Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

[PERSON] 03 липня 2019 року поштою направила до суду позов до відповідача Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, третя особа Верхньодніпровська держнотконтора про визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, який надійшов до суду 08 липня 2019 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог ч.ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 16 липня 2019 року поштою направлено виправлений позов, який надійшов до суду 17 липня 2019 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2019 року позовну заяву судом було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справ за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року підготовче засідання було закрито, а справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою КЗ «Верхівцевський психоневрологічний будинок-інтернат» Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Померла [PERSON] була тіткою позивача. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS] . [PERSON] звернулася до нотконтори із заявою про прийняття спадщини за законом. Постаново державного нотаріуса від 26 червня 2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк вона пропустила з поважних причин, оскільки про смерть спадкодавця позивача працівники будинку-інтернату, у якому проживала померла, не повідомили та самостійно здійснили поховання. Інших спадкоємців у померлої немає, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. Тому позивач просила суд визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач у своїй заяві до суду позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за її відсутності, ухваливши заочне рішення. Відповідачеві Новокодацькій районній у місті Дніпрі раді у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено. Третя особа Верхньодніпровська державна нотаріальна контора у судове засідання свого представника не направила, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] були рідними сестрами (а.с. 8, 9). [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 12). 30 грудня 1983 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 11). 12 лютого 2000 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 13), який було розірвано, про що Ленінським ВРАЦС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області складений відповідний актовий запис і видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 14). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 04 жовтня 2001 року Другою дніпропетровською держнотконторою, [PERSON] є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] (а.с. 16), право власності на які у встановленому законом порядку зареєстровано у КП «ДМБТІ» у реєстрову книгу № 3534 за реєстровим № 12-23 (а.с. 16 оберт). 15 серпня 2008 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 15). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 10). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 7). Постановою державного нотаріуса Першої кам`янської держнотконтори Дніпропетровської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 червня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із пропуском нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 6). Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацом 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справа про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Після смерті [PERSON] позивач повинна була на протязі шести місяців звернутися до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, але цього нею зроблено не було. Як вбачається з матеріалів справи, нотаріусом при видачі постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії роз`яснено [PERSON] , що вона має право звернутися до суду із позовом для вирішення питання по суті, тому позивач звернулася з цим позовом до суду. Позивач зазначає, що вона не знала про смерть тітки [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки остання проживала у спеціалізованому будинку-інтернаті, потребувала спеціалізованої допомоги, а працівники закладу не повідомили позивача про її смерть та самостійно здійснили поховання. При цьому із заявою про прийняття спадщини позивач звернулася до нотконтори лише 26 червня 2019 року, тобто зі спливом двох років з часу відкриття спадщини. Посилання позивача, що вона рідко спілкувалася з тіткою, яка страждала на стійке психічне захворювання та їй було встановлено діагноз шизофренія, а тому вона не впізнавала свою небогу і не спілкувалася з нею, не заслуговує на увагу суду, оскільки вказана обставина не позбавляла позивача змоги у телефонному режимі чи іншим способом з певною періодичністю дізнаватися про стан здоров`я [PERSON] . Разом з тим, у позовній заяві позивач не зазначає, коли саме їй стало відомо про смерть спадкодавця. Таким чином, зазначені позивачем обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у встановленому законом порядку, обґрунтовані, поважні, об`єктивні, непереборні та істотні труднощі і причини пропуску такого строку позивачем не зазначені, а за таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивачеві слід відмовити. Крім того, ч.ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України визначено, що у разі неприйняття спадкоємцями спадщини орган місцевого самоврядування після спливу одного року з часу відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, яке переходить у власність територіальної громади. Згідно з чинним законодавством повноваженнями представляти територіальну громаду наділена Дніпровська міська рада. Таким чином, відповідачем за цим позовом повинна бути територіальна громада в особі Дніпровської міськради, а не Новокодацька районна у м. Дніпрі рада, тому даний позов позивачем заявлено до неналежного відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позивачеві у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. слід віднести за її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed