Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] 19 жовтня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON], Друга дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяна Миколаївна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за правом представлення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з дня свого народження [INFO] постійно проживав разом з матір'ю - [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) та бабусею - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Також з дня народження - [INFO] за вказаною адресою проживала його рідна сестра по матері - [PERSON]. За договором купівлі-продажу (ВВТ 150241, реєстр 5481) від 08.12.2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Башкіною І.Ю., [PERSON] набула у власність домоволодіння [ADDRESS] на земельній ділянці площею 379 кв.м., на якій розташовано: А-1 - житловий будинок шлакоблочний, житловою площею 28.7 кв.м.; В - убиральня, цегла; Г - літня кухня, шлакоблок; Д - сарай, шлакобетон; Е - сарай (тимчасовий) дощаті; 1-7,1 - споруди. З часу набуття у власність зазначеного домоволодіння [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка у зв'язку з укладенням шлюбу 19 вересня 1992 року набула прізвище «[PERSON]», оселилися за адресою вказаного домоволодіння, де до цього часу постійно проживають позивач та [PERSON] В грудні 2004 року [PERSON] пішла з дому і більше не повернулась. З цього часу ніяких відомостей про неї, місце її знаходження не надходило. В грудні 2004 року [PERSON] продала належний їй будинок по [ADDRESS], а в 2005 році позивач був знятий з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] Офіційної реєстрації місця проживання позивач не має. [INFO] померла [PERSON]. На час смерті [PERSON] позивач постійно проживав з померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Син померлої [PERSON] прийняв спадщину подавши відповідну заяву до нотаріуса. 09 лютого 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. на ім'я [PERSON], як спадкоємця [PERSON], видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] Інша 1/2 часка домоволодіння залишена відкритою, оскільки невідомою була доля іншого спадкоємця [PERSON]. Позивач до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавав, оскільки вважав, що є таким, що прийняв спадщину як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Про відмову від спадщини після смерті [PERSON] не заявляв. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON], яка була спадкоємцем першої черги, невідомо де знаходилась і ніякої інформації щодо неї не було. Її рідні вважали, що вона померла, оскільки до зникнення вела нездоровий спосіб життя і в місці постійного мешкання була відсутня більше шести років. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2015 року, яке набрало чинності [INFO], [PERSON], [INFO], оголошена померлою. Виходячи з викладеного вважає, що у зв'язку з відкриттям спадщини після смерті бабусі [PERSON] у позивача виникло право на спадкування за правом представлення, що не порушує права та інтереси інших спадкоємців, не суперечить чинному законодавству. На підставі вищезазначеного, просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та визнати за мною [PERSON] право власності на 1/4 частку домоволодіння [ADDRESS], розташоване на земельній ділянці площею 379 кв.м. та яке складається з: А-1 - житловий будинок шлакоблочний, житловою площею 28.7 кв.м.; В - убиральня, цегла; Г - літня кухня, шлакоблок; Д - сарай, шлакобетон; Е - сарай (тимчасовий) дощаті; 1-7,1 - споруди, в порядку спадкування за законом (за правом представлення) після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO]. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2017 року відкрито провадження у цивільній справі. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. В судове засідання третя особа [PERSON] не з'явився. Про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Від представника третьої особи Другої дніпровської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника. Від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяна Миколаївна надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 2464 (а.с. 117 на звороті). На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 32 [PERSON] від 23 грудня 2016 року (а.с. 86 на звороті). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], померлої [INFO], є син померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 118) та донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 133 на звороті), прізвище «[PERSON]» змінене на «[PERSON]» у зв'язку із реєстрацією шлюбу 19 серпня 1978 року (а.с. 132), у зв'язку з укладенням шлюбу 19 вересня 1992 року прізвище «[PERSON]» змінене на «[PERSON]». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS], яке належало померлій на підставі договору купівлі-продажу від 08 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Башкіною І.Ю. (а.с. 119 на звороті, 120), право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» (а.с. 122 на звороті, 123). З матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] (а.с. 111). 09 лютого 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки площею 379 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] ще не видано та на 1/2 частину земельної ділянки площею 379 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], ще не видано (а.с. 127 на звороті, 129). Місцезнаходження [PERSON], яка була спадкоємцем першої черги, на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], було невідомим. Її рідні вважали, що вона померла, оскільки до зникнення вела нездоровий спосіб життя і в місці постійного мешкання була відсутня більше шести років. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2015 року [PERSON], [INFO], оголошено померлою (а.с. 89 на звороті 90). [PERSON] відсутня за місцем свого проживання з 2004 року на похороні своєї матері [PERSON] її не було, вела аморальний спосіб життя. Місце її перебування невідоме. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 85). 02 березня 2017 року з заявою про прийняття спадщини звернувся її син [PERSON] (а.с. 84 на звороті, 88). З довідки голови квартального комітету № 32 [PERSON] від 23 грудня 2016 року вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS], проживає, але не зареєстрований (а.с. 86 на звороті). Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 02 березня 2017 року відмовлено [PERSON] у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з пропущенням ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутність документів на домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 88 на звороті, 89). В підтвердження факту постійного проживання [PERSON], [INFO], разом зі спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], за адресою: [ADDRESS], позивачем надано характеристику [PERSON], [INFO], видану головою квартального комітету № 32 [PERSON] від 29 травня 2018 року, в якій зазначено, що [PERSON] все своє життя проживав та вів сумісне господарство з бабусею, яка померла в 2011 році, спочатку за адресою: [ADDRESS], потім за адресою: [ADDRESS] (а.с. 142). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт постійного проживання [PERSON] разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини, необхідно позивачу для реалізації своїх спадкових прав після смерті бабусі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON], [INFO], разом зі спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], за адресою: [ADDRESS], є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. Крім того, відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/4 частку домоволодіння [ADDRESS], яке розташоване на земельній ділянці площею 379 кв.м. в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO], не підлягають задоволенню, оскільки мати позивача [PERSON], яка мала право на спадщину після смерті [PERSON] оголошена померлою на підставі рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2015 року та датою її смерті відповідно до свідоцтва про смерть значиться [INFO]. У зв'язку з чим відсутні правові підстави для визнання права власності за [PERSON] в порядку спадкування за правом представлення. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial