overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] 3 червня 2015 року подав до суду заяву про встановлення факту родинних відносин із [PERSON], котра померла 10 жовтня 1998 року, посилаючись на те, що вона була його рідною матірю, однак у свідоцтві про його, заявника, народження імя матері помилково записано [PERSON]. У обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилався на те, що після смерті його матері на майно, яке їй належало на праві власності, відкрилася спадщина і він, будучи спадкоємцем першої черги за законом, звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадкове майно, однак отримав відмову в оформленні спадщини, так як із поданих ним, заявником, документів не вбачається, що він був рідним сином [PERSON] Установлення вказаного факту необхідне для одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Під час судового розгляду представник заявника [PERSON] у підтримання заяви посилалася на викладені в ній обставини. Представник заінтересованої особи Роздільненської сільської ради Самбірського району Львівської області [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомлені, що вбачається із рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень та їх заяв, у судове засідання не зявилися, але не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] Вислухавши пояснення представника заявника та представника заінтересованої особи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про смерть відомо, що 10 жовтня 1998 року померла [PERSON] (а.с. 4). Із свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він народився 15 травня 1954 року і його матірю записана [PERSON] (а.с. 5). Із довідок, виданих виконавчим комітетом Роздільненської сільської ради Самбірського району Львівської області, видно, що [PERSON], Ямілія та [PERSON] є одна і та сама особа, а також вона була матірю [PERSON] (а.с. 6, 7, 8). Із вказаних документів також вбачається, що вік, місце проживання та народження заявника і його матері співпадають, у звязку з чим є підстави для висновку про те, що [PERSON], Ямілія і [PERSON] є одна і та сама особа. Отже, наведеними доказами достовірно доведено, що [PERSON] була матірю заявника. Установлення факту родинних відносин з [PERSON] має для заявника юридичне значення, так як дає підстави [PERSON] реалізувати своє право на спадщину після смерті його матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

[PERSON] 4 грудня 2018 року пред'явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 7 грудня 1983 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що з 2013 року вони не змогли проживати як сім'я, виконувати сімейні обов'язки та вирішувати поточні проблеми, через несумісність характерів, крім цього між ними зникла повага один до одного і часті сварки та непорозуміння лише шкодили її здоров'ю. Хоча, неповнолітніх дітей у них немає, однак відповідач відмовляється прибути в органи ДРАЦС для реєстрації розірвання шлюбу. Під час підготовчого засідання [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Статтею 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони зареєстрували шлюб 7 грудня 1983 року. Із заяв по суті справи вбачається, що неповнолітніх дітей у сторін немає. У 2013 році вони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Сторонам роз'яснено наслідки визнання позову. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] 4 квітня 2014 року подала до суду заяву про надання їй права на шлюб із [PERSON] У обґрунтування заяви посилалася на те, що вона познайомилася з [PERSON] та між ними зав'язалася дружба, яка згодом переросла у кохання, між ними виникли інтимні стосунки і в даний час вона, заявник, вагітна та очікує народження дитини від [PERSON] З метою створення сім'ї і спільного виховання дитини вони із [PERSON] вирішили одружитися та створити сім'ю. Однак, коли вони звернулися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору із спільною заявою про реєстрацію шлюбу, їм було відмовлено по тій причині, що вона, заявник, не досягла шлюбного віку. Будь-яких інших перешкод для реєстрації шлюбу не має. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання заяви посилалася на викладені у ній обставини. Законний представник неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви та просив надати його дочці право на шлюб. Заінтересована особа [PERSON] просив задовольнити заяву [PERSON], так як він бажає зареєструвати з нею шлюб. Представник органу опіки та піклування у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що перешкод у реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] немає. Заслухавши пояснення заявника, її законного представника та заінтересованої особи [PERSON], дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 цього Кодексу право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Заявник [PERSON] народилася [INFO] року, тобто досягла шістнадцяти років, що видно із її паспорта та свідоцтва про народження (а.с. 3, 4). [PERSON] та [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб і створити сім'ю, що вбачається з їх пояснень, [PERSON] в іншому шлюбі не перебуває, обставин, які перешкоджали б укладенню між ними шлюбу, не встановлено. Із довідки, виданої жіночою консультацією Самбірської міської дитячої лікарні, відомо, що [PERSON] вагітна 7-8 тижнів (а.с. 5). Отже, надання [PERSON] права на шлюб відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] 4 липня 2012 року на річці Тясмин в м. Смілі мисиновою сіткою, що є забороненим знаряддям лову, виловив 10 штук красноперки та 7 штук окунів. Оскільки своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області звернулось до нього з позовом про стягнення 799 грн. збитків, заподіяних рибному господарству України. В судове засідання представник позивача не з'явився, в направленому до суду клопотанні начальник управління просив розглядати справу у відсутності представника. Відповідач позов не визнав, пояснив, що в 2012 році вже сплатив адміністративний штраф. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 031273 від 4 липня 2014 року, [PERSON] о 21 годині 30 хвилин 4 липня 2012 року на річці Тясмин в м. Смілі ловив рибу сіткою, забороненою для любительського та спортивного рибальства, та виловив 10 штук красноперки та 7 штук окунів. Постановою Смілянського міськрайонного суду від 1 серпня 2014 року відповідача визнано винним у вчинені правопорушення, визначеного ч. 4 ст. 85 КУпАП, накладено на нього 425 грн. штрафу. Згідно з ст. 10 ЗУ «Про тваринний світ» громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу, внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. У відповідності з постановою КМУ № 1209 від 21 листопада 2001 року діями [PERSON] заподіяно шкоди на суму 799 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] 4 липня 2016 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 лютого 2014 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжність в характерах та ігнорування її, позивача, як особистості, через що вони стали чужими одне одному, що спричиняло постійні сварки, скандали та непорозуміння, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхньої дочки та у неї, позивача, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби та взаємодопомоги. На даний час їхній шлюб існує формально, оскільки відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою з якою їх обєднує спільний побут та спільні інтереси. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 21 лютого 2014 року, від якого мають одну неповнолітню дитину, котра проживає з позивачем (а. с. 3, 6). Із показань позивача, допитаної як свідка, вбачається, сторони взимку 2016 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, відповідач переїхав проживати до своїх батьків. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] 4 липня 2017 року предявивла позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 5 вересня 2012 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] [INFO]. З січня 2017 року шлюбні відносини між ними припинені спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Просила розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, судові витрати покласти на нього. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Єрьоменко». Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримала, відповідач визнав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних доказів. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 Про призначення територіальної підсудності справ, справи, які підсудні Ворошиловському районному суду м. Донецька, розглядаються Селидівським міським судом Донецької області. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2012 року, від якого мають доньку, [PERSON],[INFO](а.с.13). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З січня 2017 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч.8\~ст.235 ЦПК України\~у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] 4 липня 2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 4 вересня 2014 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося із самого початку, відповідач зловживав алкогольними напоями, ображав її, принижував, часто вчиняв сварки і скандали, мало приділяв їй уваги як жінці, жив своїм власним життям, у всьому слухав лише свою матір, через що вона покинула його та перейшла проживати до своїх батьків. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтв про одруження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 4 вересня 2014 року, від якого дітей у них немає (а.с. 4). Сторони у 2016 році припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] 4 лютого 2016 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 12.07.1997 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 12.07.1997 р. відділом реєстрації актів цивільного стану міськвиконкому у м.Запоріжжя, за актовим записом №579 (а.с.10). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] 4 серпня 2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 15.02.1997 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Одруження з відповідачем виявилося невдалим. На протязі останніх років сімейні стосунки сильно погіршились. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з грудня 2013 року, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 15.02.1997 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, Україна, за актовим записом №122 (а.с.5). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

[PERSON] 4 серпня 2015 року предявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 лютого 1995 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що спочатку їхнє подружнє життя складалось добре, у 2001 році вони разом тимчасово виїхали на роботу до Іспанії. У 2013 році він, позивач, повернувся додому і не має наміру знову їхати до дружини, а вона не бажає повертатися в Україну. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві, пояснивши, що відповідач за кордоном створила нову сімю та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявилася, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, а тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 23 лютого 1995 року, від якого неповнолітніх дітей у них немає (а. с. 3, 4). Сторони у 2013 році припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, відповідач створила нову сімю. При наведених обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved