Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції, третя особа: [PERSON], про зняття арешту з майна, у якому просять суд зняти арешт, накладений 17.08.2005 року ВДВС Старобільського РУЮ, з автомобіля ВАЗ 21063, держ. номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 1982 року випуску, жовтого кольору, що належить на праві приватної власності [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER]; з квартири за адресою [ADDRESS], ? частка якої належить на праві приватної власності [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], ? частка якої належить [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], зняти арешт, накладений 17.08.2005 року ВДВС Старобільського РУЮ, з незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS], який належить на праві приватної власності [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER]. Ухвалою суду від 03.04.2015 року позовні вимоги [PERSON] до відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції про зняття арешту з майна в частині зняття арешту, накладеного 17.08.2005 року ВДВС Старобільського РУЮ, з незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] залишено без розгляду. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з уточненим позовом до відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції, третя особа: [PERSON], про зняття арешту з майна, у якому просять суд зняти арешт, накладений 17.08.2005 року ВДВС Старобільського РУЮ, з автомобіля ВАЗ 21063, держ. номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 1982 року випуску, жовтого кольору, що належить на праві приватної власності [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER]; з квартири за адресою [ADDRESS], зняти арешт, накладений за реєстраційним номером обтяження №2233188 від 28.07.2005 року на підставі ухвали Старобільського районного суду від 11.07.2005 року; з квартири за адресою [ADDRESS], зняти арешт, накладений за реєстраційним номером обтяження №2296390 від 16.08.2005 року на підставі постанови б/н від 29.07.2005 року ВДВС Старобільського РУЮ. В обґрунтування позову позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] посилаються на те, що їм належить наступне майно: [PERSON] - автомобіль ВАЗ 21063, держ. номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 1982 року випуску, жовтого кольору; [PERSON] - ? частка квартири, розташованої за адресою: квартира [ADDRESS]; [PERSON] - ? частка квартири, розташованої за адресою: квартира [ADDRESS] 10.04.2006 року Старобільським районним судом за позовом [PERSON] було ухвалено рішення у справі №2-131 про стягнення на його користь з [PERSON] 25000,00 грн. На сьогодні зазначену суму боргу стягнуто в повному обсязі. В забезпечення зазначеного позову ухвалою Старобільського районного суду від 11.07.2005 року було накладено арешт на наступне майно: на недостроенный дом в [ADDRESS], квартиру в [ADDRESS], автомобиль ВАЗ 21063 гос. номер [NUMBER]. Так суд помилково наклав арешт на нерухоме майно сторонніх осіб. [PERSON], [PERSON] не є й ніколи не були боржниками. Вони ніколи не мали заборгованості перед [PERSON] На виконання ухвали суду державним виконавцем ВДВС Старобільського РУЮ Руденком Д.Ю. 29.07.2005 року було накладено арешти на майно позивачів, про що винесено відповідну постанову. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на квартиру за адресою: [ADDRESS], накладено арешт за реєстраційним номером обтяження №2296390 від 16.08.2005 року на підставі постанови б/н від 29.07.2005 року ВДВС Старобільського РУЮ. Арешти зберігають свою дію й сьогодні. Крім того, згідно інформації з Державного реєстру на цю квартиру двічі накладено арешт за однієї й тієї ж підстави. Ситуація пояснюється наступним. 28.07.2005 року Старобільською державною нотаріальною конторою, згідно вимог діючого на той час законодавства, було виконано ухвалу Старобільського районного суду №2-131 від 10.04.2006 року та накладено арешт на зазначену квартиру за реєстраційним номером обтяження №2233188. Старобільська ДНК не є учасником процесу так як судове рішення у справі жодним чином не впливає на її права та обов'язки. 24.07.2014 року позивач [PERSON] виконав усі свої зобов'язання перед [PERSON] та сплатив заборгованість за судовим рішенням у повному обсязі. На сьогодні у провадженні ВДВС відсутні будь-які провадження, за якими боржниками є [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Тобто позивачі не є боржниками. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача - відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції Булавинець Н.М. у судове засідання не з'явилася. У своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу у її відсутності та рішення прийняти відповідно до законодавства України. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить наступне майно: [PERSON] - автомобіль ВАЗ 21063, держ. номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 1982 року випуску, жовтого кольору; [PERSON] - ? частка квартири, розташованої за адресою: квартира [ADDRESS]; [PERSON] - ? частка квартири, розташованої за адресою: квартира [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта на автомобіль копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 14, 15). В забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу ухвалою Старобільського районного суду від 11.07.2005 року було накладено арешт на недобудовиний будинок в [ADDRESS], квартиру в [ADDRESS], автомобіль ВАЗ 21063 держ. номер [NUMBER] (а.с. 9). На виконання ухвали суду державним виконавцем ВДВС Старобільського РУЮ Руденком Д.Ю. 29.07.2005 року було накладено арешти на майно позивачів, про що винесено відповідну постанову. Як вбачається з копії виконавчого листа № 2-131/2006 від 20.03.2006 р. Старобільським районним судом було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг у сумі 25000,00 грн. (а.с. 10) 24.07.2014 р. державним виконавцем ВДВС Старобільського РУЮ закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-131/2006 від 20.03.2006 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у сумі 25000,00 грн. у зв'язку з повним погашенням боргу (а.с.11) Згідно повідомлення ВДВС Старобільського РУЮ від 16.12.2014 р., у відділі на виконанні відсутні виконавчі документи на боржника [PERSON] (а.с. 13) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на квартиру за адресою [ADDRESS], накладено арешт за реєстраційним номером обтяження №2296390 від 16.08.2005 року на підставі постанови б/н від 29.07.2005 року ВДВС Старобільського РУЮ. Згідно вимог п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 27.11.09р.), виконавче провадження підлягає закінченню у випадках фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Частиною 1 ст.38 цього ж Закону (в цій же редакції) регламентовано, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Приписи законодавства не було виконано. Аналіз положень ст.58 цього ж Закону показує, що арешт з домоволодіння позивача в даному випадку може бути знятий тільки за рішенням суду. Аналогічні положення містять ст.ст.50,60 Закону України «Про виконавче провадження» в нині діючій редакції. Статтею 1 Протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» передбачено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно приписів глави 23 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно із ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин. Ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. З урахуванням вищенаведеного, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та ст. 41 Конституції України, ст. 23 ЦК України, п. 8 ч. 1 ст. 37, ч. 1 ст. 38, ст.ст. 40, 40-1, 58 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 27.11.2009 р.),

Outcome: approved