Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі - відповідач-1, ПАТ «Укрзалізниця»), Державного підприємства «Донецька залізниця» в особі Комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця» (далі - відповідач-2, ДП в особі Комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держпраці у Донецькій області (далі - третя особа, ГУ Держпраці у Донецькій області) в якому просить зобов`язати відповідачів провести розслідування нещасного випадку та видати позивачеві акт за формою Н-1. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 22.06.2012 року, працюючи на посаді першого заступника начальника пасажирської служби ДП «Донецька залізниця», на території вагонного депо Донецьк, при виконання службових обов`язків, отримав травму у вигляді колото-різаної рани черевної порожнини, нанесену начальником вагонного депо [PERSON] За вказаними обставинами ДП «Донецька залізниця» проводила збір матеріалів для розслідування нещасного випадку, але не змогла визначитися з причинами випадку і завершити розслідування. Позивач вважає, що відповідачі порушили Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 30.11.2011 № 1232, чим порушили його права. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.05.2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця», Державного підприємства «Донецька залізниця» в особі Комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держпраці у Донецькій області про зобов`язання відповідачів провести розслідування нещасного випадку та видати акт за формою Н-1 передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2018 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Кирилюк (Григоренко) І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.07.2018 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 24.09.2018 позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.09.2018 року прийнято до провадження та в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній у справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця», Державного підприємства «Донецька залізниця» в особі Комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Держпраці у Донецькій області про зобов`язання відповідачів провести розслідування нещасного випадку та видати акт за формою Н-1; підготовче засідання у справі призначено на 27.02.2019 року. 27.02.2019 року справу знято зі складу у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та підготовче засідання призначено на 08.04.2019 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2019 року, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 14.11.2019 року. 18.04.2019 року на адресу суду від Голови комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця» Подлузького В.О. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця», Державного підприємства «Донецька залізниця» в особі Комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Держпраці у Донецькій області про зобов`язання відповідачів провести розслідування нещасного випадку та видати акт за формою Н-1, та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 10.03.2020 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.03.2020 року, у зв`язку із першою неявкою позивача, на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи в судовому засіданні було відкладено до 22.06.2020 року. 22.06.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2020 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 02.11.2020 року. В судове засідання 02.11.2020 року з`явився позивач, інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників відповідачів та третьої особи. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з викладених у ні підстав та просив їх задовольнити. Вислухавши вступне слово позивача, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 22.06.2012 року, працюючи на посаді першого заступника начальника пасажирської служби ДП «Донецька залізниця», на території вагонного депо Донецьк, при виконання службових обов`язків, отримав травму у вигляді колото-різаної рани черевної порожнини, нанесену начальником вагонного депо [PERSON] Постановою прокурора Донецької області № 14-329 від 23.06.2012 порушено кримінальне провадження за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. Позивач 10.02.2015 надав пояснення керівнику господарської служби ДП «Донецька залізниця» щодо нещасного випадку. 10.02.2015 року господарською службою ДП «Донецька залізниця» наказом № 3 була створена комісія по розслідуванню нещасного випадку з колишнім працівником пасажирської служби [PERSON] . 25.02.2015 року наказом № 10а господарської служби ДП «Донецька залізниця» було продовжено розслідування нещасного випадку з колишнім працівником пасажирської служби [PERSON] . Господарською службою ДП «Донецька залізниця» направлялися листи № 2/228 від 16.12.2014, № 2/11 від 25.02.2015 щодо заключення про ступінь тяжкості травми, отриманої [PERSON] , на які були надані відповіді Державним закладом «Дорожня клінічна лікарня станції Донецьк ДП «Донецька залізниця», з яких вбачається, що ступінь травми - важка, алкогольного сп`яніння не виявлено. Також за вказаними обставинами ДП «Донецька залізниця» проводила збір матеріалів для розслідування нещасного випадку. Листом ДП «Донецька залізниця» № А-120 від 17.11.2016, повідомила позивачу, що у зв`язку з неотриманням всіх необхідних висновків комісія не змогла визначитися з причинами випадку та завершити розслідування. Крім того, позивача було повідомлено, що у зв`язку з реорганізацією ДП «Донецька залізниця», правонаступником всіх прав та обов`язків є ПАТ «Українська залізниця», до якої і були направлені всі матеріали справи з розслідування нещасного випадку для завершення розслідування. Будь-яких даних щодо завершення розслідування комісією нещасного випадку та складання за його результатами відповідного акту матеріали справи не містять. Статею 171 Кодексу законів про працю України встановлено, що роботодавець повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок). Як визначено у п. 1 Порядку, цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах (далі - підприємства). Згідно з п. 2 Порядку, дія цього Порядку поширюється на: 1) власників підприємств або уповноважені ними органи (далі - роботодавці); 2) працівників, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично допущені до роботи роботодавцем; 3) фізичних осіб - підприємців; 4) членів фермерського господарства, членів особистого селянського господарства, осіб, що працюють за договором, укладеним відповідно до законодавства (далі - особи, що забезпечують себе роботою самостійно). Як визначено в абзаці першому та другому п. 23 Порядку, нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або наслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку). У разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. В абзаці восьмому п. 14 Порядку встановлено, що комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження. Відповідно до Кодексу законів про працю України та Закону України «Про охорону праці», відповідальність за правильну організацію розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві покладається на роботодавця. Таким чином, саме на відповідачів покладено обов`язок та відповідальність за правильну організацію розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів, що розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем, було завершено у відповідності до вимог чинного на той момент законодавства. За таких обставин, позовні вимоги в частині зобов`язання ПАТ «Укрзалізниця» та ДП в особі Комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця» провести розслідування нещасного випадку щодо позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, позивач також просить у позовній заяві зобов`язати відповідачів видати позивачеві акт за формою Н-1. Як визначено у п. 81 Порядку, комісія з розслідування зобов`язана: 1) розробити програму розслідування причин виникнення професійного захворювання; 2) розподілити функції між членами комісії; 3) розглянути питання щодо необхідності залучення до її роботи експертів; 4) провести розслідування обставин і причин виникнення професійного захворювання; 5) скласти акт розслідування хронічного професійного захворювання. Оскільки розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем, на даний час не завершено, то позовні вимоги щодо зобов`язання відповідачів видати позивачу акт за формою Н-1 є передчасними, проте, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині шляхом зобов`язання відповідачів скласти акт розслідування нещасного випадку відповідної форми. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як визначено у ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією № 1027795441 від 04.05.2018 року, які підлягають стягненню з відповідачів пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial