Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до Кремінського районного суду Луганської області із заявою про встановлення факту родинних відносин, вказавши заінтересованою особою Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області. В обґрунтування своєї заяви вона зазначила, що [INFO] померла її двоюрідна бабуся [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії у сумі 27547,40 грн. Заявник завчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її двоюрідної бабусі, на підставі якої було заведено спадкову справу. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Проте нотаріусом заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в неї відсутні документи, що підтверджують факт родинного зв`язку заявника із [PERSON] [PERSON] зазначає, що підтвердити факт родинного зв`язку не має можливості, оскільки в неї відсутні свідоцтва про народження її батька та її рідного дідуся, а наявні лише свідоцтво про народження батька та архівна довідка щодо актового запису про народження її дідуся, які видані на тимчасово окупованій території України, тобто на території,\~непідконтрольній законній\~українській владі,\~що ставить\~під сумнів\~легітимність цих\~документів. Отримати дублікати вказаних документів у передбаченому законном порядку заявник не має можливості, оскільки архів, де зберігаються відповідні актові записи, також знаходиться на тимчасово окупованій території України. Заявник та її двоюрідна бабуся [PERSON] як внутрішньо переміщені особи були зареєстровані разом за однією адресою: [ADDRESS] . Таким чином, заявник просила встановити факт того, що вона є двоюрідною онукою [PERSON] , яка померла [INFO] , що необхідно заявнику для оформлення спадщини. Ухвалою суду від 08.04.2019 разом із вирішенням питання про відкриття провадження у справі за ініціативою суду на підставі ч. 2 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України було витребувано у Кремінського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, остання надала заяву, в якій просила розглянути справу за їх відсутності, а також зазначила, що вони підтримують заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Рубіжанського об`єднаного\~управління Пенсійного\~фонду України\~Луганської областів\~судове засідання\~не з`явився\~начальник управління\~Смаглюк Н.\~надав суду\~письмові пояснення,\~в яких\~просив суд\~розглядати справу\~за відсутності\~представника заінтересованої\~особи,\~а також\~зазначив,\~що факт\~родинних відносин\~має для\~заявника юридичне\~значення і\~потрібен для\~прийняття спадщини,\~тому просив вирішити справу на розсуд суду та не заперечував проти задоволення у разі, якщо факт родинних відносин буде підтверджений відповідними доказами. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається із постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12.05.2016 місто Стаханов Луганської області було перейменоване на місто Кадіївка. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Кадіївка (минула назва Стаханов) Луганської області і батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (наразі взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: луганська область, [ADDRESS] . Санаторна, [ADDRESS] /2). 04 червня 1994 року заявник уклала шлюб із [PERSON] , після реєстрації якого взяла собі прізвище чоловіка. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження та паспортом заявника, довідкою про взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи від 17.11.2014, а також свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7-8, 12, 13, 14). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , факт родинних відносин з якою просить встановити заявник, народилася [INFO] у м. Кадіївка Ворошиловградської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . З 01.11.2015 [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , була взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Заявником [PERSON] надано суду архівну довідку № А-1329/1 від 29.11.2018, видану «Державною установою «Державна архівна служба» так званої «Луганської Народної Республіки», з якої вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у с. Шпотине Старобільського району Луганської області та його батьками є [PERSON] , 1939 року народження, та [PERSON] , 1938 року народження (а.с. 21). Також заявником надано суду свідоцтво про народження, видане 06.09.2018 «Державною установою «Відділ запису актів цивільного стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції» так званої «Луганської Народної Республіки», з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у м. Стаханов Луганської області та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до наведеного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, як доказів, оскільки суд бере до уваги, що можливості збору доказів смерті особи на тимчасово окупованій території України є обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини. Крім того, з листа Кремінського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області, що був наданий у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 08.04.2019 вбачається, що перевіркою архіву м. Кремінна та Кремінського району та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не виявлено (а.с. 25, 33). Таким чином, із наданих заявником документів судом встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , який є рідним батьком [PERSON] , який, в свою чергу, є рідним батьком заявника [PERSON] , а тому [PERSON] доводиться двоюрідною бабусею заявнику [PERSON] . Разом з тим, зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.08.2018 Антрацитівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області вбачається, 26 липня 2018 року двоюрідна бабуся заявника [PERSON] , [INFO] , померла у м. Кадіївка Луганської області у віці 80 років (а.с. 15). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 162/02-31 від 14.03.2019, винесеної приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Луганській області Гребінюком О.В. вбачається, що заявнику [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію у сумі 27547,40 грн, яка залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують факт родинного зв`язку між ними. Також із вказаної постанови вбачається, що згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 55459345 від 14.03.2019 у спадковому реєстрі є інформація про заповіт, посвідчений 17.07.1996 за № 1-2125 нотаріусом Кадіївської державної нотаріальної контори Луганської області від імені [PERSON] , дані про час народження якої відсутні. Крім того, відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 55459356 від 14.03.2019 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі заяви Шебершньової О.В. від 28.08.2018 за № 227 була заведена спадкова справа № 105/2018 у приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Гребінюка О.В. Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Також згідно з довідкою № 202/03.2-31К від 14.02.2019 на день смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із заборгованості по недоотриманій пенсії у сумі 27547,40 грн (а.с. 18-19). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження\~\~справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У пункті 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 зазначається, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин, оскільки в судовому засіданні факт родинних відносин між заявником [PERSON] та її двоюрідною бабусею [PERSON] знайшов своє підтвердження з досліджених письмових доказів, а встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини у вигляді недоотриманої пенсії після смерті [PERSON] , у той час як нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, а тому вважає за необхідне задовольнити повністю заяву\~ [PERSON] та встановити факт того, що остання є двоюрідною онукою [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК Українипри ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved