Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області (далі відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, в якому вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 08 грудня 2011 року секретарем виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, який заповіла все належне їй майно позивачу. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом та спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла. Крім того, оформила свої спадкові права на частину майна. До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , ввійшло право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Колос» на території Квітневої сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, розміром 2,99 в умовних кадастрових гектарах. Вказане право належало рідній сестрі [PERSON] [PERSON] , відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 14 листопада 2013 року Попільнянською районною державною адміністрацією. [PERSON] померла [INFO] , до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла мати позивача, [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, проте, за життя, не оформила правовстановлюючі документи на своє ім`я на вказану частку (пай). Згідно зі статтею 530 ЦК УРСР, чинного на момент відкриття спадщини, після смерті [PERSON] , при відсутності спадкоємців першої черги, до спадкування закликаються рідні брати, сестри, які є спадкоємцями другої черги за законом. Частиною 1 статті 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2020 року було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON] , яка померла [INFO] , доводилась [PERSON] , яка померла [INFO] , рідною сестрою. Експертним висновком № 056/57-а/2 від 17.05.2018 року, виданий Українським бюро лінгвістичних експертиз, підтверджено ідентичність імен « [PERSON] [PERSON] », які зазначено в документах. З метою оформлення спадщини на земельну частку (пай) позивач звернулась до приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу, проте, отримала відмову, так як сертифікат про право на земельну частку (пай), виданий після смерті [PERSON] . Отже, в зв`язку з тим, що [PERSON] , за життя набула права на земельну частку (пай) члена реформованого КСП «Колос», проте правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай), а саме: сертифікат серії [NUMBER] видано після її смерті, тобто 14 листопада 2013 року, а тому вирішення спадкових прав на вказане майно можливе лише в судовому порядку. Позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай), члена реформованого Колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», на території Квітневої сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, розміром 2,99 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину за законом після смерті рідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, проте, за життя не оформила свої спадкові права на вказане право на земельну частку (пай). Судові витрати покладає на себе. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 вересня 2016 року Квітневою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 17. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 січня 1952 року Житомирським місцевим бюро ЗАГС, матір`ю [PERSON] , [INFO] , вказана [PERSON] , запис за № 94. \~ \~ \~ \~ Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 01 листопада 1970 року Жовтневою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] [INFO] листопада 1970 року одружилась з [PERSON] , після реєстрації одруження присвоєно прізвище дружині « [PERSON] », про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 12. Довідкою виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області № 1053 від 03 грудня 2013 року передбачено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , проживала в [ADDRESS] . Разом з нею проживала і до дня смерті здійснювала догляд [PERSON] . Як вбачається з довідки № 1361 від 21 листопада 2016 року виконавчого комітету Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] [INFO] , уродженка села Жовтневе, Попільнянського району, Житомирської області, яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Зареєстрованих осіб за вищевказаною адресою не було. Разом з нею до дня її смерті проживала (без реєстрації) дочка - [PERSON] , [INFO] . Згідно Заповіту посвідченого 08 грудня 2011 року секретарем виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , заповіла все своє майно своїй дочці - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданого 06 березня 2017 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про спадкову справу, спадкодавцем вказана [PERSON] . Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 25 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, актуальна інформація про земельну ділянку, площею 3,3066 га, яка знаходиться на території Жовтневої сільської ради Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником земельної ділянки вказана [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 листопада 2000 року виконкомом Жовтневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] , померла [INFO] , запис за № 27. Дана інформація підтверджується також Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть сформованого 19 травня 2020 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області. Довідкою № 1297 від 13 листопада 2019 року виконавчого комітету Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області передбачено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка села Квітневе (Жовтневе), Попільнянського району, Житомирської області, яка померла [INFO] , була зареєстрована по [ADDRESS] ), протягом останніх трьох років життя та на день смерті проживала разом з сестрою [PERSON] , [INFO] , яка здійснювала за нею догляд за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Експертного висновку № 056/57-а/2 від 17 травня 2018 року Українського бюро лінгвістичних експертиз, записи прізвища українською мовою [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ; довідка, запис [PERSON] ) та [PERSON] (архівна довідка № о/2797-1 від 23.09.2016 року, запис [PERSON] ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. Особові імена [PERSON] (довідка, запис [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ; архівна довідка № О/2797 -1 від 23.09.2016 року, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, а також інших документах зазначеної особи та її родичів є ідентичними. Розбіжності в записах виникли внаслідок документальної фіксації розмовних варіантів особового імені [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2020 року встановлено факт що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] , доводилась [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] , рідною сестрою. Як вбачається з Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 14 листопада 2013 року Попільнянською РДА Житомирської області, члену КСП «Колос» с. Жовтневе, Попільнянського району, Житомирської області, [PERSON] , яка проживає в селі Жовтневе, Попільнянського району, Житомирської області, на підставі рішення Попільнянської РДА від 12 листопада 2013 року № 354, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Колос» розміром 2,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно роз`яснення приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області № 105/02-14 від 19 травня 2020 року, [PERSON] відмовлено у оформлені спадщини за заповітом, на право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Колос», Попільнянського району, Житомирської області, розміром 2,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, після смерті рідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , проте не оформила за життя, свої спадкові права на вищевказане право на земельну частку (пай), так як сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий 14 листопада 2013 року [PERSON] , тобто після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно п. «а» ч. 3 статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. \~Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше\~працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Частина 5 даного Указу вказує, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. \~ \~ \~ \~Відповідно до Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» № 666/94 від 10.11.1994 року, право на земельну частку (пай) є об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні. \~ \~ \~ \~Частиною 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно ч.ч. 1, 3\~ст.\~1\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)»\~від 05\~червня 2003\~року №\~899-ІV визначено,\~що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Як передбачено з вищевказаного Закону, в редакції чинній на даний час, головним тимчасовим розпорядником не витребуваних та нерозподілених земель є органи місцевого самоврядування. Згідно абзацу 2 п.1\~Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року, \~рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року\~«Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Стаття 5 вищевказаного Закону визначає, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Як вбачається з статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1216,\~1218\~Цивільного Кодексу\~України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Згідно частини 1 статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , за життя, правомірно набула право на земельну частку (пай) розміром 2,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, як член КСП «Колос», село Квітневе (Жовтневе), Попільнянського району, Житомирської області. А тому, право на земельну частку (пай) КСП «Колос» на території Квітневої сільської ради Попільнянського району, Житомирської області увійшло до складу її спадщини. Після її смерті спадщину прийняла її сестра [PERSON] , яка померла [INFO] , так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, після смерті рідної сестри [PERSON] . Як вбачається з частини першою\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України, \~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved