Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

[PERSON] 18 грудня 2014 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з відповідача щомісячно аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку на час навчання сина - по 01.07.2016 року. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що відповідач є батьком їх спільного сина [PERSON] Син вже повнолітній і продовжує навчання, але стипендію не отримує. У зв'язку з цим він потребує значної матеріальної допомоги. Відповідач, як його батько, повинен надавати таку матеріальну допомогу, а тому просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково. Погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/10 частини свого заробітку. В решті позов не визнав, зазначивши, що він має ще двох малолітніх дітей та дружину, яка не працює. У зв?язку з цим весь тягар утримання сім'ї лежить на ньому. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 190 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с. 4). [PERSON] на даний час навчається на 3 курсі Малинського лісотехнічного коледжу за фахом Лісозаготівля та первинна обробка деревини (а.с. 6, 16). Термін його навчання становить з 01.09.2013 року по 01.07.2016 року. Стипендію під час навчання [PERSON] не отримує. За таких обставин суд вважає, що сам факт навчання [PERSON] свідчить про те, що він потребує матеріальної допомоги у зв?язку з навчанням. Доходи позивача є незначними, а тому вона не може надавати сину матеріальну допомогу. В свою чергу відповідач має змогу надавати сину матеріальну допомогу, оскільки його середньомісячний заробіток за лютий 2014 року - січень 2015 року становив 8995 гривень 86 копійок (а.с. 18). Розмір середньомісячного заробітку визначався шляхом ділення загальної суми доходу за лютий 2014 року - січень 2015 року (107950 гривень 28 копійок) на кількість місяців за які отриманий даний дохід (12 місяців). Однак суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів є явно завищеним, оскільки відповідач має на утриманні двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] та непрацюючу дружину [PERSON] 1978 року народження (а.с. 10-12). У зв?язку з цим суд вважає, що необхідним та достатнім розміром аліментів, які необхідно щомісячно стягувати з відповідача, становитиме 1/10 частка його заробітку. В грошовому виразі ця частка становитиме 899 гривень 59 копійок (середньомісячний заробіток 8995 гривень 86 копійок поділити на 10 часток). Позивач не надала доказів того, що син [PERSON] у зв?язку з навчанням потребує матеріальної допомоги в більшому розмірі, а тому в задоволенні решти частини позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю. У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів. У зв'язку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial