Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] 22.03.2018 року звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], в твердій грошовій сумі 1200,00 грн., але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 03.03.2027 року, з індексацією відповідно до закону, також просить стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу правову допомогу в розмірі 500,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені. Неповнолітній син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Домовленості про спосіб утримання неповнолітньої дитини між сторонами не досягнуто. У період часу, коли сторони проживали однією сім'єю, на утримання дитини останній надавав суму, достатню для належного матеріального забезпечення та розвитку дитини, від 1800,00 грн. до 2500,00 грн. щомісячно. Також позивач зазначає, що стан здоров'я відповідача цілком задовільний, на його утриманні немає інших дітей та непрацездатних осіб, стягнення за виконавчими документами відсутні. Позивач не проживає з відповідачем, їхнє спілкування досить утруднене, тому [PERSON] не відомо про те, чи працює [PERSON] офіційно. Оскільки неможливо спрогнозувати дохід відповідача на певний період, позивач вважає за доцільне визначити розмір аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши надані у справі докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 17.10.2008 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 17.10.2008 року. (а. с. 3) Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджує копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 11.03.2009 року (а. с. 4). Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у відповідності із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. 198, 199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (статті 183 цього кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1, 2 статті 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Даних про працевлаштування відповідача, про наявність у нього нерухомого майна та інших джерел доходу матеріли справи не містять. Разом з тим, суд враховує і ту обставину, що відповідач є здоровою, працездатною молодою особою, даних про наявність обмежень за станом здоров'я не має, дані про наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб також відсутні. Отже, приймаючи до уваги як рівень прожиткового мінімуму дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище дитини, та стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, зважаючи на батьківський обов'язок відповідача по утриманню дитини до її повноліття, враховуючи інтереси останньої, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 22.03.2018 року. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»). Оскільки позовна вимога [PERSON] про стягнення аліментів задоволена, то з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Крім того, відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, врім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. З договору про надання професійної правничої допомоги №25 від 16.03.2018 року вбачається, що між позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] укладено договір про підготовку позовної заяви, консультування з питань стягнення аліментів. Відповідно до пункту 2 даного договору клієнт сплачує адвокату гонорар в сумі 500,00 грн. (а. с. 7). З квитанції до прибуткового касового ордеру №25 від 16.03.2018 року вбачається, що [PERSON] на підставі договору №25 від 16.03.2018 року сплачено 500 грн. 00 коп. (а. с. 9). за таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі підлягає задоволенню.

Outcome: approved