Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що з 28.07.2012 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через розходження поглядів на життя та сімейні відносини, відсутність порозуміння. Подружні відносини припинилися, спільне господарство не ведуть, хоча й проживають разом. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам позивача. Примирення та збереження шлюбу - неможливі. Окрім того, між ними не досягнуто згоди щодо утримання дитини, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивач просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 28.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 75; стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 25 % від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 05.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.09.2019 року. Також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У підготовче засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Відповідач згідно поданої письмової заяви просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтву про шлюб серії [NUMBER] , 28.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, актовий запис №75. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] », дружини: « [PERSON] ». В період шлюбу, у сторін по справі, народилася донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Дитина проживає разом з батьками - сторонами у справі за адресою: [ADDRESS] (довідка Макарівської селищної ради № 1436 від 26.04.2019 року). Згідно довідки Головного управління ДФС у Київській області, ФОП [PERSON] перебуває на обліку в Макарівській ДПІ Ірпінського управління ГУ ДФС у Київській області з 15.11.2018 р. та знаходиться на спрощеній системі оподаткування. Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за 2018 рік № 3587 від 28.01.2019 р. сума виручки становить 5312,00 грн. Згідно довідки № 158 від 08.05.2019 р. ТОВ «Досвід2002» [PERSON] працює у вказаному підприємстві на посаді слюсаря із складання металевих конструкцій, оклад згідно штатного розпису 6 тис. грн. з 13.03.2019 р. по теперішній час. Як вказала позивач, а відповідач визнав, сімейне життя з відповідачем не склалось через розходження поглядів на життя та сімейні відносини, відсутність порозуміння. Подружні відносини припинилися, проживають разом проте спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам позивача. Примирення та збереження шлюбу - неможливі. Окрім того, між ними не досягнуто згоди щодо утримання дитини. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Також між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, також судом встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судові витрати складаються з судового збору в розмірі 768,40 грн. (документально підтверджені). Тому, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 384,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. При цьому решту 384,20 грн., згідно ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету, оскільки відповідач визнав позов. Щодо вимог про стягнення аліментів, то позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, проте в даній справі такі особи відсутні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved