Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] в травні місяці 2018 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 5000 грн щомісяця утримання неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO], стверджуючи, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала і стверджувала, що [PERSON] працює, інші утриманці у нього відсутні і відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в саме в такому розмірі. [PERSON] також вимагала стягнути з відповідача на її користь судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 5400 грн. Відповідач позов визнав частково: [PERSON] згоден щомісяця на утримання дитини сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн, а розмір витрат на правничу допомогу відповідач просив зменшити з огляду на співмірність цих витрат до складності справи. Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2014 року по 2017 рік рішенням Київського райсуду м.Одеси від 09.08.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] - актовий запис про народження №11790, вчинений 19.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Після розірвання шлюбу між сторонами дитина залишилась проживати з матірю, а батько припинив утримувати дитину, займатися її вихованням. Позивачка посилається на скрутне матеріальне становище і відсутність можливості самотужки забезпечити належне утримання дочки, її всебічний фізичний і духовний розвиток, тому [PERSON] звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути з відповідача на утримання малолітньої дочки аліменти в розмірі 5000 грн щомісяця. Позивачка також пояснила, що дитина перебуває на диспансерному обліку у алерголога, за рік проходить декілька разів стаціонарне лікування в лікарні. [PERSON] доводить, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо утримання і виховання дитини і пояснює, що батьки відповідача з онукою спілкуються, цікавляться її станом здоровя, іноді беруть дівчинку до себе на кілька днів, але [PERSON] не бажає зустрічатися з дитиною ні у своїх батьків, ні у неї (позивачки). Відповідач, визнаючи позов частково, заявив, що розмір аліментів він збільшить після того, як [PERSON] не буде чинити йому перешкоди у зустрічах з дитиною. Відповідач не надав довідку про розмір його доходу, пояснив, що тільки працевлаштувався і його щомісячний заробіток складає 8000 грн. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Ст.180 СК України визначає «батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Суд встановив, що батько проживає окремо від дитини і що після розірвання шлюбу з [PERSON] батько не приймає участі в утриманні дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. Оскільки суд не отримав доказів щодо наявності постійної роботи у відповідача (постійного доходу), суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в сумі 2000 грн з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимог\~позивача про\~відшкодування витрат\~на правничу\~допомогу.\~ Витрати\~на правничу\~допомогу стаття\~133\~ЦПК України\~відносить до\~судових витрат.\~Положеннями ст.141\~ЦПК України\~визначено,\~що судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи\~покладаються у\~разі задоволення\~позову на\~відповідача,\~у разі\~відмови у\~задоволенні позову\~ на\~позивача,\~у разі\~частково задоволення\~позову \~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Частиною 4\~статті 137\~ЦПК України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмирі 3000 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial