Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON] 28 серпня 2018 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора на стороні позивача: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, [PERSON], [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила,\~що квартира\~[ADDRESS] належить\~на праві\~спільної сумісної\~власності:\~[PERSON],\~[PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 грудня 2001 року, виданого Дніпропетровським гранітним карєром згідно з розпорядженням від 11 грудня 2001 року № П-1. Співвласник квартири [PERSON] померла 06 лютого 2017 року. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В квартирі [ADDRESS] зареєстрованими значаться: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] в квартирі [ADDRESS] був зареєстрований 03 листопада 1992 року з метою його працевлаштування, однак в квартирі ніколи не проживав, в квартирі відсутні його особисті речі, його місцезнаходження невідоме. На підставі\~вищевикладеного просить\~визнати [PERSON],\~[INFO],\~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням\~квартирою №\~1\~в будинку\~№ 235а\~по вул.\~Мостова в\~м.\~Дніпро,\~що є\~підставою для\~зняття [PERSON]\~з реєстрації\~місця проживання\~за адресою:\~[INFO],\~та усунути\~[PERSON] перешкоди\~у користуванні квартирою №\~1\~в будинку\~№ 235а\~по вул.\~Мостова в\~м.\~Дніпро шляхом\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання [PERSON],\~[INFO], уродженця [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] письмово просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про місце, дату та час судового засідання сповіщений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Від представника третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради [PERSON] надійшла заява з проханням розгляд справи провести у відсутність представника та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Треті особи [PERSON] та [PERSON] письмово просили розглянути справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до\~статті 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В ході\~судового розгляду\~встановлено,\~що квартира\~[ADDRESS] належить\~на праві\~спільної сумісної\~власності:\~[PERSON],\~[PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 грудня 2001 року, виданого Дніпропетровським гранітним карєром згідно з розпорядженням від 11 грудня 2001 року № П-1 (а.с. 14). Співвласник квартири [PERSON] померла 06 лютого 2017 року (а.с. 13). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В квартирі [ADDRESS] зареєстрованими значаться: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 17-18, 20). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] був зареєстрований 03 листопада 1992 року, за вказаною адресою ніколи не проживав, в квартирі відсутні його особисті речі, його місцезнаходження невідоме, що підтверджується актом обстеження квартири від 04 липня 2018 року (а.с. 19). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом права власності, визначеного\~ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2\~ст. 319 ЦК України\~власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене\~та аналізуючи\~здобуті по\~справі докази,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги в\~частині усунення\~[PERSON] перешкоди\~у користуванні квартирою №\~1\~в будинку\~№ 235а\~по вул.\~Мостова в\~м.\~Дніпро,\~шляхом зняття\~з реєстрації\~місця проживання\~[PERSON],\~[INFO], уродженця [INFO], за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню, оскільки порушується право позивача, як власника, відповідач за зазначеною адресою ніколи не проживав, і тому вимоги позивача в цій частині є законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Стосовно позовних\~вимог в\~частині визнання\~[PERSON],\~[INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 1 в будинку № 235а по вул. Мостова в м. Дніпро слід відмовити, оскільки втратившим право користування житлом може бути визнаний тільки наймач, або член сімї наймача відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК України, або член сімї власника відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України. Відповідач не є наймачем, або членом сімї наймача, також не є членом сімї власника. На підставі вищезазначеного відповідач не може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial