Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

I. Стислий виклад позиції позивача. 1.1 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. 1.2 Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а саме: не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться станом її здоров'я, фізичним, моральним та духовним розвитком, не виконує обов'язку щодо матеріального утримання дитини, має заборгованість по сплаті аліментів станом на січень 2018 року в розмірі 26880 грн. ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи. 2.1 Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.03.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 2.2 Позивач позовні вимоги підтримав. 2.3 Відповідач у встановлений судом строк не подав відзив на позовну заяву, в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. 2.4 Представники третьої особи просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Представник органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради надав висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 14.05.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 3.1 [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). 3.2 Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова 05 січня 2015 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на дитину - а утримання, щомісячно, починаючи з 18.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 700 грн (а.с. 9). 3.3 [PERSON] має заборгованість по стягнутим аліментам на доньку в розмірі 26880 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. 3.4 Батько [PERSON] не приймає участі в його вихованні, не відвідує школу, не цікавиться успіхами дитини, не допомагає (а. с. 11). 3.5 Відповідач вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається, не цікавиться станом здоров'я дитини, її фізичним, моральним та духовним розвитком, фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. 3.6 Відповідно до висновку Новозаводської районної у м. Чернігові ради, відповідача визнано доцільним позбавити батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Вказаний висновок , що затверджений рішенням виконкому Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 14.05.2018 № 93. 3.7 Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що батько дитини не допомагає дитині фінансово, не спілкується із дитиною, зник із життя дитини 3 роки тому. Дитина ніколи не згадує свого батька, батько дитини не турбується про неї, не приділяє їй увагу, не купує речей та харчів, дитиною опікується тільки його мати. ІV. Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. 4.1 Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 4.2 Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. 4.3 Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. 4.4 Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 4.5 За таких підстав, враховуючи, що відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обов'язків, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню малолітньої дитини, суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO].

Outcome: approved