Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

\~ [PERSON] (далі Заявник) звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить визнати її сина, [PERSON], [INFO], недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши її опікуном. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуваючи у шлюбі з [PERSON], 25 травня 1978 року у неї народився син [PERSON], у свідоцтві про народження якого батьком зазначено [PERSON], а її матірю. З народження [PERSON] був хворою дитиною і потребував піклування та догляду. Після розірвання шлюбу вся відповідальність за майбутнє сина прийняла на себе заявниця. Наприкінці 1994 року та напочатку 1995 року, [PERSON] був госпіталізований до психіатричного відділення Криворізького психо-неврологічного диспансеру, де проходив лікування напротязі більш трьох тижнів. По закінченню обстеження йому був встановлений діагноз: хронічне психічне захворювання, на підставі хронічного психічного розладу в результаті якого він є нездатним усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, у звязку з чим, він може бути визнаний недієздатним. Після встановлення зазначеного захворювання, син заявника кожен рік до 2003 року проходив стаціонарне обстеження у психоневрологічному відділенні зазначеного диспансера. 24 липня 2003 року [PERSON] було проведено чергове медичне обстеження і за висновком комісії психіатричної МСЕК № 3 йому був встановлений остаточний діагноз і визнано інвалідом дитинства. 27 лютого 2016 року помер батько сина заявника. Оскільки [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад, є інвалідом дитинства, за станом свого здоров'я постійно потребує опіки, визнання сина недієздатним потрібно для забезпечення його власних майнових і немайнових прав та інтересів, тому заявниця звернулась до суду з вищевказаною заявою. У судовому засіданні заявник та її представник [PERSON], кожен окремо, підтримали заяву та пояснили, що [PERSON] є спадкоємцем частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд. 89, після смерті свого батька [PERSON], тому, у зв'язку з необхідністю оформлення спадкових справ заявник і звернулась до суду з даною заявою. Представник зацікавленої особи, органу опіки та піклування виконкому Центрально-Міського районної у місті ради,\~ [PERSON] не заперечувала проти задоволення судом заяви, та вважала за можливе призначити заявницю опікуном [PERSON], у разі визнання його судом недієздатним. Заслухавши пояснення заявниці, її представника, представника зацікавленої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити заяву, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії І-КИ № 604475, виданного Саксаганським районним у місті [PERSON] відділомдержавної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1052 (а.с. 5), [PERSON] народився 25 травня 1978 року, батьком вказано [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно зі свідоцтва про смерть серії І-КИ № 691101, виданного Центрально-Міським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 273 (а.с. 6), батько [PERSON] максима Олександровича [PERSON] помер 27 лютого 2016 року. З довідки, ноданої МСЕК № 3, серії МСЕ-ДНА-01 за № 361810 від 24 липня 2003 року (а.с.7) вбачається, що [PERSON] визнаний інвалідом дитинства безстроково. Під час розгляду справи свідки [PERSON] (подруга Заявника), [PERSON] (друг дитинства померлого батька [PERSON]І.), кожен окремо, суду пояснили, що з дитинства [PERSON], який є сином [PERSON], та проживає разом з нею, за адресою: місто Кривий Ріг, вул. Халтуріна, 89,\~хворіє на психічну хворобу, не вміє читати, писати, рахувати. Відвідував спеціалізований навчальний заклад, ніколи не працював. Його не можна залишати на одинці, оскільки він довірливий і може натрапити на неприємності. Крім того, він може піти з дому та не повернутись, так як в нього погана память і він може забути дорогу додому. Відповідно до висновків проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи №270 від 24.12.2016 року підтверджено встановлений лікувальним закладом діагноз захворювання [PERSON], який страждає хронічним стійким психічним розладом у формі помірної розумової відсталості з поведінковими порушеннями (F-71.1, згідно МКБ-10), за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З подання виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, вих.№8/30-832 від 23.03.2017 року, убачається, що орган опіки та піклування, вважає за можливе призначити заявника опікуном над [PERSON], у разі визнання його недієздатним. На підставі викладеного,

Outcome: approved