Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Малоглумчанської сільської ради про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з усіма господарськими будівлями кожному, що знаходяться за адресою: с. Паранине, вул. Першотравнева, 57, Ємільчинського району, Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка і батька [PERSON], мотивуючи тим, що він помер 30.03.2014 року і після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами. При житті померлим був складений заповіт на імя його дочки [PERSON], але даний заповіт складений таким чином, що немає можливасті ідентифікувати вказаний будинок як майно, що вказане в заповіті. Після смерті [PERSON] вони подали заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання позивачки не з'явилися, надали суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] помер 30.03.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 237269, виданим 29.04.2014 року. Про те, що [PERSON] був чоловіком позивачки [PERSON] свідчить ксерокопія свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП № 320742 від 16.11.1975 р. Те, що [PERSON] був батьком позивачки [PERSON] підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії І-ТП № 480370 від 26.01.1981 р. та ксерокопією свідоцтва про шлюб серії І-БК № 248696 від 07.05.2014 року. Право на спадкування мають особи, визначені у законі (ст. 1223 ч. 1 ЦК України). Визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку за кожним з господарськими будівлями слід задовольнити, визнавши [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування за законом власниками житлового будинку з надвірними спорудами в 1/2 частці за кожним, який знаходиться за адресою: с. Паранине, вул. Першотравнева, 57, Ємільчинського району, Житомирської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved