Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] 22.06.2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання попереднього договору дійсним, розірвання попереднього договору та стягнення грошових коштів, яким просить визнати попередній договір № 1 від 21.06.2017 року дійсним та розірвати його; стягнути з відповідача на його користь 175017,70 грн., з яких 121166,10 грн. коштів сплачених в якості авансу, 53851,60 грн. - неустойки за невиконання умов договору. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що 21.06.2017 року між сторонами укладено попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,57 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована в межах території Колонщинської сільської ради, Макарівського району Київської області на території садівничого товариства «Лісове-1», яка належить [PERSON] . Відповідно до умов договору відповідач повинен був звернутись до відповідної землевпорядної організації та за власний кошт замовити виготовлення кадастрового номера на вищевказану земельну ділянку, після чого звернутись разом з ним до органів нотаріату для нотаріального посвідчення попереднього договору в строк до 21.04.2018 року. В якості оплати за майбутнім договором позивачем було передано відповідачу аванс у розмірі 4500,00 доларів США, про що є розписка від 21.06.2017 року. Однак відповідач у умови договору не виконав, грошові кошти у розмірі 4500,00 доларів США відповідачем позивачу не повернуто. Ухвалою суду від 25.06.2021 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. В установлений строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 21.06.2017 року між сторонами укладено попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,57 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована в межах території Колонщинської сільської ради, Макарівського району Київської області на території садівничого товариства «Лісове-1», яка належить [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до умов договору п. 1.2 відповідач повинен був звернутись до відповідної землевпорядної організації та за власний кошт замовити виготовлення кадастрового номера на вищевказану земельну ділянку, після чого звернутись разом з ним до органів нотаріату для нотаріального посвідчення попереднього договору в строк до 21.04.2018 року. В якості оплати за майбутнім договором позивачем було передано відповідачу аванс у розмірі 4500,00 доларів США, про що є розписка від 21.06.2017 року (а.с. 9). В зв`язку з невиконанням умов попереднього договору № 1 від 21.06.2017 року позивачем на адресу відповідача була направлена претензія, яка було залишена відповідачем без задоволення (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину При вчиненні попереднього договору купівлі-продажу всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі па досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги той факт, що відсутні підстави недійсності правочину, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання попереднього договору № 1 від 21.06.2017 року дійсним. Стаття 635 ЦК України визначає, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Стаття 598 ЦК України визначає, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Судом встановлено, що відповідачем не було виконано умови попереднього договору. Отже, оскільки позивач виконав належним чином власні зобов`язання за договором та сплатив кошти в сумі, визначеній договором, в той же час відповідач власні зобов`язання не виконав та у строки, встановлені попереднім договором не було укладено основний договір купівлі-продажу, відповідач не надав доказів повернення грошових коштів за договором на рахунок позивача, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 121166,10 грн., що еквівалентно 4500,00 доларів США грн. заборгованості. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі 53851,60 грн., що еквівалентно 2000,00 доларів США, передбачену п. 1.4 попереднього договору № 1 від 21.06.2017 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. За вказаних обставин, суд надходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. Крім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved