Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

[PERSON] в лютому 2016 року заявив позов про стягнення з [PERSON] 97515 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. на компенсацію моральної шкоди. Позов мотивовано наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася з вини відповідача. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягав і пояснив, що належний йому автомобіль з вини відповідача знищено, чим заподіяні значні матеріальні та моральні збитки. Представники позивача [PERSON], [PERSON] підтримали доводи свого довірителя пославшись на надані докази та відповідні спору вимоги законодавства. Представник [PERSON] та ТОВ «Універмаг Спектр» Онопрієнко В.Ф. позов визнав частково в сумі 3659 грн. 17 коп., в решті вимог позову просив відмовити за необґрунтованістю. Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Чайковська Л.Б. пояснила, що страховиком, за обставин події ДТП (страхового випадку), виконано зобов'язання за договором страхування в повному обсязі, на вирішення спору поклалась на розсуд суду. Судом встановлено таке. З матеріалів справи вбачається, що 10.08.2015 року на проспекті Леся Курбаса в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача Citroen Berlingo, р.н. [NUMBER], та автомобіля Mitsubishi Outlander, р.н. [NUMBER], що належить ТОВ «Універмаг Спектр». В результаті дорожньо-транспортної пригоди були пошкоджені вказані транспортні засоби. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.09.2015 року винним у вказаній ДТП було визнано водія автомобіля Mitsubishi [PERSON] Крім того, цією ж постановою, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за управління транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Відповідальність ТОВ «Універмаг Спектр», як володільця джерела підвищеної небезпеки, на час ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі та умовах договору загальнообов'язкового страхування АС/6223968 від 21.03.2015р. Вказана ДТП була визнана ПАТ «НАСК «ОРАНТА» страховим випадком, і на підставі страхового акту №ОЦВ-15-5144/1 від 04.11.2015р. [PERSON] на відшкодування шкоди заподіяної майну, було виплачено страхове відшкодування сумі 50000 грн., що відповідає максимальній межі ліміту відповідальності страховика за договором страхування. Розмір страхової виплати, як це вбачається, з матеріалів страхової справи, було визначено за дослідженням №АА0367МХ-04.09/5 від 04.09.2015р., що виконане суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Гарант-АСІСТАНС». За висновком експерта, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Citroen Berlingo, р.н. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 53659,17 грн., що відповідає вартості відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням фізичного зносу складових ТЗ. Отже, невідшкодованими залишились збитки в сумі 3659,17 грн. Між тим, позивач в обґрунтування розміру збитків завданих пошкодженням автомобіля послався на висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 09.11.2015р. №17861/15-54, що виконаний на його замовлення експертом Київського НДІ судових експертиз. За цим висновком, вартість матеріального збитку визначено в сумі 125040,70 грн., що відповідає вартості ТЗ до ДТП, тобто ТЗ було визнано таким, що не підлягає відновлювальному ремонту, за підстав того, що вартість такого ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ до ДТП. Проте, прийняти такий висновок суд не може, оскільки експертом, при визначенні вартості відновлювального ремонту, за умов що автомобіль позивача на момент ДТП перебував в експлуатації понад 7 років, не враховано коефіцієнт фізичного зносу складових ТЗ, що суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена наказом МЮ України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092. Крім того, виходячи з того, що позивачем погоджено та отримано страхову виплату, суд знаходить, що він погодився і з висновками експерта, покладеного в основу розрахунку страхового відшкодування, а відтак визнав, що відновлювальний ремонт автомобіля можливий. Вимог про визнання транспортного засобу знищеним позивач до страховика не заявляв. Переконливих доводів про те чим була викликана необхідність проведення повторної оцінки заподіяної шкоди позивачем не наведено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що на підставі ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3659,17 грн. на відшкодування матеріальних збитків завданих в наслідок ДТП. Разом з тим, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 9000 грн. упущеної вигоди, що пов'язана з пошкодженням автомобіля. Проте, поза увагою позивача залишилось те, що положення законодавства про упущену вигоду не застосовують до деліктних відносин, а тому в задоволенні цих вимог слід відмовити, за безпідставністю. Що стосується позову [PERSON] про стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що така шкода йому дійсно заподіяна винними діями відповідача, а тому вона підлягає відшкодуванню на підставі ст. 1167 ЦК України. Проте, розмір такої шкоди позивачем явно завищено. Тому, суд з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків, глибини фізичних та душевних страждань перенесених позивачем у зв'язку з цим, виходячи із засад розумності і справедливості, визначає таку шкоду в розмірі 2000 грн.

Outcome: partial