Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] 07.11.2016 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами розірвати шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринка Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області 29.09.2006 року за актовим записом №299 між нею та відповідачем в справі [PERSON], від якого сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Підставами розірвання шлюбу вказала, що між ними відсутні будь-які подружні почуття (любові, поваги, взаємної підтримки) та наразі вони не можуть порозумітись по важливих питаннях, у зв'язку з чим подружнє життя припинили та шлюбних стосунків не підтримують. Повідомила, що після одруження вони тривалий час проживали разом та спільно виховували дитину, однак на даний час її чоловік не виявляє турботи про сім'ю, не піклується про виховання і утримання дітей. Вказала, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки принижує її людську гідність, що для неї має істотне значення. Зауважила, що продовжувати сімейне життя з відповідачем [PERSON] вона не зможе та не хоче, її намір на розлучення є стійким, примирення не бажає, спільного майна наразі ділити не планують, спору про місце проживання дітей між ними немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та наполягала на розірванні шлюбу, вказавши, що наданий сторонам строк на примирення не дав позитивного результату. Повідомила, що вже понад два роки вони з відповідачем не підтримують шлюбних стосунків. Пояснила, що утримання сім'ї повністю здійснюється нею, оскільки відповідач невідомо куди витрачає свої кошти, а тому вона вимушена важко працювати. Просила задоволити позов. Відповідач [PERSON] заперечив щодо розірвання даного шлюбу, вказавши, що у нього з позивачем троє неповнолітніх дітей, вихованням яких він би хотів займатися, а тому бажає зберегти сім'ю, щоб останні зростали у повноцінній сім'ї. Пояснив, що позивач працює у Вінниці, у зв'язку з чим рано виїзджає з дому та пізно повертається, а він весь цей час займається господарством та дітьми, а також вже близько двох років працює санітаром у Жмеринському психоневрологічному інтернаті. Повідомив, що їм надавався строк на примирення, однак, вони досі не примирилися, так як дружина відмовляється взагалі з ним розмовляти та ігнорує його. Зауважив, що бажання бачити один одного у подружжя має бути спільним, однак у позивача такого бажання на даний час немає. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с.6), [NUMBER] (а.с.7), [NUMBER] (а.с.8) вбачається, що сторони є відповідно батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Спору про майно чи про місце проживання дітей між сторонами не заявлено. За наслідком минування наданого судом сторонам строку на примирення терміном два місяці позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу з відповідачем, а відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, одна,к збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на підставах, що є моральною основою шлюбу. Натомість позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, тому як вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, відтак відмова у заявленому розірванні шлюбу становитиме примушення до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим з наведених норм права. Визначаючи наявність підстав до розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, обставини чого наразі встановлено в судовому засіданні з пояснень обох сторін, надто з огляду на недосягнення ними примирення за наданим судом для такої мети строком, за минуванням якого позивач заявляє про власне стійке небажання перебувати у шлюбних стосунках із позивачем. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача, підлягають стягненню на її користь з відповідача сплачені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved