Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] 20.04.2018р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 5500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин матеріальної допомоги на утримання доньки для забезпечення необхідного рівня фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, відповідач не надає. Відповідач працездатний, працює та отримує дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Також зазначила, що у відзиві відповідач посилався на те, що утримує доньку, однак аналізуючи додані копії чеків, з них не слідує, що вони підтверджують витрати на утримання дитини, це загальна сума витрат невідомих людей на відпочинку (квитки на кіносеанс, на придбання попкорну, піци, з Макдональдсу ). Крім того, чеки на придбання іграшки, золотих сережок, планшету-це подарунки доньці на День народження. Відповідач стверджує, що проживає з жінкою та дитиною, на підтвердження чого надав тільки копію трудової книжки [PERSON] Те, що відповідач орендує житло з іншою жінкою, витрачає кошти на побутові потреби: їжу, одяг, взуття, має інші витрати, свідчить про те, що він, незважаючи на відсутність постійної роботи, може утримувати іншу сім'ю, а значить, може сплачувати аліменти і на утримання доньки [PERSON] та забезпечувати їй гідний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Оскільки у відповідача викликала сумнів сума коштів, які витрачає позивач на утримання доньки та їх походження, [PERSON] надала копію довідки про заробітну плату за 1 півріччя 2018 р., з якої слідує, що її заробітна плата в середньому складає 7887,30 грн. щомісячно. Також представник зазначила, що допомагають утримувати дитину батьки позивача. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявив, що відповідач визнає позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі не більше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку щомісячно, оскільки на утриманні знаходиться вагітна жінка - [PERSON] з малолітнім сином, заробіток [PERSON] носить мінливий характер, приблизний дохід 8000 грн., а тому аліменти в розмірі 5500 грн. щомісячно є непосильним тягарем для нього. Крім того, звернув увагу суду на розмір витрат, зазначених позивачем, та на відсутність доказів на підтвердження того факту, що щомісячні витрати в сумі складають 11000 грн.. Також представник відповідача вказав на те, що [PERSON] вводить суд в оману, адже відповідач сумлінно виконує батьківські обов'язки, купує дитині одяг, взуття, надає готівкові кошти позивачу на утримання дитини. На підтвердження вказаного до відзиву відповідач додав копії чеків за 2015-2018р.р. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2004 р., який рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 07.12.2015р. розірвано. Рішення набрало законної сили 18.12.2015р. (а.с.6). Від шлюбу позивач і відповідач мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Догляд за дитиною здійснює позивач, а відповідач після припинення фактичних шлюбних відносин надає допомогу періодичну, розмір якої не влаштовує позивача. Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітніх дітей. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з нормами ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може бути працевлаштованим та надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже, починаючи з 01.07.2018р., законодавством визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, розмір якої на час розгляду справи дорівнює 1944,00 гривень. З урахуванням встановлених обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоров'я батька та матері дитини, матеріального становища платника, та враховуючи те, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України), суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, який підлягає стягненню з відповідача, має становити 1944,00 грн.. При цьому суд звертає увагу, що відповідач може сплачувати вказану суму, оскільки в судовому засіданні представник відповідача вказував, що [PERSON] отримує дохід близько 8000 грн.. Оскільки за змістом норм ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що обов'язок доказування і подання доказів лежить на кожній стороні, з огляду на представлені докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів - 5500 грн. не знайшов свого підтвердження належними та допустимими доказами. При цьому, суд не враховує посилання позивача на наявність хвороби, оплату вартості курсів з англійської мови та квитків на проїзд поїздом, оскільки вони стосуються додаткових витрат і не можуть стягуватися в рахунок сплати аліментів, які є щомісячним обов'язковим платежем.. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Outcome: partial