Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON], в особі представника [PERSON], звернулася до суду з позовом до Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області, [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, вказуючи на те, що є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], проте, в звязку з тим, що позивач проживає в іншому населеному пункті, не знала про смерть [PERSON], тому пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася,направила до суду свого представника [PERSON], який позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з викладених підстав, крім того, зазначив, що позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки [PERSON] не знала про факт смерті спадкодавця та існування заповіту, оскільки проживає в іншому населеному пункті, а тому не встигла у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини. Відповідачі [PERSON], та [PERSON] в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи наявні про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник відповідача Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти позову не заперечують. Заслухавши пояснення представник позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] померла 15 жовтня 2013 року, що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії І-БВ № 222106, про що зроблено актовий запис № 35. За даними копії державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 113242, [PERSON] була власником земельної ділянки розміром 1,39 га, яка розташована на території Великоскнитської сільської ради Славутського району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За даними копії заповіту від 21 серпня 2013 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження на користь позивача [PERSON] щодо права на земельну ділянку, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 113242. За даними повідомлення державного нотаріуса після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 165/2014. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Відомості про те, що нотаріусом вживались заходи щодо встановлення спадкоємців по заповіту, складеного [PERSON] від 21 серпня 2013 року, та повідомлення їх про існування такого заповіту відсутні. Відповідно до ч. 1\~ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець за заповітом, згідно вимог ст.\~1269,\~1270 ЦК України, повинна була подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] проте, такої у передбачений законом строк не подала. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Згідно правової позиції, що викладена Верховним Судом України у постанові № 6-1320цс17 від 23.08.2017 року, за наслідками перегляду судових рішень, внаслідок неоднакового застосування судами одних і тих же норм матеріального та процесуального права, при розгляді спорів про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що виклик позивача [PERSON] як спадкоємиці за заповітом після смерті [PERSON] не здійснювався, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що позбавило обізнаності позивача про існування заповіту та відповідно можливості реалізувати своє право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у встановлений законом строк. Таким чином, позивач не подала заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк з об'єктивних причин, оскільки не знала та не могла знати про смерть спадкодавця та існування заповіту. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що причина, з якої позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини є поважною, а тому їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач не порушує питання стягнення судових витрат на свою користь.

Outcome: approved