Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] 03.02.2014р. звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 30 травня 2011 року [PERSON], відповідачка у справі, позичила у нього грошові кошти в сумі 5000 грн. на два місяця, про що склала розписку. У лютому та в березні 2013р. відповідачка частково повернула йому гроші у загальні сумі 700грн. Зазначає, що залишок боргу складає 4 300 грн. і постійні обіцянки відповідачки щодо повернення залишку боргу дають йому підстави сумніватися у її добросовісності. Тому, посилаючись на ст.625 ЦК України, просить стягнути на свою користь залишок боргу в сумі 4300грн, і 3% річних від простроченої суми в розмірі 342,27грн, а також у рахунок повернення судового збору в сумі 243,60грн. Позивач [PERSON] підтримав позов у повному обсязі, просив його задовольнити та надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], яка про розгляд справи повідомлена у відповідності зі ст.76 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення у справі, в суд не з'явилася по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у її відсутність до суду не надавала. Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, з урахуванням думки позивача у заяві, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін і постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі, про що винесена відповідна ухвала суду. Суд, вивчивши позов та оцінивши докази у цій справі в їх сукупності, вважає позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що згідно розписки від 30.05.2011р. відповідач [PERSON] отримала від позивача грошову суму в борг в розмірі 5000грн. та зобов'язалася повернути цю суму на протязі двох місяців, тобто в строк по 30.07.2011 р.(а.с.7). Згідно додатку до вказаної розписки відповідачка частково сплатила суму позики, а саме: 22.02.2012р - 50грн, 17-18-19-20.02.2013р - 100грн + 100грн, 21.02.2013р - 50грн, 23.02.2013р - 50грн, 27.02.2013 - 100грн, 28.02.2013р - 100грн, 26.04.2013р - 50грн, 27.03.2013р - 50грн, 28.03.2013р - 50грн, а разом 700грн. (а.с.8). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. На підставі ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладений договір позики, підтвердженням якого є письмовий доказ - розписка від 30.05.2011р., яка складена відповідачем [PERSON] Згідно даної розписки відповідач зобов'язалася повернути позивачу отриману від нього суму грошей в розмірі 5000 грн. у двох місячний строк. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з обліком встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3% річних від простроченої суми. Судом встановлено, що відповідачка прострочила взяте на себе зобов*язання та лише частково сплатила позивачу борг: 22.02.2012р - 50грн, 17-18-19-20.02.2013р - 100грн + 100грн, 21.02.2013р - 50грн, 23.02.2013р - 50грн, 27.02.2013 - 100грн, 28.02.2013р - 100грн, 26.04.2013р - 50грн, 27.03.2013р - 50грн, 28.03.2013р - 50грн, а разом в сумі 700грн, тому залишок від позиченої суми який складає 4300грн. суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Згідно розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, наданого позивачем, вбачається, що строк повернення відповідачем позичених грошових коштів сплинув 30.07.2011 року, на момент звернення до суду з 01.08.2011р. по 19.02.2013р. від суми 5000грн. строк порушення виконання зобов'язання відповідачем складає 568 календарних днів, таким чином 3% річних від простроченої суми складає із розрахунку: 5000грн. (невиплачена сума за розпискою) х 568 днів (строк порушення виконання зобов'язання) х 3% річних (365 днів) 100 = 223,42грн.; з 29.03.2013р по 03.02.2014р від суми 4300грн. - 308 календарних днів, таким чином 3% річних від простроченої суми складає із розрахунку: 4 300грн. (невиплачена сума за розпискою) х 308 днів (строк порушення виконання зобов'язання) х 3% річних (365 днів) 100 = 108,85грн, в разом 342,27грн (а.с.3). Таким чином, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних від простроченої суми у розмірі 342,27грн. У відповідності із ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у рахунок повернення понесені і документально підтверджені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 243,60грн.

Outcome: approved