Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

[PERSON] 25 червня 2019 року звернулась до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і відповідачем. У обгрунтування заявлених вимог зазначила, що сторони уклали шлюб 02 червня 2011 року та є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, постійні сварки, шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2019 року, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу є неможливим. Також просила відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення. 23 липня 2019 року судом отримано відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 25 липня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін; відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення у даній справі. Ухвалою суду від 26 травня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву від 17 червня 2020 року про згоду з позовом та розгляд справи за його відсутності. Оскільки нез`явлення сторін у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору, суд відповідно до положень ст.223 ЦПК України розглянув справу за відсутності учасників справи. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб [INFO] (а.с.6) та є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (а.с.7). Згідно зі статтею 51 Конституції України та статтею 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач скористалась своїм правом на добровільність шлюбу та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, а тому суд вважає встановленим, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. При відкритті провадження у справі судом було задоволено клопотання позивача та на підставі ст. 136 ЦПК України відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 136 ЦПК України витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням того, що сплата судового збору була відстрочена на підставі ухвали суду до розгляду справи по суті, з огляду на задоволення позовних вимог позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, встановленому на день подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved