Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивачі мотивують тим, що16.07.2007 р. [PERSON] подарував їм в рівних частках житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами № 30, що розташований по вул. Леніна в с. Камяний Міст Первомайського району Миколаївської області. На даний час даруватель помер. Оскільки позивачі набули право власності на житловий будинок, вважають, що і земельна ділянка для його обслуговування повинна перейти у їх власність. Просить позов задовольнити. Позивачі в судове засідання не зявились, подали суду заяви про розгляд справи без їх участі, просять позов задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява про слухання справи за їх відсутності; не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Згідно з договором дарування, посвідченим 16.07.2007 р. приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2221, [PERSON], від імені якого діяла [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої 08.05.2007 р. приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області за реєстровим № 1481, передав безоплатно у власність (подарував) [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами за № 30, що розташований по вул. Леніна в с. Камяний Міст Первомайського району Миколаївської області. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 035835 від 27.06.1997 р., земельна ділянка, розташована на території с. Камяний Міст Кодимської сільської Ради Первомайського району Миколаївської області, площею 0,1760 га, передана для обслуговування житлових будівель, у приватну власність [PERSON] на підставі рішення 14 сесії 21 скликання Кодимської сільської Ради народних депутатів. [PERSON] помер 29.08.2016 р. в с. Камяний Міст Первомайського району Миколаївської області, свідоцтво про смерть серії І-ФП № 242006 від 01.09.2016 р. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЧО № 0211507 від 06.06.2015 р. [PERSON], [INFO], 06.06.2015 р. уклала шлюб з [PERSON], [INFO]; прізвище дружини після укладення шлюбу «Ільїних»; шлюб зареєстровано Відділом ЗАГС Мигілівського міськвиконкому. Відповідно висновку ТОВ «АГЕНСТВО ОЦІНКИ «ГРОШ ЦЕНА» від 23.11.2016 р., вартість земельної ділянки загальною площею 0,1760 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Камяний Міст, становить 16 938,00 грн. Згідно з листом Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 2123/01-16 від 31.10.2017 р. та листом Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 1832/01-16 від 01.11.2017 р. спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 29.08.2016 р., не заводилась. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 ЦК України\~цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Пленум Верховного суду України в своїй\~Постанові від 16.04.2004р. за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~зазначив, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати ст. 30 ЗК\~до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст. 120 ЗК 2001 року\~на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі ст. 377 ЦК, а з часу внесення змін до ст. 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007р. № 997-V- і згідно зі\~ст. 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Вирішуючи питання про захист права власності на майно, суд виходить з того, що правовий режим майна визначається з урахуванням законодавства, чинного на момент набуття права на відповідне майно. Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю\~це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України\~(в редакції, яка діяла на час укладання договору дарування зазначеного нерухомого майна від 16.07.2007 р.) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.\~\~ \~ \~ \~ \~ Згідно з приписами\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачі отримали у власність за договором дарування від 16.07.2007 р. житловий будинок, розташований за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Камяний Міст, вул. Леніна, 30; державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1760 га, яка розташована на території с. Камяний Міст Кодимської сільської Ради, виданий 27.06.1997 р. для обслуговування житлових будівель [PERSON], який помер 29.08.2016 р., суд приходить до висновку, що вимога позивачів є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved