overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] 25.01.2016 року звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 11.02.2015 року виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №02. Сторони є батьками малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Дитина здорова, не перебуває на диспансерному обліку. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач є працездатним та працює фельдшером виїзної бригади ОКУ «Чернівецького обласного центру ЕМД та МК» Дністровського відділення м.Сокиряни, з нього не стягуються аліменти по іншим виконавчим листам. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач також у судове засідання не з'явився, однак ним подано письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його присутності, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дочки визнає у повному обсязі. У відповідності до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. З наведених в позовній заяві обставин встановлено, що сторони перебувають з 11.02.2015 року у шлюбі і є батьками малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Дитина здорова, не перебуває на диспансерному обліку. Між сторонами не досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів. Відповідач [PERSON] працездатний та працює фельдшером виїзної бригади ОКУ «Чернівецького обласного центру ЕМД та МК» Дністровського відділення м.Сокиряни, з нього не стягуються аліменти по іншим виконавчим листам. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності на утриманні останнього інших осіб, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача у відповідності до положень ч.3 ст. 88 ЦПК України судового збору на користь держави. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] 25.02.2014 р. звернулась до суду з позовом в уточненому варіанті якого просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 1/6 частині усіх видів заробітку на кожну дитину, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Сторони до суду не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7), які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] 25.02.2014 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обгрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 04.08.2007 р. Від даного шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними непорозуміннями, сварками та різними поглядами на життя. Вони не підтримують подружніх стосунків, не спілкуються та не ведуть спільного господарства. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 04.08.2007 р. Цей шлюб для них є першим. За час спільного проживання у них народилась одна дитина. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Як позивач, так і відповідач не бажають надалі вживати заходів для примирення, відновлення подружніх стосунків та збереження шлюбу. Це не відповідає їх інтересам. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відтак встановлені судом обставини підтверджують, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, розпад шлюбу є безповоротним. Спроби примирення були би неможливі і не відповідають інтересам обох сторін. А тому шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] 25.02.2014 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду й до досягнення дитиною 18 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 15.05.2010 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] року народження. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. [PERSON] здоровий, його місце роботи позивачу не відомо, тому [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] 25.02.2014 року звернувся із вказаним позовом до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] 12.11.2011 року перебуваючи в його будинку в [ADDRESS], знаючи про те, що її чоловік - [PERSON] спільно з [PERSON] та [PERSON] займалися спільним вирощуванням цукрових буряків на земельних ділянках загальною площею 11 га і діяли на підставі усного договору про спільну діяльність, розуміючи, що крім її чоловіка [PERSON] та [PERSON], також мали право на отримання прибутку від вказаної вище діяльності пропорційно вартості витрат кожного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

[PERSON] 25.02.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 25.07.1992 року, зареєстрованому Кам`янсько-Слобідською сільською радою Новгород-Сіверського району Чернігівської області за актовим записом №1. Сторони є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON]. [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою. Причиною розпаду сім`ї є те, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Миритися з відповідачем не бажає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та створює їй проблеми, просить його розірвати. Після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Крім того уточнила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне, а також не просить стягувати судові витрати з відповідача. Спільне сімейне життя ними фактично припинено з січня 2014 року. Основною причиною розпаду сім`ї є те, що відповідач зловживає алкогольними напоями. За час наданий судом строк для примирення сторони не помирилися. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 25.07.1992 року Кам`янсько-Слобідською сільською радою Новгород-Сіверського району Чернігівської області, 25.07.1992 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №1. Сторони є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON]. [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 03.06.2002 року виконкомом Кам`янсько-Слобідської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Сторони з січня 2014 року фактично припинили шлюбні стосунки. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження сім`ї. За наданий судом строк для примирення сторони не помирилися. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивачки розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивачки у відповідності до положень ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] 25.02.2016р звернулась до суду з дійсним позовом, вказуючи, що з 15.07.2015р вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що дитина проживає разом із нею та знаходиться на її матеріальному утриманні, так як вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Вважає, що відповідач має можливість платити аліменти і на її утримання, оскільки працює, отримує дохід, але в добровільному порядку цього не робить. Просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів). Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги цілком, просила їх задовольнити та надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], який про слухання справи повідомлений належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Вивчивши та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно до копії свідоцтва про шлюб, виданого 15.07.2015р відділом ДРАЦС реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, убачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2015 року, актовий запис № 456. Від шлюбу сторони у справі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого (серія [NUMBER] від 22.08.2015р, актовий запис № 1095) батьком записаний відповідач [PERSON] Згідно довідки № 2/54 із УПСЗН м.Краматорська від 24.02.2016р [PERSON] знаходиться на обліку в УПСЗН м.Краматорська та отримує допомогу при народженні 1-ї дитини по 860грн щомісячно. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.84 ч.2 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного і з урахуванням становища відповідача, який працездатний, фізично здоровий, не має аліментних зобов'язань перед іншими особами, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення малолітнім сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, а саме до [INFO] Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] 25.02.2016р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 07.02.1983 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає. Шлюбні відносини у сторін фактично припинені з грудня 2015 року, оскільки у них діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, сімейні та родинні цінності, між ними постійно виникають сварки, що погіршує її психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні страждання. В судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності наполягала на задоволенні позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 07 лютого 1983 року сторони зареєстрували шлюб в селищі Мецамор, Октемберянського району, Армянської РСР, актовий запис № 4. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки з грудня 2015 року. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

\~ [PERSON] 25.02.2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 24.10.2018 року зареєстрованому виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №05. Сторони спільних дітей не мають. З грудня 2018 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння та не мають бажання проживати разом. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам, просить його розірвати. Судові витрати по сплаті судового збору не бажає стягувати з відповідачки. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, можливості примирення з відповідачкою не вбачає. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо їх задоволення, можливості примирення з позивачем не вбачає, розгляд справи просить проводити без її присутності. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-МИ №151434, виданого 24.10.2018 року виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, 24.10.2018 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Банчук) [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №05. Позивач та відповідачка спільних дітей не мають. З грудня 2018 року сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам. Відповідачка також не вбачає можливості примирення та спільного проживання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачкою позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] 25.03.2015 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.08.2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Фрунзенському відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 234. Від даного шлюбу дітей не мають. Сімейні та подружні відносини між ними припинені з грудня 2013року. Причиною розпаду сімї є різні погляди на життя та несумісність характерів. Сімя розпалася із за постійних зрад чоловіка та його зловживання алкогольними напоями. Спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивачка в судове засідання не зявилась, але скерувала заяву про розгляд справи у її відсутність . Свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання двічі не з»явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються розписка та поштове повідомлення. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Між сторонами 10.08.2012 року у Фрунзенському відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 234. Від шлюбу сторони дітей не мають . Сімейні відносини між сторонами не склалися із за різних поглядів на життя та несумісність характерів. Подружні відносини фактично припинені з грудня 2013 року, примирення між ними неможливе, спору про поділ спільного майна не має. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

Outcome: approved