Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] 04.05.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач, в свою чергу, є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 23.08.2008 р., в якій починаючи з 2012р. здійснює самовільну реконструкцію з порушенням вимог ЦК України, Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства №7Б від 17.05.2005 року та з порушенням санітарно-гігієнічних норм і правил, які призводять до пошкодження належного позивачеві майна. Про факт заподіяння позивачеві матеріальної шкоди свідчить акт технічного обстеження належної позивачеві квартири, складений 27.11.2012р. інспекцією з нагляду за станом житлового фонду, який підтверджує сліди затоплення квартири позивача у вигляді характерних плям, в результаті чого сталося замикання електричної енергії. За здійснення перепланування квартири [ADDRESS] без дозвільних документів, інспекцією з нагляду за станом житлового фонду при департаменті житлово-комунального господарства міської ради на власницю вказаної квартири [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення. Незважаючи на притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності, [PERSON] продовжувала здійснювати реконструкцію належної їй квартири, внаслідок чого в належній позивачеві квартирі зявилися тріщини у стінах, які постійно збільшувалися, в плиті перекриття - два сколи, що виникли в результаті свердління в квартирі [PERSON], про що комісією Інспекції житлово-комунального господарства Херсонської міської ради складено акт технічного обстеження від 13.04.2016р. Крім того, позивач зазначає, що внаслідок залиття було пошкоджено внутрішні поверхні стелі, стін і підлоги в приміщеннях житлової кімнати, кухні, туалету, ванної, коридору належної йому квартири, що зафіксовано комісією Інспекції житлово-комунального господарства Херсонської міської ради в акті технічного обстеження від 21.04.2016р. Зважаючи на наведене, позивач просив суд з підстав, визначених ст.ст.22, 1166, 319, 383 ЦК України, стягнути з відповідача матеріальну шкоду в загальному розмірі 20 091,63 грн., із яких 16267,00 грн. вартість відновлювального ремонту, визначена в експертному дослідженні №41 від 20.04.2016 року судового будівельно-технічного експерта Фесун Л.А., 3500,00 грн. витрати на проведення експертного дослідження, 324,63 грн. витрати на технічне обстеження належної позивачу квартири. Крім того, оскільки неправомірними діями відповідачки, позивачеві також заподіяна і моральна шкода, яка виражена в дискомфорті протягом тривалого часу внаслідок залиття, погіршенні стану здоровя через наявність сирості, вологи та неприємного запаху грибкової плісняви, відсутності змоги вільно користуватися єдиним житлом, страждань від вигляду наслідків пошкодження майна, необхідності витрачати час та енергію на поновлення порушеного права, просив стягнути з відповідачки 10000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Також просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 11000,00 грн. В ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в загальному розмірі 29406,63 грн., з яких 25582,00 грн. - вартість відновлювального ремонту, що визначена на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи №34 від 30.05.2017 року, складеного судовим експертом Фесун Л.А., 3500,00 грн. витрати на проведення експертного дослідження, 324,63 грн. витрати на технічне обстеження належної позивачу квартири; 10000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу в розмірі 11000 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. В останнє судове засідання представник позивача не зявилася, надала заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині права на стягнення вартості відновлювального ремонту у розмірі 5026,00 грн., що визначена на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи №19/2017 від 26.06.2017 року, складеного судовим експертом Малим О.В. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити, посилаючись на їх недоведеність. В останнє судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи,заслухавши пояснення осіб, що зявилися в судове засідання, свідків, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої приватної власності від 12.01.1996р., виданого виконавчим комітетом Херсонської міської ради народних депутатів на підставі рішення №411 від 17.10.1995 року є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка по справі [PERSON] проживає за цією ж адресою поверхом вище у квартирі [ADDRESS], що їй належить на підставі договору дарування від 23.08.2008р. Так, відповідачка, починаючи з 2012 року, періодично заливає водою належну позивачеві квартиру та здійснює пошкодження квартири позивача. З акту технічного обстеження належної позивачеві квартири, складеного 27.11.2012р. інспекцією з нагляду за станом житлового фонду, вбачається, що при огляді приміщення кухні виявлено: наявність жовтих плям на стінах та на поверхні стелі, в окремих місцях на стіні спостерігаються тріщини з розкриттям - 1мм. При огляді приміщення коридору комісією виявлено, що на поверхні стін наявні сліди затоплення у вигляді характерних плям, в результаті чого, сталося замикання електричної енергії. З акту технічного обстеження від 13.04.2016р. квартири, в якій проживає відповідачка, вбачається, що на момент обстеження квартири її власник [PERSON] виконує будівельні роботи по реконструкції чотирьохкімнатної квартири в трьохкімнатну з метою поліпшення умов проживання, крім іншого, шляхом демонтажу столярних виробів віконного і дверного блоків, підвіконної частини віконного отвору залізобетонної зовнішньої стіни. Зі слів [PERSON], в процесі установки кріплень металевої арматури на поверхнях плит перекриття першого та другого поверхів, в приміщенні житлової кімнати належної позивачеві квартири, утворилися дефекти на поверхнях стелі. Крім того, комісією інспекції житлово-комунального господарства Херсонської міської ради в ході комісійного обстеження житлової кімнати в квартирі, де мешкає позивач, виявлено дефекти поверхні стелі, а саме: скол поверхні залізобетонної плити перекриття першого та другого поверхів з оздоблювальними матеріалами; скол бетону краю монтажного отвору в залізобетонній плиті перекриття першого та другого поверхів в місці знаходження освітлювального приладу в результаті механічної дії, а також відсутність електропостачання, що також зафіксовано в акті технічного обстеження від 13.04.2016р. Факт спричинення відповідачем пошкоджень належної позивачеві квартири також підтверджується відповіддю начальника Херсонського відділу поліції ГУ НП в Херсонській області Гладкого В.І. №36/1147 від 06.04.2016р., згідно якої в ході перевірки за заявою [PERSON] по факту протиправних дій відповідачки був допитаний [PERSON], який пояснив, що допомагає [PERSON] здійснювати ремонтні роботи у квартирі [ADDRESS] в результаті яких, він випадково просвердлив дірку в підлозі і пошкодив стелю сусіду квартири [ADDRESS]. З акту технічного обстеження від 21.04.2016 року вбачається, що комісією Інспекції житлово-комунального господарства Херсонської міської ради під час технічного обстеження належної позивачеві квартири виявлено, що внутрішні поверхні стелі, стін і підлоги в помешканнях кухні, туалету, ванної кімнати та коридору мають характерні сліди залиття водою з помешкання санітарної кімнати квартири [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] При цьому сама [PERSON] не заперечувала, що при виконанні ремонтних робіт систем інженерних комунікацій, розташованих в помешканні санітарної кімнати власної квартири сталося залиття перекриттів першого та другого поверхів. Крім того, причинно-наслідковий звязок між ремонтними роботами, проведеними в квартирі [PERSON] та пошкодженнями і дефектами в квартирі [PERSON], а також пошкодження оздоблювальних покриттів квартири позивача внаслідок проникнення рідини (води) з вище розташованої квартири відповідачки підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи №34 від 30.05.2017 року, складеним судовим експертом Фесун Л.А., та висновком судової будівельно-технічної експертизи №19/2017 від 26.06.2017 року, складеним судовим експертом Малим О.В. З пояснень, наданих в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що відповідач неодноразово здійснювала залиття належної [PERSON] квартири, а також спричиняла пошкодження внаслідок проведення нею ремонтних робіт. При цьому внаслідок залиття в квартирі позивача спостерігалися великі плями на стелі, мокрі стіни та патьоки. Статей 322 ЦК України встановлено, що власник зобов'язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 151 ЖК Української РСР та абзацу 5 пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (з наступними змінами), власник зобов'язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов'язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1,2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на те, що зібраними у справі доказами, а саме актами технічних обстежень, висновками судової будівельно-технічної експертизи, показами свідків підтверджено завдання позивачеві шкоди з вини відповідача, протиправність дій відповідача та причинний звязок між ними, в той час як відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на спростування своєї вини у залитті належної позивачеві квартири, а також спричиненні пошкоджень та дефектів у плиті перекриття (захисного шару) в приміщення житлової кімнати квартири [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст.1166 ЦК України для стягнення з відповідача на користь позивача завданих останньому збитків. При визначенні розміру матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача суд бере до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи №34 від 30.05.2017 року, складений судовим експертом Фесун Л.А., згідно якого вартість ремонтних робіт приміщень квартири [ADDRESS], які необхідно виконати для усунення виявлених пошкоджень станом на травень 2017 року становить 23711,00 гривень. Також експертом зазначено, що вартість цих робіт з урахуванням опорядження стін приміщень коридору шпалерами становить 25582,00 гривень. Крім того, суд відхиляє доводи представника відповідача про необхідність врахування вартості відновлювального ремонту, визначеної на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи №19/2017 від 26.06.2017 року, складеного судовим експертом Малим О.В. з огляду на наступне. Так, вартість відновлювального ремонту внаслідок дії вологи на приміщення №4 площею 12,4 кв.м. квартири [ADDRESS] визначена судовим експертом Малим О.В. у розмірі 4654,00 грн. При цьому, судовим експертом зазначено, що в інших приміщеннях вказаної квартири слідів залиття на момент їх огляду не спостерігається. Вказане суперечить іншим зібраним та дослідженим у справі доказам, зокрема, акту технічного обстеження від 21.04.2016 року, з якого вбачається, що комісією Інспекції житлово-комунального господарства Херсонської міської ради під час технічного обстеження належної позивачеві квартири виявлено сліди залиття водою внутрішніх поверхонь стелі, стін і підлоги в помешканнях кухні, туалету, ванної кімнати та коридору квартири; висновку судової будівельно-технічної експертизи №34 від 30.05.2017 року, складеного судовим експертом Фесун Л.А., яка виявила пошкодження внаслідок залиття водою не лише приміщення житлової кімнати «4» площею 12,4 кв.м. в квартирі позивача, але і інших приміщень, зокрема, ванної кімнати, вбиральні, коридору та кухні; а також суперечить показам допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які також підтвердили наявність слідів залиття не лише однієї житлової кімнати. Крім того, вартість відновлювального ремонту для забивання сколу в бетонному перекритті приміщення №4 площею 12,4 кв.м. квартири позивача визначена судовим експертом Малим О.В. у розмірі 372,00 грн. При цьому, судовим експертом зазначено про наявність лише одного сколу бетонного шару плити перекриття діаметром близько 150 міліметрів. Вказане також суперечить іншим зібраним у справі доказам, зокрема, акту технічного обстеження від 13.04.2016р.з якого вбачається, що комісією інспекції житлово-комунального господарства Херсонської міської ради в ході комісійного обстеження житлової кімнати в квартирі, де мешкає позивач, виявлено дефекти поверхні стелі, а саме скол поверхні залізобетонної плити перекриття першого та другого поверхів з оздоблювальними матеріалами таскол бетону краю монтажного отвору в залізобетонній плиті перекриття першого та другого поверхів в місці знаходження освітлювального приладу в результаті механічної дії; висновку судової будівельно-технічної експертизи №34 від 30.05.2017 року, складеного судовим експертом Фесун Л.А., яка також зазначає про наявність в плиті перекриття двох сколів; а також суперечить показам допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] Оскільки сумарна вартість відновлювального ремонту належної позивачеві квартири визначена судовим експертом Малим О.В. у розмірі 5026,00 грн., виходячи із пошкоджень внаслідок залиття лише однієї кімнати та наявності лише одного сколу в плиті перекриття, суперечить іншим зібраним у справі доказам, суд відхиляє доводи представника відповідача про необхідність визначення розміру матеріальної шкоди на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи №19/2017 від 26.06.2017 року, наданого експертом Малим О.В. З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в загальному розмірі 27535,63 грн., з яких 23711,00 грн. - вартість відновлювального ремонту, що визначена на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи №34 від 30.05.2017 року, складеного судовим експертом Фесун Л.А., 3500,00 грн. витрати на проведення експертного дослідження згідно квитанції №5889128 від 16 квітня 2016 року, 324,63 грн. витрати на технічне обстеження належної позивачу квартири згідно квитанції №032657901 від 26.04.2016 року. В частині стягнення вартості опорядження стін приміщень коридору шпалерами в сумі 1871,02 гривень, суд вважає необхідним відмовити, оскільки з пояснень експерта в судовому засіданні під час обстеження та проведення експертизи приміщення коридору не було оздоблено шпалерами. В судовому засіданні стороною позивача не надано доказів пошкодження шпалер за час залиття приміщення коридору в квартирі. Тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково. Крім того, обґрунтованими є і позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» (далі - Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В результаті винних дій відповідача позивачеві завдано моральної шкоди, яка полягає в тривалому дискомфорті та незручностях внаслідок залиття квартири, відсутності змоги вільно користуватися єдиним житлом, необхідності витрачати час та енергію на поновлення порушеного права. З огляду на наведене,суд приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст.ст.23, 1167 ЦК України, для стягнення з відповідача на користь позивача у розмірі 5000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує дійсні обставини справи, підтверджений зібраними у справі доказами факт неодноразового залиття належної позивачеві квартири, а також вимоги розумності та справедливості. В решті позовних вимог необхідно відмовити. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням викладеного, а також того, що судом задоволено заявлені позовні вимоги в сумі 27535,63 гривень, що складає 93,64% від заявленої позивачем суми заборгованості, що становить 29406,63 гривень, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на правничу допомогу та на проведення судової будівельно-технічної експертизи в загальній сумі 19773,40 гривень, що відповідає 93,64% від сплаченої позивачем суми понесених витрат в загальній сумі 21116,40 гривень (11000,00 гривень на правничу допомогу + 10116,40 гривень на проведення судової будівельно-технічної експертизи). Крім цього, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в загальній сумі 1967,86 гривень, що складається із 93,64% від суми судового збору, яку мав понести позивач під час розгляду справи 1807,20 гривень (551,20 гривень судовий збір за подачу до суду позовної вимоги майнового характеру, 275,60 гривень - судовий збір за подачу до суду заяви про забезпечення позову, 704,80 гривень - судовий збір за подачу до суду заяви про збільшення позовних вимог), а також 275,60 гривень, що складає 50% від 551,20 гривень судового збору за подачу до суду позовної вимоги немайнового характеру, а саме: про стягнення моральної шкоди, оскільки судом задоволено 50% від заявленої позивачем суми 10000,00 гривень, а саме: 5000,00 гривень.

Outcome: partial