Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради від 04 червня 2008 року № 1016 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (померла, спадкоємицею по заповіту є її дочка [PERSON] ) набули права власності по 1/4 на об`єкт нерухомого майна (гараж) за адресою [ADDRESS] , гараж IV, загальною площею 80,7 кв.м. Вказаний гараж знаходиться у цокольному поверсі житлового будинку (за тією ж адресою), в якому позивачі є також власниками квартир. Квартири та відповідно частка у гаражі придбавалась позивачами на підставі договорів дольової участі. Враховуючи конструктивні особливості будинку та відсутність можливості будівництва окремих гаражів, власниками квартир було вирішено придбати гараж IV загальною площею 80,7 кв.м. у спільну часткову власність по 1/4 на кожного, з метою спільного володіння і користування даним майном. З того часу, будь-яких дій щодо припинення права власності на вказане нерухоме майно його власниками (в даному випадку позивачами) не вчинялось, згода на відчуження майна не надавалась. Четвертим первісним співвласником 1/4 вказаного нерухомого майна (гаража IV) як вбачається з відомостей Технічного паспорта на гараж IV являлась [PERSON] , [INFO] , і.н. [NUMBER] . Згідно відомостей Технічного паспорта на гараж IV, виготовленого 14 вересня 2011 року, замість [PERSON] власником 1/4 гаража IV за адресою [ADDRESS] значиться [PERSON] , [INFO] , і.н. [NUMBER] . Підстави та дата переходу права власності на 1/4 спірного майна від [PERSON] до [PERSON] позивачам не відомі, однак важливою обставиною, яка має значення для вирішення даної справи, є те, що [PERSON] мала у спільній частковій власності лише 1/4 гаража IV за адресою [ADDRESS] , і тільки цією часткою вправі була розпоряджатись. Разом з тим, в подальшому, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. 26 липня 2019 року за [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий 15.01.2013) реєструється право власності на цілий об`єкт (тобто включно з часками що належать позивачам) нерухомого майна (частка 1/1), - гараж IV за адресою [ADDRESS] , загальною площею 80,7 кв.м. Даний перехід права власності на майно належне позивачам відбувся за результатами правовідносин між [PERSON] та [PERSON] , позивачі не були стороною вказаних правовідносин. Згоди на припинення права власності на належне їм майно (по 1/4 частини гаража IV) позивачі, чи будь-які їх довірені особи, не надавали. Про вказані обставини їм взагалі стало відомо лише у липні 2020 року. В цей же день, 26 липня 2019 року, коли відбулась реєстрація права власності на спірне майно за [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцовим О. О. на підставі безвідплатного договору дарування зареєстровано перехід права власності на весь гараж IV за адресою [ADDRESS] до [PERSON] ( [INFO] , і.н.3153723896, [ADDRESS] ). В подальшому, 09 червня 2020 року приватним нотаріусом Жовніром І. Т., Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області проведено реєстрацію права власності на весь об`єкт нерухомого майна (частка 1/1) за адресою [ADDRESS] , гараж IV, загальною площею 80,7 кв.м. за фізичною особою [PERSON] . Будь-якої згоди на відчуження (припинення), в тому числі і в користь відповідача, належного позивачам на праві спільної часткової власності (по 1/4) гаража вони не надавали. Також відсутні будь-які рішення судів, що стосуються прав власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, в яких вони були б стороною у справі, та в результаті виконання яких міг би відбутись перехід права власності належних їм часток даного гаража. Таким чином, майно (3/4 гаража) вибуло з володіння [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з їхньої волі іншим шляхом. Відтак, позивачі просять витребувати з незаконного володіння [PERSON] нерухоме майно, а саме: 3/4 гаража IV за адресою [ADDRESS] , в їх користь по 1/4 частині кожному. Стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 27 листопада 2020 року заяву позивачів про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на 3/4 частки гаража IV, загальною площею 80,7 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1857099261101) та заборону будь-яким особам здійснювати дії щодо його відчуження та проводити реєстраційні дії щодо даного майна. 11 березня 2021 року судом постановлено ухвалу якою витребувано від Управління державної реєстрації речових прав на майно та їх обтяжень Тернопільської міської ради (м. Тернопіль, бульвар Шевченка,3) наступну інформацію: матеріали реєстраційної справи щодо об`єкту нерухомого майна № 1857099261101 стосовно підстави виникнення права власності на гараж (частку гаража) IV за адресою [ADDRESS] у [PERSON] , № запису про право власності 32099221; матеріали реєстраційної справи щодо об`єкту нерухомого майна № 1857099261101 стосовно підстави виникнення права власності на гараж (частку гаража) IV за адресою [ADDRESS] у [PERSON] , № запису про право власності 32557030; матеріали реєстраційної справи щодо об`єкту нерухомого майна №1857099261101 стосовно підстави виникнення права власності на гараж (частку гаража) IV за адресою [ADDRESS] у [PERSON] , № запису про право власності 32575283; матеріали реєстраційної справи щодо об`єкту нерухомого майна № 1857099261101 стосовно підстави виникнення права власності на гараж (частку гаража) IV за адресою [ADDRESS] у [PERSON] , № запису про право власності 36802280. Також витребувано: у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни № свідоцтва 6997 (08702, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська 115, офіс 1) всі наявні копії документів, що стали підставою реєстрації 26 липня 2019 року за [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий 15.01.2013 р.) права власності на гараж IV в [ADDRESS] ; у приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Жовніра Івана Теодоровича, № свідоцтва 2147 (46001, м. Тернопіль, б-р Шевченка, 18/3) всі наявні копії документів, що стали підставою реєстрації 09 червня 2020 року за [PERSON] : (і.п.н. [NUMBER] ) права власності на гараж IV в [ADDRESS] . 18 травня 2021 року протокольною ухвалою суду без видалення суду в нарадчу кімнату закрито підготовче провадження у справі № 607/20497/20 та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачів, адвокат Черніцький І. Р. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини. На підставі Свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 17 грудня 2009 року, виданих виконкомом Тернопільської міської ради та витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17 грудня 2009 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить по 1/4 частці у приватному спільному частковому праві власності гаража IV, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Акт передання-приймання об`єкта нерухомості від 08 грудня 2004 року складений на виконання Договорів про дольову участь в будівництві від 11 грудня 2000 року, 06 листопада 2001 року, 07 вересня 2001 року, 06 грудня 2004 року та Угод про внесення змін до вищевказаних Договорів від 10 грудня 2001 року та 08 грудня 2004 року відповідно, укладених між ПП «Сенс» (далі - Забудовник), з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з іншої сторони (далі - Замовники). Сторони виконали умови Договорів про дольову участь в будівництві від 11 грудня 2000 року, 06 листопада 2001 року, 07 вересня 2001 року, 06 грудня 2004 року та Угод про внесення змін до вищевказаних Договорів від 10 грудня 2001 року та 08 грудня 2004 року, укладені між Забудовником та Замовниками. Забудовник в особі [PERSON] , що діє на підставі Довіреності від 09 грудня 2001 року, та Замовники, склали цей акт на підтвердження того, що Забудовником передано, а Замовниками прийнято приміщення групової критої стоянки загальною площею 80,7 м2, в цокольному поверсі будинку по [ADDRESS] , що є предметом вищевказаних Договорів та Угод . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17 червня 2020 року виконавчим комітетом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Заповітом, складеним 30 листопада 2012 року [PERSON] заповіла все належне їй рухоме і нерухоме майно, де б. воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON] . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кашанською М. І. 30 листопада 2012 року і зареєстрований у реєстрі за № 2020. 13 серпня 2020 року після смерті [PERSON] . Заліщицькою державною нотаріальною конторою. зареєстровано спадкову справу № 66260654, номер у нотаріуса 71/2020 24 серпня 2020 року видано дублікат заповіту за номером у Спадковому реєстрі 66309151. Як вбачається із технічного паспорту на гараж IV, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виготовленого 07 грудня 2009 року ТзОВ «Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації», його власниками є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частці. Гараж розташований на цокольному поверсі, загальна площа - 80.7 кв.м. Разом з тим із технічного паспорту на гараж IV, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виготовленого 14 вересня 2011 року ТзОВ «Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації», його власниками є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/4 частці. Гараж розташований на цокольному поверсі, загальна площа - 80.7 кв.м. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 193112051 від 16 грудня 2019 року право власності на гараж, загальною площею 80.7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 26 липня 2019 року приватним нотаріусом Кравцов О. О., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ на підставі договору дарування гаражу, серія та номер: 389, виданий 26 липня 2019 року, видавник: ПН КМНО [PERSON] за [PERSON] (частка 1/1). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 222419078 від 02 вересня 2020 року право власності на гараж, загальною площею 80.7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 09 червня 2020 року приватним нотаріусом Жовнір І. Т., Тернопільський міський нотаріальний округ, Тернопільська обл., на підставі свідоцтва, серія та номер: 2063, виданий 09 червня 2020 року, видавник: [PERSON] , Тернопільський міський нотаріальний округ, Тернопільська обл за [PERSON] (частка 1/1). Також згідно вказаного витягу на 1/4 частку гаража накладено арешт згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/22208/19 від 02 липня 2020 року. На виконання ухвали суду від 11 березня 2021 року про витребування документів, Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень супровідним листом № 450/21-01 від 25 березня 2021 року надіслано на адресу суду реєстраційну справу №1857099261101. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 175220219 від 26 липня 2019 року право власності на 1/4 частку гаража, загальною площею 80.7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 21 червня 2019 року приватним нотаріусом Василевич О. О., Тернопільський міський нотаріальний округ, Тернопільська обл. на підставі договору дарування 1/4 частки гаража, серія та номер: 751, виданого 21 червня 2019 року, видавник: [PERSON] , Тернопільський міський нотаріальний округ, Тернопільська обл. за [PERSON] (частка 1/4). 21 червня 2019 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровувана) укладено договір дарування 1/4 частки гаража, згідно якого [PERSON] подарувала - безоплатно передала у власність [PERSON] , [PERSON] в особі представника прийняла в дар належну дарувальнику 1/4 частку гаража IV, що знаходиться в будинку [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 175371046 від 26 липня 2019 року право власності на гараж, загальною площею 80.7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 26 липня 2019 року приватним нотаріусом Головкіна Я. В., Обухівський районний нотаріальний округ, Київська обл. на підставі рішення суду, серія та номер: 108/8506/12, виданого 02 жовтня 2012 року, видавник: Керченський міський суд за [PERSON] (частка 1/1). Як вбачається із витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 175372113 від 26 липня 2019 року право власності на гараж, загальною площею 80.7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 26 липня 2019 року приватним нотаріусом Кравцовим О. О., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ на підставі договору дарування гаражу, серія та номер: 389, виданий 26 липня 2019 року, видавник: ПН КМНО Кравцов О.О. за [PERSON] (частка 1/1). Згідно договору дарування гаражу від 26 липня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 389, [PERSON] передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняв у власність належний [PERSON] на праві приватної власності гараж, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , гараж IV, площею 80.7 кв.м. На виконання ухвали суду від 11 березня 2021 року про витребування документів, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовніром І. Т. супровідним листом № 249/01-16 від 25 березня 2021 року надіслано на адресу суду копії документів, що стали підставою набуття права власності на гараж IV в [ADDRESS] за [PERSON] 10 грудня 2019 року приватний виконавцем виконавчого округу міста Києва Бердар М. М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 370/775/19, виданого 06 квітня 2019 року суддею Макаріського районного суду Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики № 14/11/18-п від 14 листопада 2018 року в розмірі 7 000 000 грн та судові витрати 4 802,50 грн, видано акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу у ВП № 59687365, згідно якого [PERSON] передається у власність наступне майно: гараж IV загальною площею 80,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1857099261101, номер запису про право власності: 32575283 на підставі договору дарування гаражу, серія та номер: 389, виданий 26.07.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. за ціною третіх електронних торгів, а саме - 737 322 (сімсот тридцять сім тисяч триста двадцять дві) гривні 60 копійок, що належить боржнику [PERSON] . На підставі вказаного акту 10 грудня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. Відтак, за заявою [PERSON] від 09 червня 2020 року, 29 червня 2020 року нотаріусом видно свідоцтво на підставі акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, складеного [PERSON] , приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва «10» грудня 2019 року, посвідчено, що [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , належить на праві власності майно, що складається з гаража IV, загальною площею 80,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1857099261101, документ, що підтверджує право власності - договір дарування гаража, посвідчений Кравцовим О.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 26 липня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 389, оскільки торги не відбулися і стягувач [PERSON] виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] , на підставі договору дарування гаража, посвідченого Кравцовим О. О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 26 липня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 389, право власності за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, номер запису про право власності - 32575283. Щодо реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за [PERSON] , що мало місце 26 липня 2019 року на підставі рішення Керчинського міського суду, виданого 02 жовтня 2012 року у справі 108/8506/12, то представником позивача надано інформацію від ДСА України № 15-14675/20 від 31 липня 2020 року про те, що станом на 28 липня 2020 року електронної копії судового рішення Керчинського міського суду АР Крим від 02 жовтня 2012 року у судовій справі № 108/8506/12 в Реєстрі не знайдено. Справи, розгляд яких закінчено і які перебувають у провадженні судів, розташованих на тимчасово окупованих територіях Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, залишаються в цих судах та до судів, розташованих на підконтрольній території України, передані не були. Відтак в ДСА України відсутня інформація щодо ухвалених судових рішень Керчинським міським судом АР Крим. Зі змісту відповіді від 01 жовтня 2020 року № 60282 п, наданої адвокату Логвіненко М. Г. заступником голови Керченського міського суду АР Крим, архів Керчинського міського суду повідомляє, що цивільна справа № 108/8506/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу, визнання договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно, згідно бази даних «Д-3» за 2012 рік в Керченському міському суді не зареєстрована Відтак, проаналізувавши вищенаведені документи, суд вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми процесуального та матеріального права. Відповідно до частин 1, 2 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. У статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з частиною 1 статті 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. За змістом частини першої статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Як передбачено частинами першою-третьою статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача. У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього. Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12, а також Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 303/6974/16-ц. Судом беззаперечно встановлено те, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка є спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] , є співвласниками 3/4 частини гаража IV за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні було оглянуто оригінали правовстановлюючих документів позивачів, які вказують на те, що з часу набуття у власність спірного нерухомого майна і до дня звернення до суду з позовом про його витребування позивачі не вчиняли жодних дій зі спірним нерухомим майном, яке вибуло з володіння власників не з їхньої волі іншим шляхом, між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка є спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] , та [PERSON] не існує жодних юридичних відносин. Відповідач є добросовісним набувачем ѕ гаража IV за адресою: [ADDRESS] , з огляду на наступне. Четвертим співвласником цього майна станом на 2011 рік була [PERSON] , яка мала у спільній частковій власності лише 1/4 гаража IV за адресою [ADDRESS] , і тільки цією часткою вправі була розпоряджатись. Разом з тим, судом оглянуто документи, які вказують на те, що свою частку у спірному нерухомому майні 21 червня 2019 року [PERSON] подарувала [PERSON] . В подальшому, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. 26 липня 2019 року зареєстровано право власності за [PERSON] на цілий гараж, без визначення часток. Даний перехід права власності відбувся за результатами правовідносин між [PERSON] та [PERSON] , позивачі не були стороною цих правовідносин, згоди на припинення права власності на належне їм майно (по 1/4 частини гаража IV) позивачі, чи будь-які їх довірені особи, не надавали. В цей же день, 26 липня 2019 року, коли відбулась реєстрація права власності на спірне майно за [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцовим О. О. на підставі безвідплатного договору дарування зареєстровано перехід права власності на цілий гараж IV за адресою [ADDRESS] до [PERSON] 29 червня 2020 року приватним нотаріусом Жовніром І. Т., Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області проведено реєстрацію права власності на весь об`єкт нерухомого майна (частка 1/1) за адресою [ADDRESS] , гараж IV, загальною площею 80,7 кв.м. за фізичною особою [PERSON] , нотаріусом видно свідоцтво на підставі акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, що мало місце у виконавчому провадженні. Будь-якої згоди на відчуження (припинення), в тому числі і в користь відповідача, належного позивачам на праві спільної часткової власності (по 1/4) гаража вони не надавали. Також відсутні будь-які рішення судів, що стосуються прав власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, в яких вони були б стороною у справі, та в результаті виконання яких міг би відбутись перехід права власності належних їм часток спірного гаража. Відтак, права особи, яка вважає себе власником майна, не можуть захищаються шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням статей 215 і 216 ЦК України. Такий захист можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесеннні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року, справа № 183/1617/16. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Відтак, оскільки відповідач є добросовісним набувачем спірного майна, яке вибуло з володіння позивачів поза їх волею, заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення шляхом витребування з незаконного володіння [PERSON] нерухоме майно, а саме: ѕ гаража IV за адресою: [ADDRESS] , в користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по 1/4 частини кожному. Питання про стягнення судового збору суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved