Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області, Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції Київської області та просив суд встановити факт, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,2000 га, що належала померлому [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку від 18.05.2011 р. серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за №322270001001409, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], знаходиться за адресою [ADDRESS] та визнати за ним право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,2000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилавсьна те, що після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] відкрилася спадщина за законом, до складу якої окрім іншого майна увійшла земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,2000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яка належала його батьку на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданому 18.05.2011 року. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте, нотаріус своєю постановою відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю даних в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказану земельну ділянку. Зазначено, що згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно у порядку доступу нотаріусів №57738147 від 21 травня 2014 року земельна ділянка номер [ADDRESS], а в державному акті вказано «Першотравнева». У судове засідання позивач не прибув, його представник [PERSON] через канцелярію суду подала письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, подав до суду лист, в якому просив суд розглядати справу у відсутність його представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечив. Треті особи у судове засідання своїх представників не направили, подали до суду листи з проханням розглядати справу у відсутність їх представників. Проти задоволення позовних вимог не заперечили. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 10/2013 р. до майна померлого [INFO] [PERSON], суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], батько позивача (аркуш спадкової справи - 4, 13). Після його смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить також : земельна ділянка за адресою [ADDRESS], яку було безоплатно передано у приватну власність громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно Рішення 02 сесії V скликання Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області від 24.07.2006 року №13. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач, який спадщину прийняв (аркуш спадкової справи 2) та [PERSON], яка своєю заявою, поданою до нотаріуса відмовилася від належної їй частки у спадщині на користь позивача (аркуш спадкової справи 3). Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає. Тому єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] є позивач по справі [PERSON]. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 10/2013 р. до майна померлого [INFO] [PERSON], позивач на частину спадкового майна отримав свідоцтва про право на спадщину за законом. (аркуш спадкової справи 30, 32, 43) Згідно підпункту 3.14 пункту 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Проте, як вбачається з матеріалів справи, 22.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марініченко О.С. видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих.№57/02- 31, відповідно до якої видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,2000 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS], неможливо у зв'язку із відсутністю даних в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказану земельну ділянку. Зазначено, що згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно у порядку доступу нотаріусів №57738147 від 21 травня 2014 року земельна ділянка номер [ADDRESS]. Вказана земельна ділянка належала покійному [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за №322270001001409, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Однак, у виданому 18.05.2011 року державному акті про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] було допущено помилку, а саме - невірно зазначено місцезнаходження земельної ділянки, замість «вул. Травнева» вказано «вул. Першотравнева». Факт того, що у власність громадянина [PERSON] було передано земельну ділянку [ADDRESS] підтверджується Рішенням 02 сесії V скликання Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області від 24.07.2006 року №13 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,2 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS]; довідкою вих.№451 від 20.05.2008 року, виданою виконкомом Забуянської сільської ради, підтверджено, що гр. [PERSON] з 1982 року користувався земельною ділянкою загальною площею 0,2 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в межах Забуянської сільської ради [ADDRESS]. Встановлення факту про дійсне місце знаходження земельної ділянки, необхідне позивачу для реалізації його спадкових прав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Також, як вбачається з матеріалів справи, на вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок, частина якого належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори в реєстрі за номером 954 та в погосподарській книзі виконавчого комітету Забуянської сільської ради народних депутатів за №522 від 18.06.1982 р. Актом про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 10.11.2008 року визначено межі земельної ділянки, що належить гр. [PERSON] та знаходиться за адресою [ADDRESS]. Таким чином, під час виготовлення державного акту про право власності на земельну ділянку було допущено помилку у написанні адреси місцезнаходження відповідної земельної ділянки. Позивач намагався у досудовому порядку врегулювати дане питання та звернувся із відповідною заявою до Управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області. Листом вих. №01-10/510 від 15.05.2014 року Управлінням Держземагенства у Макарівському районі Київської області було відмовлено у виправленні помилки, допущеної при оформленні державного акту про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] у зв'язку із тим, що з 01 січня 2013 року державні акти про право власності на земельну ділянку не видаються. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності із положеннями ч. 2-3 п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину у судовому порядку не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє у оформленні відповідного свідоцтва на певний об'єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved