Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] 26.06.2020 звернулася до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 03.08.2013. Протягом останніх років стосунки з чоловіком не складаються, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, тривалий час кожен з них живе окремо за своїми інтересами. За переконанням позивача їх сім`я розпалася остаточно. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. \~\~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 03 липня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.13).\~ Ухвалою суду\~від 20\~жовтня 2020\~року закрите\~підготовче провадження\~по цивільній\~справі і\~справа призначена\~до судового\~розгляду по\~суті (а.с.38). У судове засідання позивачка не з`явилася, в заяві до суду позовні вимоги підтримала та клопотала про призначення судового розгляду по справі та про розгляд справи у її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки не повідомив, клопотань не заявляв. 27 січня 2021 року винесено ухвалу суду про заочний розгляд справи та ухвалення заочне рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Статтею 280\~ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Частина 2 ст. 16 Декларації ООН «Загальна декларація прав людини» від 10 грудня 1948 року містить положення, за якими шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України, в силу якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положенням частин 3 і 4 статті 56\~СК України за кожним з подружжя визнано право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, як і примушення до їх припинення, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Відповідно до\~\~ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №11\~від 21\~грудня 2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. \~\~\~\~\~\~ Як встановлено судом, сторони у справі [PERSON] та [PERSON] 03 серпня 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 09. Шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 09.01.2014, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). \~ \~ \~ \~Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 08.08.2019 вих. 01-35/5774, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною розпаду сім`ї стали розлад стосунків, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між подружжям, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Суд зазначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а, як встановлено при дослідженні матеріалів справи та пояснень позивача в суді, вона не має наміру зберегти шлюб. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї, поновлення шлюбних відносин та подальше спільне проживання неможливе, так як суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Відповідно до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~ \~У зв`язку\~з заявою\~позивача,\~суд вважає\~за необхідне\~залишити їй\~прізвище,\~присвоєне при\~одруженні -\~« [PERSON] ». Також, у зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму судового збору 840,80 грн. На підставі викладеного, та на підставі ст. ст. 105, 110, 112-115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 81, 141, 200, 247, 259, 265, 273, 280, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved