Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до ВДВС Лубенського МРУЮ про виключення майна з акту опису та звільнення його з-під арешту. В позовній заяві позивачі вказали, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі між собою два періоди: з 19.01.1985 року по 04.12.1998 року та з 07.09.2001 року по 20.07.2007 року. В період другого шлюбу подружжя разом з неповнолітніми дітьми оселилося в отриманій квартирі [ADDRESS], яка є неприватизованою. В 2007 році, коли діти вже досягли повноліття, подружжя розірвало шлюб. Майнового спору між подружжям не було, всі речі були розподілені добровільно. 20.11.2007 року [PERSON] забрала з квартири свої особисті речі та речі, які дісталися їй внаслідок добровільного розподілу після розірвання шлюбу, знялася з реєстрації та виїхала на постійне проживання до м. Києва, де оселилася та влаштувалася на роботу. В квартирі залишились проживати [PERSON], його діти - [PERSON], [PERSON] та малолітня онука. Через деякий час вид ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», колекторських компаній та виконавчої служби стали надходити повідомлення про те, що [PERSON] має перед ними борги. 13.03.2014 року до квартири позивачів прибув державний виконавець, який пред'явив ухвалу Лубенського міськрайонного суду від 29.10.2013 року про дозвіл на примусове проникнення у квартиру, в якій проживають позивачі, для примусового виконання виконавчого документу №1618/1859/2012 від 06.06.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 119743,31 грн. Державний виконавець склав акт опису та арешту наступного майна: мікрохвильова піч «SAMSUNG» білого кольору, тостер «MOULINEX» білого кольору, телевізор «PHILIPS» чорного кольору, монітор комп'ютерний «SAMTRON» білого кольору, принтер «CANON» чорного кольору, системний комп'ютерний блок «COLORSit» сірого кольору, пилосос «LIBERTON» сірого кольору, пилосос «ELECTROLUX» червоно-білого кольору, пральна машина «LG» білого кольору. При цьому державний виконавець не зазначив в акті вартість арештованого майна, не вказав точні назви моделей, заводські чи серійні номери кожного виду описаного майна. Майно було передано позивачам на відповідальне зберігання. Позивачі вказують, що описане майно [PERSON] не належить, а тому на нього не може бути звернено стягнення за її боргами. Так, позивачі вказали, що мікрохвильова піч «SAMSUNG» та пральна машина «LG» були залишені у власності [PERSON] в результаті добровільного розподілу майна подружжя в 2007 році після розірвання шлюбу і для розподілу вказаного майна в судовому порядку минув строк позовної давності. Пилосос «ELECTROLUX» є особистою власністю позивачки [PERSON] Решта майна є особистою власністю [PERSON], оскільки було придбане ним в той час, коли він не перебував у шлюбі з [PERSON] Позивачі прохають суд виключити з акту опису та арешту майна від 13 березня 2014 року, складеного державним виконавцем ВДВС Лубенського МРУЮ, одночасно знявши арешт та обмеження права користування (заборону відчуження) з вище переліченого майна. На підставі ст.33 ЦПК України та п.4 ППВСУ №6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», відповідно до якого відповідачами у справі мають бути притягнуті боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, суд притягнув в якості відповідачів по справі [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Представник [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій прохає справу розглянути без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує. /а.с.45, 62/ Представник відповідача - ВДВС Лубенського МРУЮ Поліщук В.О. в судовому засіданні вказав, що під час опису та арешту спірного майна діяв відповідно до вимог законодавства, що регулює виконавче провадження. Під час вирішення спору покладається на розсуд суду. Відповідачка - [PERSON] жодного разу в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом про час та місце розгляду справи належним чином, однак судова кореспонденція поверталася без вручення. Водночас, [PERSON] направила на адресу суду заяву, в якій вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, описане майно їй не належить. /а.с.43/ Відповідач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.55 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч.ч.1, 2 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановлено, що у відділі ВДВС Лубенського МРУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1618/1859/2011, виданого Лубенським міськрайонний судом Полтавської області 06.06.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» боргу на загальну суму 119743,31 грн. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.10.2013 року було надано дозвіл ВДВС Лубенського МРУЮ на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржниці [PERSON] за адресою: [ADDRESS] для проведення необхідних виконавчих дій при примусовому виконанню вищевказаного виконавчого документа. /ас.21/ 13.03.2014 року державний виконавець ВДВСВ Лубенського МРУЮ Поліщук В.О. з'явився за адресою вказаною в ухвалі суду, де в присутності понятих провів опис майна, про що склав акт опису та арешту майна. Згідно даного акту державним виконавцем було описано і накладено арешт на таке майно: - мікрохвильова піч марки «SAMSUNG» білого кольору; - тостер марки «MOULINEX» білого кольору; - телевізор марки «PHILIPS» чорного кольору; - монітор «SAMTRON» білого кольору; - принтер марки «CANON» чорного кольору; - системний блок марки «COLORSit» сірого кольору; - пилосос марки «LIBERTON» сірого кольору; - пилосос марки «ELECTROLUX» червоно-білого кольору; - пральна машина марки «LG» білого кольору. Описане майно було передано на відповідальне зберігання позивачу - [PERSON]. /а.с.22/ Крім того, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі між собою в період з 19 січня 1985 року по 4 грудня 1998 року, та в період з 07 вересня 2001 року по 20 липня 2007 року, що підтверджується відповідними свідоцтвами про одруження та про розірвання шлюбу. /а.с.15-18/ Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. /а.с. 11, 13/ В квартирі [ADDRESS], де державним виконавцем було проведено опис та арешт майна, згідно довідки житлово-експлуатаційного управління проживають: позивачі - [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] і малолітня [PERSON] [INFO]. Відповідачка [PERSON] знята з реєстраційного обліку 20.11.2007 року. /а.с.19-20/ Водночас, з наданих чеків, накладних та гарантійних талонів про придбання побутової техніки, описаної та арештованої держаним виконавцем, вбачається, що підтвердження того, що вона належить на праві власності відповідачці [PERSON] відсутні. Так, згідно товарного чеку тостер марки «MOULINEX», монітор «SAMTRON» та системний блок марки «COLORSit» були придбані на ім'я [PERSON] 08.04.2008 року, тобто після розірвання його шлюбу з [PERSON] та зняття її з реєстрації по [ADDRESS]. /а.с.28/ Пилосос марки «ELECTROLUX» згідно гарантійного талону був придбаний 29.07.2008 року на ім'я [PERSON] /а.с. 27/ Що стосується телевізора марки «PHILIPS», принтера марки «CANON», пилососа марки «LIBERTON», то позивачем [PERSON] були надані гарантійні талони на вказану техніку від 27.02.2001 року, 24.02.2009 року та 12.04.2011 року відповідно. /а.с.24, 25, 26/ Таким чином, техніка була придбана в періоди, коли [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Прізвище покупця у вказаних документах не зазначено, однак виходячи з принципу презумпції правомірності набуття права власності [PERSON] є законним власником перелічених речей, і його право власності не спростовано відповідачами. Жодних підстав вважати, що вищевказане майно є спільною сумісною або частковою власністю позивачів та відповідачки [PERSON] немає. Мікрохвильова піч марки «SAMSUNG» та пральна машина марки «LG», як вбачається з накладної, були придбані 19.12.2005 року, тобто в період перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі. /а.с.23/ Однак вказані сторони по справі одностайно підтвердили, що після розірвання шлюбу в добровільному порядку розділили між собою спільно нажите майно, і зазначені мікрохвильова піч та пральна машина були залишені у власності [PERSON] Крім того суд звертає увагу на той факт, що з моменту розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] минуло більше трьох років, а отже минув строк позовної давності, встановлений ч.2 ст.72 СК України для звернення до суду з вимогами про розподіл майна подружжя. На застосуванні строку позовної давності наполягає позивач [PERSON] За таких обставин суд доходить висновку, що дана побутова техніка також належить [PERSON] Таким чином, майно описане та арештоване державним виконавцем є власністю позивачів, не належить [PERSON], а тому на нього не може бути накладено арешт за борги останньої. Що стосується позовних вимог до ВДВС Лубенського МРУЮ, то вони є безпідставними і в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки в даному випадку вказана установа не є належним відповідачем. В разі незгоди правомірність дій державного виконавця може бути оскаржена в іншому порядку - згідно правил адміністративного судочинства. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Outcome: partial