Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] 13 вересня 2021 року пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 лютого 2012 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що шлюбні відносини протягом останнього року між ними поступово погіршувалися, інколи виникали різні сварки, непорозуміння, в результаті чого зникли взаєморозуміння та почуття віри та поваги. Будь-які спроби примиритися не дали жодних результатів, оскільки у них з відповідачкою різні характери та погляди на сімейне життя. Відповідачка не поважала його як свого чоловіка, не рахувалася з його думкою, через що подальше спільне проживання стало неможливим. Також у нього виникли підозри, що дружина зраджує йому в подружній вірності. Подружні відносини припинені більш як півроку тому. Тобто, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим, оскільки фактично сім`я розпалася. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] також подала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 28 жовтня 2021 року, яке у зв`язку із неявкою сторін відкладено на 1 грудня 2021 року. Із свідоцтв про шлюб та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 12 лютого 2012 року від якого мають одну неповнолітню дитину (а .с. 6, 7). Із заяви по суті справи видно, що сторони півроку припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved