Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON], 22.09.2016 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його бабусі - [PERSON], 1929 року народження, яка померла [INFO] у м. Перевальську, Луганської області, посилаючись на те, що факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 122 від 21.06.2016 року, яке видане ГУ «Перевальською центральною міською багатопрофільною лікарнею» Луганської народної республіки та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], від 29.06.2016, актовий запис № 228, складеного відділом запису актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Проте, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві в реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть було відмовлено з причини подання документів, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 та роз'яснено право заявника на звернення до суду з питання встановлення факту смерті. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про слухання справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно положень ст.257-1 ЦПК України «Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» - заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] на даний час фактично проживає за адресою [ADDRESS]. Заявник [PERSON], [INFO] є онуком [PERSON], батько заявника - [PERSON] [INFO], який на даний час мешкає за адресою: [ADDRESS], є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], де в графі «мати» зазначено «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] [PERSON] в графі «батько» зазначено «[PERSON]». Лікарським свідоцтвом про смерть №122 від 21.06.2016 року, яке видане ГУ «Перевальською центральною міською багатопрофільною лікарнею» Луганської Народної Республіки підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] у м.Перевальськ, причиною смерті є стареча дегенерація міокарда. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] 1929 р. н., померла [INFO], актовий запис № 228 від 29.06.2016 р., складеного відділом запису актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної республіки. Згідно листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 08.09.2016 року №4802/02-121 на ім'я заявника - державна реєстрація смерті [PERSON], яка померла [INFO] у м. Перевальськ Луганської області, не може бути здійснена, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи Державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, для вирішення вказаного питання рекомендовано звернутись до суду. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Проаналізувавши встановлені в судовому засіданні обставини на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, тому вона підлягає задоволенню.

Outcome: approved