Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] 4 липня 2019 року звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, мотивуючи її тим, що їй згідно Державного акту на право постійного користування землею (серія ІV-ХС № 011678), виданого на підставі рішення Токарівської сільської ради народних депутатів Білозерського району Херсонської області № 14 від 13 квітня 2000 року, передано у постійне користування земельну ділянку площею 2,0 га, яка розташована на території Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області для ведення особистого підсобного господарства. У зазначеному Державному акті її ім`я та по батькові вказані невірно, а саме зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », хоча згідно паспорту громадянина України її ім`я та по батькові саме « [PERSON] ». Зазначена обставина змушує її звернутися до суду із вказаною заявою, так як не має можливості отримати дозвіл (згоду) на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Просила суд встановити факт належності їй - [PERSON] Державного акту на право постійного користування землею (серія ІV-ХС № 011678), виданого на ім`я [PERSON] . В ході судового засідання представник заявниці вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Щабленко І.В. в судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. Суд, заслухавши представника заявниці, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно паспорта громадянина України (серія [NUMBER] ), виданого Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області 14 січня 1998 року, заявниця зазначена « [PERSON] », уродженка с. Новотягинка Білозерського району Херсонської області, дата народження - [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею (серія ІV-ХС № 011678), виданого на підставі рішення Токарівської сільської ради народних депутатів Білозерського району Херсонської області № 14 від 13 квітня 2000 року, [PERSON] передано у постійне користування земельну ділянку площею 2,0 га, яка розташована на території Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до довідки Новотягинського закладу загальної середньої освіти Білозерської районної ради Херсонської області № 05/02-19 від 12 вересня 2019 року, [PERSON] працює у закладі з 1989 року по теперішній час та мала право на отримання земельної ділянки в розмірі 2,0 гектарів для ведення особистого підсобного господарства. Із довідки Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 215-з від 10 вересня 2019 року вбачається, що [PERSON] , як вчителю Новотягинської школи І-ІІ ступенів в 2000 році було надано в постійне користування земельну ділянку, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею (серія ІV-ХС № 011678). Інших громадян, які могли отримати цей акт на території Токарівської сільської ради не існує. Як вбачається із листа Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області № 263/0-213/0/95-19 від 6 лютого 2019 року, адресованого на ім`я [PERSON] щодо розгляду її заяви, Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повідомило, що згідно чинного законодавства позбавлено можливості вчинення виправлень і дописок у державних актах на право постійного користування. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 1 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про задоволення заяви, так як при виготовленні (заповненні) Державного акту на право постійного користування землею (серія ІV-ХС № 011678) була допущена описка в написанні імені та по батькові особи, якій він видавався, а саме: зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », а зазначений вище Державний акт на право постійного користування землею дійсно належить [PERSON] . Враховуючи, що встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, від його встановлення залежить виникнення її майнових прав, а законом не визначено іншого порядку його встановлення, суд вважає встановити цей факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved