Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

[PERSON].(далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Грем'яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] та встановлення факту родинних відносин, а саме що [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON], яка на день смерті мешкала в селі Грем'яч, Новгород-Сіверського, Чернігівської області разом зі своєю донькою [PERSON], яка прийняла спадщину померлої матері належним чином, тобто фактичним вступом в управління та володіння спадковим майном, що передбачено п. 1 ст. 549 ЦК Української РСР. [INFO] померла [PERSON], яка на день смерті мешкала в селі Грем'яч, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області одна. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельні ділянки розташовані на території Грем'яцької сільської ради Новгрод-Сіверського району Чернігівської області. Позивач являється, спадкоємцем за заповітом, проте в 6-ти місячний термін заяву про прийняття спадщини не подав, оскільки вважав, що при наявності заповіту визначений законодавством термін подачі заяви на нього не розповсюджується і те, що в цей період він проживав в іншій місцевості. Коли ж у подальшому звернулася до нотаріуса з приводу оформлення вказаної спадщини нотаріус йому пояснила про необхідність визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення родинного зв'язку між [PERSON] та [PERSON] як матір-донька з причини відсутності свідоцтва про народження спадкодавця. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, заявив клопотання про допит свідків [PERSON] та [PERSON] мешканців с. Грем'яч, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області. Представник відповідача - Грем'яцької сільської ради у судове засідання не з'явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] знає ще з часів його дитинства, останній постійно приїжджав в гості до своєї тітки - [PERSON], в їх село. У тітки своїх дітей не було, вона дуже любила [PERSON] і тому залишила заповіт на його ім'я. Тітка [PERSON] - [PERSON], була його кумою, тому йому добре відомо, що матір'ю [PERSON] була [PERSON] і останнім часом вони проживали разом. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідмила, що вона була двоюрідною сестрою покійної [PERSON] і знала всю сім'ю [PERSON]. Підтвердила суду що покійні [PERSON] та [PERSON] являлися донькою та матір'ю, а [PERSON] - племінник [PERSON]. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши вступне слово позивача, покази свідків та дослідивши матеріали справи і наявні в них докази та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв'язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, [INFO] померла [PERSON], [INFO] (а.с.8). 15.07.2004 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Даний заповіт був посвідчений секретарем виконавчого комітету Грем'яцької сільської ради [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №102 (а.с.15). Згідно довідки виконкому Грем'яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №1160 від 14.11.2016 року, [PERSON] яка померла [INFO], дійсно на день смерті постійно проживала одна в с.Гремяч Новгород-Сіверського району Чернігівської області(а.с.13). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №53563153 від 05.10.2018 року, після смерті [PERSON], померлої [INFO] у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.18). Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положенням частини першої статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким, відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином спадщина [PERSON] відкрилася в день її смерті, тобто [INFO], при цьому вона не була прийнята позивачем, який не подав заяви про прийняття спадщини, пропустивши передбачений для цього законодавством шестимісячний строк (а.с.17). Водночас від прийняття спадщини [PERSON] позивач не відмовлявся. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На час розгляду справи спадщина, відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.1277 Цивільного кодексу України, не визнана відумерлою, тобто є відкритою, а відповідно ч.1 ст.1223 ЦК України позивач, як спадкоємець за заповітом має право на спадкування, яке виникає у день відкриття спадщини. Судом беззастережно встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки мешкав в іншій місцевості відмінній від місця відкриття спадщини, що підтжується показами свидків та дослідженими судом матеріалами справи, зокрема і копією паспорта [PERSON], згідно якого з 09.10.2004 року місце проживання [PERSON] зареєстроване зза адресою: [ADDRESS]. Тому, враховуючи вимоги ч.4 ст.206 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] тривалістю у три місяці з дня набрання даним рішенням законної сили, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. З приводу заявленої позивачем вимоги про встановлення факту родинних відносин, судом враховане наступне: [INFO] в с.Грем'яч, Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла [PERSON] (а.с. 21). Згідно довідки виданої виконавим комітетом Грем'яцькою сільською радою від 14.11.2016 року за вихідним № 1159, [PERSON], яка померла [INFO], дійсно на день смерті постійно проживала в с. Гремяч, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області. Разом з нею проживала дочка [PERSON] (а.с.12). 26.12.2002 року на ім'я [PERSON] було видано державний акт [NUMBER] на право власності на земельні ділянки загальною площею 5,02 гектари, розташовані на території Грем'яцької сільської ради (а.с.16). Згідно повідомлення Державного архіву Чернігівської області №Д-3570 від 11.12.2017 року - книги первинних актових записів про народження по с.Грем'яч Грем'яцького (зараз - Новгород-Сіверського) району Чернігівської області за 1940 рік на зберігання до архіву не надходили й про їхнє місцезнаходження архів відомостей не має. Виходячи з вищезазначеного, архів не може видати довідку про народження [PERSON] (а.с.14). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Оскільки заявник, як спадкоємець за заповітом [PERSON], яка в свою чергу була донькою [PERSON] та відповідно до статті 1261 ЦК України належить до першої черги спадкоємців за законом, встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] має важливе юридичне значення для позивача, зокрема для оформлення ним спадщини останньої. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та в цій частині також підлягає задоволенню. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як донька - мати не спростовується жодними доказами, а впаки підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема і показами свідків. На підставі викладеного,

Outcome: approved