Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Шполдянської РДА, Черкаської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач [PERSON] є батьком її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] Сторони розірвали шлюб 03.09.2015 року. Дочка проживає разом з позивачкою. Відповідач тривалий час не виконує батьківських обов'язків по відношенню до дитини, не приділяє уваги її вихованню, не забезпечує матеріально. Відповідач [PERSON] жодного разу не відвідав навчального закладу дитини, не цікавився вихованням дочки, її станом здоров'я, матеріальним забезпеченням, подальшою долею. Позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а також залишити без розгляду вимогу про стягнення з відповідача на користь позивачки сплаченого нею судового збору. Під час судового розгляду позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову в судовому засіданні не заперечував. Представник третьої особи позов підтримала та не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є батьком неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). Шлюб між сторонами розірвано 03 вересня 2015 року, що підтверджується рішенням Шполянського районного суду Черкаської області про розірвання шлюбу (а.с. 7). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно заяви засвідченої приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області від 03.12.2015 року відповідач [PERSON] відмовляється від батьківських прав на [PERSON], а також не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с. 8). Відповідно до висновку, органу опіки та піклування Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області № 141/01-34 від 21.04.2016 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] (а.с. 11-13). Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини, на те, щоб малолітня дитина проживала з ними закріплено і в положеннях ст.ст.151, 160,163 СК України. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при позбавленні батьківських прав суди повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до положень статей 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно їх неповнолітньої дочки є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками. Оцінюючи надані позивачем докази, суд вважає встановленим той факт, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], а також те, що він дав добровільну згоду на позбавлення його батьківських прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved