Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві зазначив, що він пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений законом, з поважних причин, а саме: у вказаний період він проживав у іншому населеному пункті та перебував на обліку як безробітний, його діти хворіли, що потребувало значних коштів, а отже його тяжкий майновий стан став на заваді його особистого звернення до нотаріуса. Крім того, позивач повідомив, що до складу спадщини входить право власності на земельну ділянку розміром 0,275 га, яка розташована в селі Миколаївка Костянтинівського району Донецької області. Окрім нього інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2018 року замінено неналежного відповідача Другу Костянтинівську державну нотаріальну контору на Миколаївську сільську раду Костянтинівського району Донецької області. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились, про дату, час і місце його проведення повідомлялись належним чином. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача Миколаївської сільської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце його проведення відповідач повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У постанові №12 від 2009 р. Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи (п. 24). На виконання вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом була перевірена наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у зв'язку з визнанням відповідачем позову. Судом встановлено, що [INFO] в селі Миколаївка Костянтинівського району Донецької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 4 від 12 травня 2008 року, складений виконкомом Миколаївської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Позивач у справі [PERSON] є сином померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 26.11.1973 року (актовий запис № 20 від 26.11.1973 року складений Миколаївською сільською радою Костянтинівського району Донецької області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права власності на земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS], що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю, серія [NUMBER] [PERSON] на час смерті мала зареєстроване місце проживання в [ADDRESS]; інші особи за вказаною адресою не мали зареєстрованого місця проживання, що підтверджується копією довідки, виданої виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Костянтинівського району 03.03.2016 р. за № 81. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 52488892 від 04.07.2018 року, наданою Другою Костянтинівською державною нотаріальною конторою, в реєстрі відсутні відомості про наявність спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Друга Костянтинівська ДНК 22.04.2016 року рекомендувала [PERSON] звернутись до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини. [PERSON] з 19.03.2008 року по 13.03.2009 року перебував на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості населення Донецької області, що підтверджується копією трудової книжки. Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною 1 ст. 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зі змісту статей 1268, 1269, 1270 ЦК України випливає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що оскільки після смерті [PERSON] спадщина не була прийнята іншими спадкоємцями, належним відповідачем по справі має бути територіальна громада за місцем знаходження нерухомого майна, що входить до складу спадщини, а саме: Миколаївська сільська рада. Відповідач Миколаївська сільська рада свій обов'язок щодо подання до суду заяви про визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою не виконала. Отже, враховуючи те, що відповідач визнав позов, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права інших осіб, а також те, що спадщина після смерті [PERSON] ніким не прийнята та не визнана відумерлою, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню та [PERSON] слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] в один місяць з моменту набрання рішенням законної сили, що є достатнім строком для подання ним заяви про прийняття спадщини. При подачі позову до суду позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., що підтверджено відповідною квитанцією в матеріалах справи. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи волю позивача, суд вважає за можливе віднести судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, на його рахунок. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що позивачем при подані позову сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., а відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд дійшов до висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 352 грн. 40 коп.

Outcome: approved