Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] 03.02.2017\~ року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що 11.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Від цього шлюбу в позивача та відповідача є спільна донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені\~ з жовтня 2016 року. Сімейні стосунки не склалися через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя та забезпечення належного існування родини. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу, а також примирення неможливе. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. Спільне господарство не ведеться. На підставі цього [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON]. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак надав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи позивач, про що свідчить повернуті на адресу суду поштові повідомлення про вручення судових повсток з позначками: «вручено особисто 18 лютого 2017 року», та «вручено особисто 28 лютого 2017 року», в судове засідання повторно не зявилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224\~ЦПК України.\~ У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.\~ Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України\~ обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.\~\~ Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 11.04.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладання шлюбу [PERSON], про що 11.04.2013 складено відповідний актовий запис № 411, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 271380\~ від 17.01.2017 року. 01.07.2013 року в шлюбі народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що 09.07.2013 року складено відповідний актовий запис № 5987, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії І-ЖД № 504209 від 19.01.2017 року, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Судом встановлено, що подружжя не проживає сумісно з жовтня 2016 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved