Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що вона є власницею 47/100 частини житлового будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є власницею 53/100 частин вказаного житлового будинку. У будинку з 2007 року зареєстровані її онуки - [PERSON], [PERSON]. Близько двох років тому відповідачі поїхали на заробітки до Російської федерації та в спірному житловому будинку фактично не проживають. Їх реєстрація створює перешкоди у здійсненні нею права користування і розпорядження належним їй на праві власності майном. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання були викликані в порядку, визначеному ч. 9 ст.74 ЦПК України шляхом розміщення оголошення в газеті «Вісник Олешшя» № 65-66 (11029-30) від 14.08.2014 року, у зв'язку з чим суд у відповідності до ч.9 ст.76 ЦПК України вважає відповідача повідомленим належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача, та відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що відповідачі [PERSON], [PERSON] є онуками позивача [PERSON]. В гостях у останньої бувають часто, відповідачів в будинку близько двох років не бачили. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що згідно договором купівлі-продажу від 13.03.2000 року [PERSON] на праві власності належить 47/100 житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. Позивачеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2004 року на праві власності належить 53/100 житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. У вказаному житловому будинку з 2007 року зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], які є онуками позивача [PERSON], що підтверджується записом в домовій книзі. Приблизно з 2012 року відповідачі у спірному будинку не проживають, їх реєстрація створює позивачам перешкоди у здійснені ними права користування і розпоряджання своїм майном. Ці обставини підтверджуються копіями договорів купівлі-продажу, копією домової книги, довідкою Цюрупинського РС УДМС України в Херсонській області та іншими письмовими доказами, а також показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають в приватній власності житловий будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і вправі розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до положення ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки відповідачі в будинку позивачів не проживають близько двох років, тому їх слід визнати такими, що втратили право користування цим житлом. Разом з тим, вимоги позивачів щодо усунення перешкод у користуванні майном шляхом зняття з реєстрації відповідачів не є обґрунтованими, оскільки підставою для зняття з реєстрації є рішення суду про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням, а тому додаткове рішення з цього ж приводу не може бути прийняте. На підставі викладеного,

Outcome: partial