Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] 05.06.2019 звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просить стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення ними повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей, віддалився від сім`ї, не надає коштів на утримання дітей, їй одній матеріально важко, оскільки для належного розвитку дочки та сина в місяць витрачає орієнтовно 5000 - 6000 грн. на їх повноцінне харчування, шкільне приладдя, витрати на ліки, коли діти хворіють. Зазначає, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.02.2001. Місце праці [PERSON] та його заробіток їй невідомі, але він здатний надавати кошти на утримання дітей, просить позов задовольнити. В судове засідання позивачка не з`явилася, 29.08.2019 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позові, не заперечила проти прийняття заочного рішення (а.с.33) Відповідач [PERSON] до суду повторно не з`явився, хоча належно був повідомлений про час та дату розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення, причини його неявки суду не відомі, відзиву не подав (а.с.28,32) Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Спір витікає із сімейних правовідносин і вирішується відповідно до вимог Сімейного Кодексу України. Так, відповідно до положень ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З позовної заяви, копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 10.02.2001 вбачається, що сторони - [PERSON] та [PERSON] з 10.02.2001 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Однак, вже декілька років проживають відокремлено, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Згідно копій свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 02.02.2006 та серія [NUMBER] від 19.10.2011 (а.с.5-6) видно, що сторони у шлюбі мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , відповідач батьківства не оспорює. Відповідно до копії довідки №1654 від 11.09.2018, виданої виконкомом Великолюбінської селищної ради Городоцького р-ну Львівської обл. [PERSON] , 1980 р.н., зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею проживають та зареєстровані її діти - дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.11) Суд враховує, що відповідно до ч. ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, обов`язок обох батьків утримувати дітей, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на те, що позивачці самій матеріально важко утримувати дітей, відповідач батьківства не оспорює, заперечень не подав, інвалідності чи інших утриманців не має, стан його здоров`я дозволяє працювати, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, а саме в розмірі по 3000 грн. на [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, з урахуванням того, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, позивач наполягає на стягненню аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 03.07.2019, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.22) Крім того, суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу, що згідно, ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, виходячи з вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved