Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] 07.06.2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала наступним: 19 листопада 2010 року між нею та відповідачем укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алуштинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис 312. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. В зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, вона змушена звертатися з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, адвокат позивача [PERSON] скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: 19 листопада 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Алуштинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис 312. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Голови ОСББ «Смілянська, 128/1» [PERSON] № 5 від 13.09.2018 року. Як вбачається з копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 13.11.2013 року [PERSON] вказаний батьком дитини [PERSON]. Згідно зазначених у позовній заяві пояснень позивача, в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами статті 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\8 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що на підставі п.3.ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення аліментів, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст. 280-282 ЦПК України.

Outcome: approved