Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

[PERSON], [INFO], звернувся в суд з позовом до Глушківської сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Довбуша, 4 в с. Глушків Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 квітня 2015 року померла тітка позивача [PERSON], яка проживала в 1/2 частці житлового будинку по вул. Довбуша (раніше 50 річчя Жовтня,8), 4 в с. Глушків Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно виписки № 7853 з інвентаризаційних матеріалів, виданої 07.11.2016 року ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», 1/2 частка вищезгаданого житлового будинку згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 02.11.1988 року на підставі рішення цього ж виконкому № 167 від 14.09.1988 року, належала колгоспному двору, головою якого була [PERSON] Остання проживала в даному господарстві одна станом як на 15.04.1991 року, так і на день смерті. 01 березня 2004 року [PERSON] у виконкомі Глушківської сільської ради зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, яке належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, - заповіла позивачу. Заповіт зареєстрований під № 29, не відмінений і не скасований. 17 серпня 2015 року позивачем подано заяву про прийняття спадщини, на підставі якої приватним нотаріусом Городенківського РНО [PERSON] заведено спадкову справу за № 99/2015. Однак, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд після смерті [PERSON] по тій причині, що відсутній правовстановлюючий документ на дану частку житлового будинку, що виданий на ім'я [PERSON] Позивач звертався в газету «Край» з оголошенням про визнання свідоцтва про право власності, виданого на [PERSON] недійсним. Інших спадкоємців, окрім позивача, - немає. Згідно технічного паспорта інвентаризаційна вартість житлового будинку по вул. Довбуша,4 в с. Глушків становить 64098 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з наведених в позовній заяві підстав. Просить позов задовольнити. Суду пояснив, що після смерті тітки у встановлений законом строк він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Він успадкував земельні ділянки спадкодавця [PERSON], отримав свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Також пояснив, що в другій частині житлового будинку проживав [PERSON], чоловік рідної сестри [PERSON] Глушківська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Одночасно зазначила, що не заперечує в тому, щоб визнати право власності на 1/2 житлового будинку по вул. Довбуша,4 в с. Глушків за [PERSON] після смерті [PERSON]. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Копією Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 7853, виданої 07.11.2016р. Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» доводиться, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 225 зареєстровано право власності на 1/2 частку житлового будинку в с. Глушків по вул. Довбуша,4 (50-річчя Жовтня,8) Городенківського району за [PERSON] (голова колгоспного двору) на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 27.06.1989 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 102 від 14.06.1989 року та 1/2 частку житлового будинку за цією ж адресою зареєстровано за [PERSON] (головою колгоспного двору) на підставі Свідоцтва про право власності, видане Городенківським РВК 02.11.1988 року на підставі рішення цього ж виконкому № 167 від 14.09.1988р. Згідно довідки № 260, виданої 14.06.2017 року виконавчим комітетом Глушківської сільської ради, [PERSON] помер 18.09.2007 року (актовий запис про смерть № 18 від 19.09.2007 року, складений виконавчим комітетом Глушківської сільської ради). Відповідно до погосподарської книги №4 за 2006-2010 роки, особовий рахунок № 298 на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав сам в 1/2 житлового будинку в с. Глушків по вул. Довбуша,4/2 Городенківського району Івано-Франківської області. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою № 149, виданою 30.03.2017р. виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що згідно погосподарської книги за 1991-1995рр станом на 15.04.1991 року в господарстві по вул. Довбуша,4 в с. Глушків була зареєстрована тільки [PERSON], [INFO]. За заповітом, посвідченим 01 березня 2004 р. секретарем Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], [INFO], уродженка та жителька с. Глушків Городенківського району Івано-Франківської області, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право / частину житлового будинку, земельний пай, приватизовану земельну ділянку/ заповіла своєму племінникові [PERSON], [INFO], жителю с.Глушків. [PERSON] померла 16 квітня 2015 р. у віці 92 років в с. Глушків Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7 від 16 квітня 2015р., що стверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-НМ № 206492, виданого 16.04.2015 р. виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] зареєстрований в [INFO] з 14.07.1999 року, про що свідчить відмітка в його паспорті серії СС № 020418, виданому 28.11.1995 року Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області. Копія Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАТ № 820163, зареєстрованого в реєстрі за № 295 (спадкова справа № 99/2015) свідчить про те, що [PERSON] на підставі заповіту [PERSON] прийняв спадщину - земельну ділянку. До спадкового майна померлої [PERSON] також належить 1/2 частка житлового будинку по вул. Довбуша,4 в с. Глушків. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 4 по вул. Довбуша в с. Глушків, виготовленого 18.11.2016 р., встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями збудовані в 1962 році, його інвентаризаційна вартість становить 64098 грн. Для будівництва та обслуговування даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами закріплена земельна ділянка площею 0,09 га, що стверджується довідкою № 201 виданою 10.05.2017 року виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] від 06.04.2017 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку № 4 з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Довбуша (раніше 50 річчя Жовтня,8) в с. Глушків Городенківського району після смерті [PERSON], яка померла 16.04.2015 року у зв'язку з тим, що подані [PERSON] документи не підтверджують права власності померлої на зазначену частку житлового будинку. В постанові зазначено, що заяву про прийняття спадщини [PERSON] подав 17.08.2015 р., на підставі якої було заведено спадкову справу за № 99/2015. Копією оголошення в газеті «Край» стверджується, що Свідоцтво про право власності на житло, видане Городенківським РВК 02.11.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 167 від 14.09.1988 р. [PERSON],- втрачене і вважається недійсним. Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на 1/2 частину даного будинку позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на 1/2 частину будинку з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved