Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON], 27 листопада 2013 року звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 17 червня 2012 року він побачив що зернові культури, висаджені ним на земельній ділянці, розташованій в межах Іллічівської сільської ради Совєтського району Автономної Республіки Крим, яка на праві власності належить його матері [PERSON], були скошені [PERSON] Вказує, що відповідач добровільно врегулювати цей конфлікт не бажає, тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] матеріальний збиток в сумі 12 000 гривень та моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Представники позивача [PERSON] та адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та просили його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що земельна ділянка, яка належить йому та яку він обробляє ніяк не граничить зі земельною ділянкою, яка належить [PERSON], тому він не міг при зборі врожаю зі своєї земельної ділянки помилково скосити врожай зі земельної ділянки, яка належить [PERSON] на підставі чого вважав позов безпідставним та просив суд відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного. Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини. Земельна ділянка, яку обробляє позивач [PERSON], та з приводу заподіяння йому матеріального збитку та моральної шкоди внаслідок незаконного скосу врожаю з котрої, належить на праві власності [PERSON] (а.с.6). Доказів існування будь-яких договірних відносин між [PERSON] та [PERSON], ані позивач, ані його представники, всупереч вимогам ст. 61 ч.1 ЦПК України суду не додали. Крім того, у відповідь на запит суду від міжрайонного управління Держземагентства у Нижньогірському і Совєтському районах Автономної Республіки Крим була отримана інформація, що земельна ділянка за кадастровим номером 0125282200:09:001:0197, площею 4,3114 га, яка розташована на території Іллічівської сільської раді Совєтського району Автономної Республіки Крим, яка належить [PERSON] на праві приватної власності (державний акт серії ЯА № 677488 від 29 липня 2008 року) державну реєстрацію договору оренди з іншими особами про передачу в оренду не проходила (а.с.58). Як вбачається з матеріалів справи, зернові культури були засіяні на земельній ділянці, яка належить [PERSON], а не позивачу [PERSON], та в оренду останньому не передавалася, а тому з цим позовом мала звернутися саме [PERSON], або в її інтересах інша особа, тому суд дійшов до висновку, що позов поданий особою, яка не має підстав для звернення до суду з цим позовом. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed