Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] 23.01.2018 року звернувся до суду з позовом до ПАТ «Черкасиобленерго» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, вказавши, що з 03.02.2003 року працював на різних посадах у ПАТ «Черкасиобленерго» та 04.12.2017 року був звільнений з роботи на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. На день звільнення відповідачем була йому нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з січня 2017 року по 4 грудня 2017 року в сумі 45386,56 гривень. Станом на 18.01.2018 року залишилась невиплаченою заборгованість по заробітній платі в сумі 25019,71 гривень. Відповідач обґрунтував невиплату заробітної плати в день звільнення відсутністю коштів. На момент звернення до суду заробітну плату в повному розмірі йому виплачено не було. Тому просив суд стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати в сумі 25019,71 гривень. Крім того оскільки ПАТ «Черкасиобленерго» затримало проведення розрахунку по заробітній платі з 04.12.2017 року до моменту звернення з даним позовом до суду, то вважає, що відповідач має сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку. Ухвалою суду від 26.01.2018 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. 26.02.2018 року представник позивача [PERSON] надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій відмовилась від вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості із заробітної плати, оскільки у лютому 2018 року заробітна плата [PERSON] була виплачена в повному розмірі, та просила стягнути з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.12.2017 року по 14.02.2018 року в сумі 24400,53 гривні. Ухвалою суду від 26.02.2018 прийнята відмова позивача від частини позовних вимог, а провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі закрито. В судове засідання представник позивача [PERSON] подала заяву з проханням справу розглянути без її участі, підтримала уточнені позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Справу розглянуто за відсутності представника ПАТ «Чекркасиобленерго», який був належним чином повідомлений про розгляд справи, причини неявки суду невідомі. В своєму відзиві на позовну заяву від 15.02.2018 року № 1331/0903 ПАТ «Черкасиобленерго» позов [PERSON] не визнало, посилаючись на те, що 14.02.2018 року заборгованість підприємства перед позивачем по заробітній платі була повністю погашена. Несвоєчасна виплата заробітної плати сталася не з вини відповідача, а була спричинена діями попереднього менеджменту ПАТ «Черкасиобленерго» та постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, якими встановлювався алгоритм щодобових відрахувань коштів із поточного рахунку ПАТ «Черкасиобленерго». Крім того відповідач вважав, що розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] становить 433,17 грн., а тому розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по заборгованій заробітній платі складає 24172,68 грн.. Суд вивчивши заяви сторін по суті справи, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до трудової книжки (а.с. 7-10) [PERSON] з 03.02.2003 року працював на різних посадах в ПАТ «Черкасиобленерго», остання посада провідний інженер центральної служби приладів обліку та метрології. Наказом № 920-с/тз від 30.11.2017 року [PERSON] звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Відповідно до довідки ПАТ «Черкасиобленерго» від 30.01.2018 року № 733/040201 (а.с. 19), - станом на 25.01.2018 року заборгованість ПАТ «Черкасиобленерго» по заробітній платі перед [PERSON] складала 25019,71 гривень. Відповідно до довідки ПАТ «Черкасиобленерго» від 15.02.2018 року № 1322/040201 (а.с. 25) заборгованість по невиплаченій заробітній платі станом на 14.02.2018 року відсутня в результаті проведення виплати згідно платіжного доручення №1542 від 14.02.2018 року. Відповідно до статті 115 КЗпП України, - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок (ст. 47 КЗпП України). Згідно ст. 116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною 2 ст. 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Під час розгляду справи в суді відповідачем не доведена відсутність вини ПАТ «Черкасиобленерго» у несвоєчасній виплаті заробітної плати [PERSON] при звільненні. За таких обставин стягненню з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь [PERSON] підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.12.2017 року по 14.02.2018 року. Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.12.2017 року по 14.02.2018 року суд виходить з наступного. Відповідно до довідки ПАТ «Черкасиобленерго» від 30.01.2018 року № 733/040201 (а.с. 19) розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] становить 497,97 гривень. За період з 05.12.2017 по 14.02.2018 пройшло 49 робочих днів, а саме грудень 2017 18 робочих днів; січень 2018 21 робочий день; лютий 2018 10 робочих днів. При визначенні кількості робочих днів суд виходить із пятиденного робочого тижня [PERSON] та\~даних викладених у [PERSON] України від 05.08.2016 року №11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» та Розясненні [PERSON] України з розрахунку норм тривалості робочого часу на 2018 рік. Отже розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.12.2017 року по 14.02.2018 року становить 24400,53 гривні (із розрахунку 497,97 грн. х 49 днів). Оскільки розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] в сумі 497,97 грн. визначено із нарахованої заробітної плати до утримання податків та обовязкових платежів, то при виплаті на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 24400, 53 гривень підлягають утриманню (відрахуванню) роботодавцем податки та обовязкові платежі передбачені законодавством України. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. 47, 115-117 КЗпП України,

Outcome: approved