Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , дата початку заповнення 05.08.1981. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що у вказаній трудовій книжці невірно вказано прізвище її власника російською мовою « [PERSON] », хоча у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 27.10.1998 року Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, вказане прізвище російською мовою « [PERSON] ». На підставі викладеного, посилаючись на ст.315 ЦПК України, заявник просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] , дата початку заповнення 05.08.1981, що видана Шахто-будівельним управлінням №1 Комбінату «Дніпрошахтобуд». Ухвалою суду від 27.07.2020 прийнята до розгляду заява [PERSON] , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності трудової книжки, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного окремого провадження і призначене перше відкрите судове засідання. В судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду заву про розгляд заяви без її участі, заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як зазначено в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 р. № 15, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК (Української РСР 1963 року, що відповідає п. 6 ч. 1 статті 315 діючого ЦПК України), суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Заявнику встановлення факту належності їй трудової книжки необхідно для оформлення пенсійних виплат. Судом встановлено, що у паспорті заявника серії [NUMBER] , виданому 27.10.1998 Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області вказано прізвище заявника українською мовою - « [PERSON] » та російською мовою - « [PERSON] ». У паспорті чоловіка заявника - [PERSON] серії [NUMBER] , виданому 20.03.2002 Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, вказано прізвище чоловіка заявника українською мовою - « [PERSON] » та російською мовою - « [PERSON] ». У свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданому 01.08.1981 Петрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, секретарем Петрівської сільської ради помилково були вказані прізвища подружжя російською мовою « [PERSON] », які були потім виправлені на « [PERSON] », про що свідчить її відмітка у свідоцтві про укладення шлюбу. У повторному свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , виданому 09.07.2020 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро), правильно зазначені прізвища чоловіка та дружини українською мовою - « [PERSON] ». Суд зазначає, що при перекладі післяшлюбного прізвища заявника з української на російську мову слід керуватися сторінкою 2 її паспорту громадянина України. В трудовій книжці серії [NUMBER] дата початку заповнення 05.08.1981, зазначене прізвище ім`я та по батькові заявника російською мовою - « [PERSON] », [INFO] . Однак у трудовій книжці колгоспника серії [NUMBER] , розпочатій 18.04.1990, зазначене прізвище ім`я та по батькові заявника російською мовою як « [PERSON] », [INFO] . Оскільки у паспорті заявника серії [NUMBER] , виданому 27.10.1998 року Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, її прізвище вказано українською мовою - « [PERSON] » та російською мовою - « [PERSON] », у трудовій книжці [NUMBER] , розпочатій 05.08.1981, прізвище заявника не збігається з прізвищем, вказаним у її паспорті, внаслідок допущеної помилки в написанні її прізвища при заповненні цього правовстановлюючого документу. У п.45 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Таким чином, суд поза розумним сумнівом встановив, що досліджені ним належні та допустимі докази є достатніми для висновку про те, що трудова книжка [NUMBER] , розпочата 05.08.1981, дійсно належить заявнику.

Outcome: approved