Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

[PERSON] в інтересах дочки [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд: 1) Стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до припинення дочкою навчання; 2) Стягнути з відповідача на свою користь разово, 1/2 частину додаткових витрат, понесених позивачем, в сумі 10580 грн 00 коп. за навчання дочки, за період з 19.08.2017 по 01.10.2019 та 8087 грн 50 коп. за проживання дочки в гуртожитку, за період з 29.08.2017 по 01.10.2019. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання з оплатою вартості навчання на договірних засадах. В зв`язку з навчанням, вона несе витрати на навчання доньки, проживання у гуртожитку, харчування, проїзд. Відповідач коштів на її утримання не надає, хоча має таку можливість. Крім того, зазначає, що оскільки згідно договору від 19.08.2017 № 16-6/17 за навчання доньки сплачено 21160 грн., а за її проживання у гуртожитку за період з 29.08.2017 по 01.10.2019 16175 грн., то з посиланням на ст. 185 СК України, вона має право стягнути з відповідача разово половину цих понесених додаткових витрат. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що не заперечує проти позовних вимог щодо стягнення аліментів на доньку, яка продовжує навчання у визначеному позивачем розмірі, проте заперечує проти задоволення позову щодо стягнення додаткових витрат на дитину. Ухвалою суду від 16.03.2020 провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача, разово, 1/2 частину додаткових витрат, понесених позивачем, в сумі 10580 грн 00 коп. за навчання дочки, за період з 19.08.2017 до досягнення [PERSON] повноліття та 8087 грн 50 коп. за проживання дочки в гуртожитку, за період з 29.08.2017 до досягнення [PERSON] повноліття закрито на підставі п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що позивач з відповідачем по справі з 1987 року по 2009 рік перебували у шлюбі. Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 8075 від 01.10.2019, [PERSON] є студенткою ІІІ курсу 6 факультету денної форми навчання Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», термін закінчення навчання червень 2021 року. Також, [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] ) з [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 06.09.2019 Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут». Довідками вищенаведеного навчального закладу від 02.10.2019 № 17-956 та від 01.10.2019 № 14-282:19 підтверджується, що за навчання [PERSON] за період з 01.09.2017 по 01.10.2019 було сплачено 21160 грн., а за проживання в гуртожитку з 29.08.2017 по 01.10.2019 16175 грн. Відповідач на даний час працює в ФОП [PERSON] електрозварювальником, де має постійний заробіток. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на свою користь разово, 1/2 частини додаткових витрат, понесених позивачем, в сумі 10580 грн 00 коп. за навчання дочки, за період з моменту досягнення [PERSON] повноліття по [INFO] та 8087 грн 50 коп. за проживання дочки в гуртожитку, за період з моменту досягнення [PERSON] повноліття по [INFO] , суд зазначає наступне. Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивач посилається на ст. 185 СК України, яка передбачає участь батьків\~у додаткових\~витратах на\~дитину.\~Так,\~ згідно частини 1 цієї статті, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч.1 ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Крім того, суд зазначає, що Сімейний кодекс України розрізняє поняття стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на повнолітню доньку/сина (глави 15 та 16 цього Кодексу відповідно). Вищенаведена стаття 185 СК України, на яку посилається позивач, міститься у главі 15 цього Кодексу, яка регулює відносини щодо обов`язку матері/батька утримувати саме дитину. Аналогічної за змістом статті розділ 16 СК України не містить. Крім того, у розділі 16 СК України міститься стаття 201 щодо застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, серед переліку яких стаття 185 СК України не значиться. Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки спір між сторонами виник з приводу додаткових витрат, які понесла позивач на повнолітню доньку ( з урахуванням ухвали суду щодо часткового закриття провадження по справі), то норма статті 185 СК України не розповсюджується на спірні правовідносини. Інших обґрунтувань, які б надавали позивачу право на стягнення заявлених сум позов не містить та представником позивач у судовому засіданні не наведено. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині, у зв`язку з його необґрунтованістю. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] до припинення нею навчання, суд зазначає наступне. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальної допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своє доньки, яка продовжує навчання, не надає, хоча має таку можливість. З урахуванням потреб [PERSON] , можливостей батька, відсутності його заперечень щодо цих позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині та визначення аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку, як того передбачає ст. 199 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial