Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, посилаючись на наступне. [PERSON], [PERSON] є співвласниками домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, с. Сиротине, вул. Миру (Фрунзе), 4-А, на підставі договору дарування жилого будинку з надвірними побудовами, виданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] № 4899 від 27.08.2003 року. В спірному домоволодінні зареєстровані відповідачі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], які з 16 червня 2014 року не проживають в ньому без поважних причин. У звязку із викладеним позивач просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування домоволодінням № 4-А по вул. Миру (Фрунзе) с. Сиротине м. Сєвєродонецька Луганської області. В судове засідання представник позивачів не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання відповідачі не зявилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали повністю. В судове засідання представник третьої особи не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив вирішити питання на розсуд суду. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб В судовому засіданні було встановлено, що домоволодіння № 4-А по вул. Миру (Фрунзе) с. Сиротине м. Сєвєродонецька Луганської області належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією договору дарування жилого будинку з надвірними побудовами, виданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] № 4899 від 27.08.2003 року та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1681452 від 09.10.2003 року, виданого Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 86478704 від 05.05.2017 року вбачається, що право власності на домоволодіння за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, с. Сиротино, вул. Миру (Фрунзе), буд. 4-А, належить [PERSON], [PERSON]. Згідно із копією Акту про непроживання № 122, виданою Сиротинською селищною радою м. Сєвєродонецька від 15.03.2017 року, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають за місцем реєстрації в домоволодінні, яке розташоване за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, с. Сиротино, вул. Миру (Фрунзе), буд. 4-А, з 16 червня 2014 року. Таким чином, враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] за місцем реєстрації не проживають з 16 червня 2014 року без поважних причин, тобто більше одного року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування домоволодінням № 4-А по вул. Миру (Фрунзе) с. Сиротине м. Сєвєродонецька Луганської області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved