Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] (далі «Позивач») звернулась до суду з позовом до Білоцерківської міської ради\~ Київської області (далі «Відповідач») про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні\~ обставини.\~ [INFO] у віці 67 років помер її батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області на підставі актового запису №1142. Після смерті батька відкрилась спадщина на 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] ). Спадкоємцєм першої черги за законом після смерті батька є Позивач - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок\~ від 28.11.1983 року, батько Позивача мав право на 1/2 частину будинку [ADDRESS] ). Позивач зазначає, що після смерті батька вона здійснила поховання та вважала, що прийняла спадщину, адже фактично проживала зі своїм батьком та доглядала за ним до дня його смерті, тому вважала це вважала достатнім фактом для прийняття спадщини. Тому і не подавала заяву до нотаріуса.\~\~ 25.10.2019 року Позивач звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Якименської Л.Л. з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Якименська Л.Л. надала роз`яснення №359/01-16 від 25.10.2019 року в якій повідомила Позивачу, що вона повинна була подати до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] у шестимісячний строк. Таким, чином Позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька. Посилаючись на приписи ст.1216, ст.1221, ст.1269-1270, ст.1272 ЦК України, уточнивши свої позовні вимоги просила визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , в 2 (два) місяці. В судовому засіданні 03.03.2020 року допитана в порядку ст.92 ЦПК України у якості свідка Позивач [PERSON] пояснила суду наступне, що вона є єдиною донькою своїх батьків. У 2007 році померла її мати, після цього вона вирішила не залишати батька і стала проживати із батьком. Захворювання батька прогресувало, було невиліковним. У нього значно погіршився зір, а оскільки всі зручності знаходились у дворі будинку, то батько у 2012 році впав та зламав голено - стоп правої ноги. Після одуження батька, вона розпочала постійно проживати з ним у його будинку. На день смерті батька вона з чоловіком проживала з батьком, а помер він у неї на руках. На цей час Позивач разом з чоловіком також проживала у будинку батька. Під час проживання у будинку батька Позивач допомагала йому по господарству, вела всі домашні справи, ремонти, заміну вікон, зараз вона займається заведенням води у будинок, технічною документацією на що вона зробила ще за життя батька. Також вона сплачувала за свій рахунок комунальні платежі, страховку будинку. Інших спадкоємців у батька немає.\~ В судовому засіданні допитана за клопотанням Позивача у якості свідкаЗбаражська [PERSON] пояснила суду, що Позивач є її рідною матір`ю. З 2007 року після смерті бабусі її мати регулярно проживала з дідусем\~ - [PERSON] . У нього були проблеми зі здоров`ям, а після смерті бабусі його стан погіршився. За ним треба було доглядати. У 2012 році у нього була поламана нога, і він деякий час проживав з ними у їх квартирі. А після цього мама стала проживати у будинку разом з дідом за адресою: [ADDRESS] , і там вона проживала до його смерті у 2015 році. Так вона проживає і по сьогодняшній день. За будинок Позивач сплачує вже тривалий час, починаючі з 2007 року В судовому засіданні представник Позивача [PERSON] вимоги позову підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини було обумовлено тим, що\~ Позивач не була зареєстрована за тим же місцем проживання, де проживав її померлий батько. Але, з 2007 року вона стала там проживати разом зі своїм батьком. При цьому вона оплачувала за свій рахунок комунальні платежі, що підтверджується наданими квитанціями. Хоча Позивач і була зареєстрована за іншою адресою, вона фактично проживала у будинку батька та фактично прийняла спадщину. В судове засідання представник відповідача - Білоцерківської міської ради Київської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.34). Суд, вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку\~ про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] у віці 67 років помер її батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області на підставі актового запису №1142 (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок\~ від 28.11.1983 року, батько Позивача мав право на 1/2 частину будинку [ADDRESS] )\~ (а.с.11). 25.10.2019 року Позивач звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Якименської Л.Л. з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.23). Приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Якименська Л.Л. надала роз`яснення №359/01-16 від 25.10.2019 року в якій повідомила Позивачу, що вона повинна була подати до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] у шестимісячний строк. Таким, чином Позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька (а.с.24). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що наведені Позивачем обставини є об`єктивними і істотними труднощами, які від неї не залежали і фактично зашкодили вчасно звернутись до нотаріуса. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Будченко проти України» від 24.04.2014 року, суд приходить до висновку про те, що Позивач у цій справі має майновий інтерес щодо спадкового майна, як легітимне очікування, яке є достатньо конкретним та передбачуваним відповідно до національного закону. У той же час, в рішенні у справі «Буланов і Купчик проти України» від 09.12.2010 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й в рішенні у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положеннями ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із\~ ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд погоджується з доводами Позивача про те, що заяву про прийняття спадщини нею не було своєчасно подано до нотаріальної контори з поважних причин. Зазначені Позивачем обставини дійсно є об`єктивними та істотними труднощами, які від неї не залежали та зашкодили їй вчасно звернутися з такою заявою.\~ Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати у справі необхідно залишити за Позивачем, відповідно до його заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved