Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] 06.10.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 15.01.2008 року був розірваний, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 12. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зазначила, що відповідач є працездатною особою, проте має нерегулярний, мінливий дохід, тому просила суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги в розмірі 1300 грн. Позивач та адвокат позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Додатково позивач зазначила, що відповідач має нерегулярний дохід, а тому просить стягнути аліменти саме в твердій грошовій сумі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив змінити суму аліментів і не заперечував проти стягнення з нього аліментів в частці в розмірі половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що заявлену позивачем суму сплачувати не має можливості, оскільки не працює та перебуває на утриманні у своїх батьків, однак від сплати дитині аліментів не відмовляється. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що 15.01.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 12. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження дитини, [PERSON] являється його батьком. Згідно пояснень позивача, батько на утримання сина допомоги останні три місяці не надає. Згідно довідки Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемоги-22» [PERSON] зареєстрована і проживає в [INFO] разом зі своїм сином [PERSON], [INFO], а також [PERSON] (власник) та [PERSON](дружина власника). У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в частині 2\~статті 51 Конституції України\~і\~статті 180 Сімейного кодексу України. Правова природа аліментів у розумінні норм\~глави 15 СК України\~є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами\~статті 182 СК України\~та\~пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я\~\~та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог\~ст. 184 СК України,\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що відповідач на даний час не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1 500 гривень щомісячно, з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного: Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Розміри мінімальної заробітної плати на 2017 рік було установлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 гривень. Разом із тим, відповідно до п. 3 роз. II «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності з 1 січня 2017 року) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 грн. Отже, компенсація витрат на правову допомогу може бути проведена тільки у тих випадках, якщо вона полягала в участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді - в межах судового розгляду справи. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу\~\~суду надано: витяг з договору про надання правової допомоги від 27.09.2017 року, акт виконаних робіт № 28 від 30.10.2017 року, квитанцію № 1-48 від 30.10.2017 року на суму 1300 грн. Згідно з актом виконаних робіт № 28 від 30.10.2017 р. позивачу надана правова допомога шляхом: ознайомлення з нормативною базою та судовою практикою, складання позовної заяви (2 год.) - 2500 грн.; ведення справи в суді (1 год.) - 1250 грн. З урахуванням вищенаведених правових норм, враховуючи, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 травня 2017 року становить 1684 грн., суд приходить до висновку, що при визначенні граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу необхідно виходити з даного розміру прожиткового мінімуму, тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 673,60 грн. (1684 грн. х 40 %) . Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від сплати судового збору, судовий збір в сумі 640,00 грн. підлягає до стягнення з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial