Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] 02.08.2017 предявила позов до Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності за набувальною давністю на будинок та господарські будівлі, що знаходяться по вул. Зеленій, 112 у с. Гординя Самбірського району Львівської області. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що у вказаному будинку проживали [PERSON] та його дружина [PERSON], вказане господарство відносилося до суспільної групи селянський двір і станом на 1 липня 1990 року у вказаному будинку проживали зазначені особи, а після смерті [PERSON], котрий помер 3 жовтня 1998 року, у вказаному будинку залишилася проживати його дружина [PERSON], котра будучи особою похилого віку та такою, що потребувала стороннього догляду, оскільки у неї не було інших членів сімї, погодилася на вселення її, позивача, сімї до цього житлового будинку. Після цього вони почали проживати як одна сімя і вона, позивач, здійснювала за нею догляд, готувала їжу, прала білизну та виконувала всю господарську роботу, оскільки [PERSON] за станом свого здоровя не могла вести домашнє господарство та обробляти прибудинкову земельну ділянку. Із [PERSON] була домовленість про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку і на підтвердження їхньої домовленості купівлю вона оплатила [PERSON] частину суми та для укладення цього договору почала готувати відповідні правовстановлюючі документи, однак через відсутність державної реєстрації права власності у Самбірському МБТІ укладення договору відкладалося і 11 жовтня 2002 року [PERSON] померла, не встигши укласти з нею вказаний договір. Після її смерті житловий будинок ніхто не успадкував, оскільки не було спадкоємців ні за законом ні за заповітом і вона, позивач, продовжує відкрито користуватися житловим будинком та господарськими будівлями, проживаючи у вказаному будинку до сьогоднішнього дня. За час користування вона доглядає за будинком, проводить ремонти, за свій рахунок провела газифікацію будинку та ретельно оплачує комунальні послуги. Отже, вона добросовісно, відкрито, безперервно володіє чужим майном, житловим будинком, надвірними господарськими будівлями та спорудами більше ніж десять років, а тому має право на набуття цього майна за набувальною давністю. Під час судового розгляду позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області позов визнав з підстав, наведених позивачем. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із відповіді Самбірського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області вбачається, що у вказаному відділі наявні свідоцтва про смерть [PERSON] та [PERSON], складені виконавчим комітетом Гординянської сільської ради Самбірського району Львівської області 5 жовтня 1998 року та 12 жовтня 2002 року відповідно (а. с. 16). Із довідки, виданої Самбірським МБТІ 8 травня 2017 року № 720, видно, що житлового будинку на праві особистої власності по вул. Зеленій, 112 у с. Гординя Самбірського району Львівської області не зареєстровано (а. с. 5) Однак, із довідки, виданої виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, відомо, що станом на 1 липня 1990 року у житловому будинку по вул. Зеленій, 112 проживали та були зареєстрованими: голова домогосподарства [PERSON], котрий помер 3 жовтня 1998 року, та [PERSON], котра померла 11 жовтня 2002; згідно записів погосподарської книги вказане господарство відносилося до суспільної групи селянський двір; на день смерті [PERSON] дійсно проживала у житловому будинку по вул. Зеленій, 112 у с. Гординя Самбірського району Львівської області; на день смерті [PERSON] у житловому будинку проживали без реєстрації [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Із довідки та технічного паспорта вбачається, що будинок по вул. Зеленій, 112 у с. Гординя Самбірського району, 1953 року побудови, складається із житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 5, 7-10). Згідно довідки, яка видана виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради, [PERSON] дійсно зареєстрована [INFO], але постійно проживає [INFO] ( а. с. 15). Із актів № 0204943 та № 0055600 про збереження приладу обліку та пломб, акту № 1981163 про збереження пломб лічильника, квитанцій про сплату платежів за газифікацію будинку, робочого проекту видно, що [PERSON] у 2003 провела газифікацію житлового будинку в с. Гординя Самбірського району ( а. с. 17, 18, 19, 21-26) Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Частиною 4 ст. 344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. У пункті 9 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Ураховуючи положення\~пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Сторонам розяснено наслідки визнання позову, представник відповідача, який висловив намір вчинити ці дії, не обмежений у повноваженнях на їх вчинення. Отже, визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ураховуючи наведене, а також те, що [PERSON] добросовісно заволоділа вказаним будинком, володіє ним відкрито і безперервно більше десяти років, оскільки вона не приховувала факт знаходження майна в її володінні, тому є підстави визнати за нею право власності на цей будинок за набувальною давністю.

Outcome: approved