у розмірі 5% від суми договору, яка визначена п. 3.2 цього договору»; 2) визнання недійсним п. 15.2 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм», в наступній частині: «з суми, що підлягає поверненню покупцю, продавець утримує суму збитків, розмір яких визначено п. 9.5 цього договору»; 3) визнання недійсним п. 15.3 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм», в наступній частині: «з суми, що підлягає поверненню покупцю, продавець утримує суму збитків, розмір яких визначено п. 9.5 цього договору»; 4) визнання недійсними в цілому пункти № 1- № 4 договору від 10.01.2012 року «про припинення дії договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм»; 5) стягнення з ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» простроченого грошового зобовязання за договором купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» - у сумі 46\~399 грн. 21 коп.; 6) стягнення з ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» інфляційні втрати, які повязані з невиконанням відповідачем основного грошового зобовязання за договором купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» - у сумі 31\~412 грн. 26 коп.; 7) стягнення з ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» 3-х% річних, які повязані з невиконанням відповідачем основного грошового зобовязання за договором купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» - у сумі 3\~827 грн. 93 коп.; 8) в порядку приписів п. 1 ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 267 ЦК України застосувати строк позовної давності до положень п. 9.3 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм», а саме: «У разі прострочення виконання покупцем умов пункту 4.1 цього договору, покупець зобовязаний сплатити продавцю неустойку у формі пені, що складає 0,5% від суми простроченого зобовязання, сплату якого затримано, за кожний календарний день такого затримання»; 9) визнання недійсним в цілому п. 14.2 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» - стосовно третейської угоди між сторонами договору; 10) в порядку ч. 2 ст. 16 ЦК України, п. 1.3 договору б/н «Про надання юридичних послуг» від 26.07.2011 року, укладеного між позивачем і ТОВ «Аракс-2000», ст. 166.2 Податкового кодексу України зобовязати відповідача - ТОВ «Аракс-2000» вчинити певні дії, а саме: надати на адресу позивача акти виконаних робіт/наданих послуг за договором про надання юридичних послуг, укладеного між сторонами 26.07.2011 року, з деталізацією строків та вартості наданих фактичних послуг. Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. 25.07.2011 року між [PERSON] та ТОВ «КУА «Валприм» укладений договір купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15. Одночасно між позивачем і ПАТ «НЕО ВІТА» був укладений договір про участь у будівництві обєкту нерухомості № Б-0403/5/164 від 25.07.2011 року. На часткове виконання зобовязань за договором № Б-82/11-15 позивачем було здійснено виплату грошових коштів на користь ТОВ «КУА «Валприм» на загальну суму 46\~399 грн. 21 коп. Посилаючись на п. 15.3 договору № Б-82/11-15, позивач зазначає, що цей договір було в односторонньому порядку припинено відповідачем у січні 2012 року, у звязку з частковим виконанням позивачем зобовязань за договором, яке відповідає сумі перерахованих коштів; при цьому, змістом договору не врегульовано порядок та строки повідомлення покупця (споживача) про укладання нового договору купівлі-продажу облігацій продавця з іншим покупцем, що унеможливлює отримання такої інформації у найкоротші терміни, бо позивач не є учасником такого нового правочину, а відтак порушення права позивача з повернення грошових коштів у розмірі перерахування 46\~399 грн. 21 коп. слід вважати наступний день після спливу граничного строку погашення облігацій третьою особою як емітентом, тобто з 06.03.2013 року. Позивач вважає недійсними п. 9.5 договору в цілому та п. 15.3 договору в частині стягнення збитків відповідачем з покупця, оскільки неможна вважати, що при розірванні договору мала місце упущена вигода продавця, який мав право реалізувати лот іншому покупцеві за ціною, яка є динамічною згідно умов договору виключно з послідуючим розрахунком з позивачем, а також в т.ч. розрахуватися з позивачем згідно з умовами договору лише за умови після погашення відповідних облігацій третьою особою, яка є емітентом придбаних позивачем облігацій. Позивач вважає недійсною третейською угоду, передбачену п. 14.2 договору № Б-82/11-15, з посиланням на ст. 6 Закону України «Про третейські суди», посилаючись на те, що третейські суди не можуть розглядати справи, що виникають у спорах щодо захисту прав споживачів. Позивач вважає, що послуги, надані ТОВ «Аракс-2000» за договором про надання юридичних послуг від 26.07.2011 року, не відповідають приписам ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано споживачу (не виконано обовязку з надання акту виконаних робіт/наданих послуг). Необхідність отримання позивачем актів виконаних робіт/наданих послуг із зазначенням вартості виконаних робіт обумовлено необхідністю реалізації позивачем права на застосування податкової знижки до оподатковуваного доходу. Відповідач - ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» надав письмові заперечення, у яких проти позову заперечив. Зазначає, що пункти 9.5, 15.2, 15.3 договору № Б-82/11-15 відповідають вимогам ЦК України та іншим нормативно-правовим актам, що регулюють даний вид правовідносин та базуються на застереженні від невиконання або неналежного виконання покупцем умов договору в цілому. Позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він відразу ж після підписання договору оспорював або намагався змінити умови договору, розірвати його; навпаки, позивач сплачував кошти на умовах договору, що свідчить про прийнятність для нього умов спірних пунктів договору купівлі-продажу облігацій на момент укладення. 10.01.2012 року між позивачем і відповідачем - ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» за взаємною згодою було укладено договір про припинення дії договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15, пунктом 4 якого закріплено, що з моменту підписання цього договору про припинення дії договору сторони не вважають себе повязаними будь-якими правами та обовязками по договору. Відповідач - ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» просить у задоволенні позову відмовити. Заявою від 08.02.2016 року відповідач - ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» просить застосувати під час розгляду справи строки позовної давності в порядку ст. 267 ЦК України. Відповідач - ТОВ «Аракс-2000» проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позову. Справу просить розглядати за відсутності представника відповідача. В судових засіданнях представники сторін підтримали доводи, викладені у позовній заяві, уточненнях до неї та в запереченнях на позов. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне. 25.07.2011 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» (продавець) і [PERSON] (покупець) був укладений договір купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15, за умовами якого продавець зобовязується передати у власність покупця, а покупець на мовах цього договору зобовязується прийняти та оплатити лот облігацій, характеристика якого наведена в п. 2.2 даного договору, а саме: 8 141 шт. облігацій, емітентом яких є ПАТ «Нео Віта», номінальною вартістю 67 грн. 39 коп. за 1 шт. Згідно з п. 2.3 договору № Б-82/11-15, при погашенні лоту, придбаного та повністю оплаченого покупцем відповідно до умов цього договору, власник лоту облігацій має право отримати у власність обєкт нерухомості: квартиру [ADDRESS], загальною проектною площею 81,41 кв.м, житловою проектною площею 46,29 кв.м., кількість кімнат 3. Пунктом 3.2 договору передбачено, що сума договору на момент його укладення складає 863\~190 грн. 23 коп. без ПДВ при курсі НБУ 7,9711 грн. за 1 долар США, що на момент підписання цього договору становить 108 289 доларів США 98 центів. Пунктом 4 договору закріплений порядок розрахунків між сторонами, за умовами якого покупець здійснює платежі частинами; остаточний строк оплати облігацій не пізніше 15.05.2012 року. На виконання умов договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 позивачем були сплачені грошові кошти в сумі 46\~399 грн. 21 коп., що підтверджується квитанцією від 23.09.2011 року на суму 3 245 грн. та квитанцією від 01.08.2011 року на суму 43\~154 грн. 21 коп. 25.07.2011 року між ПАТ «Нео Віта» (товариство) і [PERSON] (інвестор) був укладений договір про участь у будівництві обєкту нерухомості № Б-0403/5/164, за умовами якого товариство бронює за інвестором обєкт та зобовязується передати інвестору у власність обєкт (трьохкімнатна квартира по вул. Регенераторній, 4) в обєкті будівництва шляхом погашення лота інвестора, а інвестор зобовязується в порядку та строки, визначені цим договором та проспектом емісії, набути право власності на лот та предявити лот до погашення, кількість облігацій якого буде визначена відповідно до п. 3.3 цього договору. 26.07.2011 року між [PERSON] (замовник) і ТОВ «Аракас-2000» (виконавець) був укладений договір про надання юридичних послуг, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання з надання послуг правового характеру по юридичному супроводженню договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, укладеного між замовником і ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм». ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» на адресу [PERSON] направлений лист від 09.12.2011 року за вих. № 0912/2, де повідомлялось про те, що позивачем станом на 07.12.2011 року не здійснено жодних дій по погашенню простроченої заборгованості по договору та нарахованої неустойки. Повідомлено, що продавцем прийнято рішення про припинення договору № Б-0403/5/164 з підстав невиконання покупцем обовязків по договору, а також необхідності сплати продавцю суми збитків в розмірі 43\~159 грн. 51 коп. та нарахованої неустойки в сумі 29\~984 грн. 41 коп. 10.01.2012 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» (продавець) і [PERSON] був укладений договір про припинення дії договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року. У відповідь на заяву позивача про повернення коштів, ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» надало відповідь від 08.10.2015 року № 0810/3, де зазначило про те, що покупцем були порушені строки своєчасного внесення оплати по договору № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, у звязку з чим товариством на підставі п. 9.3 договору була нарахована неустойка у розмірі 29\~984 грн. 41 коп., та на підставі п. 9.5 договору сума збитків у розмірі 43\~159 грн. 51 коп. Розглядаючи позовні вимоги, що ґрунтуються на договорі купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 655, 656 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, до договору купівлі-продажу цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про цей вид договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. За змістом ст. ст. 691, 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. З матеріалів справи вбачається, що позивачем лише частково були виконані зобовязання з оплати ціни лоту на загальну суму 46\~399 грн. 21 коп. Доказів оплати позивачем ціни лоту в повному обсязі в розмірі, порядку та на умовах, передбачених пунктом 4.1 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, суду не надано і факт не оплати сторонами не заперечується. Пунктом 9.5 договору № Б-82/11-15 передбачено, що у випадку дострокового припинення дії цього договору за ініціативою покупця в порядку та на умовах визначених п. 15.2 цього договору, а також у випадку дострокового припинення дії цього договору за ініціативою продавця в порядку та на умовах, визначених п. 15.3 цього договору, покупець зобовязується сплатити продавцю збитки у розмірі 5% від суми договору, яка визначена п. 3.2 договору. Пунктом 15.2 договору № Б-82/11-15 встановлено, що цей договір може бути дострокового припинено до моменту сплати 100% вартості лоту, в односторонньому порядку за ініціативою покупця, в т.ч. у разі непогодження покупця із підвищенням вартості облігацій. Сторонами встановлюється наступний порядок розірвання цього договору за ініціативою покупця: - покупець особисто звертається до продавця з письмовою заявою про намір розірвати договір, яку продавець повинен розглянути протягом 30 календарних днів та надати відповідь; - повернення грошових коштів продавцем здійснюється після того, як продавцем буде укладений новий договір з новим покупцем на той самий предмет договору, що зазначений у розділі 2 цього договору. Продавець зобовязується повернути покупцю вартість сплачених облігацій за ціною, що діє на момент повернення, але у сумі, що не перевищує сплаченої покупцем за цим договором, протягом 5 банківських днів з моменту здійснення оплати новим покупцем на той самий предмет договору, що зазначений у розділі 2 цього договору, продавець повертає покупцю грошові кошти у момент погашення облігацій емітентом. При цьому з суми, що підлягає поверненню покупцю, продавець утримує суму збитків, розмір яких визначено п. 9.5 цього договору. До проведення всіх розрахунків за цим договором сторони підписують додаткову угоду про припинення дії цього договору. Пунктом 15.3 договору № Б-82/11-15 встановлено, що цей договір може бути достроково припинено в односторонньому порядку за ініціативою продавця у випадку порушення покупцем будь-якого з термінів оплати, визначених в п. 4.1 цього договору, більше ніж на 10 календарних днів та/або не підписання покупцем додаткової угоди до договору в порядку та строки, передбачені п. 3.5 цього договору. Про дострокове припинення цього договору продавець письмово повідомляє покупця цінним листом з описом вкладень за реквізитами, визначеними у розділі 18 цього договору. Договір вважається припиненим з дати отримання покупцем письмового повідомлення продавця або з дати поштового штемпеля відділу звязку одержувача, якщо покупець з будь-яких причин не отримав письмове повідомлення продавця (відмовився від отримання, закінчилися строки зберігання повідомлення відділенням звязку тощо). У випадку коли покупець змінив своє місце проживання та/або адресу отримання кореспонденції та не повідомив про це продавця, цей договір вважається розірваним з моменту отримання продавцем поштового повідомлення про неможливість вручення повідомлення. При цьому повернення грошових коштів продавцем здійснюється після того, як продавцем буде укладений новий договір з новим покупцем на той самий предмет договору, що зазначений у розділі 2 цього договору. Продавець зобовязується повернути покупцю вартість сплачених облігацій за ціною, що діє на момент повернення, але у сумі, що не перевищує сплаченої покупцем за цим договором, протягом 5 банківських днів з моменту здійснення оплати новим покупцем вартості лоту по новому договору. У разі неможливості продавця укласти новий договір з новим покупцем на той самий предмет договору, що зазначений у розділі 2 цього договору, продавець повертає покупцю грошові кошти у момент погашення облігацій емітентом. При цьому з суми, що підлягає поверненню покупцю, продавець утримує суму збитків, розмір яких визначено п. 9.5 цього договору. У звязку з неоплатою [PERSON] ціни лоту згідно з договором купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, відповідачем-1 здійснена процедура припинення цього договору. 10.01.2012 року між [PERSON] і ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» підписано договір про припинення дії договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року. Пунктом 1 договору від 10.01.2012 року зазначено, що на підставі ст. 15.2 договору купівлі-продажу облігацій договір купівлі-продажу облігацій підлягає припиненню з 10.01.2012 року. На підставі ст. 9.5 договору купівлі-продажу облігацій покупець зобовязується сплатити продавцю збитки у розмірі 5,38% від суми договору купівлі-продажу облігацій, що складає 46\~399 грн. 21 коп. (п. 2 договору від 10.01.2012 року). Враховуючи те, що покупцем на виконання умов договору купівлі-продажу облігацій було сплачено продавцю грошові кошти у розмірі 46\~399 грн. 21 коп., а продавець зобовязаний повернути покупцю грошові кошти, з відрахуванням суми збитків, передбачених п. 2 цього договору про припинення дії договору купівлі-продажу облігацій, сума сплачених покупцем грошових коштів на виконання договору купівлі-продажу облігацій дорівнює сумі збитків, що повинні бути сплачені на підставі п. 2 договору про припинення дії договору купівлі-продажу акцій, отже продавець не зобовязаний повертати покупцю сплачені грошові кошти, а утримує їх в якості відшкодування збитків (п. 3 договору від 10.01.2012 року). З моменту підписання цього договору про припинення дії договору сторони не вважають себе повязаними будь-якими правами та обовязками по договору (п. 4 договору від 10.01.2012 року). Таким чином, у звязку з досягнутою між позивачем і відповідачем-1 домовленістю про порядок та розмір відшкодування збитків за договором від 10.01.2012 року про припинення дії договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача-1 на користь позивачки суми 46\~399 грн. 21 коп., оскільки за згодою обох сторін вказана сума спрямована на відшкодування збитків продавця. Позовні вимоги про стягнення грошового зобовязання за договором купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року у сумі 46\~399 грн. 21 гкоп., - є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Як наслідок, не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» інфляційних втрат у сумі 31\~412 грн. 26 коп. та стягнення 3-х % річних у сумі 3\~827 грн. 93 гкоп., оскільки у відповідача-1 відсутнє зобовязання з повернення позивачці суми 46\~399 грн. 21 коп. Щодо позовних вимог про визнання недійсним п. 9.5 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, визнання частково недійсними пунктів 15.2, 15.3 цього договору та визнання недійсними пунктів № 1- № 4 договору від 10.01.2012 року «про припинення дії договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року», то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. В обґрунтування вимог про визнання недійсними спірних умов договорів позивач вказує на те, що у відповідача при розірванні договору купівлі-продажу облігацій не було упущеної вигоди або пошкодженої чи знищеної речі в розумінні ст. 22 ЦК України; також, відповідач мав право реалізувати лот іншому покупцеві за ціною, яка є динамічною з послідуючим розрахунком з позивачем, а також розрахуватись з позивачем згідно умов договору тільки за умови після погашення відповідних облігацій третьою особою, яка є емітентом придбаних позивачем облігацій. Аналіз спірних умов договорів дає підстави для висновку про те, що вони не суперечать вимогам ст. 22 ЦК України, на що посилається позивач, оскільки чинним законодавством України не заборонено встановлювати розмір збитків в договірному порядку. Як договором купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, так і договором від 10.01.2012 року «про припинення дії договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року» передбачені умови відшкодування покупцем продавцеві завданих збитків. Підписанням договорів з умовами про відшкодування збитків позивачка висловила свою згоду, що не суперечить вимогам ст.ст. 627, 628 ЦК України, де закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Таким чином, позовні вимоги про визнання недійсним п. 9.5 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, визнання частково недійсними пунктів 15.2, 15.3 цього договору та визнання недійсними пунктів № 1- № 4 договору від 10.01.2012 року «про припинення дії договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року», - є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання недійсним в цілому п. 14.2 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» - стосовно третейської угоди між сторонами договору, то суд зазначає наступне. На час виникнення спірних правовідносин між сторонами Закон України «Про третейські суди» не містив заборони на укладення третейської угоди. Третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав. Відповідно до статті 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом. Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (стаття 17 ЦПК України, стаття 12 ГПК України, стаття 6 Закону України «Про третейські суди»), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина пята статті 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина друга статті 22, стаття 64 Конституції України). Крім того, згідно з розясненнями, викладеними в абзаці 5 частини другої постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (стаття 17 ЦПК України) не є відмовою від права на звернення до суду за захистом. Таким чином, третейське застереження в п. 14.2 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року не позбавляє позивача права звернутися за захистом своїх прав в судовому порядку, оскільки третейська угода надає право сторонам звернутися до третейського суду, а не покладає на них такий обовязок. Отже, позовна вимога про визнання недійсним в цілому п. 14.2 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» - стосовно третейської угоди між сторонами договору, - є необґрунтованою і не підлягає задоволенню; така умова не порушує прав позивача. Щодо позовних вимог про застосування в порядку приписів п. 1 ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 267 ЦК України строку позовної давності до положень п. 9.3 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм», а саме: «У разі прострочення виконання покупцем умов пункту 4.1 цього договору, покупець зобовязаний сплатити продавцю неустойку у формі пені, що складає 0,5% від суми простроченого зобовязання, сплату якого затримано, за кожний календарний день такого затримання», то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. В межах розгляду даної справи у суду відсутні підстави для застосування приписів ст. ст. 258, 267 ЦК України до положень п. 9.3 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15, оскільки стягнення з покупця неустойки у вигляді пені за договором купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року не є предметом розгляду. Позивач не позбавлений права захищати свої права у випадку предявлення з боку ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» до неї вимог про стягнення пені. Застосування приписів п. 1 ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 267 ЦК України до положень п. 9.3 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року в якості позовних вимог свідчить про намагання встановлення факту, що має юридичне значення, проте така вимога не спрямована на поновлення порушеного права або охоронюваного законом інтересу. Встановлення факту пропуску строку позовної давності за вимогами про стягнення пені (у випадку доведеності вказаних обставин) є лише елементом оцінки фактичних обставин справи при існуванні та розгляді між сторонами спору про право цивільне. В силу ст. 16 ЦК України така вимога не може бути самостійним предметом спору. Таким чином, у задоволенні позовних вимог про застосування в порядку приписів п. 1 ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 267 ЦК України строку позовної давності до положень п. 9.3 договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року слід відмовити. Щодо позовних вимог про зобовязання відповідача-2 вчинити певні дії, а саме: надати на адресу позивача акти виконаних робіт/наданих послуг за договором про надання юридичних послуг, укладеного між сторонами 26.07.2011 року, з деталізацією строків та вартості наданих фактичних послуг, в порядку ч. 2 ст. 16 ЦК України, п. 1.3 договору б/н «Про надання юридичних послуг» від 26.07.2011 року, укладеного між позивачем і ТОВ «Аракс-2000», ст. 166.2 Податкового кодексу України, то суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2011 року між [PERSON] (замовник) і ТОВ «Аракс-2000» (виконавець) був укладений договір про надання юридичних послуг, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання по наданню послуг правового характеру по юридичному супроводженню договору купівлі-продажу облігацій № Б-82/11-15 від 25.07.2011 року, укладеного між замовником і ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм». Пунктом 1.3 договору про надання юридичних послуг від 26.07.2011 року передбачено, що приймання-здачі виконаних виконавцем по п. 1.1 цього договору робіт оформлюється актом, що підписується учасниками цього договору на протязі одного календарного дня з моменту фактичного проведення робіт і оплати послуг виконавця. Згідно з п. 3.1 договору про надання юридичних послуг від 26.07.2011 року, за виконані по п. 1.1 цього договору послуги замовник оплачує виконавцю винагороду в грошовій формі, виходячи із розрахунку: 340 грн. за годину роботи юриста. Оплата винагороди за виконані роботи здійснюється: шляхом авансування замовником на протязі 3 банківських днів з моменту укладення цього договору грошової суми в розмірі не менше, ніж за 3 години роботи виконавця, виходячи з вартості зазначеної в п. 3.1 цього договору і розміщення вказаного авансу на депозиті Шостої державної нотаріальної контори, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 25-б. Зазначена в цьому пункті адреса державної нотаріальної контори є місцем виконання сторонами зобовязань по цьому договору. Пунктом 4.2 договору про надання юридичних послуг від 26.07.2011 року встановлено, що сторони дійшли до взаємної згоди, що у випадку невиконання замовником зобовязань по розміщенню депозиту згідно з п. 3.1 цього договору, а також невиконання будь-яких інших умов цього договору, автоматично тягне зупинення виконання будь-яких зобовязань по цьому договору з боку виконавця в повному обсязі, - до моменту виконання взятих зобовязань по цьому договору замовником. В ході розгляду справи позивачем не надано доказів виконання зобовязань з оплати послуг виконавця в порядку, передбаченому п. 3.1 договору про надання юридичних послуг від 26.07.2011 року, що в силу п. 4.2 цього договору є підставою для зупинення з боку виконавця виконання будь-яких своїх зобовязань за цим договором. Таким чином, у суду відсутні законні підстави для зобовязання ТОВ «Аракс-2000» надати на адресу позивача акти виконаних робіт/наданих послуг за договором про надання юридичних послуг, укладеного між сторонами 26.07.2011 року, з деталізацією строків та вартості наданих фактичних послуг. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона\~\~зобов'язана довести\~\~ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються\~\~сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~\~\~\~\~ В ході розгляду справи позивачем не були доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. На підставі викладеного, суд вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Судом не застосовуються при розгляді даного спору строки позовної давності в порядку ст. 267 ЦК України, за заявою відповідача-1, оскільки за змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. В даному випадку у задоволенні позову відмовляється за необґрунтованістю і недоведеністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed