Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарчими побудовами, що знаходиться у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] року помер її батько, [PERSON]. Вона є єдиним спадкоємцем, як за законом, так і за заповітом. Батько за життя був власником нерухомого майна, а саме будинку [ADDRESS]. Зазначене домоволодіння належало померлому на підставі рішення Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу №159 від 18.02.1975 року «Про узаконення самовільно збудованого житлового будинку», згідно якого узаконено вище вказаний будинок та зобов'язано бюро технічної інвентаризації видати правовстановчі документи на побудований житловий будинок по [ADDRESS], який згідно Рішення міськвиконкому №350 від 28.10.1975 було перейменовано на [ADDRESS]. Рішенням Державної технічної комісії на підставі акту було прийнято будинок до експлуатації. Однак, за життя померлий з невідомих Позивачу причин правовстановлюючого документу не оформив. Крім того, згідно Акту від 03.03.1975 року було відведено померлому земельну ділянку за вище вказаною адресою. Позивач бажає отримати спадщину після смерті батька, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначену вище нерухомість, нотаріусом Першої Криворізької нотаріальної контори Шабліян Є.М. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.04.2014 року. Представник позивача [PERSON], будучі належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Відповідача, Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, правом присутності у судовому засіданні не користувався. Надав суду письмову заяву з проханням проводити судовий розгляд за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, [INFO] року помер батько позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №404 від 04.04.2014 року (а.с.5). За життя померлий заповіт не складав. Після його смерті, позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину на підставі ст.ст. 1261, 1269 ЦК України, оскільки у встановлений шестимісячний строк звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. За життя [PERSON] на праві власності належало домоволодіння [ADDRESS], на підставі рішення Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу №159 від 18.02.1975 року «Про узаконення самовільно збудованого житлового будинку» було вирішено узаконити вище вказаний будинок та зобов'язано бюро технічної інвентаризації видати правовстановлюючі документи на вище зазначений побудований житловий будинок (а.с. 8). Рішенням Державної технічної комісії на підставі акту було прийнято будинок до експлуатації (а.с.7). Крім того, згідно Акту від 03.03.1975 року було відведено земельну ділянку за вище вказаною адресою у користування [PERSON] Однак, [PERSON] за життя не отримав свідоцтво про право власності та не зареєстрував його. На сьогоднішній день, видача свідоцтва про право власності неможлива, та не допустимою в силу закону, так як свідоцтво не може бути видане на ім'я померлої людини, а тим паче на її ім'я зареєстроване. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність права власності на будинок та роз'яснено, необхідність звернутись до суду для визнання права власності безпосередньо за позивачем в порядку спадкування, що убачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2826/02-31 від 11.10.2014 року (а.с.20). Відмова нотаріуса обґрунтована п.4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 296/5 від 22.02.2012 року, відповідно до якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. У відповідності до приписів ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Таким чином, суд приходить до висновку, що без визнання безпосередньо за позивачем права власності на домоволодіння [ADDRESS], вона, як спадкоємець померлого, позбавляється права отримати після смерті свого батька спадщину, що суттєво порушує її права та законні інтереси. На підставі викладеного,

Outcome: approved