Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] 08.02.2018 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до [PERSON] із вимогами щодо розірвання шлюбу між нею та [PERSON], зареєстрованого 03.10.2015 року Відділом ДРАЦС по місту Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №269. У позовній заяві [PERSON] викладена наступна позиція. З відповідачем по справі [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із позивачем, так як спору щодо виховання дитини між ними немає. Сімейне життя з відповідачем не складається через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Протягом шлюбу між нею та відповідачем виникали сварки та непорозуміння, що призвело до припинення сімейних відносин, їх шлюб фактично розпався. Близько двох місяців вона з відповідачем не проживають та не підтримують сімейних відносин. Зауважила, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Сторони за їх належним викликом в судове засідання не зявились, подавши письмові заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, в яких позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, одночасно вказавши, що наразі вона не є вагітною та не має дитини віком до одного року, а відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи по суті. За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №166710 (а.с.6). З копії свідоцтва про народження серії І-АМ №328152 (а.с.7) вбачається, що сторони є відповідно батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно чи про місце проживання дитини між сторонами не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного тривалого припинення сторонами шлюбних стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам подружжя, відповідачем визнані безумовно. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого нею при поданні позову, що становить 352,40 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 352,40 грн, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved