Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] пред'явили в суді позов до Київської міської ради, третя особа - Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із: 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельної ділянки, площею 0,0632 га, кадастровий номер: [NUMBER], призначеної для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачі звернулись із відповідними заявами про прийняття спадщини, будучи спадкоємцями першої черги, а третя особа - [PERSON] із заявою про відмову у прийнятті спадщини на користь дітей спадкодавця. 13.04.2016 року державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Леонтьєв В.О. прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю у встановленому законом порядку державної реєстрації права власності на спадкове майно. За таких обставин позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просили визнати їхнє право власності на відповідні частини спадкового майна. До початку судового засідання представник позивачів подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та проводити розгляд справи без його участі (а.с. 85). Київська міська рада не забезпечила явку свого представника в судове засідання. Про розгляд справи була повідомлена належним чином (а.с. 57, 72, 78). Представник відповідача направив до суду пояснення за позовом, в яких просив розглянути справу за відсутності відповідача та прийняти судом рішення згідно норм чинного законодавства (а.с. 86-87). Головне територіальне управління юстиції у місті Києві свого права на участь у судовому засіданні не використало, про розгляд справи було повідомлене належним чином (а.с. 58, 71, 79). Представник третьої особи направив до суду пояснення за позовом, в яких просив розглянути справу за відсутності представника третьої особи та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства (а.с. 90-92) Третя особа [PERSON] свого права на участь у судовому засіданні не використала. Про розгляд справи була повідомлена належним чином (а.с. 54, 55, 73, 74, 80, 81, ). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 11). Як вбачається із Свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] (третя особа по справі) є матір'ю померлого [PERSON] (а.с. 10) Відповідно до Свідоцтва про смерть [NUMBER] батько спадкодавця - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 13) Як вбачається зі Свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 14.11.1998р. (а.с. 16) Від шлюбу спадкодавця та [PERSON] у них народились діти: [INFO]. [PERSON], що підтверджено Свідоцтвом про народження [NUMBER], [INFO] [PERSON], що підтверджено Свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 18, 22). Таким чином, наявно 4 спадкоємці першої черги після смерті [PERSON], а саме: його мати - [PERSON], дружина - [PERSON], та двоє синів - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до Інформаційної довідки КМ БТІ пб-2015 № 2548 від 28.12.2015р. житловий будинок [ADDRESS] на праві власності зареєстровано за [PERSON] на підставі договору довічного утримання (а.с. 24). Згідно Договору дарування земельної ділянки від 26.04.2001р., земельна ділянка площею 0.0632 га, що розташована за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 27) Як вбачається із Свідоцтва про право власності на житло від 23.02.1999р. квартира [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї: [PERSON], [PERSON] в рівних долях (а.с. 28). Відповідно до інформаційної довідки, виданої КМ БТІ від 19.11.2015р. КВ-2015 № 37143 право власності на 1/3 частину квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 23.02.1999 року зареєстроване за [PERSON] (а.с. 34). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, набуте за договором довічного утримання від 12.06.2007 року власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно інформаційної довідки, виданої КМ БТІ ПБ-2015 № 2548 від 28.12.2015 року, встановлено, що право власності зареєстровано за попереднім власником, а саме, за [PERSON], батьком спадкодавця, померлого [INFO] (а.с. 24). Таким чином, до спадкового майна після смерті [PERSON] входить: 1) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 2) земельна ділянка, площею 0,0632 га, кадастровий номер: [NUMBER], призначеної для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 3) 1/3 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 09.07.2015р. із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори звернулись його дружина - [PERSON], та двоє синів - [PERSON] та [PERSON] 09.07.2015р. мати спадкодавця - [PERSON] звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті її сина на користь онуків (дітей спадкодавця) - [PERSON], [PERSON] Як вбачається із Заяви від 13.04.2016р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявою до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори про видачу Свідоцтва про право на спадщину. Проте, постановою від 13.04.2016р. державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Леонтьєв В.О. відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю у встановленому законом порядку державної реєстрації права власності об'єкти нерухомості, що входять до складу спадщини. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Померлий [PERSON] заповіту не залишив, а тому спадкування має здійснюватися за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що позивачі в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги повною мірою ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, п. 8, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, ст.ст. 1216, 1217, 1218 1222, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, та

Outcome: approved