Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[INFO] помер батько позивача [PERSON] . До складу спадщини після його смерті входять, зокрема житловий будинок та земельні ділянки, що знаходяться на території Михайловецької сільської ради. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , але з об`єктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим нотаріус не може прийняти від нього заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом 17 вересня 2020 року звернувся до суду. Ухвалою від 17 вересня 2020 року (а.с. 26) відкрито підготовче провадження у справі. Позивач у підготовче засідання не з`явився, представник позивача адвокат Солоненко Богдан Миколайович (а.с. 17-23) просив провести розгляд справи за його відсутності (а.с. 31). Представник відповідача - сільський голова Галайковецької сільської ради подала до суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи без її участі (а.с. 30). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: [PERSON] , будучи належним чином повідомленою (а.с. 29) до суду не з`явилася. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: За загальними положеннями про спадкування спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України); право на спадщину виникає в день відкриття спадщини за заповітом або за законом (ст. 1223 ЦК України); спадкоємець, який бажає отримати спадщину, має прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). [INFO] в с. Галайківці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 3). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входять, зокрема, право на житловий будинок, присадибну земельну ділянку та дві земельні ділянки, що знаходяться на території Галайковецької сільської ради (а.с. 9). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61130042 від 30.07.2020 (а.с. 14), слідує, що спадкодавець [PERSON] по своїй смерті заповіту не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про народження (а.с. 8) позивач довів своє право спадкувати після смерті [PERSON] у першій черзі за законом, як його син. З довідки виконавчого комітету Галайковецької сільської ради № 390 від 23.07.2020 (а.с. 9) слідує, що на день смерті разом із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Доля Т.І. своїм роз`ясненням (а.с. 12) відмовила [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом строк через те, що на час відкриття спадщини він не міг підтвердити факт смерті батька. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Із тексту позовної заяви та доданої до неї копії рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року (а.с. 15-16) слідує, що лише 20 січня 2020 року набрало чинності рішення про встановлення факту смерті [PERSON] , а свідоцтво про смерть видане лише 22 липня 2020 року (а.с. 7). Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, практику Верховного Суду України, зокрема, постанови від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, від 15 вересня 2017 року у справі 315/765/14-ц та Верховного Суду, викладену у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 та від 20 листопада 2019 року у справі № 759/8623/18, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставини, що інший спадкоємець за законом - дочка померлого [PERSON] спадщини не прийняла (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру щодо спадкових справ № 61130052 від 30.07.2020 (а.с. 13)), що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved