Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] , Секунської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва нерухомого майна та визнання права на завершення будівництва і одержання правовстановлюючого документу. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер їхній батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на незавершене будівництво житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , будівництво якого розпочав за життя батько, однак не завершив будівництво. Вказують, що, окрім них інших спадкоємців, які претендують на майно немає, однак нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця. Просили визнати за кожним з них в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частку у будівельних матеріалах, що були використані в процесі будівництва нерухомого майна - незавершеного житлового будинку (відсоток готовності - 41,4%), який розміщений за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та право на завершення будівництва вищевказаного нерухомого майна з правом здійснення прийняття в експлуатацію завершеного будівництва, реєстрації права власності та одержання правовстановлюючого документу. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Романіком О.О. подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає повністю та просить їх задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] , позивач [PERSON] та їх представник [PERSON] не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви, в яких просили позов задовольнити, а справу розглядати без їхньої участі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, однак її представник Романік О.О. подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, просить розглядати справу без його участі. Представник Секунської сільської ради Старовижівського району Волинської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просив справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом, з матеріалів справи та наданої в судове засідання нотаріусом копії спадкової справи № 118/2012, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. Згідно з рішенням виконавчого комітету Секунської сільської ради народних депутатів № 11 від 24 травня 1990 року, батькові позивача [PERSON] , було надано земельну ділянку, площею 1200 кв.м., для будівництва індивідуального жилого будинку і господарських будівель по [ADDRESS] . Виготовивши будівельний паспорт, який складається із свідоцтва на забудову садиби в сільському населеному пункті Української РСР, Акту про винос в натуру меж земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку в містах, селищах міського типу і селах, Генерального плану проекту забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком, проекту забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком, пояснювальної записки до проекту забудови земельної ділянки, [PERSON] розпочав будівництво житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, зокрема в 1990 -1993 році був споруджений фундамент, стіни, прибудова та покрівля житлового будинку, однак завершити його будівництво, здати в експлуатацію, зареєструвати право власності на нерухоме майно, не встиг, спадкодавець помер [INFO] (аркуш справи 18, 29-33). За життя [PERSON] заповіту не складав (аркуш справи 20), позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями І черги за законом (аркуш справи 14, 21-22), прийняли спадщину (аркуш справи 55), отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (аркуш справи 87-96). Відповідач [PERSON] , з спадкодавцем [PERSON] , перебувала у шлюбі з 05 травня 1989 року по 14 липня 1995 року (аркуш справи 17, 23), є матір`ю позивачів [PERSON] та [PERSON] (аркуш справи 14, 21-22), на спадкове майно не претендує (аркуш справи 118-120). Інших спадкоємців за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , немає. Таким чином судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] в установленому законом порядку прийняли спадщину, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на незакінчений будівництвом житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 34). Належність вищевказаного житлового будинку, який знаходиться на стадії незавершеного будівництва спадкодавцеві [PERSON] , підтверджується довідкою Секунської сільської ради Старовижівського району Волинської області № 45 від 01 лютого 2016 року (аркуш справи 20). Згідно з Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленим станом на 14 квітня 2014 року, будинок [ADDRESS] завершений на 41,4% (аркуш справи 35-40). Згідно з Висновком № 87-Н про вартість нерухомого майна, вартість незавершеного будівництвом житлового будинку (без урахування вартості земельної ділянки), що по [ADDRESS] становить - 99059 грн. (аркуш справи 42). Відповідно до довідки №330/02-17 від 28 грудня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Секунської сільської ради Старовижівського району Волинської області, вулицю Червоноармійська в [INFO] перейменована на [INFO] (аркуш справи 19). Надати нотаріусу правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок позивачі не мають можливості, так як спадкодавець не завершив його будівництво і відповідно не ввів його в експлуатацію. Відповідно до статі 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно частини 3 статі 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог частини 2 статі 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також; інші матеріальні і нематеріальні блага (стаття 177 ЦК України). Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи (стаття 178 ЦК України). Відповідно до норм статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації. Відповідно до п. п. 7, 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкодавців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Зважаючи на викладені вище обставини справи та норми чинного цивільного законодавства, а також враховуючи, що будівництво житлового будинку проводилось на законних підставах, суд вважає, що права та обов`язки батька позивачів, як забудовника земельної ділянки, входять до складу спадщини, а останні є законними спадкоємцями цих прав та обов`язків. Таким чином, вимоги позивачів про визнання права на завершення будівництва вищевказаного нерухомого майна за кожним з позивачів підлягають до задоволення. Щодо задоволення позову в частині визнання за кожним з позивачів в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частку у будівельних матеріалах, що були використані в процесі будівництва нерухомого майна - незавершеного житлового будинку то суд приходить до таких висновків. Як встановлено судом та зазначалось вище спадкодавець [PERSON] здійснював будівництво спірного будинку у відповідності до вимог чинного на час початку будівництва законодавства з попереднім отриманням необхідних дозвільних документів. За таких обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку будівельні матеріали на які просять визнати позивачі право власності входять до складу спадкової маси, а саме майнових прав на забудову, щодо яких судом вже зроблено висновок, а тому не можуть бути самостійною складовою спадщини в розумінні норм цивільного законодавства. Щодо позовних вимог про визнання права на здійснення прийняття в експлуатацію завершеного будівництва, реєстрації права власності та одержання правовстановлюючого документу то суд зазначає, що прийняття в експлуатацію є завершальним етапом набуття у власність новоствореного нерухомого майна. У відповідності до вимог чинного цивільного законодавства суд не може підміняти собою інші державні органи, та має на меті захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів осіб. В даному випадку суд вважає, що надавши право на введення у експлуатацію та реєстрацію права власності суд вийде за межі своїх повноважень, оскільки такі дії здійснюються відповідними державними органами, які, в тому числі, перевіряють відповідність будівництва вимогам чинного законодавства, і відповідно, дають свої висновки, які є підставою для введення у експлуатацію нерухомого майна та визнання права власності на нього. А тому такі вимоги не підлягають до задоволення. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачами витрати по оплаті судового збору залишити за ними у зв`язку з поданою про це письмовою заявою. На підставі статей 177, 178, 331, 377, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 11, 13, 141, 206, 247, 352-355 ЦПК України, суд

Outcome: partial