Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє представник - адвокат [PERSON], звернулася в суд з позовом до Рашківської сільської ради, [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 03.08.1988р. головою колгоспного двору по [ADDRESS] був [PERSON], тато позивачки. [INFO] [PERSON] помер. На момент його смерті з ним у вказаному житловому будинку проживала його дружина [PERSON], яка померла [INFO]. За життя, [PERSON] склав заповіт на користь позивачки, оригінал якого знаходиться у спадковій справі. Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що не визначені частки в господарстві між членами бувшого колгоспного двору. Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок та свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON], знаходиться по [ADDRESS], його інвентаризаційна вартість - 172026 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON]. в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Зазначили, що повністю визнають заявлені до них вимоги і не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Рашківська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією Свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 3 серпня 1988р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 134 від 13 липня 1988 р., посвідчено, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS] - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Довідками № 829 від 08.12.2017 р., № 11 від 04.01.2018 року, виданими виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що в [ADDRESS] змінена на [ADDRESS], нумерація не змінилася. З довідки № 12, виданої 04.01.2018 року виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що житловий будинок та господарські будівлі і споруди, які належали колгоспному двору, головою якого був [PERSON], був і на даний час розташований в [ADDRESS] (згідно погосподарських книжок сільської ради з 1963 року). Довідкою № 828, виданою 08.12.2017 року виконкомом Рашківської сільської ради доводиться, що згідно даних по господарської книги № 6, особовий рахунок [NUMBER], станом на 15.04.1991 року в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова домогосподарства [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO] За заповітом, посвідченим 22 січня 2002 р. секретарем виконкому Рашківської сільської ради, [PERSON], 1934 р.н., що мешкає в с. Рашків Городенківського району Івано-Франківської області, все своє майно, житловий будинок і господарські споруди, земельний сертифікат серії [NUMBER] розміром 78,15 умовних кадастрових гектарах, - заповів дочці [PERSON], 1965 р.н. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 2 від 22.01.2002р. [PERSON] помер [INFO] у віці 67 років в с. Рашків, актовий запис № 5 від 18.03.2002 р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 19 березня 2002 р. Рашківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На день смерті (16.03.2002р.) [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] та склад його сім'ї становив: дружина [PERSON], [INFO], що доводиться довідкою № 9, виданою виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 04.01.2018р. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], виданого Олієво-Королівським сільським бюро ЗАГС Городенківського району 16 липня 1965 року встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. При реєстрації шлюбу 12 січня 1990 р. з [PERSON], [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], актовий запис № 1, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 12.01.1990р. виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району. Копією спадкової справи № 553/2003 р., наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С., стверджено, що [PERSON] 02.09.2003р. подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 1496 , виданого 08.09.2003 року державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М., стверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] - право на земельну частку /пай/ розміром 78,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлому на підставі Сертифікату про земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Отже, [PERSON], дочка спадкодавця, прийняла спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON]. Мати позивачки, [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років в с. Рашків, актовий запис № 11 від 14.07.2014 р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 14 липня 2014 р. Рашківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS], що стверджується довідкою № 10, виданою виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 04.01.2018 року. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS]. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1963 р., інші господарські будівлі збудовані в 1965, 1967, 1990 роках, їх інвентаризаційна вартість становить 172026 грн. Розмір земельної ділянки для будівництва, обслуговування даного житлового будинку та господарських будівель становить 0,14 га, що стверджується довідкою № 13, виданою 04.01.2018р. виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 29/02-31 від 12 січня 2018 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку з тим, що згідно свідоцтва на право власності на домоволодіння, вищезгаданий житловий будинок відносився до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 року, належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться [ADDRESS], судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, даних про те, що відповідачі зверталися за виділом часток в колишньому колгоспному дворі не встановлено, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позову [PERSON] На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 1216, 1222,1233, 1268, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved