Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про визнання за ним у порядку спадкування за законом права власності на 2/3 частки належних його матері [PERSON] житлового будинку та господарських будівель, розташованих за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Деснянська, 19, а також права власності на 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,07 гектари, розташованої за вказаною вище адресою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 березня 2017 року померла його матір [PERSON] Остання за життя набула право власності на вказані вище житловий будинок та земельну ділянку. Спадкоємцями матері за законом є він, його брат, тобто відповідач, та їхня сестра. Остання подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини на його користь, він та відповідач прийняли спадщину матері. Відповідно, з урахуванням відмови сестри від спадщини, позивач вказує, що отримав у спадщину 2/3 частки належних їхній матері житлового будинку та земельної ділянки. Водночас всі документи на спадкове майно знаходяться у відповідача, який відмовляється їх надати. Позивач вказує, що без зазначених документів він не має змоги оформити прийняту спадщини, у звязку з чим змушений звернутися до суду за захистом свого права. Відповідачем відзив та заперечення, а позивачем відповідь на відзив до суду не подавалися. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити позов повністю з підстав вказаних у ньому. Відповідач у судовому засіданні заявив, що позов визнає частково, оскільки документи на спадкове майно їхньої матері дійсно зберігаються у нього і він відмовляється надати їх позивачу. Свої дії відповідач пояснив тим, що хотів аби він, позивач та їхня спільна сестра зібралися разом після смерті матері з приводу спадкового майна. Про те, що сестра відмовилася від спадщини на користь позивача йому не було відомо. Також відповідач заявив, що останні три роки він постійно проживав з матірю та доглядав за нею, при цьому брат та сестра допомоги матері не надавали, відповідно він не визнає прав позивача на спадкове майно їхньої матері. Заслухавши вступне слово позивача, його представника, а також вступне слово відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, 30 березня 2017 року в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області померла [PERSON] (а.с. 4). Ще за життя остання на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23 листопада 2001 року серії Р №536 набула право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Деснянська, 19, що підтверджується копією відповідного свідоцтва та довідкою КП «Новгород-Сіверська МБТІ від 01 грудня 2017 року (а.с. 10,13 ). Також [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 0,07 гектари з кадастровим 7423610000:00:009:0036, з цільовим призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за вказаною вище адресою, яке посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН №052731 від 20 жовтня 2004 року (а.с. 7). Позивач є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с. 9). Він належним чином прийняв спадщину своєї матері, подавши відповідну заяву (а.с. 30). Також дітьми покійної [PERSON] є відповідач та [PERSON], що визнається і не оспорюється сторонами у справі та додатково підтверджується наданими на вимогу суду нотаріусом документами зі спадкової справи №286/2017, заведеної до майна [PERSON] (а.с. 29-31). Вказане свідчить, що позивач, відповідач та [PERSON] згідно статті 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги після [PERSON] Частиною першою статті 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними. Отже, позивач, відповідач та [PERSON] мали право на спадкування по 1/3 частці спадщини їхньої матері [PERSON], кожен. Як вбачається, відповідач постійно проживав зі своєю матірю [PERSON] на день її смерті, що також визнається і не оспорюється сторонами і підтверджується довідкою Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 30 січня 2018 року (а.с. 21). Відповідно в силу положень частини третьої статі 1268 ЦК України він теж належним чином прийняв спадщину своєї матері [PERSON] Стосовно спадкоємця [PERSON] суд враховує, що остання подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини [PERSON] на користь [PERSON], тобто позивачка. Частиною другою статті 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-якого із спадкоємців за законом не залежно від черги. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позивач, з урахуванням відмови [PERSON] від спадщини на його користь, успадкував після [PERSON] 2/3 частки її спадкового майна, а відповідач 1/3 частку спадкового майна. Відповідно до\~статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною першою статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. Отже, до позивача в порядку спадкування за законом після [PERSON] перейшло право власності на 2/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Деснянська, 19 та право власності на 2/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 7423610000:00:009:0036, площею 0,07 гектари. Відповідачем у судовому засіданні визнано та не оспорюється той факт, що він не надає позивачу документи на спадкове майно, яке належало [PERSON] і фактично не визнає право останнього на частку спадкового майна. З листа приватного нотаріуса [PERSON] від 04 жовтня 2017 року вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на частку житлового будинку та земельної ділянки, успадкованої після [PERSON], у звязку з неподанням ним правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно. Відповідно до\~статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що позивач набув у порядку спадкування за законом після [PERSON] право власності на 2/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Деснянська, 19 та право власності на 2/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 7423610000:00:009:0036, площею 0,07 гектари, однак вказане право не визнається, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову повністю. Враховуючи те, що позов підлягає задоволення повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача в якості компенсації здійснених судових витрат необхідно стягнути 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved