Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом та свої вимоги мотивують тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 11.11.1998 за номером №ААН №9266821 на ім`я [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , на приватизовану земельну ділянку, площею 500 кв.м, по [ADDRESS] є незаконним і повинно бути визнано недійсним, оскільки відсутність реєстрації у Державномугеокадастрі даних про право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] , нотаріусом помилково було зазначено про наявність у складі спадщини приватизованої земельної ділянки. Довідка про розрахунок вартості початкової ціни земельної ділянки не є правовстановлюючим документом на підтвердження права власності на земельну ділянку. Вони є співвласниками будинку [ADDRESS] і кожному з них належить: [PERSON] - 37/100 часток, [PERSON] - 11/100 часток, [PERSON] - 11/100 часток, [PERSON] - 5/100 часток. Підставою для набуття права власності на зазначені частки у домоволодінні [ADDRESS] є рішення Сумського районного суду Сумської області від 08.08.2011 і свідоцтво про право на спадщину від 21.02.2017. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,- їм належать наступні приміщення і надвірні будівлі, садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 23,3 кв.м, які складаються з житлової кімнати «2-7», площею 8,1 кв.м, житлової кімнати «3-5», площею 15,2 кв.м; приміщення житлової прибудови літ. «А-1-1», загальною площею 23,4 кв.м, які складаються з житлової кімнати «2-2», площею 14,8 кв.м, житлової кімнати «2-3», площею 8,6 кв.м; приміщення житлової прибудови літ. «А-2-1», загальною площею 23,8 кв.м, які складаються з приміщень: коридор «2-4», площею 7,4 кв.м, житлова кімната «4-1», площею 16,4 кв.м; приміщення прибудови літ. «А-3-1», загальною площею 14,2 кв.м, які складаються з: кухня «2-6», площею 6,0 кв.м, санвузол «2-8», площею 1,8 кв.м, кухня «3-2», площею 6,4 кв.м; приміщення прибудови літ «а-4», загальною площею 5,0 кв.м, яке складається з коридору «2-5», площею 5,0 кв.м; приміщення тамбур літ. «а-6», загальною площею 3,8 кв.м, яке складається з тамбур «ІV», площею 3,8 кв.м; приміщення прибудови літ. «а-8», загальною площею 19,0 кв.м, яке складається з: коридору «4-8», площею 4,7 кв.м, житлової кімнати «4-9», площею 14,3 кв.м; приміщення прибудови літ. «а-9», загальною площею 4,2 кв.м, яке складається з коридору «VІ», площею 4,2 кв.м; господарські споруди: погріб літ. «Г», погріб літ. «п/г», сарай літ. «Б», сарай літ. «О», сарай літ. «С», убиральня літ. «Т», убиральня літ. «У», сарай літ. «Х», навіс літ. «Ч», хвіртка №1. Відповідно до висновку будівельно-технічного та земельно - технічного дослідження № 1310/32 судових експертів Андрєєва Л.Г. і Сукаленко С.В. від 06 листопада 2019 року,- ідеальна частка належної [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] частини у спільному майні становить 64/100, загальною вартістю 273806 грн. [PERSON] є співвласницею житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] і їй належить 36/100 ідеальних часток на підставі рішення Сумського районного суду Сумської області від 08.08.2001. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Відповідачці [PERSON] належать наступні приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 23,2 кв.м., які складаються з кухні «1-3», площею 7,2 кв.м, житлової кімнати «1-4», площею. 16,0 кв.м; приміщення житлової прибудови літ. «А-4-1», загальною площею 13,2 кв.м, яке складається з житлової кімнати «1-2», площею 13,2 кв.м; приміщення прибудови літ. «а-2», загальною площею 9,0 кв.м, яке складається з кухні «1-5», площею 9,0 кв.м; приміщення житлового будинку літ. «Д-1», загальною площею 47,0 кв.м, яке складається з: кухні «1-1», площею 14,5 кв.м, житлової кімнати «1-2», площею 12,2 кв.м, санвузол «1-3», площею 1,1 кв.м, житлова кімната «1-4», площею 9,2 кв.м; приміщення мансарди літ. «м/с», загальною площею 31,7 кв.м, яке складається з: житлова кімната «1-5», площею 26,7 кв.м, кладова «1-6», площею 5,0 кв.м. Господарські споруди: погріб літ. «п/г-1», гараж літ. «Ф», убиральня літ. «Е-1», сарай літ. «Ш», сарай літ. «Щ», літній душ літ. «Ю», огорожа № 3, огорожа № 2, ворота № 4. Відповідно до висновку будівельно-технічного та земельно технічного дослідження № 1310/32 судових експертів Андрєєва Л.Г. і Сукаленко С.В. від 06 листопада 2019 року,- ідеальна частка належної [PERSON] частини у спільному майні становить 36/100, загальною вартістю 467892 грн. Частки у спільному майні є сформованими і спір щодо володіння і користування відсутній. Окрім житлових будинків і господарських споруд у спільному користуванні перебуває земельна ділянка, площею 0,1000 га, за адресою: [ADDRESS] , надана їм у власність відповідно до рішення Сумської міської ради № 4688-МР від 27 лютого 2019 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/. Кадастровий номер № 5910136600:17:009:0028. Частки власників у спільному майні становлять: [PERSON] - 37/100; [PERSON] - 11/100; [PERSON] - 11/100; [PERSON] - 5/100; [PERSON] - 36/100. Відповідно до умовного порядку користування земельною ділянкою, [PERSON] користується земельною ділянкою, яка не відповідає належній їй частині у спільному майні і є значно більшою за своїм розміром, що істотно порушує право власності позивачів на належну їм частку у спільному майні в розмірі 64/100 часток. Також без погодження із ними [PERSON] здійснила самовільне будування житлового будинку літ. «Д-1», який розташований на невеликій відстані від їхнього будинку і перекриває їм сонячне світло. Окрім цього, [PERSON] повісила перед їхніми вікнами на відстані менш 50 см темні ковдри, які додатково позбавили їхні кімнати денного світла, чим перешкоджають їм у належному користуванні їхньою часткою будинку. Також [PERSON] без їхньої згоди розмістила на їхньому будинку лічильник електричного струму із розводкою на два належні їй будинки, чим створює їм перешкоди в користуванні належним їм будинком і земельною ділянкою. У зв`язку з цим просять суд виділити із спільної часткової власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , у спільну часткову власність із збереженням належних їм часток наступне майно: приміщення житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 23,3 кв.м, які складаються з: житлової кімнати «2-7», площею 8,1 кв.м, житлової кімнати «3-5», площею 15,2 кв.м; приміщення житлової прибудови літ. «А-1-1», загальною площею 23,4 кв.м, які складаються з житлової кімнати «2-2», площею 14,8 кв.м, житлової кімнати «2-3», площею 8,6 кв.м; приміщення житлової прибудови літ «А-2-1», загальною площею 23,8 кв.м, які складаються з приміщень коридор «2-4», площею 7,4 кв.м, житлова кімната «4-1», площею 16,4 кв.м; приміщення прибудови літ. «А-3-1», загальною площею 14,2 кв.м, які складаються з: кухня «2-6», площею 6,0 кв.м, санвузол «2-8», площею 1,8 кв.м, кухня «3-2», площею 6,4 кв.м; приміщення прибудови літ «а-4», загальною площею 5,0 кв.м, яке складається із коридору «2-5», площею 5,0 кв.м; приміщення тамбур літ. «а-6», загальною площею 3,8 кв.м, яке складається з тамбуру «IV», площею 3,8 кв.м; приміщення прибудови літ. «а-8», загальною площею 19,0 кв.м, яке складається з: коридору «4-8», площею 4,7 кв.м, житлової кімнати «4-9», площею 14,3 кв.м; приміщення прибудови літ. «а-9», загальною площею 4,2 кв.м, яке складається з коридору «VI», площею 4,2 кв.м. Господарські споруди: погріб літ. «Г», погріб літ. «п/г», сарай літ. «Б», сарай літ. «О», сарай літ. «С», убиральня літ. «Т», убиральня літ. «У», сарай літ. «Х», навіс літ. «Ч», хвіртка №1. Ідеальна частка належної їм частки у спільному майні становить 64/100, загальною вартістю 273806 грн. [PERSON] виділити наступні приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 23,2 кв.м, які складаються з: кухні «1-3», площею 7,2 кв.м, житлової кімнати «1-4», площею 16,0 кв.м; приміщення житлової прибудови літ. «А-4-1», загальною площею 13,2 кв.м, яке складається з житлової кімнати «1-2», площею 13,2 кв.м; приміщення прибудови літ. «а-2», загальною площею 9,0 кв.м, яке складається з: кухні «1-5», площею 9,0 кв.м; приміщення житлового будинку літ. «Д-1», загальною площею 47,0 кв.м, яке складається з: кухні «1-1», площею 14,5 кв.м, житлової кімнати «1-2», площею 22,2 кв.м, санвузол «1-3», площею 1,1 кв.м, житлова кімната «1-4», площею 9,2 кв.м; приміщення мансарди літ. «м/с», загальною площею 31,7 кв.м, яке складається з: житлова кімната «1-5», площею 26,7 кв.м, кладова «1-6», площею 5,0 кв.м. Господарські споруди: погріб літ. «п/г-1», гараж літ. «Ф», убиральня літ. «Е-1», сарай літ. «Ш», сарай літ. «Щ», літній душ літ. «Ю», огорожа №3, огорожа №2, ворота №4. Ідеальна частка належної [PERSON] частини у спільному майні становить 36/100, загальною вартістю 467892 грн.; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 листопада 1998 року, видане державним нотаріусом Вольвач А.В. на ім`я [PERSON] за номером ААН № 926681 на приватизовану земельну ділянку, площею 500 кв.м, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , що належить померлому [PERSON] на підставі розрахунку вартості початкової ціни земельної ділянки недійсним. Виділити їм у спільну часткову власність із збереженням належних їм часток земельну ділянку, площею 640 кв.м, з урахуванням площі під будівлями за адресою: [ADDRESS] , із загальної площі земельної ділянки 0,1000 га, кадастровий номер 5910136600:17:009:0028/відображена жовтим кольором в додатку № 2арк. 2 за 2-м варіантом поділу /Частка позивачів у спільному майні становить 64/100; виділити [PERSON] земельну ділянку, площею 360 кв.м, з урахуванням площі під будівлями від загальної площі земельної ділянки 0,1000 га, кадастровий номер59101366006:17:009:0028 /відображена блакитним кольором у додатку № 2 за 2-м варіантом/. Частка у спільному майні становить 36/100. Межа, яка відокремлює земельні ділянки співвласників показана червоним кольором і проходить по точкам А,Б,В,Г,Д,Е, відрізок межі ділянки А-Б проходить по прямій лінії по наявній огорожі від червоної лінії, розділивши огорожу на частки 2,06 м та 19,38 м /15,6+0,38+3,4/; далі відрізок межі Б-В проходить по лінії поділу житлового будинку; відрізок межі ділянки В-Г, проходить по ломаній лінії стіни житлового будинку літ. «А»; далі відрізок межі Г-Д, довжиною 2,43 м; далі, повернув праворуч проходить по прямій лінії відрізок межі Д-Е, довжиною 10,1 м, до суміжної ділянки [ADDRESS] ; визначити порядок користування земельними ділянками в порядку сервітуту земельної ділянки, площею 10,0 кв.м/показана в додатку №2 арк. 1 жовтим кольором з штриховкою червоного кольору, лінійні розміри /2,06; 5,92; 1,55; 4,56; 0,2; 1,33/м, та земельну ділянку, площею 27,0 кв.м/ показана в додатку №2 арк.1 блакитним кольором з штриховкою червоного кольору лінійні розміри /1,0; 9,94; 13,64; 1,77; 15,22; 0,3; 9,8/м; припинити право спільної часткової власності між ними та [PERSON] , на будинки літ. «А-1» і літ. «Д-1» за адресою: [ADDRESS] , визнавши їх окремими об`єктами нерухомого майна; усунути їм перешкоди в користуванні власністю з боку [PERSON] , зобов`язавши її зняти лічильник електроструму із розводкою електричних проводів на два її будинку та зняти дві темні ковдри, які розміщені перед їхніми вікнами на земельній ділянці, площею 27,0 кв.м, наданій в користування сторін в порядку сервітуту, надати їм дозвіл на облаштування хвіртки між їхньою земельною ділянкою та земельною ділянкою, призначеної для користування на умовах сервітуту, для вільного обслуговування спільним будинком. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засідання заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 08.08.2001 було встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] на праві власності належало [PERSON] - батьку чоловіка відповідача [PERSON] . Після його смерті згідно свідоцтва про право на спадщину від 19.01.1958 власниками даного домоволодіння в рівних частинах стали його діти - чоловік відповідача [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно договору дарування від 19.05.1958 [PERSON] подарувала належну їй частину [PERSON] та [PERSON] , після чого кожному з них стало належати по 1/2 частині будинку. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] , після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , успадкувала 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями у [ADDRESS] . У свідоцтві про право на спадщину за законом ААН №9266821 від 11.11.1998 зазначено, що спадкове майно: житловий будинок з відповідними надвірними будівлями знаходиться на приватизованій земельній ділянці, площею 500 кв.м. Також в порядку спадкування після смерті чоловіка, [PERSON] отримала приватизовану земельну ділянку, площею 500 кв.м, для будівництва та обслуговування житлового будинку. Згідно з Розділом VII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613/VI,- земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними, тому позовні вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.1998 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Судовим рішенням встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй частину домоволодіння. 11.06.1979 2-гою Сумською держнотконторою було видано свідоцтво про право на спадщину після її смерті на 1/2 частину домоволодіння [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/8 частині. Внаслідок здійснення спадкоємцями [PERSON] прибудов до своєї частини будинку, їх частки у домоволодінні були збільшені. Згідно судового рішення їх загальна частка складає 64/100, а [PERSON] належить 36/100 часток. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 08.08.2001 житлові приміщення, а також господарські будівлі були реально поділені між співвласниками відповідно до їх часток. Протягом тривалого часу між [PERSON] та позивачами сформувався постійний порядок користування житловим приміщенням у будинку «А-1». З моменту її вселення близько 60 років назад вона постійно користується зазначеними приміщеннями в будинку. Також на належній їй на праві власності земельній ділянці, площею 500 кв.м, [PERSON] побудувала будинок «Д-1», який складається з: кухні 1-1, пл. 14,5 кв.м, житлової кімнати 1-2, пл.22,2 кв.м, санвузлу 1-3, пл.1,1 кв.м, житлової кімнати 1-4, пл. 9,2 кв.м, приміщення мансарди м/с, в якому є житлова кімната 1-5, пл.26,7 кв.м, кладова 1-6, пл.5,0 кв.м. З господарських споруд їй належить: погріб п/г1, гараж Ф, убиральня Е1, сарай Ш, сарай Щ, літній душ Ю, огорожа № 2, огорожа №3, ворота №4. В позовній заяві позивачі посилались на самовільне побудування нею житлового будинку «Д-1», однак вказані обставини не відповідають дійсності і спростовуються розписками позивачів, з яких вбачається, що всі вони надали письмові згоди на побудову будинку Д-1. Зазначили, що ніяких претензій та зауважень щодо будування будинку Д-1 вони не мають. З приводу добудов позивачами до своєї частини будинку приміщень та порядку ними користування спір між ними відсутній, оскільки загальний розмір їх часток не змінився. Оскільки питання поділу домоволодіння вже було вирішено Сумським районним судом Сумської області згідно рішення від 08.08.2011, тому позовні вимоги щодо повторного розгляду судом цих вимог є незаконними. Крім того, рішенням суду вже був визначений порядок користування цією ж земельною ділянкою між тими ж сторонами по справі. Згідно рішення суду, яке набрало законної сили, [PERSON] було виділено під будівлями 127 кв.м., під двором - 135 кв.м, під городом - 271 кв.м, а всього 533 кв.м. Оскільки вона володіє земельною ділянкою, площею 500 кв.м, на законних підставах в порядку спадкування після смерті свого чоловіка, своє право власності вона підтвердила правовстановлюючими документами, виданими у встановленому законом порядку, тому теперішні претензії позивачів відносно її нового переліку є необґрунтованими. Крім того, позивачі в 2019 році звернулися до Сумської міської ради з питанням передачі їм у приватну власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, в тому числі і належних їй на праві власності 500 кв.м, приховавши при цьому рішення Сумського районного суду Сумської області від 08.08.2001 щодо встановлення раніше судом порядку користування земельною ділянкою. Представник третьої особи - Сумської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі. Щодо твердження представника відповідача [PERSON] про закриття провадження в частині вимог про розподіл домоволодіння та земельної ділянки суд зазначає, що дане твердження є необґрунтованим з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 08.08.2001 визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Другою Сумською держнотконторою 11.06.1979 на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на 1/2 частину домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , відмовивши їй в останній частині позову про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину по даному домоволодінню від 10.01.1968 та договору дарування від 08.05.1958 за його необґрунтованістю. Визнано право власності на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , вартістю 27296 грн.: за [PERSON] на 2630,40 грн., що складає 0,104 його долі, за [PERSON] на 1320,90 грн., що складає 0,048 його долі; за [PERSON] на 3124,90 грн., що складає 0,114 його долі, за [PERSON] на 3124,90 грн., що складає 0,115 його долі, за [PERSON] на 6966,90 грн., що складає 0,255 його долі, за [PERSON] на 9928 грн., що складає 0,364 ідеальної долі. Проведено реальний розподіл домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , і виділено по ньому реально на праві власності по другому варіанту додаткової технічної експертизи: [PERSON] разом з її неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , для спільного користування по житловому будинку: приміщення 3-2, площею 6,4 кв.м, та приміщення 3-5, площею 15,2 кв.м; по господарським спорудам: туалет «У» та 1/4 частину хвіртки №1 на загальну суму 4203 грн., що складає 16/100 частини всього домоволодіння і визнано на дану частину право власності за [PERSON] на 11/100 частини домоволодіння, за [PERSON] на 5/100 частини всього домоволодіння; [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] для спільного користування по житловому будинку: приміщення 2-1, площею 15,9 кв.м, приміщення 2-2, площею 14,5 кв.м, приміщення 2-3, площею 3,6 кв.м, приміщення 2-4, площею 7,4 кв.м, приміщення 2-5, площею 5 кв.м, приміщення 3-1, площею 8,9 кв.м, приміщення 3-4, площею 8,1 кв.м; по господарським спорудам: погріб «Г», 3/4 частини хвіртки №1 на загальну суму 13165 грн., що складає 48/100 частини всього домоволодіння і визнано на дану частину право власності за [PERSON] та [PERSON] по 11/100 частини за кожним, за [PERSON] на 26/100 частини всього домоволодіння; [PERSON] по житловому будинку: приміщення 1-5, площею 9 кв.м, приміщення 1-2, площею 13,2 кв.м, приміщення 1-3, площею 7,3 кв.м, приміщення 1-4, площею 16 кв.м; по господарським будівлям: літню кухню «Д», погріб «п/г», сарай «І», туалет «Є» та паркани №2 і №3 на загальну суму 9928 грн., що складає 36/100 частини всього домоволодіння; відмовлено в частині позову в реальному виділі більшої його частини за його необґрунтованістю. Зобов`язано по 01.11.2001 провести переобладнання по житловому будинку: [PERSON] : встановити дверні отвори в приміщенні 3-2, влаштувавши окремий вхід в будинок, вартістю 257 грн., та між приміщеннями 3-5 і 3-2 - 208 грн., перенести котел і газплиту із приміщення 3-2 в приміщення 3-2, влаштувавши в ньому кухню - 27 грн., переобладнати опалювальну і газові системи - 89 грн., а всього зробити переобладнання на загальну суму 581 грн.; [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] закласти дверні отвори між приміщеннями 3-2 та 3-1, 3-5 та 3-4, вартістю 139 грн., встановити дверний отвір між приміщеннями 3-1 та 2-2-208 грн., встановити віконний отвір в приміщенні 3-1 замість дверного отвору - 197 грн., розібрати тамбур ІV, площею 2,8 кв.м - 26 грн., а всього провести переобладнання на суму 570 грн. Встановити порядок користування земельною ділянкою при даному домоволодінні і виділити в користування по 5 варіанту технічної експертизи: [PERSON] та її неповнолітньому сину [PERSON] : під будівлями - 57 кв.м, під двором загального користування - 12 кв.м, під двором конкретного користування - 26 кв.м, та під городом - 59 кв.м., а всього 154 кв.м; [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] для спільного користування: під будівлями - 102 кв.м, під двором загального користування - 35 кв.м, під двором конкретного користування - 11 кв.м та під городом - 147 кв.м, а всього 295 кв.м; [PERSON] : під будівлями - 127 кв.м, під двором - 135 кв.м та під городом - 271 кв.м, а всього 533 кв.м. На проєкті, земельна ділянка, яка виділяється [PERSON] та її сину [PERSON] , зафарбована в зелений колір, її лінійні розміри показані на плані, земельна ділянка, яка виділяється [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зафарбована в синій колір, її лінійні розміри показані на плані, двір загального користування не зафарбований, земельна ділянка, яка виділяється [PERSON] , зафарбована в червоний колір, її лінійні розмірі показані на плані. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 17,24 грн. на користь [PERSON] та [PERSON] по 17,23 грн. кожній грошової компенсації за зайво виділену їй частину домоволодіння. Стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] 116,94 грн. вартості в різниці затрат по переобладнанню та 118,54 грн. судових витрат по проведенню експертизи, а всього 235,48 грн., з [PERSON] та [PERSON] по 116,93 грн. вартості в різниці затрат по переобладнанню та по 118,54 грн. вартості по проведенню експертиз, а всього по 235,47 грн. (а.с.38-44). Згідно правової позиції Верховного суду України (Справа №6-79цс15), відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, провадження у цивільній справі може бути закрито з підстав наявності рішення в іншій справі, що набрало законної сили, у разі, коли в обох справах є тотожними одночасно сторони, підстави і предмет позову. У цивільній справі Сумського районного суду Сумської області, яка була розглянута в 2001 році за позовом [PERSON] та у даній справі різний склад сторін, у зв`язку з чим відсутнє рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими же сторонами, про той самий предмет, з тих самих підстав, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача - [PERSON] та закриття провадження у справі. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна,- на праві спільної часткової власності належить [PERSON] - 37/100 частин, [PERSON] - 5/100 частин, [PERSON] - 11/100 частин, [PERSON] - 11/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] належить на праві приватної власності 36/100 частин вищевказаного домоволодіння (а.с.20-23). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна,- на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] - 37/100 частин, [PERSON] - 5/100 частин, [PERSON] - 11/100 частин, [PERSON] - 11/100 частин домоволодіння, [PERSON] - 36/100 частин земельної ділянки згідно кадастрового номеру 5910136600:17:009:0028, площа 0,1 га (а.с.24-27). Згідно витягу з рішення Сумської міської ради VII скликання LIV сесії від 27.02.2019 №4688-МР,- надано у власність земельну ділянку громадянам, яка знаходиться у них в користування для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови СМР, за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] - 37/100 від 0,1000 га; [PERSON] - 11/100 від 0,1000 га; [PERSON] - 11/100 від 0,1000 га; [PERSON] - 5/100 від 0,1000 га; [PERSON] - 36/100 від 0,1000 га (а.с.81). Згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів №136 від 17.03.1994,- [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель, площею 0,05 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.182). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим завідуючою Другої Сумської державної нотаріальної контори Вольвач А.В. 11.11.1998 за реєстровим №4-1028, вбачається, що [PERSON] було отримано у спадщину 1/2 частину житлового будинку «А-1», дерев.обл.цегл., житлова площа якого 97,4 кв.м, з відповідними надвірними, господарчими та побутовими будівлями: л. кухня «Д» - цегляна, огорожа №1-3 - дощата, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на приватизованій земельній ділянці, площею 500 кв.м, що належить померлому [INFO] [PERSON] згідно дублікату свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Сумською держнотконторою 26.10.1998 №1-4181 та дублікату договору дарування від 26.10.1998 (а.с.134). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого завідуючою Другої Сумської державної нотаріальної контори Вольвач А.В. 11.11.1998 за реєстровим №4-1030, вбачається, що [PERSON] було отримано у спадщину приватизовану земельну ділянку, площею 500 кв.м, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що належить померлому [INFO] [PERSON] на підставі розрахунку вартості початкової ціни земельної ділянки, виданого Сумським обласним управлінням земельних ресурсів від 20.10.1998 за №2294 (а.с.135). 23.12.2007 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а 24.12.2007 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було надано розписки про те, що останні не заперечують щодо збудованої будівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а саме житлового будинку, розміром 10,78 х 5,5, погрібом і мансардою. Претензій та зауважень з боку будівництва та користування сусідами даної будівлі не мають (а.с.136 - 138). Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що зі сторонами знайома, є дочкою відповідачки. По даній адресі проживає з народження. 1998 році її мати отримала спадок: приватизовану ділянку під її частиною будинку. У кожного із сторін є свої будівлі за даною адресою. Зазначила, що про рішення Сумської міської ради за 2019 рік вони дізналися пізніше, про виділ часток землі не писали, навіть в рішенні не вірно зазначено ідентифікаційний код матері. Також повідомила, що позивачі не мають можливості підійти до свого будинку зі сторони будинку відповідачки. Підтвердила, що дійсно висять ковдри напроти вікон [PERSON] . Для приватизації будинку вони не зверталися. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що знає обох сторін, це її сусіди, відносини з усіми сусідські. Повідомила, що в 2017 році [PERSON] судилася з мачухою. Раніше там мешкали [PERSON] , а в іншій половині будинку - [PERSON] . У кожного власника є своє подвіря, стоять забори. Проживає на даній вулиці з 1972 року. Підтвердила, що [PERSON] дійсно завішала вікна ковдрами, які належать [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду пояснила, що до 2018 року мешкала по [ADDRESS] , добре знає сторін по справі. Коли почалася приватизація землі, то всі сусіди почали приватизацію своєї ділянки землі. Зазначила, що ділянки землі поділені межею, кожен знав свої ділянки, спору не виникало. Повідомила, що приватизацію земельної ділянки робив [PERSON] , ще раніше, про приватизацію земельної ділянки в 2019 році не знає. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступні обставини. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України,- співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»,- на вирішення справи про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійними виходами (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення. Тому, необхідно виділити позивачам із спільної часткової власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , у спільну часткову власність із збереженням належних їм часток наступне майно: приміщення житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 23,3 кв.м, які складаються з житлової кімнати «2-7», площею 8,1 кв.м, житлової кімнати «3-5», площею 15,2 кв.м; приміщення житлової прибудови літ. «А-1-1», загальною площею 23,4 кв.м, які складаються з житлової кімнати «2-2», площею 14,8 кв.м, житлової кімнати «2-3», площею 8,6 кв.м; приміщення житлової прибудови літ «А-2-1», загальною площею 23,8 кв.м, які складаються з приміщень: коридор «2-4», площею 7,4 кв.м, житлова кімната «4-1», площею 16,4 кв.м; приміщення прибудови літ. «А-3-1», загальною площею 14,2 кв.м, які складаються з кухні «2-6», площею 6,0 кв.м, санвузол «2-8», площею 1,8 кв.м, кухня «3-2», площею 6,4 кв.м; приміщення прибудови літ «а-4», загальною площею 5,0 кв.м, яке складається із коридору «2-5», площею 5,0 кв.м; приміщення тамбур літ. «а-6», загальною площею 3,8 кв.м, яке складається з тамбуру «IV», площею 3,8 кв.м; приміщення прибудови літ. «а-8», загальною площею 19,0 кв.м, яке складається з коридору «4-8», площею 4,7 кв.м, житлової кімнати «4-9», площею 14,3 кв.м; приміщення прибудови літ. «а-9», загальною площею 4,2 кв.м, яке складається з коридору «VI», площею 4,2 кв.м. Господарські споруди: погріб літ. «Г», погріб літ. «п/г», сарай літ. «Б», сарай літ. «О», сарай літ. «С», убиральня літ. «Т», убиральня літ. «У», сарай літ. «Х», навіс літ. «Ч», хвіртка №1. Ідеальна частка належної їм частки у спільному майні становить 64/100, загальною вартістю 273806 грн. [PERSON] виділити наступні приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 23,2 кв.м, які складаються з кухні «1-3», площею 7,2 кв.м, житлової кімнати «1-4», площею 16,0 кв.м; приміщення житлової прибудови літ. «А-4-1», загальною площею 13,2 кв.м, яке складається з житлової кімнати «1-2», площею 13,2 кв.м; приміщення прибудови літ. «а-2», загальною площею 9,0 кв.м, яке складається з кухні «1-5», площею 9,0 кв.м; приміщення житлового будинку літ. «Д-1», загальною площею 47,0 кв.м, яке складається з кухні «1-1», площею 14,5 кв.м, житлової кімнати «1-2», площею 22,2 кв.м, санвузол «1-3», площею 1,1 кв.м, житлова кімната «1-4», площею 9,2 кв.м; приміщення мансарди літ. «м/с», загальною площею 31,7 кв.м, яке складається з житлова кімната «1-5», площею 26,7 кв.м, кладова «1-6», площею 5,0 кв.м. Господарські споруди: погріб літ. «п/г-1», гараж літ. «Ф», убиральня літ. «Е-1», сарай літ. «Ш», сарай літ. «Щ», літній душ літ. «Ю», огорожа №3, огорожа №2, ворота №4. Ідеальна частка належної [PERSON] частини у спільному майні становить 36/100, загальною вартістю 467892 грн. Крім того, суд вважає за необхідне припинити право спільної часткової власності позивачів та [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 88 Земельного кодексу України,- учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Позивачі заявляють вимоги про виділення із спільної часткової власності на нерухоме майно та припинення спільної часткової власності. Заперечень щодо такого виділу від відповідача не надходило. Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Дії [PERSON] позивачі вважають незаконними, оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійснені. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійснені права користування її майном. На підставі вищенаведеного суд вважає за необхідним усунути перешкоди в користуванні власністю з боку [PERSON] . Відповідно до ч. ч.1, 2, 4 ст.120 ЗК України,- у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що у разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак права власності. Згідно з ч.ч.1,3,4 ст.88 ЗК України, - володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, у зв`язку з чим при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Статтею 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Відповідно до ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 319 ЦК України,- кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 319 ЦК України,- усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд встановить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд встановлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Позивачі просять виділити їм у спільну часткову власність із збереженням належних їм часток земельну ділянку, площею 640 кв.м, з урахуванням площі під будівлями за адресою: [ADDRESS] , що становитеме 64/100 частки від загальної площі земельної ділянки, а відповідачу - 360 кв.м., що становитеме 36/100 частки, по першому варіанту поділу земельних ділянок відповідно до Висновку № 1310/32 будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження. Суд не може погодитись з даним варіантом розподілу, адже [PERSON] було отримано у спадщину приватизовану земельну ділянку, площею 500 кв.м, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що становить 50/100 частки від усієї площі землі, а тому суд вважає необхідним провести виділ земельної ділянки відповідно до першого варіанту поділу земельних ділянок Висновку № 1310/32 будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження, який є найбільш наближеним до ідеальних частин сторін, та позивачам виділити земельну ділянку, площею 472 кв.м, що становитеме 47/100 частин землі, а відповідачу - 528 кв.м, що становитиме 53/100 частин землі. Згідно ст. 98 ЗК України, - право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками), встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Крім того, суд вважає необхідним визначити порядок користування земельними ділянками в порядку сервітуту, а саме: земельної ділянки, площею 10 кв.м, та земельної ділянки, площею 28 кв.м, згідно першого варіанту Висновку № 1310/32 будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження. Відповідно до ст. 1301 Цивільного кодексу України,- свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як вбачається із роз`яснень, викладених в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», - відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, встановлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Суд не вбачає підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 листопада 1998 року недійсним. В іншій частині позову - суд вважає необхідним відмовити за необгрунтованостю заявлених вимог. Згідно з ч.1, п.2 ч.ст.133 ЦПК України,- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. За правилами ч.2 ст.141 ЦПК України,- судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачами було сплачено судовий збір у сумі 2738,00 грн. (а.с.2), 0,10 грн., (а.с. 97), 768, 40 грн. (а.с. 98), 1053, 10 грн.; було здійснено експерту оцінку землі 500,00 грн. (а.с. 99). Відповідно до договору про надання правової допомоги від 20.11.2019, та квитанцій № 18 від 26.11.2019, № 6 від 18.02.2020 та № 7 від 18.02.2020 понесли 11500 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Також позивачами були понесені витрати на проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно- технічної експертизи в сумі 3454 грн. (а.с. 83) та 2040 грн. (а.с. 84) Суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати, що становлять 22053 грн. 60 коп., тобто 5513 грн. 04 коп. кожному.

Outcome: partial