Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

[PERSON] 30 липня 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2018 року. У даному шлюбі народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Галицького районного суду м.Львова від 27.04.2020 року. Зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що останній може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. Домовленості про участь відповідача в утриманні дитини сторони не досягли. Крім цього, позивач зазначає, що перебуваючи у декретній відпустці, не може повністю забезпечити потреби доньки одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги повністю оплатити у разі потреби лікування доньки. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 07 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи без його участі не надійшло. Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про судове засідання, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладений 20.06.2018 року та зареєстрований Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №288, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У даному шлюбі народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 27 квітня 2020 р. розірвано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 20.06.2018 року, актовий запис №288. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В силу ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Суд враховує, відповідно до ст.182 СК України, що позивачка, мати малолітньої доньки [PERSON] , займається їх вихованням, повністю утримує дитину. Відповідач, батько дитини, ухиляється від виконання своїх зобов`язань по утриманню доньки. Також суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалась обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити необхідний і достатній рівень для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на виховання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. При цьому суд зазначає, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася до суду з даним позовом 30 липня 2020 року, тому суд присуджує стягнення аліментів з відповідача починаючи з вказаної дати і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментівв межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. за вказану позовну вимогу.

Outcome: partial