overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

[PERSON] 21 липня 2016 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 1 червня 1985 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що їхнє подружнє життя складалося по - різному, однак, вже протягом тринадцяти років вони з відповідачем не проживають, як подружжя, кожен має інші погляди на сімейне життя, веде самостійний його спосіб поза шлюбом та їхні відносини вичерпалися повністю. Від шлюбу неповнолітніх дітей у них немає, однак відповідач відмовляється прибути в органи ДРАЦС для реєстрації розірвання шлюбу. Під час судового розгляду [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача [PERSON] позов визнала. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із свідоцтва про укладення шлюбу відомо, що сторони зареєстрували шлюб 1 червня 1985 (а. с. 3). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони у 2003 році припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Наслідки визнання позову позивачу та представнику відповідача розяснено, представник відповідача не обмежений у повноваженнях на визнання позову. Отже, визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] 21 липня 2016 року пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 6 листопада 1998 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що їхнє подружнє життя виявилося невдалим з самого початку одруження, вона зауважила, що відповідач надмірно вживає алкогольні напої, хоча спочатку вона цьому не приділяла належної уваги, але згодом їй стало зрозуміло, що він зловживає алкогольними напоями, і перебуваючи у нетверезому стані вчиняв вдома скандали, під час яких ображав її нецензурними словами та наносив побої, крім цього почав зраджувати подружній вірності, із-за чого спільне життя стало неможливим, відповідач нехтує сімейними цінностями, таким як повага до дружини, любов до сина та дочки, піклування про збереження в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Із його ініціативи між ними постійно виникають сварки, скандали, свідками яких стають діти, що негативно впливає на її психологічний стан та стан дітей. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи та пояснила, що примирення між ними не відбулося. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 6 листопада 1998 року, від якого мають двоє неповнолітніх дітей, котрі проживають з позивачем (а. с. 6, 7, 8). Із показань позивача, допитаної як свідка, вбачається, що сторони хоча і проживають в одному будинку, але влітку 2016 року припинили подружні відносини через зловживання відповідачем алкогольними напоями та його негативну поведінку в сім'ї. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON] 21 липня 2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що чоловік зловживає спиртними напоями та вчиняє сварки. Вона не може продовжувати з ним жити однією сімю, так як подальше спільне проживання суперечить її інтересам. Позивачка вказує, що спільне життя не склалося, сторони шлюбні відносини не підтримують. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила розірвати їх шлюб. Відповідач, [PERSON], позов заперечив. Суду пояснив, що він дійсно має проблеми із вживанням спиртних напоїв, однак він намагається з цим боротись. Незважаючи на те, що позивачка не проживає разом з ним, він хоче зберегти смію. Представник відповідача також підтримав позицію [PERSON] Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 1996 року (а.с. 4). Їх спільна донька [PERSON], [INFO], на даний час є повнолітньою. Відповідно до положень Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом вживались заходи щодо надання можливості примиритись сторонам та налагодження їх сімейного життя. Однак заходи не дали жодним позитивних результатів, що підтверджується припиненням спільного проживання позивачки та відповідача, в період наданого строку на примирення. Сторони шлюбні відносини не підтримують. Суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, це суперечитиме інтересам кожного із сторін і їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] 21 липня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 29 листопада 2003 року зареєстрували шлюб, мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З 2010 року шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати, визначити місце проживання дітей з нею та залишити їй шлюбне прізвище «Гончар». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 листопада 2003 року в Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 1236, мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З вересня 2010 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, визначити місце проживання дітей з позивачем та залишити їй шлюбне прізвище «Гончар».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] 21 липня 2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 лютого 2013 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем розладилися, зникло взаєморозуміння, взаємоповага, стали частіше виникати сварки, тому вже тривалий час вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2013 року, від якого мають одну неповнолітню дитину. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У вересні 2015 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Наслідки визнання позову відповідачу розяснено. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

[PERSON] 21 липня 2021 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов тим, що збереження та подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, сім`я розпалася, проживають окремо, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, питання відносно майна будуть вирішувати в добровільному порядку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивача, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 06 серпня 2016 року між сторонами Роменським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 197. В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо з червня 2021 року, шлюбні відносини між ними припинені, спору про поділ майна немає, дитина проживатиме з позивачем. Відповідач заперечень проти позову не подав, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

[PERSON] 21 липня 2021 року пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 січня 1983 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався що основною причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідачка не поважала його як чоловіка, не рахувалася з його думкою, безпричинно ображала його та часто скандалила, через що вони повністю втратили почуття поваги та довіри один до одного. Хоча від шлюбу неповнолітніх дітей у них немає, однак відповідачка відмовляється прибути в органи ДРАЦС для реєстрації розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] під час розгляду справи по суті у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позов визнала з підстав, наведених позивачем. Суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони зареєстрували шлюб 29 січня 1983 року від якого неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] 21 листопада 2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Спільно вони проживали до квітня 2010 року. Відносини між ними не склалися у зв'язку з відсутністю спільних інтересів. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку, передбаченому ст. 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12 серпня 1983 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було зареєстровано відділі РАЦС Московського району м. Харкова, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1064. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши докази у справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, а саме те, що сторони фактично не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] 21 листопада 2016 року звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08 травня 1983 року між ними було зареєстровано шлюб, про що виконавчим комітетом Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області було зроблено відповідний актовий запис №11. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, тому суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 08 травня 1983 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №11. Від проживання у шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сімї не можливе, сторони проживають окремо. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін (серії І-БВ №153847 від 10.11.2016р. видане повторно). За таких обставин, згідно положень ст. 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Данні правовідносини регулюються ст.ст. 104, 105,110 - 112 СК України.\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] 21 листопада 2016 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 серпня 1980 року між ними було зареєстровано шлюб Теофіпольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хмельницькій області було зроблено відповідний актовий запис №26. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 28 серпня 1980 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Теофіпольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькій області, актовий запис №26. Від проживання у шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін серії І-БВ №370273 від 28.08.1980р. та визнаються сторонами. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved