Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником вищезазначеного житлового будинку, в якому зареєстровані: позивач [PERSON], 1938 р.н., дочка [PERSON], 1969 р.н., зять [PERSON], 1967 р.н., онук [PERSON], 1990 р.н., сватів син - відповідач [PERSON], 1985 р.н. Відповідач фактично з 2012 року по даний час в зазначеному будинку не проживає, перебуває за кордоном. В позивача виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, тому звернення до суду з даною позовною заявою є однією із форм захисту його прав. В позові позивач покликається на ст.ст. 16, 319, 39, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 150 ЖК України. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з наведених в позові підстав, просять позов задовольнити. Позивач суду пояснив, що відповідач є сином його свата. Членом його сім?ї відповідач ніколи не був, за вказаною адресою жодного дня не проживав. Через реєстрацію відповідача в належному йому житловому будинку він не має можливості отримати житлову субсидію. Не може повністю реалізувати права власника будинку, який сам побудував. Представник позивача суду пояснила, що відповідач, будучи зареєстрованим в будинку позивача, фактично в ньому не проживав; він не є членом сім?ї позивача, договору найму житлового будинку з позивачем не укладав. Реєстрація відповідача в житловому будинку позивача порушує права позивача, як власника будинку. Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстроване місце проживання якого згідно інформації виконкому Рашківської сільської ради № 207/02.2-10 від 22.08.2018 р., - [ADDRESS] в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Копією свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 16 серпня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13 липня 1988 р., стверджується, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташоване в [ADDRESS], дійсно належить [PERSON]. Довідкою № 653, виданою 20.11.2018р. Рашківською сільською радою стверджується, що вулиця Леніна в с. Якубівка перейменована на вул. Шевченка Згідно довідки № 485, виданої 14.08.2018 р. виконкомом Рашківської сільської ради, до складу сім?ї [PERSON], [INFO], який зареєстрований і проживає в [ADDRESS], входять: дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], сватів син [PERSON], [INFO], який зареєстрований, але не проживає. За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Допитана судом свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по-сусідству із позивачем, їх будинки розташовані навпроти. У житловому будинку позивача проживає позивач, його дружина, дочка, зять, онуки. Відповідача свідок не знає та не бачила його жодного разу в будинку позивача. Актом обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) від 14.08.2018 р., складеним комісією Рашківської сільської ради в складі сільського голови та секретаря сільської ради, стверджується, що [PERSON], 1985 р.н., зареєстрований, але не проживає [ADDRESS] з 2012. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім?ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1, 5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Судом встановлено, що відповідач не є членом сім'ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачем не укладав, не проживає в будинку позивача, хоча зареєстрований в ньому. Позивач обмежений у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном - житловим будинком по [ADDRESS]. Відповідач, фактично не проживаючи в будинку позивача, хоча зареєстрований в ньому, перешкоджає позивачу належним чином реалізовувати свої права власника об'єкта нерухомості, тому є підстави для захисту його майнового права. При вищенаведених доказах і обставинах справи суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим будинком, який знаходиться по [ADDRESS], власником якого є позивач [PERSON] На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 29, 310, 317, 319, 321, 383 ЦК України,

Outcome: approved