Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] в травні 2012року звернувся в суд з позовом до [PERSON] економічної політики Львівської міської ради, за участю третьої особи ТзОВ ФЕРРО Т, про визнання недійсним договору в частині донарахованого пайового внеску, визнання зобовязання припиненим, стягнення коштів. В ході судового розгляду справи, в жовтні [PERSON] уточнив позовні вимоги та просить визнати недійсним договір про пайову участь № 50 від 04 квітня 2011 року в частині зобов'язання [PERSON] сплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова в сумі 161947,84 грн.; зменшити розмір пайової участі [PERSON] за договором про пайову участь № 50 від 04 квітня 2011 року на суму, яка покриває зобов'язання по сплаті пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної фраструктури м. Львова в розмірі 157114,05 грн. в рахунок здійснених витрат на будівництво теплової мережі поза межами земельної ділянки по вул. Бальзака, 33 у м.Львові кошторисною вартістю 319388,40 грн. і будівництва вбиральні (туалету) загального користування на 5 кабін на вул. Оглоблина, 19 у м. Львові кошторисною ртістю 250008,00 грн.; стягнути з Львівської міської ради на користь [PERSON] 412282,35 грн. - відшкодування різниці між здійсненими витратами на розвиток інфраструктури м. Львова та розміром пайової участі за договором про пайову участь № 50 від 04 квітня 2011 року; стягнути з Львівської міської ради на користь [PERSON] інфляційні втрати в сумі 561104,93 грн. та 84157,76 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання по відшкодуванню витрат [PERSON] на будівництво зовнішньої теплової мережі поза межами земельної ділянки по вул. Бальзака, 33 у м. Львові і будівництво вбиральні (туалету) загального користування на 5 кабін на вул. Оглоблина, 19 у м. Львові; стягнути з [PERSON] економічної політики Львівської міської ради та Львівської міської ради на користь [PERSON] сплачений судовий збір. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 518 від 20.07.2007 року йому надано дозвіл на будівництво семиповерхового житлового будинку з вбудованим магазином на вул. Бальзака 33 у м. Львові зі знесенням існуючого малоповерхового житлового будинку. Пунктом 3.1 зазначеною рішення його було зобов'язано укласти договір на будівництво відповідно до вимог рішення виконавчого комітету Львівської міської ради Про порядок залучення коштів інвесторів (замовників) на розвиток соціальної інфраструктури м. Львова № 236 від 04.04.2003 р. 01.08.2007 р. між Управлінням архітектури Львівської міської ради та ним, ТзОВ Укрспецекспорт(замовник за договором) укладено договір № 232 на будівництво семиповерхового будинку з вбудованим магазином на вул. Бальзака 33 у м. Львові. Пунктом 2.2.2 договору його зобов'язано сплатити кошти на розвиток соціальної інфраструктури міста в загальній сумі 225114 грн. 05 коп. згідно з проведеним розрахунком інвестиційного внеску в наступному порядку : 30 % до 30.08.2007 p.; 70 % до 30.12.2008 р. 18.02.2011 р. виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення № 183, яким внесено зміни до рішення виконавчого комітету № 518 від 20.07.2007 p., а саме змінено п. 3 - зобов'язано його укласти договір по пайову участь відповідно до вимог ухвали Львівської міської ради Про порядок залучення коштів інвесторів (замовників, забудовників) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова № 1697 від 03.04.2008 року. На виконання вимог зазначеного рішення 04.04.2011 р. укладено договір про пайову участь № 50 на будівництво семиповерхового житлового будинку з вбудованим магазином по вул. О. Бальзака 33 у м. Львові. Згідно з п. 1.1. вказаного договору він, як замовник за договором, зобов'язався здійснити відрахування у створення і розвиток інженерно-транспортної інфраструктури міста шляхом сплати пайового внеску на умовах і в порядку, який передбачений договором та Законом України Про запобігання впливу світової фінансової кризі на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва. Відповідно до п. 2 договору № 50 від 04.04.2011 р. замовник зобов'язався з врахуванням сплачених коштів, згідно із договором на будівництво № 232 в 01.08.2007 p., укладеного між управлінням архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради та ним, ТзОВ Укрспецекспортсплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова в сумі 319061 грн. 89 коп. терміном до 31.12.2011 р. Обов'язковою умовою надання дозволу [PERSON] на будівництво семиповерхового житлового будинку з вбудованим магазином на вул. Бальзака, 33 у м.Львові була вимога щодо здійснення будівництва замовником вбиральні (туалету) загального користування на п'ять кабін для мешканців неканалізованого будинку № 19 на вул.Оглоблина за межами земельної ділянки будинку №33 по вул. Бальзака у м. Львові. На виконання вказаної вимоги, розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 233 від 27.02.2006 року дозволено [PERSON] здійснити будівництво туалету загального користування на п'ять кабін на вул.Оглоблина, 19 згідно з погодженою документацією, а розпорядженням № 596 від 03.09.2009 року продовжено термін дії розпорядження від 27.02.2006 року № 233 до 01.03.2010 року. Згідно договору №18/т від 20.05.2009 року [PERSON] здійснено будівництво туалету на 5 кабін на вул. Оглоблина, 19 у м. Львові. Відповідно до п. 2.1. цього договору, договірної ціни, зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва, довідки про вартість будівельних робіт за лютий 2010 року та акта приймання виконаних підрядних робіт за лютий 2010 року кошторисні витрати на будівництво склали 250008,00 грн. Вважа, що з врахуванням проведених ним витрат на створення та розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова, а саме будівництво зовнішньої теплової мережі (кошторисна вартість 319388,40 грн.), яка прийнята у комунальну власність та передана на баланс ЛКП «Львівтеплоенерго» на підставі ухвали Львівської міської ради за №1802 від 20.09.2012 року, а також витрати на будівництво вбиральні (туалету) загального користування на 5 кабін на вул. Оглоблина 19 у м. Львові (кошторисна вартість 250008,00 грн.), який згідно з розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 595 від 04.10.2010 року та акту прийому-редачі від 13.11.2010 року передано на баланс ЛКП «Варшавське-407» (загальна сума кошторисних витрат [PERSON] на створення та розвиток інженерно-транспортної та ціальної інфраструктури м. Львова - 569396,40 грн.) розмір його пайової участі за договором № 50 від 04.04.2011 року має бути зменшений на суму яка покриває пайовий внесок, а різниця між здійсненими витратами на розвиток інфраструктури м. Львова та розміром пайової участі відшкодована Львівською міською радою. 28.07.2016 року відповідач [PERSON] економічної політики ЛМР подав зустрічний позов до [PERSON], за участю третьої особи - ТзОВ ФЕРРО Т, в якому просить стягнути з [PERSON] на їх користь 319 061,89 грн. заборгованості за договором про пайову участь; три проценти річних у розмірі 43 112,69 грн. та інфляційні витрати у розмірі 282 050,71 грн., мотивуючи тим, що 04.04.2011 року між департаментом економічної політики Львівської міської ради, [PERSON], та ТзОВ «ФЕРРО Т» укладено договір №50 про пайову участь з будівництва семиповерхового житлового будинку з вбудованим магазином на вул. О. Бальзака, 33. Відповідно до п. 2.2. вказаного договору Замовник - [PERSON] взяв на себе зобов'язання сплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова в сумі 319 061,89 грн. Вказаний договір без зауважень підписано сторонами, жодних заперечень з приводу розміру пайового внеску ні позивачем, ні третьою особою на момент укладення договору не було. У відповідності до ч.3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівській області 08.09.2011 року, об'єкт будівництва - семиповерховий житловий будинок на вул. О. Бальзака, 33 у м.Львові є готовим до експлуатації. Однак, відповідач [PERSON] не сплатив у визначені Договором строки суму пайового внеску, що є значною для місцевого бюджету, тим самим порушив умови Договору. Враховуючи наведене, просив зустрічний позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити, виходяи із мотивів, вказаних в уточненій позовній заяві. Проти зустрічного позову заперечив, з мотивів його безпідставності; просить застосувати строки позовної давності, т.я. такі відповідачем пропущено без поважних причин. Представник [PERSON] економічної політики ЛМР [PERSON], позов [PERSON] заперечила; зустрічний позов підтримала; свої доводи обґрунтовує тим, що договір , укладений між між [PERSON] та ТЗОВ»Ферро Т» 04.04.2011р.№50 про пайову участь з будівництва семиповерхового житлового будинку №3 з вбудованим магазинром на вул..О.Бальзака,33 в м.Львові є чинний; згідно п.2.2.договору [PERSON] взяв на себе зобов»язання сплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Львова в сумі 319\~061,89 грн.Оскільки відповідач не сплатив у визначений договором строк 31.12.2011р. пайовий внесок, тим самим порушив виконання зобов»язання, то зазначена сума підлягає стягненню в судовому порядку. Просить в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Представник третьої особи ТзОВ «ФЕРРО Т» в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши думку учасників судового засідання, зясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного та зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; докази є належними та допустимими /ст.ст. 57-59 ЦПК України/. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 518 від 20.07.2007 р. за наслідками розгляду звернення [PERSON] від 16.04.2007 р., надано дозвіл на будівництво семиповерхового житлового будинку з вбудованим магазином на вул. О. Бальзака 33 у м. Львові зі знесенням існуючого малоповерхового житлового будинку. Пунктом 3 зазначеного рішення, [PERSON] зобов'язано укласти договір на будівництво відповідно до вимог рішення виконавчого комітету Львівської міської ради Про порядок залучення коштів інвесторів (замовників) на розвиток соціальної інфраструктури м. Львова № 236 від 04.04.2003 року. 01.08.2007 року між Управлінням архітектури Львівської міської ради та [PERSON], ТзОВ Укрспецекспорт, як замовниками, укладено договір № 232 на будівництво семиповерхового будинку з вбудованим магазином на вул. О.Бальзака 33 у м. Львові. Згідно п. 2.2 договору замовники зобов'язалися здійснити будівництво об'єкта відповідно до погодженої проектно-кошторисної документації з дотриманням державних будівельних норм та інших нормативних вимог протягом 30.08.2007 р. - 30.12.2008 р. і сплатити 225\~114,05 грн. на розвиток соціальної інфраструктури міста згідно з проведеним розрахунокм інфестиційного внеску в наступному порядку: 30 % до 30.08.2007 pоку; 70 % до 30.12.2008 року. Ухвалою №1697 від 03.04.2008 року Львівської міської ради «Про порялок залучення коштів інвесторів (замовників, забудовників) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Львова» затверджено Положення про порядок залучення коштів інвесторів (замовників, забудовників) на розвиток інженерно-траснпортної та соціальної інфраструктури м.Львова та визнано таким, що втратило чинність, пішення виконавчого комітету від 04.04.2003 року № 236 «Про порялок залучення коштів інвесторів (замовників) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Львова». Ухвалою Львівської міської ради № 2779 від 09.07.2009 р. внесено зміни до Ухвали Львівської міської ради від 03.04.2008 р. № 1697 Про порядок залучення коштів інвесторів (замовників) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова та затверджено Положення про пайову участь (внесок) замовників у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова. Додатком № 1 до вказаного Положення було затверджено методику розрахунку пайового внеску замовників. Відповідно до положень п. 2.2 Ухвали Львівської міської ради № 2779 від 09.07.2009 р. вказана ухвала не поширюється на відносини, що виникають з укладених на час набрання чинності цієї ухвали договорів про сплату інвестиційного внеску. 18.02.2011 р. виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення № 183, яким внесено зміни до рішення виконавчого комітету № 518 від 20.07.2007 p., а саме змінено п. 3 - зобов'язано [PERSON] укласти договір по пайову участь відповідно до вимог ухвали Львівської міської ради Про порядок залучення коштів інвесторів (замовників, забудовників) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова № 1697 від 03.04.2008 р. (зі змінами). На виконання вимог зазначеного рішення 04.04.2011 р. між [PERSON] економічної політики Львівської міської ради, [PERSON], як замовником та ТзОВ Ферро-Т, як інвестором укладено договір про пайову участь № 50 на будівництво семиповерхового житлового будинку з вбудованим магазином по вул. О. Бальзака 33 у м. Львові. Згідно з п. 1.1. вказаного договору [PERSON], як замовник за договором, зобов'язався здійснити відрахування у створення і розвиток інженерно-транспортної інфраструктури міста шляхом сплати пайового внеску на умовах і в порядку, передбаченому договором та Законом України Про запобігання впливу світової фінансової кризі на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва. Відповідно до п. 2 договору № 50 від 04.04.2011 р. замовник зобов'язався з врахуванням суми коштів, визначеної договором на будівництво № 232 в 01.08.2007 p., сплатити до 31.12.2011 року пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова в сумі 319061,89 грн. Львівським комунальним підприємством Львівтеплоенерго від 16.02.2006 р. розроблено технічні умовами № 09-408, якими передбачено теплопостачання багатоквартирного житлового будинку по вул. Бальзака 33 у м. Львові шляхом приєднання до котельні по вул. Липинського 6а. З викопіювання з плану м. Львова для проектування трас інженерних мереж відповідних технічних умов теплопостачання багатоквартирного житлового будинку по вул. Бальзака 33 у м. Львові передбачається проведення теплових мереж поза межами земельної ділянки від вул. Бальзака до вул. Липинського у м. Львові. Роботи з будівництва теплової мережі до житлового будинку на вул. Бальзака 33 у м.Львові виконані ПП Квадрат Л за договором від 08.06.2009 р. № 8/то. Після виконання вказаних робіт, теплові мережі передані замовнику зі складанням довідки про вартість виконаних підрядних робіт за вересень 2009 (форма КБ-3) та акта прийняття виконаних підрядних робіт за вересень 2009 року (форма КБ-2) на загальну суму 319388,40 грн.. ТзОВ ФЕРРО-Т сплачено вартість виконаних робіт в сумі 319388,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 395 від 07.09.2009 р. З довідки №1/10 виданої ЛКП «Львівтеплоенерго» від 18.02.2010 року, встановлено, що роботи з улаштування теплової мережі для житлового будинку по вул.О.Бальзака 33 у м.Льволві виконані згідно проекту. Листом № 41 від 22.06.2012 р. ТзОВ Ферро-Т і [PERSON] звернулись до ЛМКП Львівтеплоенерго з проханням прийняти на баланс новозбудовану тепломережу та мережу гарячого водопостачання від зданого в експлуатацію 35-квартирного житлового будинку на вул. О. Бальзака 33 до районної котельні на вул. Липинського 6-а. Ухвалою Львівської міської ради від 20.09.2012 року №1802 прийнято від ТзОВ Ферро-Т безоплатно у власність територіальної громади м.Львова, зовнішню теплову мережу до житлового будинку по вул.О.бальзака 33 у м.Львові балансовою вартістю 266157,00 грн. Відповідно до п. 4 ст. 30 Закону України Про врегулювання містобудівної діяльності у технічних умовах враховується, що місце приєднання інженерних мереж замовника до магістральних чи інших інженерних мереж розташовується на межі земельної ділянки замовника або за його згодою на території такої земельної ділянки. За зімстом п.5 ст. 30 цього Закону встановлено, якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об'єкти передаються в комунальну власність. У разі якщо кошторисна вартість будівництва інженерних мереж та/або обєктів інженерної інфраструктури перевищує розмір пайової участі замовника у розвиту інфраструктури населеного пункту, орган місцевого самовярдування приймає рішення про відшкодування замовнику різниці між здійсненими витратами та розміром пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту. 17.03.2011 року набрав чинності Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038. Згідно з п. 2 розділу 5 Прикінцевих положень цього Закону - закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Згідно з п. 7 Прикінцевих положень Закону № 3038 якщо договором про пайову участь, який укладений до набрання цим Законом чинності, передбачена сплата, пайової участі замовником будівництва (повністю або частково) в обсягах інших ніж визначено цим Законом, такий договір підлягає приведенню у відповідність із цим Законом. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам необхідно враховувати, що згідно із ст.ст. 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє ствердження в судовому засіданні; оспорюваний правочин відповідає вимогам цивільного закону щодо правочинів; умовами договору не передбачено зменшення розміру пайової участі на суму,яка покриває зобов»язання по сплаті пайового внеску на створення та розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Львова в рахунок здійснення витрат на будівництво теплової мережі поза межами земельної ділянки і будівництва вбиральні. У задоволенні зустрічного позову слід відмовити за пропуском строку позовної давності, виходячи із наступного. Як встановлено судом, п. 2.2. оспорюваного договору, строк виконання зобов»язання [PERSON] спливав 31.12.2011 року.Відтак, починаючи з 01.01.2012 року почався перебіг строку позовної давності щодо вимог [PERSON] економічної політики Львівської міської ради про стягнення суми пайового знеску в сумі 319061,89 грн. за договором №50 від 04.04.2011 року. З моменту початку перебігу строку позовної давності (01.01.2012 року) до дати подачі зустрічного позову (26.07.2016 року) минуло чотири з половиною роки, впродовж яких департамент економічної політики не скористався своїм правом на звернення до суду за захистом порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки\\ ч.1 ст. 257 ЦК України \\. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України , перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому, як у випадку пред'явлення позову особою, право якої порушене, початок перебігу строку позовної давності обчислюється з моменту коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила (правова позиція судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України, зазначена у постанові від 01.07.2015 року у справі №6-178цс15). У даних правовідносинах момент початку перебігу строку позовної давності щодо заявлених зустрічних позовних вимог чітко визначений - 01.01.2012 року. Таким чином, позовна давність починає обчислюватись в залежності від обізнаності особи про порушення своїх прав або особу, яка їх порушила, а не з моменту набрання законної сили рішенням у справі, яке встановлює обставини, які мають значення для розгляду справи щодо захисту прав особи, оскільки вказана обставина може бути лише підставою для зупинення провадження у справі за поданим позовом у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої пов'язаної із нею справи. Розгляд судами позовної заяви [PERSON] у цій справі та прийняття рішень , жодним чином не впливав на можливість реалізації [PERSON] економічної політики Львівської міської ради права на звернення до суду із позовом про стягнення коштів за Договором про пайову участь починаючи з 01.01.2012 року. Неспроможними є доводи відповідача про те, що [PERSON] економічної політики дізнався про ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.04.2014 року лише 11.07.2016 року; такі є необгрунтованими та не впливають на перебіг строку позовної давності для звернення до суду із позовом. Таким чином, позивачем по зустрічному позову пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення пайового внеску в сумі 319061,89 грн. за договором №50 від 04.04.2011 року. Окрім того, перебіг строку позовної давності може бути перерваний або зупинений у випадках передбачених ст.ст. 263, 264 ЦК України, проте нормами ЦК України чи ЦПК України не передбачено можливості поновлення строку позовної давності, про що просить відповідач у зустрічному позові. Підстав зупинення чи переривання строку позовної давності передбачених ст.ст. 263, 264 ЦК України, щодо заявлених департаментом економічної політики Львівської міської ради .вимог у зустрічному позові не наведено. Тобто починаючи з 01.01.2012 року і до 25.07.2016 року [PERSON] економічної політики не вчиняв жодних дій щодо звернення до суду за захистом своїх прав, які він вважав порушеними. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частина четверта цієї статті встановлює, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому, розгляд судом справи за участю особи, не впливає на реалізацію цією особою права на звернення до суду із власними позовними вимогами, тобто реалізацію права на судовий захист, як і не зупиняє перебігу строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог департаментом економічної політики Львівської міської ради у даній справі, а прийняття рішення суду не є тією обставиною, що зумовлює початок перебігу строку позовної давності за вимогами департаменту чи вказує на поважність причин його пропуску, його зупинення чи переривання.

Outcome: dismissed