Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON],\~09.11.2018\~звернувся в\~суд із\~позовом про\~розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що їхній шлюб зареєстрований 18.10.2008 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №121, спільне життя між ними не склалося через різні погляди на шлюб та сімейні цінності, небажання відповідачки народжувати дитину, втручання у подружнє життя тещі, як наслідок з серпня 2018 року проживають окремо, з цього часу стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, за таких обставин переконаний про втрату до [PERSON] почуття поваги і любові, вважає збереження шлюбу та примирення неможливим і таким, що суперечить його інтересам. Просив позов задовольнити. Ухвалою судді від 12.11.2018 провадження у справі відкрито. Позивач у судове засідання не з'явився, у заяві від 17.01.2019 просив про задоволення позову та розгляд справи за його відсутності (а.с. 29). Відповідачка в суд не з'явилася, у заяві від 16.01.2019 позов не заперечила, просила про розгляд справи за її відсутності (а.с. 26). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. За положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24, ч. 3 і ч. 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10\~постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України «Про\~практику\~застосування\~судами законодавства\~при\~розгляді\~справ про\~право\~на\~шлюб,\~розірвання\~шлюбу,\~визнання\~його\~недійсним та\~поділ\~спільного\~майна подружжя»\~№\~11\~від\~21.12.2007 проголошена Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Із матеріалів справи убачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 18.10.2008 шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 121, що сторони з серпня 2018 року проживають окремо, з цього часу стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, причина розпаду сім'ї - різні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач 11.12.2018 в суді та у заяві від 17.01.2019 просив позов задовольнити (а.с. 29). Відповідачка у заявах від 22.11.2018 та від 16.01.2019 позов не заперечила (а.с. 14, 26). З огляду на вищеозначені обставини та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON], суд доходить висновку, що подальше вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 СК України є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, що має важливе значення. З огляду на вимоги ст. ст.\~133,\~141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved