Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] (далі позивач, [PERSON]В.) звернулися до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON]В.), про визнання часток у праві власності на земельну ділянку. В обгрунування вимог, позивачка вказує, що добровільно не можуть розподілити земельну ділянку. У звязку з чим була вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання Позивачка не прибула, подала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилась, проте через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 березня 1998 року померла мати позивача та відповідача - [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина на земельну ділянку площею 0,061 га, яка розташована на території Колонщинської сільської ради Макарівського району для ведення садівництва, що вбачається із державного акту на право приватної власності на землю від 15.11.1995 року. Згідно ухвали Макарівського районного суду Київської області від 29.09.2005 року була затверджена мирова угода, згідно якої за [PERSON] визнано право власності на 150 кв.м земельної ділянки, за [PERSON] визнається право власності на 155 кв.м земельної ділянки, а за [PERSON] визнається право власності на 305 кв.м земельної ділянки, яка розташована в с. Колонщина Макарівського району Київської області в садовому товаристві «Академтеплоенерго» і згідно державного акту на право приватної власності на землю належала [PERSON], яка померла 21.03.1998 року. 09 жовтня 2005 року помер батько сторін [PERSON]. Згідно ухвал Апеляційного суду Київської області від 11.06.2015 та 25.06.2015 року затверджена мирова угода між [PERSON] та [PERSON], згідно якої визнано право власності за [PERSON] на 305 кв.м земельної ділянки 1 по вул. 1 в садовому товаристві «Академтеплоенерго», яка знаходиться на території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 15 листопада 1995 року Колонщинською сільською радою Макарівського району на імя [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 09.10.2005 року. Сторонам було відмовлено в реєстрації нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитися у спільній власності з визнанням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно п. г) ч. І ст.87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Відповідно до ч.5 ст.89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Враховуючи вищевикладене, те що відповідач не заперечує проти позовних вимог, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved