Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[INFO] у сторін народилася дочка - [PERSON]. 10.06.2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Сумівською сільською радою Бершадського району Вінницької області, актовий запис №03. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Подружні життя у сторін не склалося і у 2011 році шлюб між ними було розірвано. Діти проживають з [PERSON] та перебувають на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча здоровий, працездатний і має змогу це робити. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але неменше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Позивач, [PERSON], надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Красносільської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Зі змісту позову вбачається, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ч. 1 ст. 183 цього ж кодексу визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.3 ст. 184 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно правового висновку ВСУ у справі № 6-1798цс16: Згідно із частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Відповідно до положень частини другої статті 183 СК України визначено обов'язок суду у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей визначити єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги всі обставини встановлені у судовому засіданні, а саме те, що відповідач є працездатним, доказів про наявність інших утриманців відповідач суду не надав, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved