Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

\~ [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно, після смерті [PERSON], яка померла 04.02.2004р., а саме на земельну ділянку (пай) площею 4,7167га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області. В обґрунтування позову посилався на те, що 04.02.2004р. померла [PERSON], рідна мати [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) площею 4,7167га, яка знаходиться в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Уманського району, що підтверджується Державним актом на право власності на землю, виданим на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Уманського району №2/6 від 20.06.2002р., серії І-ЧР №013376, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 177 від 20.02.2003р. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким заповідала все належне їй майно своєму синові [PERSON] Він прийняв спадщину, проте отримати свідоцтво на спадщину не може, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, про що 20.04.2016р. державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] сільської ради Уманського району у судове засідання не зявилась, проте від [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області від 03 червня 2016року вихідний №02-15/33 до суду надійшла письмова заява з проханням розглянути позов без участі їх представника. У заяві також зазначено, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши копії свідоцтва про смерть [PERSON], постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.04.2016р., заповіту від 09.04.1997р. та інші письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~\~ Судом встановлено, що 04.02.2004р. померла [PERSON] у віці 77 років, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-СРР №274951, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що 06.02.2004року складено відповідний актовий запис №121. [PERSON] народився 03.03.1970року в селі Томашівка Уманського району Черкаської області, матірю якого записана [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-СР №221223, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області, про що 01.04.1970року складено відповідний актовий запис №3. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) площею 4,7167га, яка знаходиться в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Уманського району, що підтверджується копією Державного акту на право власності на землю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Уманського району №2/6 від 20.06.2002р., акт І-ЧР №013376, та який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №177 від 20.02.2003р. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким заповідала все належне їй майно своєму синові позивачу [PERSON], що стверджується копією заповіту від 09.04.1997року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради 09.04.1997року і зареєстрованого в реєстрі за №07, за даними [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області цей заповіт не змінено і не відмінено. Позивач [PERSON] прийняв спадщину, проте отримати свідоцтво на спадщину не може. Постановою державного нотаріуса Уманського районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 20.04.2016 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. В постанові відображено, що згідно даних, які зберігаються в Уманській райдержнотконторі, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 04.02.2004року, не заведена. У відповідності до поданої довідки сільради спадкоємець [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована та проживала в [INFO], разом зі своїм сином [PERSON]. Таким чином [PERSON] фактично прийняв спадщину, що передбачено ст.1269ЦК України. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України встановлено визнання права власності на майно, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Відповідно до ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на землю на підставі цивільно-правових угод чи прийняття спадщини. Згідно з положеннями ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За таких обставин відповідно до вимог статті 16ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] до Тормашівської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - підлягають задоволенню.

Outcome: approved