Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

[PERSON] 28 лютого 2019 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 вересня 1998 року. Від спільного подружнього життя вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю і перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у сумі 2 000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15 січня 2019 року до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 1998 року (а.с. 8). Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні (а.с. 9). Сторони проживають окремо з березня 2015 року. З грудня 2018 року відповідач надавав матеріальну допомогу в розмірі 1 000 грн. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Відповідач є працездатним, доказів неможливості сплачувати аліменти із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надано. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний і спроможний надавати матеріальну допомогу своїм дітям. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки законодавством не передбачено стягнення аліментів за минулий період, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з 15 січня 2019 року. Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку /доходу/, починаючи з 28.02.2019 року і до повноліття дітей. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial