Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] , Хустської міської ради, в якому просять: - визнати недійсним та скасувати рішення Хустської міської ради № 1130 від 20.09.2018 року «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка) громадянина [PERSON] без підпису із суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] ; - скасувати реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,763 га, кадастровий номер 2110800000:01:060:0156, здійснену на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЗК №029905 від 15.05.2001 року та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка). Позов обґрунтовують тим, що вони є власниками домоволодіння [ADDRESS] , яке побудували на земельній ділянці площею 375 кв.м., виділеній на підставі рішення виконавчого комітету Хустської міської ради народних депутатів № 474 від 26.12.1990р. для індивідуальної забудови. Ними було здійснено відвід земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплено межі ділянки твердими межовими знаками. Земельна ділянка, якою вони користуються, огороджена. У вересні 2019 року вони вирішили зареєструвати належну їм земельну ділянку шляхом приватизації та внесення відомостей про неї до автоматизованої системи Державного земельного кадастру. Вони звернулися до ФОП [PERSON] для виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для можливості оформлення даної земельної ділянки у приватну власність. Однак виконавець повідомила їм, що внести відомості до ДЗК про земельну ділянку неможливо, поскільки в Державному земельному кадастрі є часткова накладка з сусідньою земельною ділянкою відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Звернувшись до Хустської міської ради, їм було повідомлено, що відповідач [PERSON] оформив право власності на земельну ділянку площею 0,0763 га в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибну ділянку) згідно рішення Хустської міської ради № 1130 від 20.09.2018року. Право власності на земельну ділянку у відповідача виникло на підставі Державного акту на право власності на землю серії І1І-ЗК № 029905 від 15.05.2001 року, який був предметом судового розгляду і рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 15.12.2004 року визнаний частково недійсним, у частині площі земельної ділянки в розмірі 0,002 га за рахунок зменшення меж земельної ділянки по ширині від вулиці Грушевського на плані зовнішніх меж земельної ділянки від А до Б з 15,6 метрів до 15,3 метра і зобов`язано Хустську міську раду внести відповідні зміни у межі та розміри земельної ділянки. Вважають, що Хустська міська рада безпідставно, без їх попередження, рішенням № 1130 від 20.09.2018 року погодила [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з розмірами від вулиці Грушевського 15.57 метра та без підпису суміжних землекористувачів, що і створило накладку на належну позивачам земельну ділянку. Їх, як суміжних землекористувачів, ніхто не повідомляв, що розробляється така документація і що є відповідне звернення [PERSON] про погодження документації із землеустрою без підпису сусідів, а відповідно у Хустської міської ради не було достатніх даних, що сусіди відмовляються підписувати цю документацію і причини такої відмови. Наявність державної реєстрації права власності на земельну ділянку [PERSON] , яка здійснена всупереч узгодженому судовим рішенням спору між ними, перешкоджає позивачам у здійсненні їх права власності на земельну ділянку, як і рішення сесії Хустської міської ради, прийняте на підставі технічної документації, виготовленої з технічними порушеннями. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на наведені у позові мотиви та наявні у матеріалах справи докази, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вважає позов безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає. Суду пояснив, що накладка, на яку посилаються позивачі є надуманою та штучною. Відповідач здійснив приватизацію належної йому земельної ділянки з урахуванням вимого рішення апеляційного суду. При зміні конфігурації земельної ділянки, яка є в користуванні позивачів, накладка не буде мати місце. Просить відмовити позивача у задоволенні позовної заяви. Представник відповідача Хустської міської ради - Андрейко М.В. в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позовної заяви, у своїх поясненнях посилалася на письмове заперечення, додане до матеріалів справи. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] та відповідач [PERSON] є суміжними землекористувачами/землевласниками. Так, [PERSON] та [PERSON] є власниками домоволодіння [ADDRESS] , що стверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №187163980 та № 187165054, сформованими 01.11.2019 року. Згідно рішення Хустської міської ради народних депутатів № 474 від 26 грудня 1990 року позивачам виділено земельну ділянку площею 375 кв.м. під індивідуальну забудову у [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, на замовлення позивачів на підставі договору № 1033 від 23.09.2021 року, укладеного між [PERSON] , [PERSON] та ФОП [PERSON] , розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки (збірний кадастровий план суміжних землевласників та землекористувачів), містить опис меж від А до Б - землі загального користування (вулиця), від Б до В - землі гр. [PERSON] , від В до Г - землі гр. [PERSON] , від Г. до А землі гр. [PERSON] . Згідно акту прийому-передачі межових знаків на зберігання, власник/користувач земельної ділянки, яка знаходиться у [ADDRESS] претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має. Власниками/користувачами суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку є власником земельної ділянки площею 0,0763 га, кадастровий номер 2110800000:01:060:0156 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] (дата державної реєстрації земельної ділянки - 16.11.2018 року, запис про право власності - 22862914, відомості про орган державної реєстрації права - відділ у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області). Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідача [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розроблена на підставі договору №357 від 29 березня 2018 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] . Дана технічна документація містить рішення № 1130 8-ї сесії 7-го скликання Хустської міської ради, яким з врахуванням Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №029905 від 15.05.2001 року, реєстраційний номер 4771 та висновку постійної депутатської комісії з питань землекористування та охорони навколишнього середовища, погоджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), земельної ділянки площею 0,0763 га в [ADDRESS] [PERSON] без підпису із суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з акту про перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевість) від 20.03.2019 року заперечень щодо встановлення межі земельної ділянки [PERSON] не заявлено. Згідно з актом передачі межових знаків земельної ділянки, який є складовою технічної документації, виконавцем робіт із виготовлення технічної документації в присутності замовника [PERSON] та власників суміжних земельних ділянок: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , межі земельної ділянки, яка знаходиться у [ADDRESS] , загальною площею 0,0763 га, наданої власнику [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками у кількості 13 шт. Власниками суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. Межові знаки пред`явлені та передані на зберігання [PERSON] . З повідомлення ФОП [PERSON] № 47 від 04.03.2020 року вбачається, що внести відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку позивачів [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] неможливо через існування часткової накладки з сусідньою земельною ділянкою відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Площа накладки не зазначена. Одночасно судом досліджено Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №029905, виданий [PERSON] від 15.05.2001 року, на який посилаються позивачі та який оспорювався ними в судовому порядку. За ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 15.12.2004 року вказаний державний акт визнаний частково недійсним, зокрема в частині площі земельної ділянки в розмірі 0,002 га, за рахунок зміщення меж земельної ділянки по ширині від [ADDRESS] на плані меж земельної ділянки Державного акту від А до Б з 15,6 метрів до 15,3 метра. Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №029905, відповідач [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,0780 га в [ADDRESS] . Відповідачу виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та зареєстровано за ним право власності на земельну ділянку в [ADDRESS] площею 0,0763 га з врахуванням вимог за рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 15.12.2004 року по справі № 22-1280/04. А саме, відповідно до рішення Хустської міської ради № 1130 від 20.09.2018 року відповідачеві було виділено земельну ділянку площею 0,0763 га, з урахуванням зменшення меж земельної ділянки по ширині від вул. Грушевського на плані зовнішніх меж земельної ділянки від А до Б на 0,002 га, як було зобов`язано міську раду рішенням апеляційного суду. Також суд вважає, що Хустська міська рада правомірно погодила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), земельної ділянки площею 0,0763 га в [ADDRESS] [PERSON] без підпису із суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] . Суд виходить з того, що погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямоване на те, об уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не приводить до виникнення, зміни або припинення права на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником/землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Якщо мотивами відмови від підписання акта погодження меж земельної ділянки є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. Отже, не надання позивачами своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землевласника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Даний висновок суду узгоджується з правовою позиціє Верховного Суду, викладеною у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2019 року (справа №545/820/17), постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року (справа № 580/168/16-ц) та постановах Великої палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року (справи № 514/1571/14, № 350/67/15). Таким чином судом встановлено, що технічна документація, на підставі якої оформлено право власності відповідача [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0763 га, кадастровий номер 2110800000:01:060:0156 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , була розроблена без порушення норм чинного законодавства та з врахуванням рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15.04.2004 року. Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. ст. 106, 107 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Згідно зі ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача. Оспорюваним рішенням № 1130 від 20.09.2018 року Хустською міською радою Закарпатської області було погоджено [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0763 га в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибної ділянки), без підпису суміжних землекористувачів [PERSON] , [PERSON] . Надаючи оцінку доводам позивачів та їх представника щодо необхідності задоволення позовних вимог, суд, враховуючи заперечення представників відповідачів, виходить з того, що у матеріалах справи відсутніми є належні фактичні дані, які б підтверджували зазначені позивачем та її представником обставини щодо накладення земельних ділянок одна на одну. Наявне у матеріалах справи Повідомлення ФОП [PERSON] не містить фактичних даних щодо конкретно визначеної конфігурації земельних ділянок та геометричних параметрів накладки (при її фактичній наявності). Разом з тим у матеріалах справи наявне повідомлення ФОП [PERSON] вих.№51 від 30.08.2021 року, з якого вбачається, що при умові зміни конфігурації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яка є в користуванні [PERSON] і [PERSON] накладка із земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] землевласника [PERSON] не буде мати місце. З наведеного слідує, що якщо і є по факту незначна накладка земельних ділянок, то це не порушує прав позивачів і не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки при зміні конфігурації земельної ділянки позивачів такої накладки можливо уникнути. За таких обставин, суд приходить висновку про відсутність підстав для скасування оспорюваного рішення Хустської міської ради № 1130 від 20.09.2018 року «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка) громадянина [PERSON] без підпису із суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] та скасування реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,763 га, кадастровий номер 2110800000:01:060:0156, здійснену на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЗК №029905 від 15.05.2001 року та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка), а тому в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed