Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 26.11.2015 року - розірваний. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] долею дитини не цікавиться, не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, а тому оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, позивач [PERSON] просить суд позбавити його батьківських прав відносно малолітньої доньки. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, прохала суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] . Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи та свідків, перевіривши та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положенням ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною 1 ст.164 СК України передбачені підстави, за яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Зокрема, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 3, ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР №789- ХІІ від 27 лютого 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.п.15 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Пархомівською сільською радою Краснокутського району Харківської області. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, життям дитини не цікавиться, всіляко ухиляється від виконання свого обов`язку по утриманню та матеріальному забезпеченню дитини, дитиною не піклується, що на думку позивача є підставою для позбавлення відповідача батьківських право відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.06.2013 року, який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 26.11.2015 розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 06.11.2019 року № 1202, виданою Пархомівською сільською радою Краснокутського району Харківської області - [PERSON] , [INFO] є мешканцем [ADDRESS] , та дійсно має такий склад сім`ї : [PERSON] , [INFO] - донька. Згідно акту обстеження від 06.11.2019 року складеного комісією у складі : депутата Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області Масенко Т.В. та мешканців будинку [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] проживає разом зі своєю донькою [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Житлові умови на належному рівні, санітарно побутові умови- задовільні. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.11.2019 року №14.21-33-6340, вбачається, що станом на 31.10.2019 року розмір заборгованості по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №627/1705/15 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] становить 23527,33 грн. Довідкою виданою, завідувачем Пархомівського дошкільного навчального закладу (ясла садок) Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області підтверджений той факт, що [PERSON] відвідувала дошкільний навчальний заклад Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в період з 04.08.2015 року по 30.08.2019 року та дійсно за вказаний період батько дитини [PERSON] не брав участі у вихованні дитини. Дитину до садочка не приводив та не забирав, жодного разу не відвідував заходів, свят та занять, які проводились в садочку. На батьківських зборах присутнім не був. Не цікавився життям дитини в ДНЗ. З довідки, виданої директором Пархомівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Краснокутської районної ради Харківської області від 07.11.2019 року №01-20/229 вбачається, що за період навчання в даній школі [PERSON] з 01.09.2019 по 07.11.2019 її батько [PERSON] жодного разу не звертався до школи з питань виховання та навчання доньки, не відвідував батьківські збори. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно положень ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, з висновку Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, як органу опіки та піклування від 25 лютого 2020 року вбачається доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд погоджується з висновком Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, як органу опіки та піклування від 25 лютого 2020 року про доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , оскільки висновок повністю відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на матеріалах справи. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved