Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] 09.07.2014 року звернулася до суду з цим позовом, вказавши, що вона з відповідачем по справі [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Повідомила, що майже три роки вони з відповідачем проживають окремо та спільного господарства не ведуть, дитина перебуває на її утриманні та вихованні. Зазначила, що вона працює лише на 50% окладу техпрацівницею в будинку культури с.Станіславчик Жмеринського району, але її заробітної плати не вистачає на проживання та лікування дитини. Пояснила, що вона неодноразово зверталась до відповідача із проханням допомагати їм з дитиною матеріально, але останній всі її прохання проігнорував, а тому угоди про добровільну сплату аліментів між ними не було досягнуто. Посилаючись на те, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, а саме: забезпечує себе за рахунок тимчасових заробітків, де отримує платню, розмір якої їй невідомо, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову й до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, посилаючись на вимоги викладені в позовній заяві. Свій стан здоров'я та стан здоров'я їхньої дитини визначила як задовільний. Просила задоволити позов. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, вказавши, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 300 грн. щомісяця, посилаючись на відсутність у нього постійного заробітку та вважаючи цю суму достатньою для забезпечення потреб дитини, зауваживши, що він кожного місяця приїзжає до дитини та щось їй привозить. Власний стан здоров'я визначив як задовільний. Вказав, що він є працездатною особою, але ніде на даний час не працює, проживає разом з батьками, які хворіють та потребують догляду. Повідомив, що окрім нього, батьки мають ще двох працездатних синів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.7). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], на утримання якої позивач просить стягнути аліменти з відповідача. Згідно довідки виконавчого комітету Станіславчицької сільської ради від 18.06.2014 року (а.с.9) позивач [PERSON] проживає разом із неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Встановлені обставини батьківства [PERSON] стосовно [PERSON], який є неповнолітньою особою, визначають обов'язок відповідача надання утримання останньому, у тому числі у спосіб сплати аліментів у примусовому порядку на користь матері, з якою безпосередньо проживає дитина, за неможливості врегулювання даного спору добровільно. Разом з тим, суд вважає, що як заявлений позивачем розмір аліментів на утримання неповнолітноьї дитини у розмірі 500 грн. відповідає принципам розумності та справедливості. При цьому суд відкидає заперечення відповідача щодо неможливості сплати ним аліментів у більшому розмірі з підстав того, що він ніде не працює та не має достатнього доходу, оскільки ним не повідомлено про визначення у встановленому порядку його непрацездатності чи перебування на обліку в центрі зайнятості населення на підтвердження дієвого пошуку ним роботи. За сукупності вказаних висновків суд визначає достатнім розмір аліментів для утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. щомісяця, що з урахуванням відповідної частки прожиткового мінімуму неповнолітньої дитини забезпечуватиме достатнє утримання останньої, надання якого є обов'язком обох батьків, у тому числі позивача, а також не порушуватиме прав відповідача, оскільки вказана сума аліментів перебуває в межах половини прожиткового мінімуму працездатних осіб, яким є останній, та не обмежуватиме можливості надання ним часткового утримання непрацездатним батькам, які мають власний дохід у вигляді державної пенсії, а також можуть мати додаткове утримання окрім відповідача від двох інших своїх синів. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо заявлених вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved