Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

[INFO] помер батько позивачів по справі [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на майно у вигляді земельної ділянки площею 2,6154 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та грошових вкладів в Синьооківському відділенні «Ощадбанку» №3275/051 на рахунку [NUMBER] у сумі 11277 грн. 90 коп., та у відділенні «Ощадбанку» №3275/020, на рахунку [NUMBER] на суму 5097 грн. 10 коп. Позивачі вказану спадщину прийняли у встановленому законом порядку, шляхом звернення з відповідними заявами до нотаріальної контори. Після відкриття спадщини спадкоємці домовилися між собою, що [PERSON] отримає у власність вказану вище земельну ділянку, а [PERSON] та [PERSON] набудуть право власності на грошові вклади у відділенні «Ощадбанку». Однак при зверненні до нотаріальної контори позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у обраному ними варіанті, оскільки спадщина розподіляється між спадкоємцями порівну, а такий вид розподілу спадкового майна буде відступати від принципу рівності часток. Позивачі наполягають, що обраний ними порядок розподілу спадщини відповідає їхнім майновим інтересам, а оскільки вирішити дане питання іншим шляхом вони змоги не мають, тому звернулися до суду із вказаним позовом. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, однак звернулися до суду із заявами, згідно з якими розгляд справи просили проводити за їх відсутності, на задоволенні позову наполягали у повному обсязі. Представник відповідача Синьооківської сільської ради в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідноз вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 14.03.2015 року) [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис №3. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із свідоцтва про народження (серії [NUMBER] ) судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON], а тому являється спадкоємцем першої черги спадкування. [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження (серії [NUMBER]) та змінила своє прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу, що стверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу (серії [NUMBER]). Судом також встановлено, що [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження (серії [NUMBER]) та змінила своє прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу, що стверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу (серії [NUMBER]). Таким чином судом встановлено, що всі позивачі є спадкоємцями першої черги та відповідно до норм ЦК України мають спадкувати спадкове майно в рівних частинах. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] був власником земельної ділянки площею 2.6154 га, яка розташована на території Синьооківської сільської ради Золотоніського району, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], копія якого додана до матеріалів справи. Окрім вказаного судом встановлено, що до спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] належить також грошові вклади в Синьооківському відділенні «Ощадбанку» №3275/051 на рахунку [NUMBER] в розмірі 11277 грн. 90 коп., та у відділенні «Ощадбанку» №3275/020, на рахунку [NUMBER] на суму 5097 грн. 10 коп., наявність яких стверджується відповідними ощадними книжками, копії яких додані до матеріалів справи. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається із повідомлення приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області вих.. №460/01-16 від 12.12.2017 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №114/2015, заяви про прийняття спадщини подані [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Таким чином судом встановлено, що позивачі по справі є спадкоємцями першої черги та у встановленому законом порядку спадщину прийняли. Відповідно до норм ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Водночас нормами ст. 1267 ЦК України визначено, що спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при поділі спадкового майна необхідно застосовувати норми, які регулюють відповідні відносини спільної часткової власності. Згідно статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Припинення у співвласника права на частку у спільній власності можливе при наявності однієї з умов, передбачених ч. 1 ст. 365 ЦК. Як зазначено вище, спадкування майна померлого здійснюється за законом. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними - ч. 1 ст. 1267 ЦК України. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Таким чином судом вбачається, що позивачі, які віднесені до спадкоємців першої черги належним чином прийняли спадщину та бажають розподілити її з урахуванням власних інтересів та дотримуючись норм чинного законодавства. Окрім того суд враховує, що сторони по справі проти такого розподілу спадщини не заперечують, та позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачі належним чином прийняли спадщину після смерті [PERSON], визначилися із частками спадкового майна та його видом та не заперечують проти такого розподілу спадщини, суд приходить до висновку, що такий розподіл спадщини не суперечитиме нормам чинного законодавства та відповідатиме інтересам як позивачів так і інших осіб, а тому позов підлягає до повного задоволення На підставі зазначеного та

Outcome: approved