Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника пред`явив вищевказаний позов, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,00 га, що розташована на території Рибальської сільської ради Татарбунарського району Одеської області згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І- ОД № 022786, виданого Татарбунарською райдержад- міністрацією Одеської області 03.01.2003 р. на ім`я [PERSON] .. В обґрунтування своїх позо- вних вимог посилався на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилася земельна ділянка площею 5,00 га, що розташована на території Рибальської сіль- ської ради Татарбунарського району Одеської області. За життя спадкодавець вчинила на його ім`я заповіт, яким заповіла йому належний державнйи акт на право власності на землю серії І-ОД № 02 2786. Зазначену земельну ділянку він має право успадкувати як спадкоємець за заповітом, відпо- відно до ст.ст.1232,1233 ЦК України. Алу у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом йо му відмовлено у зв`язку з втратою шестимісячного строку для прийняття спадщини та через те, що в заповіті складеним спадкодавцем замість земельної ділянки зазначено те, що спадкодавець запо- відає йому державний акт на право приватної власності на землю, замість земельної ділянки. Крім того, за життя спадкодавця разом з нею був зареєстрований брат позивача - [PERSON] , а він фактично проживав разом з ними на час відкриття спадщини, а отже він фактично прийняв спадщину за заповітом, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Через похилий вік мати попросила його переїхати до неї та здійснювати за нею догляд разом із братом, що він й робив до самої смерті спадкодавця, це її воля, щоб зазначена земельна ділянка дісталася йому після смерті і вона не підлягає сумніву, але зазначене формулювання заповіту унеможливлює прийняття ним спадщи- ни. Зважаючи на те, що успадкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку він не має можли- вості, просив визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник відповідача направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутні- сть, проти задоволення позовних вимог не заперечував, вважаючи їх обґрунтованими та законни- ми. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копій: паспорту серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4-5,6) видно що позивач народився [INFO] в с.Рибальське Татарбунарського району Одесь- кої області, його матір`ю зазначена [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (копія на а.с.7) мати позивача [PERSON] померла [INFO] в с.Рибальське Татарбунарського району області. Заповітом, посвідченим секретарем Рибальської сільської ради Татарбунарського району Оде- ської області 14.10.2003 р. (копія на а.с.8), підтверджується, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла державний акт на право власності на землю серії І-ОД № 022786 своєму сину [PERSON] Заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 27. Копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 022786 (а.с.9) пі- дтверджується, що земельна ділянка площею 5,00 га, що розташована на території Рибальської сі- льської ради, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробни- цтва, передана у приватну власність [PERSON] .. Вартість земельної ділянки площею 5,00 га, що перебувала у власності [PERSON] стано- вить 146294,27 грн., що видно із витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.12.2019 р.(а.с.12). Довідкою виконкому Рибальської сільської ради № 476 від 13.12.2019 р. (а.с.10) підтверджує- ться, що на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та про- живала за адресою: [ADDRESS] , разом з нею час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав її син [PERSON] , [INFO] , та фактично без реєстрації з січня 2014 р. та по день смерті проживав її син [PERSON] , [INFO] . Нотаріусом відмовлено позивачу у прийомі заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] у зв`язку з тим, що в заповіті спадкодавець заповіла не земельну ділянку, а держав- ний акт на право власності на земельну ділянку, та з причин втрати 6 ти місячного строку на дання заяви про прийняття спадщини (а.с.11). Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.10,23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», згідно ст.1225 ЦК Украї- ни, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спа- дкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У ра- зі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правила- ми позовного провадження. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізи- чної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України. Згідно з ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В силу ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спад- щину чи не прийняти її. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON] , однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору він не має можливості у звязку з тим, що згаданий заповіт не відповідає вимогам чинного зако- нодавства та пропуски ним втрати 6-ти місячного строку на дання заяви про прийняття спадщини. Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на земельну ділянку пло- щею 5,00 га, яка розташована на території Рибальської сільської ради, що залишилася після смерті [PERSON] .. На підставі викладеного,

Outcome: approved