Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON], в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Приморської сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Представник позивачів в судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити, слухати справу в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. 16 квітня 2017 року помер чоловік та батько позивачів по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №491083 від 19.04.2017 року. За життя [PERSON] належав житловий будинок №15г по вул.Чорноморській, с.Курортне, Білгород-Дністровський район, Одеської області, який розташований на земельній ділянці площею 1040 кв.м., що підтверджується договором дарування житлового будинку від 23.09.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №4024 та земельна ділянка розміром 0,1040 га., яка розташована за адресою: вул.Чорноморська 15г, с.Курортне, Білгород-Дністровський район, Одеської області, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується договором дарування земельної ділянки від 23.09.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за 4026. Оскільки вказаний житловий будинок був непридатний для проживання, позивачка разом з чоловіком [PERSON] на підставі рішення Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 28.05.2004 року провели реконструкцію житлового будинку та будівництво господарських будівель. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2006 року за [PERSON] було визнано право власності на вказаний житловий будинок. На час придбання спірного житлового будинку, позивачка та її чоловік перебували у зареєстрованому шлюбі, тому відповідно до норм чинного сімейного законодавства, яке діяло на час придбання нерухомого майна, житловий будинок належав подружжю на праві спільної сумісної власності, тобто набув статусу об'єкта спільного майна подружжя, отже, права на нерухоме майно\~будинок та земельну ділянку були набуті спадкодавцем під час шлюбу з позивачкою, аналогічним чином дане питання врегульовано ст.ст.60, 61, 70 СК України. Позивачі фактично прийняла спадщину після померлого, користуються спадковим майном, здійснюють платежі. Позивачі звернулись до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого, але оформити спадщину в нотаріальному порядку позивачам відмовлено, оскільки за життя померлий не оформив належним чином право власності на житловий будинок та земельну ділянку (відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно) та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується листом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 18.10.2017 року №280/01-16. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців0. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень\~статті 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачів обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved