Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Івано-Франківського міського суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просили розірвати шлюб, зареєстрований 29 жовтня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1663. В підтвердження заяви [PERSON], [PERSON] посилаються на те, що від шлюбу заявники мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Заявники разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Фактично шлюбні відносини між ними припинені. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу. Відповідно до договору укладеним між батьками від 20.12.2018р., діти залишають ся на проживання з матірю. З наведених підстав, заявники вважають, що збереження сім'ї і подальше спільне проживання є неможливим. Заявник [PERSON]\~ в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву свою заяву про розлучення підтримав повністю, просив її задовольнити. Розгляд справи просив проводити без його участі та без фіксації технічними засобами. \~\~\~\~\~\~ Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву підтримала заяву про розлучення в повному обсязі, просила суд задовольнити її з підстав зазначених у ній. Розгляд справи просила проводити без її участі та без фіксації технічними засобами.\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Договір про виховання дітей від 20.12.2018 року до заяви заявників надано. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Пленум Верховного Суду України у п.8 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року роз'яснив, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до частини пятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved