Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] 07.07.2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], 3 особа - Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на автомобіль та звільнення майна з-під арешту. Позивачка [PERSON] зазначала, що 24.09.2012 року вона придбала у відповідача автомобіль Деу Ланос, 2004 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ легковий седан, номерний знак [NUMBER], зареєстрований у ВРЕР 5 в м. Києві 21.09.2012 року; на підтвердження цієї угоди відповідач надав позивачці розписку від 24.09.2012 року про те, що він отримав від неї за автомобіль 40000,00 грн., та того ж дня оформив на її ім»я довіреність на право експлуатації та розпорядження автомобілем. 21.06.2015 року належний позивачці автомобіль було затримано співробітниками УДАІ ГУМВС України у Київській області - з підстав накладення арешту на автомобіль згідно постанови державного виконавця; після звернення до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві позивачка дізналась про те, що [PERSON] має борг перед ПриватБанком, у зв»язку з чим арешт накладено відповідно до виконавчого документу. Оскільки вона (позивачка) не переоформила вчасно автомобіль на своє ім»я з поважної причини - хвороби маленької дитини; відповідач ніколи ніяких претензій до неї не пред»являв, вона вільно користувалась автомобілем та її право власності ніким не оспорювалось, тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким визнати за позивачкою право власності на зазначений автомобіль, зняти арешт з автомобіля та повернути його позивачці. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві; відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився; до матеріалів справи відповідачем було надано заяву від 23.10.2015 року (а.с.30), згідно якої він просить справу розглядати без його участі та не претендує на право власності на автомобіль. Представник 3-ої особи - Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання також не з»явився та просив справу розглядати без представника відділу (а.с.34). Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 21.09.2012 року автомобіль марки Деу Ланос, 2004 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ легковий седан-в, номерний знак [NUMBER] зареєстрований на ім»я [PERSON] (відповідача) - а.с.6, 52-53. Згідно довіреності від 24.09.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 24.09.2012 року за №2139, [PERSON] (відповідач) уповноважив [PERSON] та/або [PERSON] «представляти його інтереси, а саме: користуватися, експлуатувати, а також розпоряджатися від його імені (продати, обміняти, здавати в оренду, заставляти в забезпечення його зобов»язань тощо) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР 5 м. Києва 21.09.2012 року, автомобілем марки Деу Ланос 1.6, 2004 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ легковий седан-в, номерний знак [NUMBER]»; зазначена довіреність видана строком на 5 років - до вересня 2017 року (а.с.5 - копія). Як вбачається з наданих 3-ою особою копій матеріалів виконавчого провадження ВП №45837669, постановою державного виконавця Єрмакової О.А. від 25.03.2015 року було оголошено розшук автомобіля марки Деу Ланос 1.6, 2004 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER], що належить боржникові - на підставі виконавчого листа №753/11248/14, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 21.11.2014 року, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER]) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 12281,29 грн.; при цьому, з наданих 3-ою особою матеріалів даних щодо накладення арешту на автомобіль - не вбачається (а.с.41, 34-46). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Ствердження позивачки [PERSON] про те, що між нею та [PERSON] у формі довіреності було укладено фактично договір з відчуження автомобіля, внаслідок чого відбувся перехід права власності на автомобіль до неї, судом не приймаються, оскільки автомобіль не було знято з реєстраційного обліку на ім»я відповідача; відповідачем була видана довіреність від 24.09.2012 року на ім»я двох осіб, із правом передоручення третім особам; відповідно до повноважень згідно довіреності позивачка не може відчужити автомобіль на своє ім»я; зазначена форма відчуження не передбачена чинним законодавством, тощо. За таких обставин судом не може бути прийнято як належний доказ - розписку від імені [PERSON] від 24.09.2012 року на суму 40000,00 грн., як підтвердження факту розрахунку за придбаний автомобіль, як за договором купівлі-продажу автомобіля, укладеного між сторонами (а.с.4 - копія); а також не може бути прийнято визнання відповідачем [PERSON] позову відповідно до положень ст.174 ЦПК України - відповідно до формулювання у заяві відповідача від 23.10.2015 року «на право власності авто не претендую» (а.с.30). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки заявлені позивачкою [PERSON] позовні вимоги не доведені в судовому засіданні належними та достатніми доказами, тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

Outcome: dismissed