Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON], 26.10.2018 року, посилаючись на положення ст.549 ЦК УРСР України, ст.ст.392, 1218 ЦК України, звернувся до суду з позовом в якому, з урахування уточнених позовних вимог, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 3,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Терехівське», в тому числі на Ѕ частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його баби [PERSON] та на Ѕ частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його брата [PERSON]. Позов обґрунтовується наступним. Після смерті баби позивача відкрилась спадщина за законом, до складу якої, крім іншого, входить і вище вказана земельна частка (пай), що належала спадкодавцю за життя на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії «[NUMBER], спадщину за законом після смерті якої, в силу приписів ст.549 ЦК УРСР прийняв позивач та його рідний брат, оскільки їх батько [PERSON] помер [INFO]. Оскільки, сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] було втрачено, а [PERSON] не оформив своїх спадкових прав, то позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на цю земельну частку (пай) у нотаріальній конторі. (а.с.3-5, 89) Ухвалою судді від 29 жовтня 2018 року відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання на 22 листопада 2018 року. 22 листопада 2018 року суд закінчив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті, про що постановлено ухвалу. 21.12.2018 року по справі оголошено перерву, для уточнення номеру втраченого сертифікату, про що постановлено ухвалу суду. У судове засідання позивач не з'явився, завчасно, через канцелярію суду представник позивача - адвокат [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. (а.с.90) Представник відповідача Терехівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, від сільського голови надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, просить вирішити справу згідно чинного законодавства. (а.с.99) Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Так, відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії «[NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 89 років у селі Товстоліс Чернігівського району Чернігівської області. (а.с.6) Як вбачається з копії архівної довідки №П-52 від 03.01.2017 року, в книзі реєстрації актових записів про народження за 1933 рік по Халявинській сільській раді Чернігівського району Чернігівської області є актовий запис №13 від 07.06.1933 року про народження [INFO] [PERSON], його батьками є [PERSON], 32 роки та [PERSON], 25 років (а.с.76) Запис акту про укладення шлюбу №140 від 19.01.1981 року свідчить що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. (а.с.46) Копія свідоцтва про смерть серії «[NUMBER] свідчить, що [PERSON] помер [INFO] у віці 62 років у селі Товстоліс Чернігівського району Чернігівської області. (а.с.71) З копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії «[NUMBER] вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.50, 84) Таким чином [PERSON] є матір'ю [PERSON] та бабою по відношенню до [PERSON] і позивача [PERSON]. Як убачається з копії спадкової справи №692/2010 [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] в силу приписів ст.529 ЦК УРСР і фактично прийняли спадщину, оскільки були зареєстровані та проживали зі спадкодавцем на момент його смерті. Окрім того, [PERSON] 04.12.2010 року подав заяву до Чернігівської районної державної нотаріальної контори і отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/9 частини житлового з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину у праві на земельну частку (пай) посвідчену Сертифікатом серії «[NUMBER]. (а.с.70-81) Довідка виконавчого комітету Терехівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №368 від 04.09.2018 року свідчить, що [PERSON] на день смерті, [INFO] була зареєстрована та проживала [ADDRESS] разом з онуками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7) Згідно ч.2 ст.529 ЦК УРСР, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Отже, ураховуючи положення ст.ст.529, 548, 549 ЦК УРСР, які діяли на момент смерті [PERSON], її спадщину фактично прийняли спадкоємці за законом першої черги, а саме онуки [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, оскільки вступили в управління і володіння спадковим майном. Суд, роблячи такий висновок, бере до уваги те, що відповідно до приписів ст.560 ЦК УРСР, спадкоємець закликаний до спадкоємства може, а не зобов'язаний одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Згідно інформації Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №29-25-0.212-3318/118-18 від 27.08.2018 року, [PERSON] належить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії «[NUMBER], на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 29.07.1996 року за №330, зареєстрований 30.08.1996 року за №130 у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Терехівське». [PERSON] належить земельна частка (пай) у колективній власності КСП «Терехівське», розміром 3,89 га в умовних кадастрових гектарах, без визначенням меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2018 року становить 72829,06 грн. (а.с.10) Як убачається з викопіювання з Книги реєстрації сертифікатів, [PERSON] отримала сертифікат серії «[NUMBER], про що мається її підпис. (а.с.11) Однак, як установлено в судовому засіданні згаданий вище сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім'я [PERSON], втрачено, про що було зроблено оголошення у засобах масової інформації. (а.с.91-98) [INFO] помер [PERSON] у віці 45 року у с. Товстоліс Чернігівського району, про що свідчить свідоцтво про смерть серії «[NUMBER]. (а.с.60) Довідка виконавчого комітету Терехівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №831 від 01.12.2010 року свідчить, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав [ADDRESS] разом з братом [PERSON], [INFO]. Таким чином позивач є спадкоємцем першої черги за законом до спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], в силу приписів статті 1261 ЦК України, положення якої діяли на момент відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як убачається з копії спадкової справи №694/2010 [PERSON] 4.12.2010 року подав заяву про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO], до Чернігівської районної державної нотаріальної контори і нотаріусом було заведено спадкову справу та видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 частини житлового з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], та на 1/3 частину у праві на земельну частку (пай) посвідчену Сертифікатом серії «[NUMBER], які належали [PERSON], спадкоємцем якого була його мати [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії «[NUMBER] не видавалось. (а.с.41-55) З копії спадкової справи №693/2010 встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті брата [PERSON], подавши 4.12.2010 року відповідну заяву до Чернігівської районного державної нотаріальної контори і отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 частини житлового з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], та на 1/3 частину у праві на земельну частку (пай) посвідчену Сертифікатом серії «[NUMBER], які належали [PERSON], спадкоємцем якого був його син [PERSON] (а.с.59-69) Згідно повідомлення Чернігівської районної державної нотаріальної контори від 19.09.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що належало [PERSON], спадкоємцем до майна якої були її онуки [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцям якого є його брат [PERSON], у зв'язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на вищезазначене нерухоме майно. (а.с.8) Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як убачається із п.п.11, 12 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 20.02.1996 р. №11 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» сертифікати на право на земельну частку (пай) громадянам України видаються відповідною районною державною адміністрацією (виконавчим комітетом міської Ради). Відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських Рад), які здійснювали їх видачу. Втрачені сертифікати (у разі, коли їх знайдено) або зіпсовані бланки сертифікатів анулюються в установленому порядку. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Судом установлено, що дійсно сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, а у відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність [PERSON] та [PERSON] припинилась у момент їх смерті і за таких обставин отримати правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця не має правової можливості. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом та інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. За таких обставин, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковану земельну частку (пай) в нотаріальній конторі. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved