Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.06.2001 року помер [PERSON], батько позивачів, а матір [PERSON] - померла ще раніше [INFO] За життя батько позивачів залишив заповіт, яким житловий будинок в с.В.Комяти по вул.Ватутіна, 22 та сертифікат на земельну частку (пай) розміром 0,71 га заповів [PERSON], а трикімнатну квартиру в с.Нижнє Солотвино заповів [PERSON] Крім того, до спадкового майна після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 0,37 га в с.В.Комяти по вул.Ватутіна, 22, сертифікату на земельну частку (пай) розміром 0,71 га. Позивачі вказують, що в установленому порядку прийняли спадщину після смерті батька [PERSON], однак оформити право влсності на спадкове майно через нотаріальну контору не має можливості у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які були приховані батьком за життя. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на вище вказане спадкове майно після смерті батька [PERSON] Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] подав до суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримує повністю та просить такі задовольнити. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, не заперечують відносно заявлених вимог позивачів. Дослідивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядкуст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилаються позивачі у своїй позовній заяві, відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 26.11.1999 року померла мати позивачів [PERSON]. 01.06.2001 року в с.Великі Комяти помер батько позивачів [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №085992 від 02.06.2001 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За життя [PERSON] залишив заповіт, яким житловий будинок в с.Великі Комяти, по вул.Ватутіна, 22 та сертифікат на земельну частку/пай/ серії ЗК №0050941 - розміром 0,71 га. заповів [PERSON], [INFO], а трикімнатну квартиру в с.Нижнє Солотвино, заповів [PERSON], [INFO], грошові заощадження заповів дочці [PERSON], [INFO]. Заповіт по даним виконавчого комітету Великокомятівської сільської ради Виноградівського району не змінено і не скасовано, про що на заповіті мається відмітка. Спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON], складається з житлового будинку, який розташований за адресою: с.Великі Комяти, вул.Ватутіна, 22, Виноградівського району Закарпатської області, сертифікату на земельну частку/пай/ серії ЗК №0050941 - розміром 0,71 га, земельної ділянки загальною площею 037 га., що розташована в с.В.Комяти, по вул.Ватутіна, 22 Виноградівського району Закарпатської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 035053, сертифікату на земельну частку/пай/ серії ЗК №0050940 - розміром 0,71 га та квартири яка розташована в с.Нижнє Солотвино Ужгородського району № 150/2, яка належала померлому на праві спільної сумісної власності разом з позивачем [PERSON] Наявність спадкового майна підтверджується довідкою Великокомятівської сільської ради Виноградівського району, Закарпатської області №02-37/403 від 09.06.2017 року, довідкою Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області №1117 від 23.05.2017 року, а також копіями технічних паспортів на вказані обєкти, копією державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЗК № 035053 від 01.12.1999 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копією сертифікату на земельну частку/пай/ серії ЗК №0050941 - розміром 0,71 га. Крім позивачів, спадкоємців за заповітом, спадкоємцями першої черги за законом до спадкового майна є відповідач по справі діти спадкодавця, які на спадкове майно не претендують та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Позивачі в установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька [PERSON], в порядку ст. 1268 ЦК України. Однак оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору не мають можливості у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які були приховані батьком за його життя. Відповідно до довідки Виноградівського РБТІ № 366 від 09.06.2017 року, житловий будинок в с.В.Ком»яти, по вул.Ватутіна, 22, будівництвом завершений та його вартість становить 197 640 грн, також відповідно до звіту про оцінку майна № WR11-170529-003 від 29.05.2017 року вартість квартири № 150/2 в с.Нижнє Солотвино, Ужгородського району, Закарпатської області становить - 51 063,67 грн. Відповідно до довідки про визначення нормативної грошової оцінки землі її вартість становить - 12 248,98 грн. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Позивачі звернулися до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак листами нотаріуса від 19.05.2017 року №№231/01-16 та 232/01-16, позивачам було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно дост. 16 ЦК Українивизнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 Цивільного кодексу Україниправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 3 статті 1223 ЦК Українипередбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4). В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвецїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved