overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] 21. 07. 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 12.10.2012 року по 01 липня 2016 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу (заробітку) громадян, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 12.10.2012 року по 01 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], [PERSON] являється його батьком. Згідно пояснень позивача, батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у його розвитку та вихованню не приймає. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами статті 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачем до суду та до повноліття дитини. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] 21. 07. 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 12.10.2012 року по 01 липня 2016 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу (заробітку) громадян, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 12.10.2012 року по 01 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], [PERSON] являється його батьком. Згідно пояснень позивача, батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у його розвитку та вихованню не приймає. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами статті 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачем до суду та до повноліття дитини. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] 21.07.2017 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обгрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 25.01.2014 р. Від даного шлюбу дітей у них немає. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними непорозуміннями, сварками та різними поглядами на життя. Вони не підтримують подружніх стосунків, не спілкуються та не ведуть спільного господарства. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 25.01.2014 р. Цей шлюб для них є першим. За час спільного проживання спільних дітей у них немає. З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди сторін на життя, відсутність взаєморозуміння, конфлікти, сварки. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] 21.07.2017 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами розірвати шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області 21.09.2014 року за актовим записом №257 між ним та відповідачем у справі [PERSON], від якого сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Підставами розірвання шлюбу вказав причину того, що спільне життя у них не складається через несумісність характерів. Повідомив, що фактично з відповідачем не проживають кілька місяців, а тому подальшу можливість примирення та сумісного життя з відповідачем він вважає недоцільним і не можливим. Зазначив, що на даний час дружина подала позов про стягнення аліментів, що свідчить про її небажання спільного проживання. Зауважив, що збереження даного шлюбу та сумісне життя суперечить його інтересам, що має істотне значення. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, попередньо подавши письмові заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, в яких позивач підтримав заявлені вимоги, а відповідач позовні вимоги визнала повністю, одночасно вказавши, що наразі вона не є вагітною та не має дитини віком до одного року, Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного. Згідно вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №151034 (а.с.3). З копії свідоцтва про народження серії І-АМ №316668 (а.с.6) вбачається, що сторони є відповідно батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Спору про майно чи про місце проживання дитини між сторонами не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного тривалого припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача, відповідачем визнані безумовно. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача, підлягають стягненню на його користь з відповідача сплачені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] 21.07.2017 року звернулась до суду із заявою, просила ухвалити рішення, яким надати їй право на реєстрацію шлюбу з [PERSON]. [PERSON] заяву обґрунтовує тим, що з [PERSON] вони зустрічаються понад два роки, кохають один одного, тому вирішили зареєструвати шлюб та виїхати закордон на роботу. Проте заявник не досягла вісімнадцяти років, тому змушена звертатися до суд із заявою про надання їй права на реєстрацію шлюбу. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, подала заяву якою підтримала свої вимоги, просила її задовольнити та розглянути справу без її участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій не заперечував проти задоволення вимог [PERSON], просив розгляну справу без його участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій не заперечувала проти задоволення вимог [PERSON], просила розгляну справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] народилася 08.05.2017 року в смт. Полянка Баранівського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1 ТП № 289250 від 21.06.2000 року (а. с.4). На момент звернення до суду заявниці виповнилось повних 17 років. Згідно із свідоцтвом про народження заявниці [PERSON] заінтересована особа [PERSON] є її матір'ю. З наданих суду доказів, вбачається, що звернення до суду з заявою про надання права на шлюб відповідає інтересам заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 22 СК України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам (ст. 23 СК України). Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна» №11 від 21 грудня 2007 року зазначено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] бажають зареєструвати шлюб бо кохають одне одного, надання права на шлюб відповідає їхнім інтересам, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про надання заявниці права на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] 21.08.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 01.11.2008 року, який зареєстрований в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1485. Від шлюбу з відповідачем має дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, проживали однією сім'єю до осені 2011 року, після чого спільне проживання було фактично припинено, спільне господарство не ведуть. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.11.2008 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1485 (а.с. 5 - свідоцтво про шлюб). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 3 - свідоцтво про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності та конфлікти щодо подальшого сімейного життя. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають різні погляди на взаємовідносини в сім'ї. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони проживали однією сім'єю до осені 2011 року, після чого спільне проживання було фактично припинено, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують. Судом встановлено, що відповідач повністю визнав позовні вимоги позивача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] 21. 08. 2017 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 жовтня 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1615. Від шлюбу сторони дітей не мають. Зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. В сімї немає порозуміння. Сімя розпалася і примирення не можливе. Позивач в судове засідання не зявилася, в позовні заяві просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився. Причини неявки суду не повідомив. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань від нього не надходило. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. За приписами\~статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України\~та частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою\~статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Громадяни України [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 жовтня 2011 року увідділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1615. Після одруження дружина змінила прізвище на [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку\~статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання\~\~кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку про задоволення позовних вимоги, оскільки подальше подружнє життясторін, збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить\~\~інтересам кожного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

[PERSON] 21.08.2019 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов відсутністю взаєморозуміння між нею та чоловіком, розходженням поглядів на сімейні відносини, в зв`язку з чим спільне сімейне життя в них не складається та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в заяві до суду позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. \~Судом встановлено,\~що 12\~січня 2013 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 02 (а.с. 6). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, можливості зберегти сім`ю немає. Відповідач\~позов визнав повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивач відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України просить змінити на дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст. ст. 141,\~142 ЦПК України\~та враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~ На підставі положень ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 17,18,\~141,\~142,\~200,\~258,\~259,\~263-265,\~268 ЦПК України суд, -

Outcome: approved