Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON], в редакції позовних вимог від 10.01.2017 року (а.с.19,20), звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.12.2015 року померла [PERSON]. Єдиним спадкоємцем по заповіту після її смерті є позивач, що підтверджується заповітом від 09.04.2014 року. Вона належним чином прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки вчасно звернулась до Тростянецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. До складу спадкового майна [PERSON] входить земельна ділянка, що розташована на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5 га у відповідності до державного акту. Оформити вказану земельну ділянку в загальному порядку вона не може, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю вказано прізвище «Щит» замість вірного «Щіт». Тому, позивачу 10.12.2016 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку на імя [PERSON] та розяснено право звернутися до суду з даним позовом. Таким чином [PERSON] вимушена звертатися до суду з даним позовом для захисту своїх спадковий прав на нерухоме майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав та просив справу розглянути без його участі. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2 ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи №157/2016 до майна померлої 14.12.2015 року [PERSON], оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 353558 від 11.10.2016 року, [PERSON] померла 14.12.2015 року (а.с.9). З дня смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, що розташована на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,50 га у відповідності до державного акту серії І-ВН №043338 від 20.08.2002 року (а.с. 5, 6). При житті, 09.04.2014 року [PERSON], склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати їй на момент смерті і на що матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.5). Після смерті [PERSON] спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину прийняла у встановлений шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця, шляхом подання до Тростянецької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області після смерті [PERSON], померлої 14.12.2015 року, позивачу у Тростянецькій державній нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку на імя [PERSON] (а.с.9). Згідно архівної копії державного акту на право власності серії І-ВН №043338, [PERSON] за життя була власником земельної ділянки, площею 2,50 га у межах згідно з планом, розташованої на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який виданий на підставі розпорядження Тростянецької РДА від 08.05.2002 року №60 (а.с.5,6). Згідно інформації, наданої сільським головою [PERSON] сільської ради від 01.07.2017 року №102, Державний акт, що виданий [PERSON] фактично належить [PERSON], яка померла 14.12.2015 року, так як це одна і та ж сама особа (а.с.31). Згідно довідки №149 від 21.02.2017 року, виданою [PERSON] сільською радою, за [PERSON] рахується земельна частка (пай) в розмірі 2,5000 га. (а.с.34). Згідно довідки №735 від 07.10.2016 року, виданої [PERSON] сільською радою Тростянецького району, [PERSON] була зареєстрована та проживала в с. Оляниця. Спадкоємцем після її смерті згідно заповіту, посвідченого від її імені секретарем Оляницької сільської ради 2014 року за реєстром №11 є [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину, тому що фактично вступила в управління спадковим майном (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають спадкові правовідносини, що регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших\~\~осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Таким чином, як встановлено з наданих суду доказів, покійна [PERSON] мала у власності земельну ділянку площею 2,50 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що посвідчується державним актом серії І- ВН №043338. За викладених обставин, враховуючи, що [PERSON] має право на спадкування за заповітом на спірну земельну ділянку, своєчасно прийняла спадщину, суд вважає необхідним визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 2,50 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки дана обставина знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved