Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] 11 липня 2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 35 906,00 грн., з яких витрати на ремонт транспортного засобу складають 29 848,00 грн., послуги з автотоварознавчого дослідження автомобіля - 2 000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 3 000,00 грн. та сплачений судовий збір у сумі 1 058,00 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 10 травня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі належного їй на праві власності транспортного засобу, яким керував її чоловік - [PERSON] та транспортного засобу, яким керував відповідач [PERSON]. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2018 року у справі № 488/2060/18 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП, тобто у порушенні Правил дорожнього руху внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу позивача. Нею 11 травня 2018 року направлено повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду страховику - товариству з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТДВ «СТ «Домінанта»), з яким на той час відповідачем було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Позивачем 14 травня 2018 року подано заяву до ТДВ «СТ «Домінанта» про виплату страхового відшкодування за страховим випадком, який настав з вини страхувальника. Як зазначив позивач, на початку червня 2018 року представник ТДВ «СТ «Домінанта» у телефонному режимі повідомив позивача про банкрутство страховика. Жодних відомостей про прийняте страховиком рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у його здійсненні позивачем отримано не було. Обґрунтовуючи суму шкоди, що підлягає стягненню, позивач посилається на звіт спеціаліста, яким проведено оплатне автотоварознавче дослідження належного на праві власності позивачу пошкодженого автомобіля та акт виконаних ремонтних робіт. В обґрунтування заявлених до стягнення судових витрат позивач посилається на оплату послуг з професійної правничої допомоги в сумі 3 000,00 грн., витрат за проведене спеціалістом автотоварознавче дослідження в сумі 2 000,00 грн. та сплачений судовий збір у сумі 1 058,00 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, надав заяву про розгляд справи у її відсутність. Згідно положень статті 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Згідно схеми дорожньо-транспортної пригоди, складеної працівником управління патрульної поліції в Миколаївській області, 10 травня 2018 року по вул. 2-й Екіпажній у м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «DAEWOO LANOS TF 69Y» (державний номер [NUMBER]), який належить на праві власності позивачу та яким керував її чоловік [PERSON], автомобіля «ЗИЛ-ММЗ» (державний номер [NUMBER]), яким керував [PERSON] та автомобіля «KIA SPORTAGE» (державний номер [NUMBER]), яким керував відповідач [PERSON]. Відповідно до вказаної схеми, яка підписана у тому числі усіма учасниками дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб позивача отримав видимі (зовнішні) пошкодження лакофарбового покриття, лівого крила, лівого поворотника, лівої передньої та задньої дверей, лівого дзеркала, лівого заднього крила, лівої частини заднього бамперу. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2018 року у справі № 488/2060/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП, тобто у порушенні Правил дорожнього руху внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу позивача. Відповідно до Звіту № 094/06-18 про оцінку автомобіля «DAEWOO LANOS TF 69Y» реєстраційний номер [NUMBER], складеного 29 червня 2018 року спеціалістом автотоварознавцем фізичною особою-підприємцем [PERSON] на підставі укладеного 08 червня 2018 року з позивачем договору про проведення автотоварознавчого дослідження, вартість матеріального збитку завданого власнику вказаного автомобіля у результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди 10 травня 2018 року складає 29 647,00 грн. Згідно акту № 094/06-18 від 29 червня 2018 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 20 від 29 червня 2018 року, позивачем за проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля «DAEWOO LANOS TF 69Y» (реєстраційний номер [NUMBER]) сплачено фізичній особі-підприємцю [PERSON] 2 000,00 грн. Відповідно до акту виконаних робіт № КГ-5-00006 від 02 липня 2018 року та товарного чеку № КГ-5-00009 від 02 липня 2018 року, фізичною особою-підприємцем [PERSON] за замовленням № АС-320 від 29 червня 2018 року надано послуги з продажу деталей та виконання слюсарних, рихтувальних робіт, підготовки, шпаклівки, ґрунтовки, фарбування автомобіля «DAEWOO LANOS TF 69Y» на суму 29 848,00 грн., які позивачем сплачено. Здійснення фізичною особою-підприємцем [PERSON] господарської діяльності з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, роздрібної торгівлі деталями та приладдям для них підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку, наданого Державною податковою інспекцією в Інгульському районі м. Миколаєва № 1714023400579 від 21 липня 2017 року. Відповідно до бланку-заяви № 182 від 11 травня 2018 року водієм пошкодженого транспортного засобу ( чоловіком позивачки) [PERSON], який керував транспортним засобом 10 травня 2018 року, подано повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду, яке прийнято представником відповідача ТДВ «СТ «Домінанта». Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною 6 статті 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За такого, матеріалами справи підтверджується, що дорожньо-транспортна пригода, що сталася 10 травня 2018 року , сталася з вини водія [PERSON] і внаслідок цієї події аавтомобілю Деу Ланос, н\\з [NUMBER] були виявлені механічні пошкодження : пошкодження лакофарбового покриття, лівого крила, лівого поворотнику, лівих передніх і задніх дверей, лівого дзеркала , лівого заднього крила та лівої частини заднього бамперу. Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний їх зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку, що розмір заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну позивача шкоди є обґрунтованим, внаслідок чого витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу позивача підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов'язані із залученням спеціалістів. Згідно частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.Відповідно до частини 6 статті 137 ЦПК України, обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та неспівмірність витрат на оплату послуг адвоката не заявляв. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано акт про надання правничої допомоги, укладений 10 липня 2018 року з адвокатом Душаченком Володимиром Вікторовичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 347 від 19 листопада 2004 року), предметом якого визначено надання консультацій, підготовка позовної заяви з додатками, заяви про забезпечення позову по справі про відшкодування витрат в результаті ДТП за плату в розмірі 3 000,00 грн. та квитанцію до прибуткового касового ордера від 10 липня 2018 року про оплату позивачем вказаних послуг. Згідно частини 6 статті 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, залучення спеціаліста встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За такого, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову в сумі 1058,00 грн. та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи в сумі 5 000,00 грн., які складаються з витрат за проведене автотоварознавче дослідження пошкодженого транспортного засобу в сумі 2 000,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved