Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] 12.06.2018 пред'явила до Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області позов про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 2,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, яка перебувала у власності ВПСКП «Дублянське» та знаходиться на території смт. Дубляни Самбірського району Львівської області у порядку спадкування за законом після смерті її діда [PERSON], який помер [INFO] року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що за життя дід склав заповіт, яким свій житловий будинок заповів їй, позивачу, однак, на земельну частку (пай) жодного заповіту ним не було складено і тому житловий будинок вона успадкувала, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа. Вона, позивач, після смерті [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом. На підставі ухвали суду від 29 листопада 2018 року неналежного відповідача - Дублянську селищну раду Самбірського району Львівської області замінено належним відповідачем Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області. Представник позивача адвокат [PERSON] під час розгляду справи по суті у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача - Самбірської районної державної адміністрації Львівської області у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із такого. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] року помер [PERSON] (а. с. 9). Із договору купівлі - продажу відомо, що [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала за заповітом житловий будинок по [ADDRESS] (а.с. 15). Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) по Дублянській селищній раді видно, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,42 га без контурного визначення меж на місцевості, яка перебувала у ВПСГП «Дублянське» та розташована на території смт. Дубляни Самбірського району (а. с. 17). Самбірська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку через відсутність оригіналу документа, що посвідчує право власності на земельну частку (пай) (а.с. 18). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, у зв»язку з чим до даних правовідносин застосовуються норми ЦК Української РСР, який був чинний на час відкриття спадщини, так як [PERSON] прийняла частину спадщини. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За правилами ст. 525 цього Кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Статтею 529 вказаного Кодексу було встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548 та 549 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із свідоцтв про смерть відомо, що спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON], а саме: його дружина [PERSON] померла [INFO] року, його дочка [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 10, 11). Із свідоцтв про народження та укладення шлюбу відомо, що [PERSON] є внучкою [PERSON] (а. с. 7, 12). Згідно ч. 2 ст. 529 ЦК Української РСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до п. 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК). Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на земельну частку (пай) розміром 2,42 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення меж на місцевості, що розташована на території смт. Дубляни Самбірського району Львівської області.

Outcome: approved