Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON], [INFO], ідентифікаційний № [NUMBER], звернулась в суд з позовом до Торговицької сільської ради, [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Сагайдачного, 9 с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що 16.11.2015 р. помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, в т.ч. житловий будинок по вул. Сагайдачного, 9 в с. Торговиця. Згаданий будинок належав батькові на праві приватної власності, як голові колгоспного двору, згідно свідоцтва про право власності. На момент смерті батька позивачка проживала разом з ним, спадщину прийняла. Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивачці Постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки документи, які підтверджують право власності на житловий будинок видані на імя спадкодавця, як голови колгоспного двору, що позбавляє нотаріуса визначити його частку в житловому будинку та видати свідоцтво про право на спадщину. Загальна вартість житлового будинку з господарськими спорудами за адресою вул. Сагайдачного, 9 в с. Торговиця становить 103175 грн. Просить задовольнити позов. В судове засідання сторони - не зявились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Представник позивача в заяві просить позов задовольнити, відповідачка в своїй заяві вказала, що не заперечує щодо задоволення позову і просить визнати за її дочкою, [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Сагайдачного, 9 в с. Торговиця. Торговицька сільська рада також не заперечує щодо задоволення позову. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14 липня 1987 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів, слідує, що в цілому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Торговиця по вул. Піонерська, 9, дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]; свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної [PERSON] народних депутатів № 142 від 10 липня 1987р. Про те, що назва вул. Піонерська, 9 в с. Торговиця змінена на вул. Сагайдачного,9 стверджується довідкою виконавчого комітету Торговицької сільської ради № 665 від 01.06.2016р. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Торговицької сільської ради № 662 від 01.06.2016 р., на підставі погосподарської книги № 6 за 1991-1995 р. (особовий рахунок № 263) стверджено, що станом на 15.04.1991 р. в господарстві по вул. Сагайдачного, 9 в с. Торговиця були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]. Про те, що відповідачка [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON], свідчить Свідоцтво про одруження серії І-АБ № 000974, видане 05.02.1974 р. Торговицькою сільською радою. За свідоцтвом про народження серії І-НМ № 378829, виданим Торговицькою сільською радою 23.11.1974 р., батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Після одруження [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], про що свідчить свідоцтво про одруження серії І-НМ № 364374, видане 10.07.1993 р. виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району. Батько позивачки [PERSON] помер 16.11.2015 р., про що свідчить Свідоцтво про смерть серії І-НМ № 220507, видане 19 листопада 2015 року виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом [PERSON] є його дружина [PERSON] та їх дочка, позивачка [PERSON], які на час смерті [PERSON] проживали разом з ним по вул. Сагайдачного, 9 в с. Торговиця, про що свідчить довідка № 663, видана виконавчим комітетом Торговицької сільської ради 01.06.2016 р. До спадкового майна померлого [PERSON] належить житловий будинок по вул. Сагайдачного, 9 в с. Торговиця. З технічного паспорта, складеного 26.05.2016 р., встановлено, що спадковий житловий будинок збудований в 1969 р., інші господарські будівлі збудовані в 1978, 1991 роках. Згідно звіту про оцінку ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою с. Торговиця вул. Сагайдачного, 9, - становить 103175 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідачка [PERSON] в поданій до суду заяві зазначила, що визнає позов дочки [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Сагайдачного, 9 в с. Торговиця. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Городенківського РНО [PERSON] слідує, що позивачці було відмовлено в оформленні спадщини на житловий будинок № 9 по вул. Сагайдачного в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області за законом після смерті батька [PERSON], так як документи, які підтверджують право власності на житловий будинок видані на імя спадкодавця, як голові колгоспного двору, що позбавляє нотаріуса можливості визначити його частку в житловому будинку, та, відповідно, - видати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Сагайдачного, 9 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 4, 316, 317, 328, 1216,1218, 1220,1222,1223, 1258, 1261, 1268-1270,1274,1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved