Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просили суд визнати за ними право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що 02 серпня 1999 року вони, відповідно до договору купівлі-продажу укладеного Регіональною універсальною товарною біржею «Таврійська», придбали зазначену частку житлового будинку та з метою подальшого розпорядження зазначеним нерухомим майном звернулась до приватного нотаріуса, проте постановою від 20 лютого 2020 року їм було відмовлено у вчинені нотаріальних дій у зв`язку з недодержанням нотаріальної форми договору купівлі - продажу, що позбавляє її можливості розпоряджатись належним їм нерухомим майном, у зв`язку з чим вимушені звернутись до суду із зазначеним позовом. 27 квітня 2020 року ухвалою суду, зазначений позов, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 27 травня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явились у адресованій суду заяві, представник позивачів просила справу розглядати у їх відсутність, позов підтримали та просила його задовольнити із зазначених підстав, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позов не подав. Зі згоди представника позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним Кодексом УРСР (в редакції 1963 року), чинному на момент укладання договору. Частиною першою статті 128 ЦК УРСР, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладання сторонами договору купівлі-продажу будинку, угода, зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Наміри укладення договору відчуження спірного нерухомого майна виникли у позивача у той період часу, коли набрав чинності Цивільний Кодекс України (в редакції 2004 року), відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Відповідно до аб. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Так, судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, зареєстрованого 02 серпня 1999 року Регіональною універсальною товарною біржею «Таврійська», позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] придбали у відповідача [PERSON] 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] , в цілому житловий будинок під літерою «А» шлаковий, житловою площею 42,3 кв.м, при ньому сарай «Б», гараж «В», туалет «Ж», сарай «Е», огорожа №1,2, вимощення №3, водопровід № 4,5, на земельній ділянці площею 589, 43 кв.м., право власності на яку, на підставі зазначеного договору, 05 серпня 1999 року зареєстровано КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» за позивачами, що також підтверджується довідкою №71, виданої 05 лютого 2020 року КП «Каховське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 17 вересня 2005 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Проте, враховуючи, що договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений, тобто такий правовстановлюючий документ, на теперішній час, згідно постанови приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу Іванищенко С.І. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20 лютого 2020 року, не відповідає вимогам чинного законодавству, що позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, тому таке право власності позивача підлягає судовому захисту, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України. За таких підстав, враховуючи, що відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, суд вважає доведеним правомірність набуття позивачами права власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] , яка була ними придбана у відповідача за договором купівлі-продажу, зареєстрованому на товарній біржі, та визнає за ними права власності на спірне нерухоме майно, задовольнивши позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved