Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] [INFO] у серпні 2017 року звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Черкасиавтотранс» про відшкодування моральної шкоди, вказавши, що має статус інваліда війни 1 групи та 20.06.2017 року перебуваючи на автобусній зупинці «Садове товариство «Дружба» в с. Будище Черкаського району Черкаської області очікував автобуса для того, щоб доїхати в м. Черкаси. Приблизно о 14.50 годині на зупинку підїхав рейсовий автобус №120 належний ПрАТ «Черкасиавтотранс». Зайшовши в салон автобуса предявив водію посвідчення інваліда війни 1 групи, однак водій йому повідомив, що в даному автобусі пільгового проїзду не має та запропонував або оплатити проїзд або вийти з автобуса. Після чого він вийшов з автобуса та на попутному автомобілі доїхав до траси, а звідти рейсовим автобусом по маршруту «Канів-Черкаси» дістався додому в м. Черкаси. У звязку із тим, що йому було відмовлено у пільговому перевезенні зателефонував до поліції. Вважав, що відмова водія у пільговому перевезенні суперечить ст. 13 Закону України «Про статус інвалідів війни, гарантії їх соціального захисту». Неправомірними діями йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у приниженні честі та гідності. В грошовому виразі оцінив завдану йому моральну шкоду у 6000 гривень, які просив стягнути з ПрАТ «Черкасиавтотранс» на свою користь. В подальшому [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначав, що відмовив йому у пільговому перевезенні водій ПрАТ «Черкасиавтотранс» [PERSON], який 20.06.2017 року керував автобусом реєстраційний номер [NUMBER]. Розмір відшкодування моральної шкоди залишив без змін. Ухвалою суду від 06.09.2017 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору залучені, - [PERSON] і Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області. В судовому засіданні [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. [PERSON] додатково суду пояснив, що у вівторок 20.06.2017 року повертався із дачі в с/т Дружба в м. Черкаси. Коли близько 14.50 години підїхав автобус №120 він зайшов в салон через задні двері та голосно сказав водію на імя [PERSON], що в нього пільгове посвідчення. Водій не рушаючи із зупинки, повідомив, що вказаний рейс не здійснює пільгове перевезення, а тому треба або оплатити проїзд або залишити автобус. Пасажири автобуса почали кричати на нього та підтримувати водія. Тоді він вимушений був вийти і автобус поїхав. Оскільки до цього він неодноразово їздив на дачу та користувався автобусами маршруту №120 то знав, що є рейси на яких перевозять пільговиків, а є звичайні рейси. Однак вважав, що такий порядок на нього як на інваліда війни не розповсюджується та він може безкоштовно їздити на будь-яких рейсах. Залишившись на зупинці відчув погіршення стану здоровя внаслідок хвилювання. Приїхавши додому вирішив зателефонувати в поліцію. Коли приїхали працівники поліції він надав їм пояснення, однак чим закінчилося розслідування у поліції йому невідомо. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. У своїх запереченнях проти позову посилався на те, що наведені [PERSON] обставини начебто відмови у його пільговому перевезенні водієм ПрАТ «Черкасиавтотранс» [PERSON] не підтвердженими жодними доказами. Ні поліція ні Управління Укртрансбезпеки в Черкаській області, яке має повноваження щодо перевірки діяльності перевізників, жодних претензій до ПрАТ «Черкасиавтотранс» не предявляли. Крім того з моменту посадки пасажира в автобус на маршруті загального користування вважається укладеним договір перевезення між перевізником та пасажиром. На такі правовідносини між перевізником та пасажиром розповсюджуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», який не передбачає права на відшкодування моральної шкоди за обставин зазначених у позові [PERSON]. Отже посилання позивача на статтю 1167 ЦК України, яка регламентує відшкодування шкоди у позадоговірних відносинах є помилковим. Крім того просив врахувати, що ПрАТ «Черкасиавтотранс» здійснює перевезення на підставі Договору №49 від 04.10.2013 року із Черкаською районною державною адміністрацією, яким передбачено обовязок перевізника здійснювати перевезення пільгових категорій громадян відповідно до Договору державного замовлення на пільгові перевезення. 03.03.2017 року між відповідачем та УПтСЗН Черкаської РДА Черкаської області було укладено Договір №1 про державне замовлення на пільговий проїзд окремих категорій громадян на автобусних маршрутах загального користування, яким чітко визначені рейси на яких здійснюється пільгове перевезення. Рейс по маршруту №120 у час зазначений [PERSON] не належить до категорії пільгових відповідно до Договору №1 від 03.03.2017 року. Також вважав, що [PERSON] не надано доказів на підтвердження факту завдання йому моральної шкоди. При цьому не заперечував, що [PERSON] станом на 20.06.2017 року працював водієм у ПрАТ «Черкасиавтотранс» та виконував рейс по маршруту №120 «с. Єлизаветівка м. Черкаси», який проходив через с/т «Дружба». Представники третьої особи УПтСЗН Черкаської РДА Черкаської області в судове засідання не зявилися. Начальник УПтСЗН подала письмову заяву про розгляд справи без участі представника управління. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав письмову заяву в якій зазначив, що ніяких протиправних дій відносно [PERSON] не вчиняв. Вважав позов [PERSON] необґрунтованим, просив відмовити у задоволені позовних вимог та розглянути справу без його участі. Суд вислухавши пояснення позивача та представників сторін, оголосивши заяви третіх осіб, допитавши свідків, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] [INFO] є інвалідом 1 групи у звязку із пораненням отриманим при виконанні інтернаціонального обовязку та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджено посвідченням серії Є №004687 та довідкою МСЕК від 18.04.2011 року (а.с. 3-4). 20.06.2017 року о 17.20 годині [PERSON] звернувся до поліції із усною заявою про вчинене кримінальне правопорушення, в якій повідомив, що 20.06.2017 року о 14.50 годині у с. Будище кооператив «Дружба» водій маршрутки №120 на імя [PERSON] відмовився везти його безкоштовно за посвідченням інваліда війни та попросив вийти. Згідно висновку від 08.08.2017 року затвердженого Начальником Черкаського районного відділення поліції ЧВП ГУНП в Черкаській області в ході перевірки заяви [PERSON] не встановлено особу водія автобуса, який відмовив у безкоштовному проїзді. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в один із днів влітку 2017 року він разом із [PERSON] очікував автобус на зупинці «Дружба». Точної дати цих подій не памятає. Коли підїхав рейсовий автобус, він сів на передні двері і придбав квиток у водія, а [PERSON] сів на задні двері та звідти сказав, що в нього посвідчення і перебуваючи на задній площадці показав своє посвідчення. Водій не став уточнювати яке саме посвідчення у [PERSON] а повідомив, що цей рейс не здійснює пільгове перевезення та запропонував або придбати квиток або вийти із автобуса. Водія підтримали інші пасажири. Після цього [PERSON] вийшов із автобуса і той поїхав. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в один із днів влітку 2017 року, прийшов на автобусну зупинку «Дружба» для того щоб подивитися розклад. На зупинці в той час перебував [PERSON]. Коли підїхав автобус маршруту №120 під керуванням водія на імя [PERSON] то [PERSON] сів в салон. Перебуваючи на зупинці він чув сварку в автобусі, яка виникла у звязку із тим, що [PERSON] хотів їхати безкоштовно за посвідченням інваліда, а водій пропонував або оплатити проїзд або залишити автобус. Пасажири наполягали на тому щоб [PERSON] не затримував рейс. Після чого [PERSON] вийшов з автобуса. Коли автобус поїхав [PERSON] зателефонував в поліцію. Згідно довідки ПрАТ «Черкасиавтотранс» та інформації ПрАТ «Черкаське обласне підприємство автобусних станцій» (а.с. 13, 17, 18), - 20.06.2017 року рейс по маршруту №120 «с. Єлизаветівка м. Черкаси», який має зупинку с/т «Дружба» з часом відправлення о 14.40 годині, виконував водій ПрАТ «Черкасиавтотранс» [PERSON] на автобусі ПАЗ реєстраційний номер [NUMBER]. Аналізуючи надані сторонами докази, суд вважає доведеним, що 20.06.2017 року у період часу 14.40-14.50 годин, після посадки [PERSON] на зупинці с/т «Дружба» в автобус ПрАТ «Черкасиавтотранс» марки ПАЗ реєстраційний номер [NUMBER], що здійснював рейс за маршрутом №120 «с. Єлизаветівка м. Черкаси», працівником відповідача - водієм [PERSON] було відмовлено [PERSON], у здійсненні пільгового перевезення. Розглядаючи підстави такої відмови суд враховує наступне. Перевезення пасажирів здійснюється за договором перевезення (ч.1 ст. 908 ЦК України). Договір перевезення транспортом загального користування є публічним договором (ч.2 ст. 915 ЦК України). Відповідно до п.7 ч.1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються пільги, - зокрема безплатний проїзд автобусами приміських та міжміських маршрутів. Згідно ст. 37 Закону України «Про автомобільний транспорт», - пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень. Таким чином держава зазначивши у Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» про надання інвалідам війни пільг у виді безплатного проїзду, зокрема автобусами приміських та міжміських маршрутів, в Законі України «Про автомобільний транспорт» встановила механізм реалізації вказаних прав, вказавши що види та обсяги пільгових перевезень встановлюються державним замовленням. На підставі Договору №49 від 04.10.2013 року з перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування, який не виходить за межі території району, укладеного між ПрАТ «Черкасиавтотранс», як перевізником та Черкаською районною державною адміністрацією, як замовником (а.с. 34-36), відповідач здійснює перевезення пасажирів у звичайному режимі руху на приміському автобусному маршруті №120 «м. Черкаси - с. Єлизаветівка». Строк дії договору з 04.10.2013 по 16.09.2018 року. Згідно п.2.1.13 Договору №49 від 04.10.2013 року, - перевізник зобовязаний здійснювати перевезення пільгових категорій громадян відповідно до законодавства України та Договору державного замовлення на пільгове перевезення, укладеного в установленому порядку на поточний рік. 03.03.2017 року між УПтСЗН Черкаської РДА Черкаської області, як замовником та ПрАТ «Черкасиавтотранс», як перевізником, укладено Договір №1 про державне замовлення на пільговий проїзд окремих категорій громадян на автобусних маршрутах загального користування (а.с. 31-33). Строк дії договору по 30.06.2017 року включно. Згідно п. 1.1.; п. 2.5 Договору №1 від 03.03.2017 року, - перевізник перевозить пільгові категорії громадян визначених законодавством на автобусному маршруті №120 «м. Черкаси с. Єлизаветівка» одним оборотним рейсом у вівторок відповідно до розкладу руху: час відправлення із с. Єлизаветівка о 8.40 години, із м. Черкаси о 13.15 годині. За змістом ч.2 ст. 916 ЦК України, - пільгові умови перевезення пасажирів транспортом загального користування можуть встановлюватися організацією, підприємством транспорту за їх рахунок або за рахунок відповідного бюджету у випадках встановлених законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно п. 1.2. Договору №1 від 03.03.2017 року компенсація перевізнику коштів за пільговий проїзд громадян на умовах цього договору здійснюється за рахунок коштів районного бюджету, сільських рад та Білозірської обєднаної територіальної громади. Отже держава, в особі відповідних територіальних громад Черкаського району Черкаської області, відповідно до ст. 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» та ст. 916 ЦК України, в Договорі про державне замовлення від 03.03.2017 року, визначила види та обсяги пільгових перевезень на автобусному маршруті №120 перевізника ПрАТ «Черкасиавтотранс». Рейс по маршруту №120 «с. Єлизаветівка м. Черкаси» відправленням із с. Єлизаветівка о 14.30 годині відповідно до Договору №1 від 03.03.2017 року не входить до переліку пільгових рейсів. [PERSON] підтвердив у судовому засіданні що станом на 20.06.2017 року йому було достовірно відомо про наявність на маршруті №120 пільгових та не пільгових рейсів. Таким чином ПрАТ «Черкасиавтотранс» в особі свого працівника водія [PERSON] діяло в межах та на підставі Договорів №49 від 04.10.2013 та №1 від 03.03.2017 укладених із державними органами, яким делеговані повноваження по визначенню видів та обсягів пільгових перевезень. Оскільки відмова у пільговому перевезенні тягне за собою відповідальність лише у випадку безпідставності такої відмови, позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed