Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] 20.11.2013 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення способу участі батька у вихованні дитини. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними не склалися та спільне проживання припинено. Дитина проживає разом з нею. Оскільки відповідач неодноразово її ображав та вчинив проти неї протиправне діяння, продовжує поводити себе агресивно, що має вплив на їхню дитину, між нею та відповідачем виник спір про виховання їхньої доньки. Відповідач без її згоди та повідомлення здійснює тиск на дитину. Оскільки відповідач вчинює сварки, створюючи ненормальний психологічний клімат для дитини, всупереч потреб дочки та її віку, не приймаючи належної участі у вихованні дитини, вважала, що така участь у розвитку дитини істотно шкодить її здоров'ю. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подали до суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги та просила визначити час для участі у вихованні дитини з 10 години до 20 години кожної неділі місяця, а також просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає та просить справу розглядати за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 12/ Сторони мешкають окремо. Малолітня [PERSON]., [INFO] мешкає разом з матір'ю. Як убачається з довідки ДТМ «АРТЕК», [PERSON]., [INFO] відвідує з 2012 року по теперішній час Дитячу творчу Майстерню «АРТЕК» дитячого юнацького клубу «Лада». За час відвідування дитиною занять її мати систематично забезпечує свою дитину необхідним для занять, приводить та забирає дитину, цікавиться результатами її роботи на заняттях і відносинами в колективі. /а.с. 17/ Аналогічні дані містяться також в довідці КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ЯСЛА-САДОК) №198 Харківської міської ради». /а.с. 18/ Згідно висновку №81 від 13.02.2014 року, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає за доцільне встановити наступний порядок участі [PERSON] у виховані малолітньої [PERSON], [INFO].: першу та третю суботу кожного місяця з 10-00 годин до 18-00 годин у присутності матері дитини; кожну другу та четверту неділю з 10-00 годин до 18-00 годин у присутності матері дитини. /а.с. 34-35/ Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2401-ІІІ (далі - Закон № 2401-ІІІ), передбачено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, то з урахуванням встановлених обставин, щодо віку дитини, місця проживання дитини і батька, що побачення батька з дитиною мають бути систематичними і тривалими, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження та підлягають задоволенню.

Outcome: approved