Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач 1) та [PERSON] (далі - Позивач 2) звернулись в суд з позовом до Михайлівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаського району Черкаської області (далі - Відповідач) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог зазначили, що [INFO] померла їхня баба по батьковій лінії [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на її майно, а саме на земельну частку (пай), яка знаходиться на адміністративній території Жаботинської сільської ради. Дану спадщину, як зазначили Позивачі по справі, прийняв їхній дід по батьковій лінії [PERSON] , оскільки на час смерті своєї дружини [PERSON] проживав з нею однією сім`єю. За життя, після смерті своєї дружини [PERSON] нотаріально спадкових прав не оформляв, та [INFO] помер. Оскільки батько позивачів [PERSON] помер раніше свого батька [PERSON] , а саме [INFO] , то саме з вказаних обставин вважають, що набули права на прийняття спадщини після смерті свого батька по праву представлення, тобто на ту частину спадщини, яку б він успадкував, якби був живий на час смерті свого батька, а саме на земельну частку(пай), на яку за життя набула права його мати (бабуся Позивачів) [PERSON] . При зверненні Позивачів до нотаріуса з метою прийняття спадщини, після смерті свого діда [PERSON] , нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину по закону, через відсутність оригіналу сертифіката на земельну частку (пай), на яку набула права їхня баба [PERSON] . Додатково нотаріусом було роз`яснено, що [PERSON] взагалі не має права на прийняття спадщини після смерті свого діда [PERSON] , оскільки пропустив законом встановлений термін для прийняття спадщини. Вважають що порушене їхнє право на прийняття спадщини по праву представлення свого батька в спадкових правовідносинах після смерті діда, і саме з вказаних обставин звернулися до суду та просять суд їхні позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 26 липня 2021 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання, надано строк для подання учасниками заяв по суті. Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року по справі закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд, який відкладався через відпустку головуючого судді. Сторона Позивачів наполягала на задоволенні позовних вимог. Сторона Відповідача поклалась на розсуд суду при вирішенні спору. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право на захист цивільного права та інтересів гарантовано ст. 15 ЦК України, якою визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати, що несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю. Відповідно до змісту статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як було встановлено у справі, [INFO] померла [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Дане підтверджено матеріалами справи, а саме копіями свідоцтв про смерть (а.с.8,10,11). Родинні відносини [PERSON] , як сина померлих [PERSON] та [PERSON] , підтверджені витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно статей 126,133,135 Сімейного кодексу України (а.с.10). Родинні відносини Позивачів, як дітей [PERSON] підтверджують свідоцтвами про їхнє народження(а.с.13,17). Зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » Позивач 2 підтверджує свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.16). Тобто, батьками [PERSON] , а в свою чергу дідусем та бабусею для Позивачів є [PERSON] та [PERSON] . В період життя бабуся позивачів [PERSON] набула права на земельну частку (пай) в адміністративних межах Жаботинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області. Дане підтверджено архівною довідкою №04-02/37/1, виданою 13.03.2020 року архівним відділом Кам`янської РДА Черкаської області (а.с.20). В ній дослівно зазначено, що у книзі реєстрації сертифікатів та їх переоформлення на право власності на земельну частку (пай) по Жаботинській сільській раді зареєстровано 7.10.1996 за реєстраційним № 133 сертифікат (серія ЧР № 055244) на ім`я [PERSON] , за місцем проживання власника сертифікату -с. Жаботин, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах-1,97; вартість земельної частки(паю)-8010,00. Підпис власника сертифікату на земельну ділянку в книзі реєстрації сертифікатів отримувача - зазначено. Майнове право на земельну частку(пай), на яке за життя набула бабуся Позивачів [PERSON] , як зазначають Позивачі, успадкував (прийняв) їхній дід по батьковій лінії [PERSON] , оскільки на час смерті своєї дружини [PERSON] проживав з нею однією сім`єю. Дане підтверджують довідкою № 175, виданою 20.02.2020 року виконкомом Жаботинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області (а.с.18). В ній дослівно зазначено, що гр. [PERSON] , 1921 року народження до дня смерті [INFO] дійсно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . На час її смерті на вказаній адресі були зареєстровані, фактично проживали з померлою: чоловік [PERSON] , [INFO] . Інших зареєстрованих та осіб, які фактично проживали з померлою, а також малолітніх та неповнолітніх дітей не було. Вказане також підтверджено показами свідків [PERSON] та [PERSON] . За життя після смерті своєї дружини, [PERSON] нотаріально спадкових прав не оформляв, дане підтверджено відповідями нотаріусів Кам`янського нотаріального округу, наданими на запит суду. З належно завіреної копії спадкової справи ( спадкова справа № 191/2012, у спадковому реєстрі № 53553776), яка була надана Державним нотаріусом Кам`янської державної нотаріальної контори Кам`янського нотаріального округу Черкаської області на запит суду, та про витребування якої клопотав представник позивачів, посилаючись як на доказ у даній справі, вбачається, що після смерті [PERSON] (дідуся Позивачів), спадщину у виді земельної ділянки, на яку за життя він набув права власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №076994, в порядку ст.1266 ЦК України успадкувала його онука - Позивач 2 по даній справі [PERSON] , і тільки вона подала до нотаріальної контори як заяву про прийняття спадщини, так і заяву на видачу свідоцтва на спадкове майно. Позивач 1 - [PERSON] - подав заяву про видачу свідоцтва на спірне спадкове майно. І таку саму заяву подала Позивач 2 - [PERSON] , про що йдеться у постанові нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спірну спадщину (а.с. 22). Позивач 2 ще 17 жовтня 2012 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , та 26 травня 2018 року від її імені вже подавалась заява про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину майна спадкоємця. Як зазначено вище, на спірне майно, в інтересах Позивача 2 у 2020 році також було подано заяву на видачу свідоцтва про право на спадщину. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2, ч.5 ст.1268 ЦК України - не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В теорії цивільного права спадкування за правом представлення визначається як особливий порядок закликання до спадкування спадкоємців за законом, але ніяк не самостійна підстава чи вид спадкування. При спадкуванні за правом представлення діють всі правила спадкування за законом, включаючи черговість закликання до спадщини (стаття 1258 ЦК України). Спадкоємці за правом представлення одночасно є і спадкоємцями своєї черги спадкування, а тому наділені правом отримувати спадкове майно у разі відмови когось із спадкоємців від своєї частки на користь будь-кого як із інших черг спадкування, так і своєї черги на спадкування. Якщо вони скористаються таким правом, то у цих відносинах спадкування за правом представлення місця немає. Суд приймає до уваги, що при вирішенні вимоги про встановлення прийняття спадщини Позивачем 1 через постійне проживання зі спадкоємцем слід керуватись положеннями пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а саме через те, що спадкоємець помер до набрання чинності цим кодексом і його спадщина після відкриття не була прийнята на час набрання чинності цим кодексом, на такі правовідносини поширюються норми частини 3 статті 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд приходить до висновку, що позивачами доведено факт належності спадкового майна померлому, а тому з урахуванням встановленого факту прийняття спадщини та існуючих правовідносин, наявні підстави до задоволення вимог їх позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved