Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON], (далі-позивач) звернувся до Макарівського районного суду з позовом до Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області (далі відповідач), в якому просив визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Богушівська (Леніна), 79 в с. Ясногородка Макарівського району Київської області. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23.12.2011 року померла його бабуся - [PERSON], після чого відкрилась спадщина, зокрема і на зазначене домоволодіння. Він є спадкоємцем за заповітом та спадщину прийняв своєчасно. Проте, отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно не має змоги, оскільки правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформила. Позивач в судове засідання не прибув, в своїй письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач також надіслав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без участі його представника. Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали спадкової справи № 207 за 2012 рік до майна померлої 23.12.2011 року [PERSON], заведеної Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23.12.2011 року померла гр. [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ОК №238716, видане 26.12.2011 року Виконавчим комітетом Ясгородської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис №16). Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема і на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Богушівська (Леніна), 79 в с. Ясногородка Макарівського району Київської області. Згідно рішення Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області №391-47-VI від 06.10.2015 року «Про перейменування назв вулиць в селі Ясногородка», назву вулиці «Леніна» було перейменовано на «Богушівська» (витяг з рішення міститься в матеріалах справи). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Так, згідно заповіту, посвідченого 02.11.2000 року секретарем виконкому Ясгородської сільської ради Макарівського району Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №30, [PERSON], все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті заповіла [PERSON], який є позивачем у справі. Як вбачається із спадкової справи №207 за 2012 рік до майна померлої [PERSON], позивач спадщину після смерті останньої прийняв своєчасно, подавши до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області у визначений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Окрім того на час відкриття спадщини він був зареєстрований та проживав разом із спадкодавицею за однією адресою, що підтверджується відповідною довідкою Ясногородської сільської ради №287 від 06.10.2015 року. Інші спадкоємці майна померлої [PERSON], які би спадщину прийняли, судом не встановлені, що підтверджується відсутністю відповідних заяв у спадковій справі щодо прийняття спадщини, а також підтверджується вище згаданою довідкою №287 від 06.10.2015 року, звідки вбачається, що [PERSON]М до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO], разом з нею проживав та був зареєстрований онук [PERSON]. Проте, державний нотаріус своїм листом №1595/02-31 від 06.10.2015 року відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Богушівська (Леніна), 79 в с. Ясногородка, оскільки правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформила. Факт того, що власником домоволодіння, яке розташовано в с. Ясногородка Макарівського району Київської області, вул. Богушівська (Леніна), 79, дійсно була [PERSON], підтверджується випискою з погосподарської книги Ясногородської сільської ради від 06.10.2015р. №286, а саме особовим записом №0547-1 в погосподарській книзі №6 за 2011-2015 роки. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок від 09.09.2015р., який було виготовлено на вказане домоволодіння, спірний будинок побудовано 1964 року. Порядок реєстрації права власності на домоволодіння та житлові будинки в той час було врегульовано Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.95р). В той же час відповідно до пункту 1 Інструкції реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Відповідно до пункту 4 Інструкції реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Відповідно до частини другої пункту 6 Інструкції не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Зі змісту вказаних норм можна дійти висновку, що дія вказаної Інструкції не поширювалась на сільські населені пункти, а тому домоволодіння, власником якого була померла [PERSON] не підлягало реєстрації відповідно до норм діючого на той час законодавства. Як зазначено в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визнанченні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З огляду на вказані обставини вищевказана виписка з погосподарської книги Ясногородської сільської ради від 06.10.2015р. №286 є доказом належності спірного домоволодіння на праві власності [PERSON] Окрім того, вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка належала померлій [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №814540 від 22.02.2008 року. Відповідно до технічного паспорту, виданого ТОВ «МБУДТЕХЕКСПЕРТ», до складу домоволодіння за адресою с. Ясногородка, вул. Богушівська (Леніна), 79 входить: житловий будинок загальною площею 107,9 кв.м., житловою площею 59,2 кв.м. - під літерою «А», прибудова «а», ганок, погрвб «Б», сарай «В», колодязь №1, яма вигрібна №2, огорожа №3-4. Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved