Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку по [ADDRESS], площею 0,1965 га, кадастровий номер [NUMBER], що належала померлому на підставі ухвали Смілянського міськрайонного суду № 2-1924/2005 від 29 червня 2005 року про затвердження мирової угоди. За життя, 26 травня 2011 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповів [PERSON] та [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] позивачі прийняли шляхом подачі до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк заяв про прийняття спадщини та частково оформили право на спадщину, отримавши свідоцтва про право на спадщину по заповіту на домоволодіння [ADDRESS] Інших спадкоємців на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] крім позивачів немає. Позасудовим шляхом позивачі не можуть оформити право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на належну йому присадибну земельну ділянку. Посилаючись на ці обставини позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача і просять визнати за ними право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивачі позовні вимоги підтримали, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду № 2-1924/2005 від 29 червня 2005 року затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] та визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння № [ADDRESS] та на присадибну земельну ділянку площею 0,196 га за вказаною адресою. Відповідно до довідки виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 579 від 02 квітня 2015 року, [PERSON], який помер [INFO], був головою домоволодіння № [ADDRESS], постійно проживав та був зареєстрований за даною адресою. За вказаним житловим будинком з надвірними спорудами закріплена присадибна земельна ділянка площею 0,196 га, яка приватизована та зареєстрована на попереднього власника - [PERSON] Даною земельною ділянкою користувався [PERSON] та його сім'я. Довідка видана на підставі запису погосподарської книги Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 8 за 2011-2015 роки. Як вбачається із заповіту від 26 травня 2011 року, посвідченого секретарем виконкому Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за № 48, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповів [PERSON] та [PERSON]На день смерті заповідача вказаний заповіт не змінений і не скасований. Із постанови державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори № 150/02-31 від 28 січня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON], на підставі поданих заяв заведено спадкову справу № 614/2014. Заяви зареєстровані в книзі обліку та реєстрації спадкових справ під №№ 1588,1664. 05 лютого 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Смілянської держнотконтори з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку по [ADDRESS], площею 0,1965 га. Разом з тим, державний нотаріус в задоволенні зазначених заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину вказаною постановою відмовила, посилаючись на те, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Крім того, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину шляхом витребування відповідних доказів, перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для спадкування, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. На запит Смілянської держнотконтори Управлінням Держгеокадастру у Смілянському районі, Черкаської області, був наданий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, в якому зазначено, що державний акт від 26 листопада 2001 року серія [NUMBER] виданий [PERSON], на земельну ділянку площею 0,1965 га з кадастровим номером [NUMBER]. Згідно з п.1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини першої та третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою та права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Юридичний аналіз поданих документів виявив відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця. Відповідно до листа (роз'яснення) Міністерства Юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Враховуючи викладене та оскільки спадкодавцем за життя не було зареєстровано право власності на належну йому земельну ділянку, відповідно до вимог чинного законодавства, [PERSON] та [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з відповідними позовними вимогами. Приймаючи до уваги, що позивачі довели факт прийняття ними спадщини після смерті [PERSON], а саме зазначеного спадкового майна, суд відповідно до положень ст.ст. 1220, 1223, 1233, 1235, 1268-1270 ЦК України, вважає за необхідне визнати за ними право власності на спадкове майно в порядку спадкування по заповіту. Разом з тим, як вбачається із ухвали Смілянського міськрайонного суду № 2-1924/2005 від 29 червня 2005 року, якою затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] та визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння № [ADDRESS] та на присадибну земельну ділянку площею 0,196 га за вказаною адресою, судом, з метою забезпечення виконання зобов'язань позивачем - [PERSON], щодо розрахунку за придбане ним нерухоме майно, на вказані об'єкти нерухомості накладено заборону відчуження до повного розрахунку за договором купівлі-продажу. Вказане підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 30 січня 2016 року. Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання рішення законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Оскільки умови договору спадкодавцем за життя виконано в повному обсязі, накладена заборона відчуження жилого будинку з надвірними спорудами та присадибної земельної ділянки площею 0,196 га по [ADDRESS], що належать [PERSON], підлягає скасуванню. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1223, 1233, 1235, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved