Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до районної адміністрації по Орджонікідзевскому району Запорізької міської ради про визнання права на приватизацію квартири. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони проживають у [INFO]. [PERSON] зареєстрована в квартирі з 13 лютого 2001 р., а [PERSON] з 15 травня 1992 р. В цій квартирі також були зареєстровані їхні батьки, які померли. За весь час проживання у квартирі ними сплачуються комунальні послуги. Маючи намір приватизувати квартиру, вони звернулись до відповідача із відповідною заявою. Однак за відсутності ордеру на вселення, відповідач у приватизації квартири їм відмовив, підтвердженням чого є лист відповідача від 15 вересня 2015 р. № М-0248. Посилаючись на вимоги Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, просили визнати за ними паво на приватизацію вказаної квартири в рівних частках по ? та зобовязати відповідача видати свідоцтво про право власності на житло. Від позивачів надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Від представника відповідача надійшла заява, в якій зазначено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. Відповідачеві делеговані дані повноваження на підставі Положення про районну адміністрацію Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району. При розгляді заяви відповідачів райадміністрація керувалась Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 р. № 396, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 р. № 109/17404, відповідно до п.п. 17, 18 якого передбачено надання громадянами, які виявили бажання приватизувати квартиру, копії ордеру про надання житлової площі. Позивачі копію ордеру не надали, з огляду на що відповідач у задоволенні їх вимог відмовив. Просив розглянути справу за відсутності представника та прийняти рішення на розсуд суду. Оскільки від всіх учасників процесу надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та постійно проживають у [INFO] з 13 лютого 2001 р. та з 15 травня 1992 р. відповідно, що підтверджується відповідними штампами в їх паспортах, довідкою з місця проживання від 5 жовтня 2015 р. № 16635, квитанціями про оплату комунальних послуг. Позивачі звернулись до районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району із заявою та відповідними документами, з питання приватизації вказаної квартири. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району наділена повноваженнями щодо здійснення приватизації житла на підставі пункту 4.2.9 Положення про райадміністрацію, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 22 червня 2011 р. № 29. Листом від 15 вересня 2015 р. за № М-0248 відповідач проінформував позивачів про те, що за відсутності копії ордера на вселення в дану квартиру приватизація проведена бути не може (арк. справи 20). Відповідно до статті\~47 Конституції України\~громадяни мають право на житло та держава створює умови для придбання його у власність, в тому числі шляхом приватизації, що передбачено\~статтею 9 Житлового кодексу України. Відповідно до вимог абзацу 2 частини першої статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Згідно з вимогами частини першої статті 8 цього ж Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких, знаходиться державний житловий фонд. Частиною четвертою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передбачено, що підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства), а частиною третьою цієї ж статті Закону встановлено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. За частиною другою статті 8 зазначеного вище Закону, передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках), здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті в гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутні, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири, будинку, кімнати в гуртожитку. Відповідно до пунктів 4, 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень гуртожитках у власність громадян, затвердженого\~наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність громадян на підставі заяви та документів,передбачених пунктом 18 цього ж Положення, а саме: довідки про склад сім`ї та займані приміщення; копії ордеру про надання жилої площі(копія договору найму жилої площі у гуртожитках); документу, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копії документу, що підтверджує право на пільгові умови; заяви-згоди тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири(будинку) жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах. Згідно з пунктом 19 цього Положення, відомості про займані наймачем приміщення та їх площу заповнюються згідно з інвентаризаційними матеріалами, які зберігаються на підприємстві (організації) по обслуговуванню житла. Орган приватизації, в разі потреби, уточнює необхідні для розрахунків дані залежно від складу сім'ї і розміру загальної площі квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитках, оформлює відповідні розрахунки та видає розпорядження органу приватизації щодо жилих приміщень, на підставі яких видає свідоцтво про право власності на жиле приміщення, як це визначено у пунктах 21, 22 цього Положення. Підстави для відмови у приватизації житла передбачені частиною другою статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а саме не підлягають приватизації: квартири-музеї, квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стан і(в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (будинки) віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Згідно з матеріалами справи, відповідачем не оспорюється законність зайняття позивачами вказаного вище житлового приміщення як наймачами, право на яке вони не втрачали. Відповідно до\~статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5\~статті 2 цього Закону. \~\~ Так як відповідно до довідки житлового органу, вказане вище житло є квартирою в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації, а також враховуючи наявність передбачених законом підстав для приватизації квартири позивачами як її наймачами, суд доходить висновку, що за позивачами слід визнати їх право на приватизацію квартири [ADDRESS] загальною площею 50,54 кв.м, жилою площею 27,5 кв.м в рівних частках, тобто по ? частині за кожним. В цей же час, суд, виходячи з наведених вище вимог законодавства, доходить висновку, що порушене право позивачів має бути поновлене шляхом зобовязання відповідача провести приватизацію даної квартири у спільну часткову власність позивачів, а не шляхом зобовязання відповідача видати свідоцтво про право власності на житло. Суд зазначає, що видача відповідного свідоцтва є саме повноваженням відповідача та є наслідком проведення відповідної приватизації. Підсумовуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги частково, а саме визнає за позивачами право на приватизацію квартири [ADDRESS] загальною площею 50,54 кв.м, жилою площею 27,5 кв.м в рівних частках, тобто по ? частині за кожним та зобовязує відповідача провести приватизацію даної квартири у спільну часткову власність позивачів.

Outcome: partial