Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

[PERSON] 15.01.2021 року звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити обмежувальний припис терміном на шість місяців стосовно [PERSON] , а саме: заборонити останньому перебувати за місцем її проживання в [ADDRESS] . Заява обгрунтована наступним. Заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 26.03.2018р., в подальшому шлюб було розірвано. Мають спільного сина [INFO] . Після розірвання шлюбу вони мешкали окремо та в цей час [PERSON] до говором іпотеки придбала квартиру, в якій вони мешкали разом із сином. 20.11.2020 року до них приїхав [PERSON] з наміром відновити родину та вони стали проживати в квартирі у трьох. 31.12.2020 року вони зустрічали разом Новий рік. В цей день [PERSON] образив їх сина, вживав при цьому нецензурну лексику. В подальшому конфлікт був вичерпаний. 01.01.2021 року приблизно о 2-30 год. [PERSON] разом із [PERSON] знаходились за столом. В цей час [PERSON] почав висловлювати претензії з приводу їжі та зіштовхнув заявника зі стільця. Від поштовху остання впала на підлогу. Деякий час вона пролежала на підлозі, та коли [PERSON] заспокоївся, пішла спати до дитини в кімнату. Вранці вона з дитиною залишила своє житло та до 04.01.2021 року вони мешкали у родичів. 04.01.2021 року вона разом із співробітниками поліції увійшла до квартири. В приміщенні квартири співробітник поліції [PERSON] склала у відношенні [PERSON] терміновий заборонний припис, який був йому вручений та [PERSON] разом із поліцейськими залишив її квартиру. Зважаючи на вищевикладене, заявник звернулася до суду із даною заявою щодо видачі обмежувального припису та просить визначити наступне тимчасове обмеження його прав - заборонити перебувати в місці її проживання - [ADDRESS] на строк 6 місяців. Заявник в судовому засіданні доводи заяви підтримала, просила задовольнити та додаткового показала, що [PERSON] вчиняє у відношенні неї фізичне насильство. Так 28.12.2017 року після того, як [PERSON] спричинив їй тілесні ушкодження, вона зверталась до травматологічного відділення м.Краматорська, де їй була надана медична допомога та накладені шви на голові. Останній раз він спричинив їй тілесні ушкодження 01.01.2021 року, коли між ними виникла сварка. В ході сварки, [PERSON] штовхнув її та вона вдарилася передпліччям. Вказані тілесні ушкодження були зафіксовані співробітником поліції [PERSON] під час складання у відношенні [PERSON] 04.01.2021 року термінового заборонного припису. Свідком сварки 01.01.2021 року був їх син, який говорив їй в подальшому, що злякався. В теперішній час син не має бажання спілкуватися з батьком, оскільки той його образив 31.12.2020 року. Однак, вона не чинить перешкоди у їх спілкуванні. Заявник зазначила, що [PERSON] не має відношення до її квартири та має житло в м.Полтава. Також вважає, що [PERSON] вчиняє у відношенні неї психологічне насильство - словесно ображає її, залякує, що викликає у неї побоювання за свою безпеку, спричиняє емоційну невпевненість, що завдає шкоди її психічному здоров`ю. Вважає, що саме строк дії обмежувального припису - 6 місяців відновить її психологічне здоров`я та за цей час вона прийме остаточне рішення щодо можливості подальшого спільного життя із [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, оскільки його неявка не перешкоджає судовому розгляду, суд вважає за можливе розглядати таку без його участі, враховуючи строки розгляду такої категорії справ, визначених ЦПК України. Вислухав пояснення заявника, свідка [PERSON] , дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 26.03.2018 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, як встановлено судом, 04.01.2021 року від [PERSON] прийняті заяви про вчинення [PERSON] домашнього насильства, як щодо заявника, так і щодо їх дитини [PERSON] . У відношенні [PERSON] складені два протоколи серія ВАБ 074730 та ВАБ 127751 від 04.01.2021р. за ст.ст. 173-2 ч.1 КУпАП, що підтверджується копіями протоколів. За результатами оцінки співробітником поліції [PERSON] ризиків вчинення домашнього насильства після опитування [PERSON] , вказаний ризик був оцінений як високий з обов`язковим винесенням кривднику термінового заборонного припису. 04.01.2021 року у відношенні [PERSON] винесений терміновий заборонний припис серія [NUMBER] терміном на 10 діб. Вказаним приписом зобов`язано [PERSON] залишити місце проживання [PERSON] ; заборонено вхід та перебування в місці проживання [PERSON] ; заборонено в будь-який спосіб контактувати з [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка є інспектором відділу превенції Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області суду показала, що 04.01.2020 року вона прийняла від [PERSON] заяву про вчинення [PERSON] у відношенні неї домашнього насильства. [PERSON] їй показала, що 01.01.2021 року приблизно о 2-30 год. [PERSON] перебував у стані сп`яніння, поводив себе агресивно, вдарив її рукою, завдав їй синців, вказані дії були ним вчинені у присутності їх сина. Подія була зафіксована в адміністративних протоколах у відношенні [PERSON] за ст.173-1 ч.1 КУпАП. Окрім того, у відношенні останнього був складений терміновий обмежувальний припис, оскільки за результатами опитування [PERSON] ризик вчинення домашнього насильства був оцінений як високий. [PERSON] разом із співробітниками поліції залишив квартиру заявника та, при наданні ним пояснень у Краматорськогому ВП, свою вину у вчиненні домашнього насильства у відношенні колишньої дружини та у присутності дитини, він визнав. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється у т.ч. на колишнє подружжя. В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суд під час вирішення такої заяви має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заходи спрямовані на захист потерпілих від насильства вживаються не після притягнення кривдника до відповідальності, а на підставі звернення постраждалої особи, стосовно якої існує реальна загроза вчинення насильства у сім`ї. З матеріалів справи вбачається наявність конфлікту між сторонами у справі, що мало наслідком звернення заявниці до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення домашнього насилля, відсутність, на даний час, бажання примирення у сторін, що дало суду підстави дійти висновку про наявність ризиків щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема фізичного та психологічного за місцем проживання заявника. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що доводи заявниці знайшли своє підтвердження, а тому заяву слід задовольнити і з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявниці, суд вважає необхідним вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] . При цьому суд виходить з наявності встановлених в судовому засіданні фактів вчинення психологічного та фізичного насильства [PERSON] відносно [PERSON] , а тому заслуговують на увагу доводи заявниці про те, що дії [PERSON] призвели до побоювання заявника за свою безпеку. Беручи до уваги наведені обставини, суд зважає, що наявний високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведений нею у заяві вид обмежувального припису забезпечить дієвий та ефективний захист від кривдника. При цьому суд враховує, що заявник мешкає в власному житлі, яке придбано нею після розірвання шлюбу, а заінтересована особи має інше житло в м.Полтава та тривалий час мешкав і працював за кордоном, тому в даному випадку його житлові права не порушуються. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved