Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-05 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Європейський страховий альянс», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 14.11.2013 року на 14 км+900м а/ш Запоріжжя-Маріуполь трапилось ДТП за участю автомобіля ГАЗ [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який належить [PERSON] та автомобіля DAEWOO [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля ЗАЗ [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Згідно з постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2014 року у справі № 333/541/14-п ДТП сталося з вини відповідача [PERSON] Цивільно-правову відповідальність відповідача [PERSON] було застраховано ПАТ «Європейський страховий альянс», згідно з полісом № АС/3788823 від 07.08.2013 року. Внаслідок ДТП автомобіль позивача ГАЗ [NUMBER] зазнав значних механічних пошкоджень. Вартість відновлювального ремонту, визначена експертним шляхом, становить 17 863 грн. 68 коп., а з урахуванням експлуатаційного зносу замінюваних деталей - 14 582 грн. 13 коп. Величина втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля не встановлювалася. 28.01.2014 року уповноваженим представником позивача водієм [PERSON] було надано ПАТ «Європейський страховий альянс» заяву-повідомлення про страховий випадок та про здійснення страхового відшкодування, а також всі інші необхідні за законодавством документи. У зв'язку з тим, що відповідачем не було надано позивачеві відомостей про проведення ним оцінки пошкодженого транспортного засобу, позивач був змушений здійснити таку оцінку самостійно. Відповідач [PERSON] також ухиляється від відшкодування спричиненої нею шкоди. Посилаючись на зазначене, просить суд стягнути з ПАТ «Європейський страховий альянс» на користь позивача 14 072 грн. 13 коп., страхового відшкодування, 1500 грн. моральної шкоди, 824 грн. 63 пені, 500 грн. витрат на авто товарознавче дослідження, стягнути з [PERSON] на користь позивача 510 грн. франшизи, різницю між сумою страхового відшкодування та нормативно розрахованою вартістю відновлювального ремонту в сумі 3 821 грн. 55 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача - ПАТ «Європейський страховий альянс», будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, надав через канцелярію суду письмові заперечення в яких зазначено, що суму позову необхідно зменшити на коефіцієнт фізичного зносу, суму податку на додану вартість та франшизу. Відповідач ПАТ «Європейський страховий альянс» визнає позов в межах суми 8 432 грн. 03 грн. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена судом про дату, час і місце розгляду справи повторно в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Суд, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивача, заперечення відповідача ПАТ «Європейський страховий альянс», матеріали адміністративної справи № 333/541/14-п, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.11.2013 року об 11 год. 45 хв. на 14 км+900м а/д Запоріжжя-Маріуполь, [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ [NUMBER], при зміні напряму руху допустила зіткнення з автомобілем DAEWOO [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], після чого некерований DAEWOO [NUMBER] скоїв зіткнення з автомобілем ГАЗ [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП постраждалих немає, автомобілі пошкоджено. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого, створює підвищену небезпеку. При цьому загальними підставами для відшкодування матеріальної шкоди є: наявність шкоди, протиправність дій, причинний зв'язок між протиправними діями та спричиненою шкодою, вина особи. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі чи майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення № 333/541/14-п постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2014 року, [PERSON] визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, в результаті якого сталося зіткнення з автомобілем DAEWOO [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], після чого некерований DAEWOO [NUMBER] скоїв зіткнення з автомобілем ГАЗ [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Із змісту названої статті вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, тобто формально зазначаються в тексті судового рішення словом «встановив» і перераховуються ті обставини, які суд бере за основу при задоволенні або відмові у задоволенні позовних вимог. Оскільки, постанова Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2014 року по справі № 333/541/14-п набрала законної сили, суд приходить до висновку, що цією постановою встановлена вина [PERSON] у спричиненні шкоди [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Автомобіль ГАЗ [NUMBER] належить [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 15.07.1995 року МРЕВ м. Василівка. Згідно зі звітом № 361 від 25.11.2013 року ФОП [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 1169 від 10.03.2004 року), вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 17 863 грн. 68 коп., а з урахуванням експлуатаційного зносу замінюваних деталей - 14 582 грн. 13 коп. Величина втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля не встановлювалася. Цивільно-правову відповідальність відповідача [PERSON], було застраховано ПАТ «Європейський страховий альянс», згідно з полісом № АС/3788823 від 07.08.2013 року. Термін дії полісу до 06.08.2014 року, розмір франшизи 510 грн. 28.01.2014 року уповноваженим представником позивача водієм [PERSON] подано ПАТ «Європейський страховий альянс» заяву-повідомлення про страховий випадок та про здійснення страхового відшкодування, а також всі інші необхідні за законодавством документи. Однак, виплат до цього часу не зроблено. Відповідач [PERSON] також не сплатила позивачеві суму збитку. Згідно зі ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з п. 36.2 зазначеного: «якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість». Відповідно до Узагальнення судової практики Верховного Суду України від 11.11.2011 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» до виплати заявляється сума ремонту автомобіля з урахуванням податку на додану вартість (далі - ПДВ). Зазначена сума, виходячи з умов договорів, укладених на підставі чинного законодавства та правил, розроблених кожною страховою компанією, виплачується останньою або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з'ясувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ. Крім того, постановивши стягнути страхове відшкодування, суди не завжди звертають увагу, що страхові компанії, зазвичай, в умовах договору не беруть на себе відповідальність за втрату товарного вигляду транспортного засобу та до розміру страхового відшкодування включають відсоток зносу. Інколи суди не звертають уваги на франшизу та її розмір, встановлений відповідно до умов договору. Позивачем у вимогах до відповідача ПАТ «Європейський страховий альянс» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 14 072 грн. 13 коп. вже відрахована франшиза та коефіцієнт фізичного зносу 0,70. Однак, у зв'язку з тим, що позивач просить стягнути страхову виплату на його користь без фактично проведеного ремонту з суми матеріальних збитків повинно бути виключено сума податку на додану вартість, яка складає 14 582,13 грн./6 = 2 345,36 грн. З урахуванням викладеного, оцінюючи докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що матеріальна шкода в розмірі 14 072,13 грн. - 2 345,36 грн. = 11 726 грн. 77 грн. заподіяна власнику автомобілю [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача [PERSON], між діями якої, а саме порушення п. 10.1, 2.10 (а,б,в) Правил дорожнього руху України і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, підлягає відшкодуванню ПАТ «Європейський страховий альянс». Різниця між сумою страхового відшкодування та нормативно розрахованою вартістю відновлювального ремонту в сумі 17 863,68 - 14 582,13 = 3 281,55 грн. (а не 3 821 грн. 55 коп., що є арифметичною помилкою) та франшиза у розмірі 510 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] Вимоги позивача, щодо стягнення з ПАТ «Європейський страховий альянс» моральної шкоди у розмірі 1 500 грн. не підлягають задоволенню на підставі наступного. Згідно з п. 21 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов'язань за договором страхування, суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов'язальними. У випадку порушення зобов'язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК України). Зокрема, можливість відшкодування моральної шкоди передбачена у відносинах у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ст. ст. 23, 26-1 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Отже, законодавством не передбачена можливість пред'явлення вимог по стягненню моральної шкоди у разі пошкодження транспортного засобу, тому ці вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Окрім того, позивач в нормативне обґрунтування позовних вимог посилається на ЗУ «Про захист прав споживачів», що не прийнятно, відповідно до Узагальнення судової практики Верховного Суду України від 11.11.2011 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування». Вимоги позивача, щодо стягнення пені загальний розмір якої складає 824 грн. 63 коп. не підлягають задоволенню на підставі наступного. Згідно з абз. 4 п. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Отже, у зв'язку з розглядом даної справи у цивільному провадженні зобов'язання страховика сплатити страхові виплати припинили свою дію до дати коли страховику стане відомо про набрання рішенням у цій справі законної сили. Вимоги позивача, щодо стягнення витрат на автотоварознавче дослідження в розмірі 500 грн. не підлягають задоволенню на підставі наступного. Згідно зі ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Як вбачається з матеріалів справи лист повідомлення страховику було подано водієм [PERSON] тільки 28.01.2014 року, а звіт по проведенню вартості матеріального збитку автомобіля був проведений за два місяці до цього 25.11.2013 року.

Outcome: partial