Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] в лютому місяці 2017 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути на її позивачки- користь з Державного казначейства України на відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Після уточнення позову в порядку ст.31 ЦПК України представник позивачки в судовому засіданні підтримав вимоги про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 10000 грн., посилаючись на бездіяльність слідчого відділу. Представник ГУНП в Одеській області заперечував проти позову [PERSON] з підстав його недоведеності. Представники Державної казначейської служби і Київського ВП до суду не з»явились, про час і місце слухання справи сповіщені. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: В квітні місяці 2016 року було порушено кримінальне провадження за ч.1 статті 190 Кримінального кодексу України (далі КК України), в якому [PERSON] визнано потерпілою кримінальне провадження №12016160480001217 (щодо [PERSON] вчинені шахрайські дії). Досудове розслідування здійснюють слідчі слідчого відділу Київського відділу поліції в м.Одесі Головного Управління Національної поліції в Одеській області, які належно не виконують свої службові обов'язки. Ухвалами Київського райсуду м.Одеси від 25.03.2016 року, від 20.12.2016 року, від 15.02.2017 року визнавалась незаконною бездіяльність слідчих СВ Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області. Суд зобов»язував слідчих вчинити слідчі дії в рамках кримінального провадження: виконати вимоги ст..214 КПК України, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку, розглянути клопотання потерпілої і повідомити про результати розгляду. До сьогодні клопотання потерпілої [PERSON] в рамках кримінального провадження №12016160480001217 не розглянуті, досудове слідство триває 13 місяців, що не відповідає вимогам закону про розумний строк досудового розслідування. Позивачка доводить, що бездіяльність слідчих слідчого відділу Київського ВП спричинила їй - [PERSON] моральну шкоду. Позивачева сторона пояснила, що для [PERSON] моральною шкодою є переживання, які вона переносить у звязку з відкритим ігноруванням слідчими своїх службових обов»язків. [PERSON] вагітна (станом на 23.02.2017 року строк вагітності 30 тижнів) і їй тяжко за своїм станом щомісяця йти до відділу поліції, надавати письмове клопотання, на яке слідчий не звертає будь-якої уваги, після цього йти до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого. Моральну шкоду позивачка оцінила в 10000 грн. Представник відповідача ГУНП в Одеській області, не визнаючи позовні вимоги [PERSON] доводить, що правові підстави для застосування до вимог [PERSON] положень ст1176 ЦК України відсутні, тому як позивачка не довела наявність моральної шкоди, вину слідчих у спричиненні шкоди і наявність причинного зв»язку між бездіяльністю слідчих і шкодою. Суд вислухав доводи сторін, вивчив матеріали справи і дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних правових підстав: Відповідно до\~статті 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені\~статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами, діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,1174\~цього\~Кодексу). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем неодноразово оскаржувались бездіяльність слідчого, ця бездіяльність слідчого судовими рішеннями визнавалась незаконною (а.с.4-6). Досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні триває, підозра жодній особі оголошена не була, остаточне рішення не прийнято. Суд дійшов висновку, що підставою для відшкодування шкоди є встановлена ухвалами Київського райсуду м.Одеси від 25.03.2016 року, від 20.12.2016 року, від 15.02.2017 року бездіяльність службових осіб Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області і відсутні спеціальні підстави для застосування\~статті 1176 ЦК України. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі\~статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Згідно ч. 1\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд приймає до уваги наступне: [PERSON] (більше року) тривалий час приходилося захищати свої порушені права, в тому числі тривалий час оскаржувати дії щодо не вирішення її клопотань, заявлених під час кримінального провадження з метою проведення слідчих дій, необхідністю доводити свої права та виходячи із конкретних обставин справи і наслідків, що наступили для позивача, який зазнав певних душевних страждань внаслідок незаконних дій та бездіяльності посадових та службових осіб,

Outcome: partial