Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого на підставі довіреності діє [PERSON], звернувся в суд з позовом до Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті 01 січня 2015 року [PERSON]. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області 10.12.2014 року за реєстром № 755. Цим заповітом охоплювалося все належне заповідачці майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося. Будь-які спадкоємці, які б претендували на спадщину, відсутні. Спадкову справу після смерті [PERSON] заведено приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області за № 98 за 2015 рік. Спадкодавиця [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який помер 19 жовтня 2004 року. [PERSON] успадкувала (за заповітом) після смерті чоловіка певну частку його майна. Так, за життя [PERSON] було складено заповіт (на все майно), посвідчений секретарем виконавчого комітету Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області 22.09.2004 року за реєстром № 64. Цей заповіт було складено на імя [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. Після смерті [PERSON] спадкову справу було заведено Приморською державною нотаріальною конторою Запорізької області за № 101 за 2005 рік. Спадкоємці за заповітом - [PERSON] та [PERSON], у встановленому законом порядку прийняли спадщину. Окрім них, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, спадщину прийняла непрацездатна донька спадкодавця - [PERSON]. До складу спадкового майна увійшло нерухоме майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 049969, розташована на території Інзівської сільської ради Приморського району, загальною площею 8,63 га, що складається із земельної ділянки площею 8,13 га та земельної ділянки площею 0,50 га. Спадкоємцям [PERSON] Приморською державною нотаріальною конторою Запорізької області були видані свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, відповідно до яких: - [PERSON] успадкував 5/12 часток вищезазначеної земельної ділянки (згідно свідоцтва від 01.06.2005 року за реєстром № 670); - [PERSON] успадкувала 1/6 частку вищезазначеної земельної ділянки (згідно свідоцтва від 08.06.2005 року за реєстром № 704); - [PERSON] успадкувала 5/12 часток вищезазначеної земельної ділянки (згідно свідоцтва від 01.06.2005 року за реєстром № 668, замість якого видано дублікат). У 2015 році спадкоємці [PERSON] та [PERSON] зареєстрували у Державного реєстратора Приморського районного управління юстиції Запорізької області право власності на вищевказане майно, набуте ними в порядку спадкування, а [PERSON] не встигла за життя здійснити реєстрацію успадкованого нею майна. Отже, в результаті проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у [PERSON] та [PERSON] виникло право спільної часткової власності на 2 земельні ділянки, оскільки Державний акт серії ІІ-ЗП №049969, який було видано 14.10.2001 року попередньому власнику - [PERSON], містив відомості про загальну площу земельної ділянки, яка фактично складалася з 2-х земельних ділянок, про що свідчить копія Державного акту із зазначенням у ньому планів 2-х земельних ділянок: площею 8,13 га та 0,50 га, що разом становить загальну площу 8,63 га. Крім того, на час здійснення державної реєстрації речових прав на земельні ділянки на імя [PERSON] та [PERSON], змінилися методи підрахунку площ земельних ділянок, тому останніми було замовлено технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), внаслідок чого площі земельних ділянок уточнено, присвоєно кадастрові номери тощо, як того вимагає діюче законодавство. Таким чином, із вищезазначеного вбачається, що 5/12 часток земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 2324882600:02:035:0010) площею 8,1354 га, яка розташована на території Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області, та 5/12 часток земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 2324882600:02:034:0011) площею 0,4984 га, яка розташована на території Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області, на даний час ні за ким не зареєстровані, але входять до складу майна, успадкованого [PERSON] після смерті [PERSON] На сьогоднішній день вищевказане спадкове майно є не оформленим нотаріально. З метою оформлення спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], він звернувся до приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області. Після витребування із Запорізького обласного державного нотаріального архіву вищезазначеної спадкової справи, нотаріусом на його імя було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на квартиру № 4 в селищі Відродження Мелітопольського району по вул. Молодіжній, 10, але в оформленні спадщини на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що вказана вище, нотаріусом було відмовлено. Право власності на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивач просить визнати за ним право власності на 5/12 часток земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 2324882600:02:035:0010) площею 8,1354 га, яка розташована на території Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті 01.01.2015 року [PERSON]; визнати право власності на 5/12 часток земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 2324882600:02:034:0011) площею 4,4984 га, яка розташована на території Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті 01.01.2015 року [PERSON]. Ухвалою суду від 15 грудня 2016 року, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] є власниками частки земельних ділянок на частку яких позивач просить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом, та рішення у справі може вплинути на їх законні права та інтереси, залучено до участі у справі як третіх осіб: [PERSON] та [PERSON] (а.с.45). Представник позивача [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги [PERSON] вона підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача. Відповідач Інзівська сільська рада Приморського району Запорізької області, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання представника не направила, надала письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Треті особи [PERSON] та [PERSON], які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не зявились, про причини неявки до суду не повідомили, заперечень проти задоволення позовних вимог не надали. Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності позивача, його представника, представника відповідача і третіх осіб та без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 серпня 1988 року у Інзівській сільській раді Приморського району Запорізької області, актовий запис № 5 (а.с.12). Згідно із державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 049969, [PERSON], який мешкає: с. Інзівка Приморського району, на підставі рішення Інзівської сільської ради народних депутатів від 02 березня 2001 року № 3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 8,63 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Інзівської сільської ради Приморського району. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 203, видано 14 жовтня 2001 року. Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки, зазначеному у вказаному Акті, передана [PERSON] у приватну власність земельна ділянка площею 8,63 гектарів, фактично складється з 2-х земельних ділянок: площею 8,13 га та 0,50 га, що разом становить загальну площу 8,63 га (а.с.16). Згідно із свідоцтвом про смерть [PERSON] помер 19 жовтня 2004 року (а.с.13). Згідно заповіту, посвідченому 22 вересня 2004 року секретарем виконавчого комітету Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області, зареєстрованому в реєстрі за №64, [PERSON] на випадок його смерті зробив таке розпорядження: все майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право, він заповідає [PERSON] і [PERSON] у рівних долях. Даний заповіт 04.04.2005 року Приморської державною нотаріальною конторою внесено до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ (а.с.14-15). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 01 червня 2005 року в.о. нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 668, [PERSON], в.о. нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори, посвідчила, що на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Інзівської сільської ради 22 вересня 2004 року і зареєстрованого в реєстрі за № 64, спадкоємцем зазначених в заповіті 5/12 частин майна [PERSON], який помер 19 жовтня 2004 року, є [PERSON], [INFO], що проживає [INFO]. Спадкове майно, на яке в указаній частці видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки розміром 8,63 га, розташованої на території Інзівської сільської ради Приморського району, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Інзівської сільської ради від 02 березня 2001 року за №3, належного спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю Серії ІІ-ЗП № 049969, виданого 14 жовтня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 203. Вартість спадкового майна 83794,00 грн. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/12 частин видане на імя [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину на імя [PERSON] ще не видане (а.с.17). Згідно із витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2302286112016 від 21.07.2016 року, № НВ-2302286092016 від 21.07.2016 року, та Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 67693539 від 09.09.2016 року, № 67699666 від 09.09.2016 року, земельні ділянки, розташовані на території Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області: площею 8,1354 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2324882600:02:035:0010; - площею 0,4984 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2324882600:02:034:0011, зареєстровані на підставі свідоцтв про право на спадщину на праві приватної спільної часткової власності: 5/12 частки у спільній власності за [PERSON], 1/6 частка у спільній власності за [PERSON] (а.с.21-30). Згідно із свідоцтвом про смерть [PERSON] померла 01 січня 2015 року (а.с.10). Згідно заповіту, посвідченого 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 755, [PERSON] на випадок її смерті зробила таке розпорядження: все майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповідала [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим 07 липня 2016 року приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області, зареєстрованим в реєстрі за № 1804, [PERSON], приватний нотаріус Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області, посвідчив, що на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 10.12.2014 року, зареєстрованого у реєстрі за № 755, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], яка померла 01 січня 2015 року, є [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], що мешкає по пров. Гоголя, буд.3 в м. Мелітополі Запорізької області. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: квартири, яка знаходиться за адресою: селище [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Мелітопольською районною радою Запорізької області 17.04.2014 року, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 406010123230; номер запису про право власності 6317157, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень індексний номер 24182331, виданим державним реєстратором Реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області [PERSON] від 14.07.2014 року (а.с.32). Згідно із повідомленням Відділу Держгеокадастру у Приморському районі Запорізької області від 07.06.2016 року, згідно книг реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, державних актів на право постійного користування землею та договорів оренди на землю за [PERSON] записи про реєстрацію земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Інзівської сільської ради станом на 31.12.2012 року відсутні (а.с.20). Згідно із повідомленням Запорізького обласного державного нотаріального архіву від 20.01.2017 року, згідно інформації зі спадкової справи №98 за 2015 рік, заведеної [PERSON], приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області, спадкоємцем за заповітом після померлої 01 січня 2015 року [PERSON] є [PERSON], який прийняв спадщину після неї шляхом подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області 10.12.2014 року за реєстровим № 755, яка надійшла до приватного нотаріуса Мелітопольського районного округу [PERSON] 12 травня 2015 року о 15 годині 56 хвилин і зареєстрована за № 251. Заяв від інших спадкоємців в спадковій справі немає. Підстава закликання до спадкоємства [PERSON] заповіт, складений [PERSON] 10 грудня 2014 року на все майно на користь [PERSON], який був посвідчений 10.12.2014 року за реєстровим № 755 приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] На даний час вищезазначена спадкова справа не закрита (а.с.70). 08 липня 2016 року постановою приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] відмовлено [PERSON], [INFO], у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 10.12.2014 року, зареєстрованим у реєстрі за № 755, оскільки [PERSON] не надав документи, які посвідчують право власності на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Інзівської сільської ради Приморського району (а.с.33). Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна, відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частини 1,3 ст. 1296 Цивільного кодексу України визначають, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, спадкоємством визначається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи спадкоємця, у порядку, передбаченому законодавством, це система правовідносин, в межах яких здійснюється перехід, в тому числі належне оформлення, прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ч.1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Судом встановлено, що 19 жовтня 2004 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 049969, виданого 14 жовтня 2001 року Інзівською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 203. Зазначена земельна ділянка складається із земельних ділянок: площею 8,1354 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2324882600:02:035:0010, та площею 0,4984 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2324882600:02:034:0011, розташованих на території Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області. Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], в рівних частках, являлися [PERSON] і [PERSON], які у встановлений законом строк звернулися в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене спадкове майно, а саме: на 5/12 частин спадкового майна - [PERSON]; на 5/12 частин спадкового майна - [PERSON]. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, 1/6 частину спадкового майна прийняла непрацездатна дочка спадкодавця - [PERSON] Отже, своїми діями [PERSON] підтвердила факт прийняття спадщини, яка відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України належала їй з часу відкриття спадщини. Оскільки діючим законодавством не встановлений строк для обов'язкової реєстрації права власності на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, то [PERSON] не здійснила відразу після прийняття спадщини реєстрацію права власності на свою частину земельних ділянок, що входили до складу спадщини, яку вона прийняла після смерті [PERSON] 01 січня 2015 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається із 5/12 частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Інзівської сільської ради Приморського району, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 01 червня 2005 року в.о. нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 668, виданого на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Інзівської сільської ради 22 вересня 2004 року і зареєстрованого в реєстрі за № 64, яку вона успадкувала після смерті [PERSON] Зазначена земельна ділянка складається із земельних ділянок: площею 8,1354 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2324882600:02:035:0010, та площею 0,4984 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2324882600:02:034:0011, розташованих на території Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області. Крім цього спадщина, що відкрилася після смерті [PERSON], складається з квартири, розташованої за адресою: селище [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Мелітопольською районною радою Запорізької області 17.04.2014 року, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 406010123230; номер запису про право власності 6317157. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], який у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з квартири, яка знаходиться за адресою: селище [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Мелітопольською районною радою Запорізької області 17.04.2014 року. 08 липня 2016 року постановою приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 10.12.2014 року, зареєстрованим у реєстрі за № 755, оскільки [PERSON] не надав документи, які посвідчують право власності на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Інзівської сільської ради Приморського району. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1229 ЦК України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин та до 04.08.2013 року, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вимоги щодо того, що право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна не можуть бути вирішальними, оскільки вказана правова норма, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин, не мала обмежень у часі щодо її застосування, тобто законом не був обмежений строк у період якого особа повинна була скористатися своїм правом щодо державної реєстрації отриманого нею відповідно до вимог ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України, ч. 5 ст. 1268 ЦК України права на спадщину. Таким чином, цивільні права та обовязки спадкодавця, у тому числі право власності на майно, можуть переходити у спадщину. Та обставина, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності на земельні ділянки у звязку зі смертю, не припиняє існування підстав набуття спадкоємцями права власності у порядку спадкування. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Необхідно визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 01 січня 2015 року, на: 5/12 часток земельної ділянки площею 8,1354 га, яка розташована на території Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2324882600:02:035:0010; 5/12 часток земельної ділянки площею 0,4984 га, яка розташована на території Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2324882600:02:034:0011. У звязку з тим, що позивач не заявив вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved