overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] 13.07.2015 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 07.02.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №219.Від шлюбу у сторін дітей не має. Позов обґрунтовується тим, що спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, збереження сімї не можливе. До судового засідання від сторін надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. При цьому відповідач надала до суду письмові заперечення, зміст яких зводиться до того, що позивач не бажав працювати, із-за чого у сторін виникали сварки, крім того шлюб розпався саме завдяки діям чоловіка та його батьків. На даний час між сторонами існує спір майнового характеру. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 07.02.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №219, про що свідчить повторне свідоцтво про шлюб серії «1-БК» №286340. Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

[PERSON] 13.07.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває з 08.10.1994 року в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області за №103. Шлюб для обох перший. Спільним сімейним життям сторони не проживають більше трьох років. Сім`я розпалася по тій причині, що вони перестали розуміти один одного. Подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Миритися не бажає. Оскільки їхній шлюб на даний час носить формальний характер, просить йогорозірвати. Після розірвання шлюбу змінювати прізвище на дошлюбне не бажає. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її присутності. Позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Крім того зазначила, що не бажає стягувати з відповідача судові витрати по даній справі. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення, миритися з позивачкою не бажає, справу просить розглядати без його присутності у звязку з незадовільним станом здоровя. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.10.1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області за №103. Шлюб для обох перший. Спільним сімейним життям сторони не проживають більше трьох років. Подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин та у відповідності до положень ст. 112 СК України, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] 13.08.2014 р. звернулась до суду з позовом в уточненому варіанті якого просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі по 1/4 частині усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду й до досягнення дитиною 18 років. А також стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від його доходу, щомісячно, з дня подання позовної заяви до [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 03.12.2011 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає позивачу нерегулярно та в недостатньому обсязі. Відповідач здоровий, працює крановим машиністом на ВАТ «Запоріжсталь», матеріально досить забезпечений, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання і розвиток дитини, та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, тому що має постійний заробіток, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] 13.08.2015 року звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 25.02.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківської міського управління юстиції, актовий запис № 84. Від даного шлюбу народився син [PERSON] [INFO]. [PERSON] від попередніх шлюбів має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2007 року народження. Діти проживають разом з нею. Як зазначила позивачка, спільне життя з відповідачем не склалося через його неналежне ставлення до неї, дітей. Так, відповідач у присутності дітей висловлюється нецензурною лайкою, залякує дітей. Крім того, спричиняє їй тілесні ушкодження, погрожує ножем. Вона неодноразово зверталась до поліції, однак жодних змін не відбулося. [PERSON] вважає, що за такої поведінки подальше збереження сім'ї неможливе. Позивачка просить суд розірвати шлюб, залишити їй прізвище « [PERSON]», стягнути судові витрати з відповідача. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні клопотання, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила розірвати шлюб. Вона пояснила, що відповідач не утримує сім'ю, зловживає спиртними напоями, погрожує фізичною розправою. Відповідач [PERSON], який повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, заперечень на позов не надав. Ознайомившись з матеріалами справи, заслухав пояснення позивачки, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 25.02.2012 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківської міського управління юстиції, актовий запис № 84, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу 25.02.2012. ( а.с.5) Шлюбні відносини припинено більше 6 місяців тому. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, поведінки відповідача відносно позивачки та неповнолітніх дітей. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Сторони не зазначили про наявність спору про поділ майна, що не перешкоджає їм за наявності такого звернутись до суду. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] 13.08.2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO]. Вона проживає з дитиною, а [PERSON] проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини доходів відповідача до повноліття дитини. У судове засідання позивач надала письмову заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання подав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на стягнення з нього на утримання сина [PERSON] аліментів на користь позивачки в розмірі ? частини доходу до повноліття дитини. Просив проводити розгляд справи без його участі. Суд оголосивши заяви сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 4) [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] проживають разом, а відповідач проживає окремо. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач своїх заперечень проти позову не надав. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 13.08.2015 року (дата звернення із позовом до суду) і до повноліття дитини, тобто до [INFO] року. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] 13.08.2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона з відповідачем є батьками [PERSON] [INFO]. Вона проживає з дитиною, а [PERSON] проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини доходів позивача до повноліття дитини. У судове засідання позивач надала письмову заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі та не заперечувала проти заочного вирішення справи. Додатково зазначила, що вона не працює, отримує щомісячну державну соціальну допомогу в сумі близько 800 гривень, а відповідач є працездатним, працює електриком в РЕУ Черкаського шовкового комбінату та інших дітей крім сина [PERSON] не має, аліменти нікому не сплачує. Справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про час та місце судового засідання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 3) [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані разом, що підтверджується довідкою ДП РЕУ ЧШК (а.с. 6), а відповідач проживає окремо. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач своїх заперечень проти позову не надав. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 13.08.2015 року (дата звернення із позовом до суду) і до повноліття дитини, тобто до [INFO]. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] 13.08.2018 року звернулася в суд з вищезазначеним позовом. Зважаючи на складність даної справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини рішення, а складення рішення в повному обсязі відкласти на п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] 13.08.2019р. звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між ними, який зареєстровано 26 грудня 2018 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 2720. З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2019 року, дана справа передана для розгляду судді Юсип І.М. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що сім`я фактично розпалась, відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, не підтримують подружні відносини протягом тривалого часу. Спільних дітей у них немає. Збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому просить не призначати будь-яких строків для примирення. В судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю, не заперечив щодо заочного розгляду справи (а.с.8). Належним чином повідомлена відповідачка шляхом надсилання судових повісток рекомендованим листом з повідомленням в судові засідання не з`явилася, жодних заяв щодо руху справи, відзиву на позов не скерувала. Судом ухвалено розглянути справу в порядку заочного провадження. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно свідоцва про одруження серії [NUMBER] від 26 грудня 2018 року між сторонами 26 грудня 2018 року зареєстровано шлюб у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 2720 (а.с. 4). Встановлено, що сім`я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] 13.11.2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання заяви і до досягнення ними повноліття. В позові [PERSON] зазначила, що вона з відповідачем перебуває зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач офіційно працює. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволені позову наполягає, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому. /а.с. 4/ Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с. 5/ Відповідач працює на посаді охоронця ТОВ «Проперті менеджмент Україна». Неповнолітній [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, що підвереджується довідкою №1828 від 28.10.2014 року виданою КП «Жилкомсервіс». Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Судом встановлено, що відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, хоча має таку можливість і повинен це здійснювати, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] 13. 11. 2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 25. 09. 2004 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Вказувала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не бере участі у її вихованні. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 30 % частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до її повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти виплвти 1/4 частини заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства В судовому засіданні встановлено, що з 25. 09. 2004 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] .Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Факт того, що [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON] підтверджується його свідоцтвом про народження [NUMBER] від 07 листопада 2007 року. Згідно пояснень позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає та не бере участі у її вихованні. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 5 ст. 181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: approved