Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] 15 жовтня 2014 року звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання іпотеки припиненою, визнання не чинними записів, зазначивши третьою особою відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а. с. 2-6), в обґрунтування якого позивач у позовній заяві та її представник у судовому засіданні посилались на те, що в забезпечення виконання ТОВ «Метал-Сервіс» зобов'язань за кредитним договором № 11048794000 від 28 вересня 2006 року, укладеним між ТОВ «Метал-Сервіс» та АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого було змінено на ПАТ «УкрСиббанк», також 28 вересня 2006 року між відповідачем та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 11048794000/1, за умовами якого в іпотеку банку була передана належна позивачу квартира [ADDRESS]. Оскільки щодо ТОВ «Метал-Сервіс» наявний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців про державну реєстрацію припинення юридичної особи позичальника у зв'язку із визнанням її банкрутом, внаслідок чого зобов'язання даного товариства за кредитним договором № 11048794000 від 28 вересня 2006 року припинились, позивач та її представник просили суд визнати припиненою іпотеку за договором № 11048794000/1 від 28 вересня 2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3172; визнати не чинним запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна: реєстраційний № 380252 від 28 вересня 2006 року про заборону відчуження квартири [ADDRESS] на підставі договору іпотеки № № 11048794000/1 від 28 вересня 2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3172; визнати не чинним запис в Державному реєстрі іпотек: реєстраційний № 6862623 від 25 березня 2008 року про обтяження іпотекою квартири [ADDRESS] на підставі договору іпотеки № № 11048794000/1 від 28 вересня 2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3172 (а. с. 2-6). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про ознайомлення з датою судового засідання, призначеного на 11 листопада 2014 року (а. с. 25), а також повідомленням про вручення поштової кореспонденції суду з викликом у судове засідання, призначеного на 09 грудня 2014 року, яку уповноважена особа отримала 26 листопада 2014 року, тобто за 12 днів до засідання (а. с. 41), про причини неявки у судове засідання не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідачів та в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача за правилами постановлення заочного рішення. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь в розгляді даної цивільної справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності з 2003 року належить квартира № 35, розташована в будинку № 4 по пров. Шевченко в м. Дніпропетровську (а. с. 8, 9). Також судом було встановлено, що в забезпечення виконання ТОВ «Метал-Сервіс» зобов'язань за кредитним договором № 11048794000 від 28 вересня 2006 року, укладеним між ТОВ «Метал-Сервіс» та АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого було змінено на ПАТ «УкрСиббанк», 28 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 11048794000/1, за умовами якого в іпотеку банку була передана квартира [ADDRESS]. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи (а. с. 10-13, 14-15). З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців вбачається, що державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Метал-Сервіс» було припинено у зв'язку із визнанням її банкрутом (а. с. 16-17). Судом було встановлено, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], третя особа - ТОВ «Метал-Сервіс» про звернення стягнення на заставлене майно, а саме: квартиру № 35, розташовану в будинку № 4 по пров. Шевченко у м. Дніпропетровську, було скасовано апеляційним судом Дніпропетровської області рішенням від 26 жовтня 2012 року саме у зв'язку з припиненням юридичної особи «Метал-Сервіс» та визнанням її банкрутом (а. с. 18). Крім того, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2012 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження за заявою ПАТ «УкрСиббанк» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2012 року в справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], третя особа - ТОВ «Метал-Сервіс» про звернення стягнення на заставлене майно - оскільки судом касаційної інстанції не вбачалось порушення норм матеріального та процесуального права (а. с. 19). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» Юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державних органів, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. Положенням ст. 609 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язань, забезпеченого заставою. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінюючи всі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог позивача, у зв'язку з чим вважає за можливе їх задовольнити у повному обсязі. Приймаючи таке рішення суд виходить з того, що у судовому порядку був встановлений факт припинення юридичної особи ТОВ «Метал-Сервіс» у зв'язку з визнанням банкрутом, чим, в свою чергу, була обумовлена відмова у задоволенні вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, договір про що є предметом розгляду даного спору, та відповідне судове рішення вступило в законну силу. Проте наявність записів в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі іпотек (а. с. 43-45) щодо квартири - предмету іпотеки, заважають позивачу у здійснені нею прав власника даної нерухомості. За викладених обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат вирішення справи, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 243,60 грн. (а. с. 7). На підставі викладеного,

Outcome: approved