Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[INFO] року [PERSON] ( [INFO] , місце фактичного проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів доходу (заробітку) до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2014 р., від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. На теперішній час шлюбні відносини припинено, подружжя проживає окремо, діти проживають разом з матір`ю, яка перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач є працездатним, але допомогу на утримання дітей та позивачки не надає. В досудовому порядку неможливо врегулювати даний спір, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 06.09.2019 року дана позовна заява залишення без руху та позивачу наданий строк для виправлення недоліків позовної заяви. На виконання ухвали суду позивачем 20.09.2019 року надана уточнена позовна заява з додатками. 11.10.2019 р. зазначений позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судовий розгляд. Позивач надала заяву, в якій просить про розгляд справи без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач надав заяву, в якій просить про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наведеного нижче. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч.6 ст.7, ст. 141 Сімейного кодексу України в рівній мірі стосується обох батьків. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 1\~ст. 183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За такого, суд приходить до висновку про необхідність присудження аліментів з відповідача в користь позивача на утримання дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність інших утриманців, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову 03.09.2019 р. і до досягнення дітьми повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно дост.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, таке залишається і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем, не досягла трьох років. Оскільки, відповідач, як батько дитини, яка не досягла трьох років, кошти на утримання позивача не надає, є фізично здоровим, офіційно працює, то суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/5 частини його доходу (заробітку). Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Враховуючи, що у разі стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/5 частки доходу (заробітку), сукупний розмір аліментів (на утримання дружини та на утримання дітей), перевищить 50 відсотків заробітку (доходу) платника аліментів, суд приходить до висновку, що слід стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця до досягнення [PERSON] , трьох років, що на думку суду не поставить відповідача в скрутне становище та відповідатиме вимогам закону, і не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України (час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя), аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Також на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 768,40 грн. за кожну вимогу, а всього 1536,80 грн.

Outcome: partial