Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що позивач [PERSON] 18 лютого 2000 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом РАГС Луцького міськвиконкому. Після реєстрації шлюбу вони переїхали на постійне місце проживання до м. Севастополя. У шлюбі в них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя не склалося, у сторін різні погляди на життя, у відносинах має ідеологічна несумісність, сімейні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть, сім'я існує формально, з квітня 2014 року вони проживають окремо, а відповідач переїхав на постійне місце проживання в м. Луцьк. З початку квітня відповідач не приймає участі у вихованні неповнолітньої доньки, матеріально не допомагає. Просить розірвати шлюбу укладений між сторонами та стягувати із відповідача на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав що у зв'язку із переїздом на материкову частину України після окупації АРК він є безробітним та не має постійного доходу, що не дасть йому можливості щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн., позивачем не надано суду будь-яких доказів на обґрунтування необхідності стягнення аліментів у такому розмірі, просив встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі та стягувати з нього по 385,80 грн. щомісячно, щодо розірвання шлюбу із [PERSON] не заперечив. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з врахуванням наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі із 18.02.2000 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.09.2014 року(а.с. ). За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.01.2006 року(а.с.7). Судом установлено, що позивач та відповідач не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, подружжя із квітня 2014 року проживають окремо. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім того, сторонам надався строк на примирення, однак подружжя не примирилося. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам неповнолітньої дитини а тому шлюб слід розірвати. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина - [PERSON], [INFO] постійно проживає з матір'ю, позивачкою по справі. Домовленості між сторонами щодо розміру аліментів на утримання дитини не досягнуто. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Із ч. 1 ст. 184 СК України вбачається, що аліменти у твердій грошові сумі визначаються якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Водночас, при визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого з 01.01.2014 року для дітей відповідного віку, згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», а саме для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 грн., а також положення ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] із 23.04.2014 перебуває на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості як безробітний, та за період із квітня по серпень 2014 року отримав 2194,13 грн. матеріальної допомоги, що підтверджується копією довідки від 23.09.2014 року. Окрім того, останній будучи зареєстрованим з 16.12.2011 року в [ADDRESS] на даний час проживає в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Державної міграційної служби України у Волинській області від 18.04.2014 року. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що із врахуванням матеріального стану відповідача, стану його здоров'я, відсутності у нього інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, із врахуванням рівності прав та обов'язків батька та матері щодо матеріального утримання дитини, із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи із 01.07.2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial