Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

I.Стислий виклад позиції учасників справи 1.Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 41 196,06 грн, яка утворилась згідно утвореної заборгованості з аліментів за період з 01 квітня 2015 року по 01 червня 2021 року. 2.Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення Артемівського міськрайонного суду від 26 листопада 2008 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти у розмірі 350 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття. Рішення Артемівського міськрайонного суду від 02 лютого 2016 pоку збільшено розмір стягнутих аліментів з відповідача на її користь, на утримання доньки [PERSON] , щомісячно до досягнення дитиною повноліття з 350 грн. до 642 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили. Згідно розрахунку заборгованості зробленим старшим дер\-жавним виконавцем Бахмутського відділу ДВС Д.Б.Ткаченко заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.06.2021 року складає - 41 196,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не сплачував аліменти у позивача виникло право вимоги неустойки в сумі 41 196,00 грн, яку просить стягнути з відповідача. II.Процесуальні дії у справі 3.Ухвалою суду від 04 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. III.Заяви, клопотання 4.Позивач та її представник - адвокат Світанько Д.О. в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. 5.Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. IV.Установлені судом фактичні обставини 6.Судом встановлено, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2008 року у справі № 2-8550-2008 стягнуто з [PERSON] , аліменти у розмірі 350 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону для дитини відповідного віку щомісячно на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття (а.с.9). 7.Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області у справі №219/8854/2015-ц провадження 2/219/268/2016, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволено частково. Збільшено розмір стягнутих за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2008 року з [PERSON] , аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з 350 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону для дитини відповідного віку до 642 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.10). 8.З розрахунку заборгованості, виданого старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Ткаченко Д.Б., вбачається, що заборгованість по аліментам [PERSON] станом на 01 червня 2021 року становить 41 196,00 грн. (а.с.11). 9.Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 жовтня 2007 року сторони є батьками доньки - [PERSON] , [INFO] (а.с.12). V.Норми права, які підлягають застосуванню 10.Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. 11.Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. 12.Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 13.Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. 14.Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 15.Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. 16.Як вбачається із ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. 17.Статтею 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено поняття неустойки. Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 18.Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 19.Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. 20.Частиною 4 статті 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. 21.Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. 22.Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Саме така правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц та від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц, висновки по яких суд у відповідності до частини 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. VI.Оцінка суду 23.Як установлено судом, рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 219/8854/2015-ц провадження 2/219/268/2016, збільшено розмір стягнутих за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2008 року з [PERSON] , аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з 350 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону для дитини відповідного віку до 642 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили. 24.З розрахунку заборгованості, виданого старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Ткаченко Д.Б., вбачається, що заборгованість по аліментам [PERSON] станом на 01 червня 2021 року становить 41 196,00 грн. При цьому в період з квітня 2015 року по жовтень 2019 року аліменти взагалі не сплачувалися відповідачем, у листопаді 2019 року сплачено - 500 грн, у грудні 2019 року - 300 грн, у січні 2020 року - 300 грн, у лютому 2020 року - 900 грн, у березні 2020 року - 300 грн, у серпні 2020 року - 300 грн, та у березні 2021 року - 500 грн. 25.Відповідно до розрахунку позивача, неустойка (пеня) за прострочення відповідачем сплати аліментів становить 378 636,68 грн, проте, з урахуванням положень ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України позивачем заявлений до стягнення розмір пені в сумі 41 196, 40 грн, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам. Суд, перевіривши зазначений розрахунок, вважає заявлену до стягненню суму такою, що відповідає положенням ст.196 СК України і розглядає вимоги в частині заявленої до стягнення суми. 26.Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 27.Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 28.Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких заперечень чи спростувань фактів, викладених у позовній заяві, не надано квитанції про сплату аліментів, доказів на спростування його вини у несвоєчасній сплаті аліментів за період з квітня 2015 року по 01 червня 2021 року, утворення такої заборгованості з незалежних від нього причин. 29.З врахуванням наведеного вище, а також визнанням відповідачем позовних вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити. VII. Розподіл судових витрат між сторонами 30.Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 31.Водночас відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 32.Оскільки позивач згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі50 відсотків від установленої законом ставки (908,00 грн), тобто 454,00 грн.

Outcome: approved