Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON], в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] з 25.02.14 року призначено в.о. Директора ДП ДГ «Іскра», що розташоване в с. Кашпури Роменського району. З 16.04.15 року позивач призначена на посаду директора даного під підприємства згідно контракту, а з 15.04.16 року позивач призначена виконуючою обов»язки директора ДП ДГ «Іскра». 27.04.17 року у [PERSON] аграрних наук України повинен був проводитись конкурс на посаду директора ДП ДГ «Іскра». 26.04.17 року у відділ кадрів [PERSON] аграрних наук України за адресою, 01010 м.Київ-10 вул.Суворова,9, надійшло звернення від імені відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Дане звернення містить неправдиву, недостовірну інформацію, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача [PERSON] Зокрема, дана заява подана від колективу підприємства. Однак відповідачі [PERSON], [PERSON] у квітні 2017 року на підприємстві не працювали. Так, [PERSON] звільнений за угодою сторін 19.07.2016 року, [PERSON] звільнений за угодою сторін 03.11.2014 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на підприємстві не працювали. А, отже, інформація, викладена у зверненні « від колективу підприємства», є недостовірною і неправдивою. У зверненні вказано про відкриття в ЄРДР трьох кримінальних проваджень Роменською місцевою прокуратурою щодо позивача [PERSON], та зазначено «незважаючи на всі зловживання «[PERSON] продовжує розкрадати підприємство…». Вирок відносно позивача [PERSON] не постановлено, а тому доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК та обвинувальний вирок відносно неї набере законної сили, інформація в зверненні щодо Позивача «незважаючи на всі зловживання … продовжує розкрадати підприємство» є недостовірною, яка порушує честь, гідність та ділову репутацію Позивача. Крім того, недостовірною є інформація в зверненні щодо того, що: «підприємство є збитковим, несвоєчасно сплачується заробітна плата», «позивач списала та продала техніку та майно підприємства своїм родичам», «[PERSON] ремонтує складське приміщення через свого знайомого підприємця… на ремонт витрачено 500000 грн., а фактично виконані роботи на 10000 грн., а решту грошей [PERSON] з підприємцем присвоїла собі», «[PERSON] вступила в змову з ТОВ «Флора Трейд» і віддала їм земельні ділянки в оренду, які намагалися через суд з допомогою [PERSON] збанкрутувати підприємство з подальшим викупом та заволодінням майна підприємства, «внаслідок чого ДП ДГ «Іскра» є боржниками перед указаними підприємствами», «звільнення [PERSON] маючих досвід чинних працівників та влаштування сина на роботу, який не є фахівцем та передачу ставу в оренду». Внаслідок поданої відповідачами заяви з недостовірною інформацію, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію Позивача 26.04.2017 року у відділ кадрів [PERSON] аграрних наук України, 27 квітня 2017 року конкурс на посаду директора ДП ДГ «Іскра» не проведений. [PERSON] була призначена на посаду в.о. директора без укладення контракту. А тому поширення у зверненні відповідачами недостовірної інформації, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача [PERSON] і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв чи клопотань від нього не надходило. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв чи клопотань від нього не надходило. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв чи клопотань від нього не надходило. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв чи клопотань від нього не надходило. В судовому засіданні позивач була допитана як свідок, [PERSON] під час допиту пояснила, що 27 квітня 2017 року приїхала на конкурс до НАН України, де у відділі кадрів сказали, що є звернення від даних осіб - відповідачів. У відділі кадрів вже з»ясували, що дані особи не працюють на підприємстві. Академія отримала звернення 27 квітня 2017 року по електронній пошті. Начальник відділу кадрів сказала, що це неправдива інформація, і її допустили до конкурсу. Потім через місяць звернення прийшло в академію по пошті, то президент дав доручення директору інституту провести перевірку. Директором була проведена перевірка і надана відповідь, яку долучено до матеріалів справи, ([PERSON] від 23.10.2017 р.), де вказано, що інформація, викладена в зверненні, є недостовірною. Вважає, що це звернення підриває її репутацію, у зв»язку з чим вона до цього часу є т.в.о. директора. Підтвердила, що люди звільнися за власним бажанням і за згодою сторін. [PERSON] був звільнений із підприємства у 2014 році за згодою сторін, а Кулик був звільнений у 2016 році теж за згодою сторін. [PERSON] та [PERSON] ніколи на підприємстві не працювали. Звільнень з ініціативи підприємства не було. Ставок перебуває на балансі підприємства, він в оренду не переданий, та й підприємство не має права його здавати. Стосовно кримінальних проваджень, то її не допитували, підозри не пред»являли. Вважає, що визнання інформації недостовірною буде достатньо для захисту її репутації, оскільки вона надасть дане рішення у академію і таким чином захистить своє право. Суд, заслухавши позивача і представника позивача, дослідивши надані сторонами докази у справі приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до статей 28, 68 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституцій України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до частини першої статті 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Статтями 270, 297 ЦК України визначено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на повагу до гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності, честі та ділової репутації. Згідно зі статтею 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів. Частина 1 статті 58 ЦПК України передбачає, що належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. \~За змістом ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У пункті 26 Пленуму роз'яснено, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.\~\~У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Відповідно ч. ч. 1, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Беручи до уваги зазначені положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь - який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативна інформація поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь - яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Судом встановлено, що [PERSON] з 25.02.14 року призначено в.о. Директора ДП ДГ «Іскра», що розташоване в с. Кашпури Роменського району. З 16.04.15 року позивач призначена на посаду директора даного під підприємства згідно контракту, а з 15.04.16 року позивач призначена виконуючою обов»язки директора ДП ДГ «Іскра». 27.04.17 року у [PERSON] аграрних наук України повинен був проводитись конкурс на посаду директора ДП ДГ «Іскра». 26.04.17 року на електронну пошту відділу кадрів [PERSON] аграрних наук України надійшло звернення від імені відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як від колективу ДП ДГ «Іскра», в якому вказано про відкриття в ЄРДР трьох кримінальних проваджень Роменською місцевою прокуратурою щодо позивача [PERSON], та зазначено «незважаючи на всі зловживання «[PERSON] продовжує розкрадати підприємство…». З її появою в якості директора, …, підприємство стало бути збитковим, не своєчасно сплачувалась заробітна плата робітникам, та обов»язкові платежі до бюджету. В результаті чого працівникам податкової інспекції неодноразово накладалися штрафні санкції на підприємство та заарештовувалося майно». «У 2014 2015 роках виконуючи обов»язки директора [PERSON] списала та розпродала за копійки своїм родичам техніку та майно підприємства…». «Тобто з 2015 року як тільки вона прийшла на посаду директора, нею були звільнені більша кількість досвід чинних працівників, які пропрацювали на підприємстві більше 10 років, але сина який не є фахівцем влаштувала та ще віддала йому в оренду ставок, який знаходиться в господарстві…» (а. с. 8-9). Згідно довідки від 16.05.2017 р. № 123, виданої адміністрацією ДП «ДГ «Іскра», вбачається, що [PERSON] був звільнений за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України; [PERSON] звільнений з підприємства за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України; [PERSON] в господарстві не працював; [PERSON] в господарстві не працював (а. с. 10). Згідно довідки № 172 від 19.07.2017 р., виданої адміністрацією ДП «ДГ «Іскра», станом на 01.05.2017 р., на 01.06.2017 р., на 01.07.2017 р. заборгованості по виплаті заробітної плати немає (а. с. 81). Відповідно до довідки № 235 від 30.10.2017 р. , виданої адміністрацією ДП «ДГ «Іскра» про те, що в господарстві станом на 26.04.2017 р., і на 13.06.2017 р. заборгованість по виплаті заробітної плати відсутня (а. с. 82). Згідно листа директора Інституту сільського господарства Північного Сходу № 1-3/766 від 23.10.2017 р., адресованого Президенту НААН, на виконання листа НААН України № 1-18/207 від 27.06.2017 р. працівниками дирекції Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН була проведена перевірка ДПДГ «Іскра» вибірковим способом. За результатами перевірки встановлено наступне. Дійсно на в.о. директора [PERSON] за рядом статей були відкриті кримінальні провадження по фактам зловживання службовим становищем щодо незаконної вирубки лісосмуги, розтрати ввіреного майна під час зберігання зернових культур урожаю 2016 року, незаконну реалізацію юридичним особам зерна урожаю озимої пшениці та кукурудзи, що станом на сьогоднішній день слідством не доведено. На майно, яке підприємство відчужувало, є відповідні дозволи від НААН України згідно визначеного порядку. У зв»язку з недостатнім фінансовим та матеріальним забезпеченням для своєчасного та якісного проведення комплексу сільськогосподарських робіт підприємство укладало взаємовигідні договори на виконання окремих видів сільськогосподарських робіт з іншими суб»єктами господарювання. Станом на 01 жовтня 2017 року господарство не є збитковим, відсутня заборгованість з виплати заробітної плати, своєчасно проводиться сплата податків до бюджету всіх рівнів. За попередніми підрахунками у 2017 році ДП ДГ «Іскра» має всі об»єктивні можливості щодо погашення всіх видів існуючої кредиторської заборгованості та в подальшому самостійно проводити комплекс сільськогосподарських робіт, починаючи вже з 2018 року (а. с. 83). Надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд вважає, що інформація, яка міститься у зверненні відповідачів, спростована листом директора Інституту сільського господарства Північного Сходу № 1-3/766 від 23.10.2017 р., адресованого Президенту НААН (а. с. 83). Позивач має право на власний розсуд вибрати спосіб захисту порушених прав, свобод і інтересів, а обраний нею спосіб захисту передбачений законодавством. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved