Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] 27 березня 2018 року пред'явила до [PERSON] позов про надання дозволу на тимчасовий виїзд їхньої малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], за кордон без згоди батька [PERSON] у супроводі матері [PERSON] у період з 25 травня 2018 року по 1 вересня 2018 року. У обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] і щоб належно утримувати дитину, забезпечити її необхідним одягом, харчуванням та іншим вона, позивач, змушена була виїхати на роботу в Італію та на сьогоднішній день вона має дозвіл на перебування в Республіці Італія, який дійсний до 21 серпня 2022 року, її місце проживання зареєстровано у [ADDRESS], тобто у неї налаштований побут за межами України, є місце проживання та місце праці, з огляду на що вона має можливість на поїздку з дочкою на відпочинок за кордон з метою забезпечення належного і всебічного розвитку дитини та її оздоровлення на морі. Крім того, тимчасовий виїзд дитини за межі України (екскурсії, відпочинок) зумовлений потребою нормального фізичного, духовного і морального розвитку дитини. Однак, відповідач не надає нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон, чим безпідставно чинить перешкоди їй, позивачу, у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дочки та її культурного розвитку. Надання такого дозволу відповідатиме інтересам дитини, сприятиме її гармонійному розвитку, адаптації у суспільстві, розширюватиме її кругозір. Відповідач участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає, духовним розвитком дитини не цікавиться, не відвідує дочку та не цікавиться її здоров'ям. На сьогоднішній день місце проживання неповнолітньої дитини зареєстроване з нею, позивачем, та її батьками за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] до закінчення підготовчого засідання змінила предмет позову в частині терміну виїзду дитини за кордон з 25 травня 2018 року по 1 вересня 2018 року на 25 травня 2019 року по 1 вересня 2019 року. Від позивача [PERSON] та її представника адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог та не заперечення проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про судове засідання, що вбачається із оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзив не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із такого. Згідно ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях. Відповідно до ст. 211 цього Кодексу розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про здійснення судового розгляду справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 313 Цивільного Кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд з України лише за згодою батьків і в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей - громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року, постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231. Згідно абзацу другого ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Пунктом третім Правил перетинання державного кордону громадянами України, встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-ти річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Відповідно до п. 4 вказаних Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску. Без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків - у разі пред'явлення нотаріально засвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Ураховуючи наведене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Із свідоцтва про розірвання шлюбу та свідоцтва про народження відомо, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 9, 11). Із довідок про реєстрацію місця проживання особи, про склад сім'ї та місця навчання відомо, що місце проживання позивача [PERSON] зареєстроване [ADDRESS], до складу її сім'ї входить, зокрема, дочка [PERSON], [INFO], яка навчається у 4 класі Чукв»янської СЗШ І-ІІІ ступенів (а. с. 12, 13, 14). Із карти перебування родича громадянина Європейського Союзу та довідки з місця реєстрації відомо, що позивач [PERSON] перебуває на території Республіки Італія та місце її проживання зареєстроване у [ADDRESS] (а. с. 15, 16). Ураховуючи наведене, а також те, що [PERSON] перебуває на утриманні [PERSON], яка займається її вихованням, піклується про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток і має намір оздоровити її за кордоном, а відповідач не бере участі у вихованні дитини і добровільної згоди на виїзд за кордон дитини безпідставно не надає, є підстави надати дозвіл позивачу на виготовлення проїзного документа для виїзду за кордон дитини та дозвіл на виїзд з України в Республіку Італія на період літніх шкільних канікул без згоди відповідача.

Outcome: approved