Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] 19.05.2021 року звернулася до суду з позовною заявою до Подільської районної ради Одеської області, та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі 104810,79 грн. без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Підставою тому зазначала те, що вона працювала на посаді голови Подільської районної ради Одеської області з 15.12.2017 року, звільнена 07.11.2020 року. Під час перебування на посаді, їй була нарахована заробітна плата за дванадцять місяців 2020 року з врахуванням податків та зборів в сумі 166615,72 грн., з яких 32490,05 грн. складають податки та збори. Загальна сума до сплати склала 134125,67 грн. з яких їй було виплачено лише 29314,88 грн. На даний час заборгованість із заробітної плати складає 104810,79 грн. без врахування податків та зборів. Позивачка у судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Подільської районної ради Одеської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що за рішенням сесії Подільської районної ради Одеської області від 15.12.2017 року за №314-VII [PERSON] було обрано головою Подільської районної ради VII скликання від Подільської районної організації політичної партії «Всеукраїнське об`єднання «Батьківщина». Відповідно до розпорядження голови Подільської районної ради від 07.12.2020 року за № 05/20-К [PERSON] було звільнено з посади голови районної ради в зв`язку з припиненням нею повноважень депутата Подільської районної ради сьомого скликання з 07.11.2020 року. Під час звільнення, головним бухгалтером Подільської районної ради Одеській області Каменщик К. позивачці була видана довідка № 02-19/56 від 07.12.2020 року, відповідно до якої, їй була нарахована заробітна плата за дванадцять місяців 2020 року з врахуванням податків та зборів в розмірі 166615,72 грн., з яких 32490,05 грн. складають податки та збори. Загальна сума до сплати склала 134125,67 грн., проте позивачу було виплачено з них лише 29314,88 грн. Сума заборгованості з виплати заробітної плати станом на 01.01.2021 року склала 104810,79 грн. Дана заборгованість відповідачем перед позивачем погашена не була. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Згідно із ст.ст.21,43 Конституції України, ст.ст.94,115 КЗпП України, ст.ст.21,24 Закону України «Про оплату праці» кожна людина має право на заробітну плату за виконану роботу та її своєчасне одержання в повному обсязі. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На підставі ст.116 КЗпП України, відповідачу належало провести повний розрахунок з працівником в день звільнення 07 грудня 2020 року, що зроблено не було. Як встановлено судом, відповідач здійснив розрахунок перед позивачем частково, в сумі 29314,88 грн. Таким чином, оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в повному обсязі не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати в розмірі 104810,79 грн. При таких обставинах, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Тому, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору за подачу позовної заяви про стягнення заробітної плати, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved