Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

[PERSON] 30.06.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої внаслідок скоєного ним злочину моральної шкоди 10000 грн. та судових витрат. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 07 липня 2016 року близько 19 год. [PERSON], знаходячись в стані алкогольного спяніння , за місцем проживання позивача за адресою: вул. Лісна, буд. б/н, с. Добренька, Красноградського району, Харківської області, побив її, завдавши множинні удари руками в область голови, тулубу, ніг, наніс металевою шумівкою удар по голові, дряпав металевим прикорнем по животі, чим згідно з висновком судово-медичної експертизи № 292 КР/16 від 11.07.2016 року спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на голові, тулубі, обох руках, саден на правій руці і садна на животі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 26.10.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та засуджений до покарання у вигляді виправних робіт у філії «Красноградське ДЕП» ДП «Харківський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» строком на 1 рік із відрахуванням в дохід держави десяти відсотків із суми заробітку. Вирок суду набрав законної сили. Скоєним злочином позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та фізичних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок його злочинних дій. Спричинені їй травми завдавали великого фізичного болю як при нанесенні їй побоїв, так і тривалий час після цього. У неї була розбита голова і рану довелося зашивати у лікарні. Також вона змушена була лікуватися амбулаторно, так як лікуватися стаціонарно, як на цьому наполягав лікар, вона не могла, так як не було з ким залишати малолітніх дітей. Після побоїв та травми голови в неї зявились періодичні головні болі, яких до цього часу не було, і це негативно позначається на її самопочутті. Крім фізичних страждань, позивач хвилювалась за психологічний стан своїх малолітніх дітей на очах яких відповідач бив її та знущався над нею, і які потім тривалий час не могли спокійно засинати, а вночі прокидалися з криками «не бий маму». Вказаними обставинами зумовлений розмір компенсації, якими позивач оцінює завдану їй моральну шкоду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення аналогічні наданим в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти відшкодування моральної шкоди позивачу, але заперечував проти суми в 10000 грн., пояснивши, що в нього не має такої суми грошей. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Красноградського районного суду Харківської області від 26.10.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та засуджено до покарання у вигляді виправних робіт у філії «Красноградське ДЕП» ДП «Харківський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» строком на 1 рік із відрахуванням в дохід держави десяти відсотків із суми заробітку. Вирок суду набрав законної сили, також вказані у вироку факти, не заперечував і сам відповідач. За правилами ч.2 та 4\~ст.61 ЦПК України\~обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вищезазначеного вироку, 07 липня 2016 року близько 19 год. [PERSON], знаходячись в стані алкогольного спяніння, за місцем проживання позивача за адресою: вул. Лісна, буд. б/н, с. Добренька, Красноградського району, Харківської області, завдав [PERSON] множинні удари руками в область голови, тіла, тулубу, наніс металевою шумівкою удар в область голови ззаду, а в подальшому почав дряпати металевим прикорнем по мяким тканинам її живота, чим згідно з висновком судово-медичної експертизи № 292 КР/16 від 11.07.2016 року спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на голові, тулубі, обох руках, саден на правій руці і садна на животі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Є очевидним, що зазначені дії відповідача спричиняють людині моральні страждання. Факт заподіяння таких ушкоджень [PERSON] встановлений судовим рішенням. Разом із тим, сума такої шкоди не є достатньо обґрунтованою, а тому на думку суду підлягає зменшенню, з огляду на таке. Відповідно до правил ч.1\~ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2, ч.3\~ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди відшкодовується судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За роз'ясненнями, що викладені у п.9\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року\~розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має керуватися засадами розумності, виваженості та справедливості. Саме виходячи із зазначених принципів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму для відшкодованої шкоди меншу ніж заявлену позивачем, а саме 7000 грн. Згідно ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягаються стягненню судові витрати в сумі (7000 грн. х 100% / 10000 грн. = 70 %) , (640 грн. х 70% / 100% = 448 грн.) На підставі ст.ст. 16, 23, 60 ЦК України та

Outcome: partial