Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], (далі - відповідачі), вказавши третьою особою Козичанську сільську раду Макарівського району Київської області, в якому вказав, що [INFO] померла [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на: земельну ділянку площею 1,8783 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Козичанської сільської ради, та належала померлій на праві власності відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який було видано взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] відповідно до Розпорядження Макарівської районної державної адміністрації №3888 від 15.10.2007 року. За життя [PERSON] склала заповіт, яким належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. 1-е Травня с. Козичанка Макарівського району Київської області 2,29 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстрований за №04911 виданий 15.01.1997 року, заповіла [PERSON]. Також спадкоємцями майно померлої є її доньки, а відповідачі у справі - [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON], спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Проте, державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку площею 1,8783 га, оскільки [PERSON], яка померла [INFO], позивачу заповіла право на земельну частку пай, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER]. Заповіт від імені спадкодавця не було змінено і не було скасовано, іншого заповіту щодо земельної ділянки площею 1,8783 га померлою на ім'я [PERSON] складено не було, що зумовило неможливості тлумачення волі заповідача. Враховуючи викладене, позивач просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на земельну ділянку площею 1,8783 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Козичанської сільської ради, та належала померлій на праві власності відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого відповідно до Розпорядження Макарівської районної державної адміністрації №3888 від 15.10.2007 року, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 11.01.2019 року позов [PERSON], прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.02.2019 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Також даною ухвалою суду у порядку вимог ст. 84 ЦПК України витребувано від державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] У підготовче засідання 11.02.2019 року позивач [PERSON] не прибув, згідно письмової заяви просив слухати справу у його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], згідно поданих письмових заяв просили слухати справу у їх відсутності, а позовні вимоги визнали. Третя особа, Козичанська сільська рада, згідно поданого листа просила слухати справу у відсутності її представника, проти позову не заперечувала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане Виконавчим комітетом Опачицької сільської ради Макарівського району Київської області 10.10.2017 року, актовий запис за №7 (а.с. 13). [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 1,8783 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Козичанської сільської ради Макарівського району Київської області, та належала померлій на праві власності відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010833000170 (а.с.19). Вказаний державний акт був виданий на підставі Розпорядження Макарівської районної державної адміністрації №3888 від 15.10.2007 року «Про передачу у власність земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) громадянам України в межах Козичанської сільської ради (а.с. 20). Відповідно до додатку до Розпорядження Макарівської райдержадміністрації №3888 від 15.10.2007 року, [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], надано дозвіл на розробку технічної документації щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Козичанської сільської ради розміром 1,8783 га відповідно, як власнику сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 21). Як вбачається із спадкової справи №288 за 2017 рік до майна померлої [INFO] [PERSON], заведеної Макарівською державною нотаріальною конторою Київської області, [PERSON] гідно заповіту, посвідчений 04.01.2000 року секретарем виконкому Опачицької сільської ради Макарівського району Голоцевич Г.М., зареєстрованого в реєстрі за №І, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла в рівних долях [PERSON] та [PERSON], які є відповідачами у справі. Заповіт на день смерті заповідача не скасовано, але змінено заповітом, посвідченого Опачицькою сільською радою 18.04.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №82. Так, відповідно до зазначеного заповіту, який на день смерті заповідача не змінено та не скасовано, [PERSON], належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. 1-е Травня с. Козичанка Макарівського району Київської області 2,29 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстрований за №04911, виданий 15.01.1997 року, заповіла [PERSON], позичу у справі. Позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], спадщину після смерті [INFO] [PERSON] прийняли своєчасно, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Відповідачі на частину спадкового майна отримали у Макарівській районній державній нотаріальній конторі відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а сама на: житловий будинок [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,1001 га, земельну ділянку площею 0,1446 га, земельну ділянку площею 0,2168 га. Проте, державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку площею 1,8783 га, оскільки [PERSON], яка померла [INFO], позивачу заповіла право на земельну частку пай, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER]. Заповіт від імені спадкодавця не було змінено і не було скасовано, іншого заповіту щодо земельної ділянки площею 1,8783 га померлою на ім'я [PERSON] складено не було, що зумовило неможливості тлумачення волі заповідача (а.с. 32). Інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом судом не встановлено. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як передбачено ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Згідно ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Приймаючи визнання відповідачами позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна померлої [INFO] [PERSON], яка заповіла позивачу належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], а відповідно до Розпорядження Макарівської райдержадміністрації №3888 від 15.10.2007 року «Про передачу у власність земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) громадянам України в межах Козичанської сільської ради» [PERSON], було надано дозвіл на розробку технічної документації щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Козичанської сільської ради розміром 1,8783 га, як власнику сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010833000170. Спадщину позивач прийняв своєчасно, до складу спадщини увійшла вказана земельна ділянка площею 1,8783 га, щодо якої нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від їх сплати відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», і відсутні особи, які їх понесли. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved