Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, мотивуючи це тим, що згідно договору дарування житлового будинку від 20 липня 2004 року [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар в рівних долях житловий будинок з господарськими спорудами, металеву сітчасту та штахетну загорожі, земельну ділянку, розташовані за адресою с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, вул. Горинська, 10. Позивачі посилаються на те, що у 2013 році [PERSON] встановив паркан (загорожу) між своїм господарством та суміжним господарством [PERSON] на ділянках, де він відсутній, та поновив вже існуючий. Під час встановлення та відновлення огорожі [PERSON] висловлювала своє невдоволення місцем розташування паркану і активно заважала його встановленню. Після пожежі у житловому будинку 06 травня 2016 року позивачі переїхали проживати до м. Славути. 05 січня 2017 року із телефонного повідомлення позивачі довідались про незаконний демонтаж паркану [PERSON], М. В. та [PERSON] таких обставин позивачі просять відшкодувати їм матеріальну шкоду, заподіяну незаконним демонтажем паркану та судові витрати. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2017 року до участі в справі залучено співвідповідачку [PERSON] 05 жовтня 2018 року позивачі подали до суду уточнення позовних вимог, згідно яких просять стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] майнову шкоду, заподіяну незаконним демонтажем паркану, в сумі 5050 грн. та судові витрати, які полягають у сплаченому судовому зборі, витратах на професійну правничу допомогу, витратах, повязаних із\~залученням експерта\~та проведенням\~експертиз. Позивач [PERSON], представник позивачів адвокат [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Представник відповідачки [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Допитавши сторони, свідка, експертів, перевіривши матеріали справи, матеріали проведеної Ізяславським ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області перевірки за заявою [PERSON] (висновок № 17 від 11 січня 2017 року), суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Провадження у справі відкрите ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області 29 травня 2017 року. Згідно ст.\~8\~[PERSON] України\~в Україні\~визнається і\~діє принцип\~верховенства права. [PERSON]\~України має\~найвищу юридичну\~силу.\~Закони та\~інші нормативно-правові\~акти приймаються\~на основі\~[PERSON] України\~і повинні\~відповідати їй. [PERSON] України\~є нормами\~прямої дії.\~Звернення до\~суду для\~захисту конституційних\~прав і\~свобод людини\~і громадянина\~безпосередньо на\~підставі [PERSON]\~України гарантується. Ст.\~19\~[PERSON] України\~декларує,\~що правовий порядок\~в Україні\~ґрунтується на\~засадах,\~відповідно до\~яких ніхто\~не може\~бути примушений\~робити те,\~що не\~передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені [PERSON] та законами України. [PERSON] вимогами ст. 41 [PERSON] України кожен має\~право володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~права власності.\~Право приватної\~власності є\~непорушним. Будинок № 10 по вул. Горинській у с. Радошівка Ізяславського району\~Хмельницької області,\~зокрема,\~і металева\~сітчаста загорожа, належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] відповідно до договору дарування житлового будинку від 20 липня 2004 року, що підтверджується відповідним договором дарування, копія якого додана до матеріалів справи. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована у с. Радошівка Ізяславського району\~Хмельницької області по вул. Горинській, 10, належить на праві власності [PERSON] відповідно до договору дарування земельної ділянки від 28 грудня 2005 року, що підтверджується відповідним договором дарування, копія якого додана до матеріалів справи. Відповідно, загорожа з металевої сітки на металевих стовпах, довжиною 29 погонних метрів та загорожа з металевої сітки на деревяних стовпах, довжиною 20 погонних метрів належить [PERSON] та [PERSON], що стверджував позивач та його представник. Сам [PERSON] зазначає, що у 2013 році особисто встановлював огорожу по попередньо визначеній межі. Вказані обставини не заперечувались відповідачами, жодних доказів, які б спростовували вказані обставини суду надано не було. 05\~січня 2017\~року о\~18\~годині 00\~хвилин [PERSON]\~звернувся з\~відповідною заявою\~до Ізяславського\~ВнП Славутського\~ВП ГУНП\~в Хмельницькій\~області про\~пошкодження огорожі\~(паркану),\~що підтверджується\~протоколом про\~прийняття заяви\~про вчинене\~кримінальне правопорушення,\~копія якого\~знаходиться у\~матеріалах проведеної\~Ізяславським ВнП\~Славутського ВП\~ГУНП в\~Хмельницькій області\~перевірки за\~заявою [PERSON]\~(висновок\~№ 17\~від 11\~січня 2017\~року).\~ \~ \~ \~ \~ Сам позивач [PERSON] та його представник послалися на те, що про факт демонтажу огорожі позивачі довідались зі слів сусідки, зокрема, осіб, які проводили демонтаж огорожі, назвала [PERSON] Допитана в ході судового розгляду в якості свідка [PERSON] суду показала, що особисто бачила, як [PERSON], М. В. та К. П. демонтували загорожу позивачів: «болгаркою» зрізали стовпчики, на яких трималась металева сітка, металеву сітку скрутили та покинули на городі позивачів. Відповідачі та\~їх представники\~покази свідка\~[PERSON]\~вважать неправдивими,\~однак жодних\~доказів,\~які б\~спростовували покази\~свідка [PERSON],\~суду не\~надали.\~На момент\~розгляду справи\~відповідачі не\~звертались до\~відповідних правоохоронних\~органів з\~заявами про\~внесення відомостей\~до Єдиного\~реєстру досудових\~розслідувань з\~приводу надання\~[PERSON]\~суду неправдивих\~свідчень,\~що підтвердили\~самі відповідачі\~та їх\~представники.\~Натомість у\~письмових запереченнях,\~наданих суду\~відповідачем [PERSON],\~відповідач зазначив,\~що демонтаж\~огорожі позивачів\~проводила [PERSON]\~ \~ У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У судовому засіданні відповідачі та їх представники стверджували, що демонтаж огорожі позивачів не проводили, однак жодних доказів на підтвердження своїх доводів суду не надали. Разом з тим, відповідачі та їх представники зазначали, що позивачі незаконно встановили загорожу на земельній ділянці, яка [PERSON] та В. Й. не належать. [PERSON] та їх представники послались на наявність між сторонами спору щодо меж суміжних земельних ділянок між позивачами та відповідачами, на підтвердження чого надали суду копії рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій. Відповідно до поданих відповідачами рішень 22 серпня 2012 року Ізяславським районним судом Хмельницької області винесене рішення (справа № 2207/6053/11, провадження № 2/2207/108/2012), яким відмовлено за безпідставністю у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] та Радошівської сільської ради про визнання незаконним та скасування акту обміру земельної ділянки [PERSON] зі сторони вул. Горинської с. Радошівка та зобовязання відповідачів не чинити перешкод у здійсненні права власності на майно і встановленні огорожі на належній їй земельній ділянці по вул. Горинській, 10, в с. Радошівка, та у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та визнання недійсним кадастровий план земельної ділянки [PERSON] Вказане рішення набрало законної сили, не було скасоване або змінене рішеннями апеляційної та касаційної інстанцій. Позивач [PERSON] та його представник у судовому засіданні вказували, що у 2013 році під час облаштування нової та лагодження існуючої загорожі [PERSON] висловлювала своє невдоволення та чинила активні дії, перешкоджаючи проведенню відповідних робіт. Вказаний факт не заперечувала сама [PERSON] Відповідно до висновків земельно-технічної експертизи № 07-107/17 від 14 лютого 2018 року, призначеної судом за клопотанням позивачів, межі земельної ділянки, розташованої за адресою с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, вул. Горинська, 10, яка належить [PERSON] не відповідають фактичному використанню та накладаються на суміжні земельні ділянки користувачів [PERSON], [PERSON], суміжна земельна ділянка, що знаходиться у користуванні [PERSON], не приватизована і не сформована, тому встановити на чиїй земельній ділянці був розташований зруйнований паркан не виявилось можливим. Разом з тим, у вказаних висновках зазначено, що для забезпечення дотримання ДБН 360-92** «Планування забудови міських і сільських поселень» при формуванні суміжної земельної ділянки, що належить [PERSON], та коригуванню земельної ділянки по вул. Горинській, 10, в с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, необхідно межу між цими ділянками встановити на відстані 1,0 м від стіни житлового будинку власника [PERSON], що відповідає місцю розташування зруйнованого паркану (огорожі). Допитаний в ході судового розгляду експерт [PERSON] беззаперечно зазначив, що зруйнований паркан (огорожа) була встановлена з дотриманням відповідних вимог ДБН. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачі не довели, що шкода завдана позивачам не з їх вини, що їх дії були законними. [PERSON] таких обставин суд приходить до переконливого висновку, що завдана шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі. [PERSON] вимогами ч. 1 ст. 1190 Цивільного Кодексу особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідачі не надали суду жодних доказів, які б спростовували участь будь-кого з відповідачів у проведенні незаконного демонтажу огорожі [PERSON],\~відтак суд\~вважає,\~що відповідачі\~мають нести\~солідарну відповідальність\~за завдану\~позивачам шкоду. Визначаючи розмір завданої шкоди суд приймає до уваги наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать, зокрема, фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами. Згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. У цьому Законі: майном, яке може оцінюватися, вважаються, крім іншого, об'єкти в матеріальній формі; незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. [PERSON] вимогами ст. 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. Статтею 7\~Закону України\~«Про оцінку\~майна,\~майнових прав\~та професійну\~оціночну діяльність\~в Україні»\~визначені випадки проведення\~оцінки майна:\~оцінка майна\~ проводиться\~у випадках,\~встановлених законодавством\~України,\~міжнародними угодами,\~на підставі\~договору,\~а також\~на вимогу\~однієї з\~сторін угоди\~та за\~згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, серед іншого, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. При цьому Приватне підприємство «Ізяслав-експерт» відповідно до сертифікату № 496/16 від 02 липня 2016 року являється субєктом оціночної діяльності, якому дозволена оцінка обєктів у матеріальній формі, оцінювач має відповідне кваліфікаційне свідоцтво, відтак суд приходить до висновку, що висновки Приватного підприємства «Ізяслав-експерт» про вартість матеріального збитку, завданого власнику майна, являються належними та допустимими доказами для встановлення розміру завданої шкоди. Приватне підприємство «Ізяслав-експерт» на замовлення [PERSON] провело визначення вартості матеріального збитку, про що складено відповідний висновок 19 січня 2017 року. При дослідженні вказаного висновку у судовому засіданні та допиті оцінювача [PERSON] у судовому засіданні було встановлено, що при проведенні визначення вартості матеріального збитку не було враховано, що залишились деталі огорожі, які можуть бути придатні для повторного використання. З метою усунення невідповідностей висновків обєктивним обставинам та визначення матеріального збитку з урахуванням наявних елементів демонтованої огорожі на замовлення [PERSON] Приватним підприємство «Ізяслав-експерт» 18 липня 2018 року та 27 вересня 2018 року складені додатки до висновку 19 січня 2017 року, у яких сума матеріального збитку визначена з урахуванням зазначених обставин. Оскільки при визначенні розміру збитку застосовувався витратний підхід з урахуванням всіх видів зносу в комплексі з порівняльним підходом, на момент розгляду справи огорожа не відновлена, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру збитку в цінах часу розгляду справи. Відповідачі не були згідні з розміром завданої шкоди, проте не надали суду жодних доказів, які б спростовували розмір шкоди, визначений Приватним підприємством\~«Ізяслав-експерт»,\~про призначення\~товарознавчої експертизи\~не клопотали.\~ Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачі правомірно вимагають відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5050 грн. Поняття, види, порядок відшкодування судових витрат регламентується главою 8 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального\~кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. [PERSON] вимогами ч. 1 ст. 141Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви позивачами був сплачений судовий збір в сумі 640 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (стор. 1 том 1 справи). Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Враховуючи вказане, зважаючи на те, що [PERSON] являється інвалідом другої групи загального захворювання, що підтверджується наданими суду адвокатом [PERSON] копіями пенсійного посвідчення та довідки МСЕ № 282101 від 01 жовтня 1996 року, суд знаходить, що [PERSON] підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір».\~ \~ [PERSON] викладених обставин суд приходить до висновку, що сплачена сума судового збору підлягає відшкодуванню відповідачами [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141, ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального\~кодексу України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 137Цивільного\~процесуального кодексу\~України за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами. Витрати позивачів на правничу допомогу адвоката становлять 3000 грн., що підтверджується умовами доданих до матеріалів справи договорів про надання правової допомоги від 16 червня 2017 року, додатку до договору, описом наданих послуг, квитанцією до прибуткового касового ордеру від 07 липня 2018 року про оплату послуг адвоката. [PERSON] викладених обставин суд приходить до висновку, що сплачена позивачами сума витрат на правничу допомогу адвоката підлягає відшкодуванню відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Згідно вимог ч. ч. 3, 6 ст. 139 Цивільного процесуального\~кодексу України експерт, спеціаліст отримують винагороду за виконану роботу, повязану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обовязків; розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Витрати, повязані із залученням (викликом) експертів, спеціалістів становлять: 6000 грн. розмір витрат на підготовку висновку земельно-технічної експертизи, 1000 грн. оплата роботи спеціаліста по проведенню винесення в натурі меж земельної ділянки, 1100 грн. розмір витрат на підготовку висновку про оцінку майна Приватним підприємством\~«Ізяслав-експерт»,\~446\~грн.\~витрати експерта,\~повязані з\~явкою до\~суду.\~Вказані витрати\~підтверджуються наданими\~суду договором\~№ 07-107/17\~про проведення\~судової інженерно-технічної\~експертизи від\~29\~листопада 2017\~року (стор.\~202\~том 1\~справи),\~договором №\~577\~на проведення\~робіт із\~землеустрою від\~26\~грудня 2017\~року та\~актом приймання-передачі\~робіт згідно\~договору (стор.\~200-201том\~1\~справи),\~розрахунком витрат\~судового експерта\~(стор.\~219\~том 1\~справи),\~квитанціями про\~оплату (стор.\~203,\~232\~том 1\~справи,\~стор.\~27\~том 2\~справи).\~ \~ [PERSON] викладених обставин суд приходить до висновку, що сплачені позивачами суми витрат, повязаних із залученням (викликом) експертів, спеціалістів, підлягають відшкодуванню відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках.

Outcome: approved