Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON], від імені та в інтересах якої діє адвокат [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Лиманецької сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права на майно в порядку спадкування посилаючись на те, що [INFO] року в с. Чайкине, Бериславського району, Херсонської області померла [PERSON] - мати позивача. Після її смерті відкрилася спадщина, у вигляді права на земельну частку (пай) на території Лиманецької сільської ради Бериславського району Херсонської області, розміром 11,52 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилася належним їй майном, заповіту не залишила. Спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину до майна померлої [PERSON] є дочка спадкодавця [PERSON]. Право на дану спадщину також мають інші діти спадкодавця: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки останні були зареєстровані разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте своє право на спадщину не заявляють, відповідно не заперечують проти визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай). Зазначена спадщина позивачем була прийнята, оскільки вона разом із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої [PERSON] У зв'язку з тим, що відсутній документ щодо належності цього майна спадкодавцеві, в оформленні спадщини було відмовлено. Просить суд визнати за [PERSON], [INFO], як за спадкоємцем за законом, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Зернове» розміром 11,52 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку ( пай) серії ХС № 0079747 від 04 вересня 1997 року, яке належало померлій [INFO] року [PERSON]. Ухвалою суду від 12.07.2018 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання. Представник позивача адвокат [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Лиманецької сільської ради у підготовче судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви позов визнав, просив справу розглянути у відсутність представника сільської ради. Від відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду надійшли заяви, в яких вони просили справу розглянути без їх участі, позов визнали в повному обсязі. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має праве звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового праві та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 195І року. Першого протоколу та протоколів № 2. 4. 7 та 11 до Конвенції», закріплені принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти- користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України, передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Чайкине, Бериславського району, Херсонської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Кіровською сільською радою Бериславського району Херсонської області 28 травня 1996 року, актовий запис № 18 (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції Херсонської області 25.11.2011 року, [INFO] року народилась [PERSON], матір'ю якої зазначено [PERSON] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Веселівською сільською радою Бериславського району Херсонської області, [PERSON] 08.06.2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON], прізвище дружини після укладання шлюбу присвоєно «[PERSON]» (а.с.12). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) на території Кіровської сільської ради Бериславського району Херсонської області, розміром 11,52 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] на земельний пай розміром 11,52 в умовних кадастрових гектарах (а.с.16). Зазначений сертифікат не реєструвався в книзі записів реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та не видавався [PERSON], що підтверджується листом Відділу у Бериславському районі Головного Управління Держгеокадастру у Херсонській області від 21 лютого 2018 року за № 29-21-0.19-233/103-18 (а.с.17). Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно листа державного нотаріуса Бериславської державної нотаріальної контори від 18 квітня 2018 року за № 404/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що залишилася після смерті [PERSON] відмовлено, оскільки у спадкоємців відсутній документ щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с.10) Тобто у встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняла, однак свідоцтво про спадщину не видавалось, оскільки відсутній документ щодо належності цього майна спадкодавцеві а іншого способу захисту свої прав аніж звернення з позовом до суду у позивача немає, тому він вимушений був звернутися до суду з цим позовом. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Пунктом 4.15 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок), передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно». Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в раз його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Outcome: approved