Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє адвокат [PERSON], звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що 16 липня 2005 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 07 у книзі реєстрації шлюбів виконкому [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Вказує, що від шлюбу між нею і відповідачем народилося пятеро дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та відсутність бажання надалі проживати подружнім життям. Фактичне спільне проживання вони з відповідачем припинили. На даний момент відповідач проживає з іншою жінкою та винаймає житло в місті Ужгород. Разом з тим, вона з дітьми проживає у своїх батьків. Пояснює, що з підстав, наведених вище, збереження сімї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України, зокрема таких як вагітність або ж недосягнення спільною дитиною одного року, - відсутні. Питання щодо стягнення аліментів на утримання дітей вже вирішено в іншому провадженні. На підставі наведеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 16.07.2005 рок у виконкомі [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 16 липня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 07, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ФМ № 000934, виданим 16.07.2005 року виконкомом [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області. У позивача з відповідачем є спільні діти: дочка [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 365598, виданого 08.12.2016 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області; син [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 279278, виданого 10.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області; дочка [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ №107563, виданого 20.08.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області; син [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 065224, виданого 19.03.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області та син [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 021018, виданого 07.11.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обовязків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони тривалий час сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем та не бажає з ним проживати. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved