Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] 21 жовтня 2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його наступним. 23 жовтня 2014 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Пироги Глобинського району Полтавської області по вулиці Захисників Вітчизни, буд. 31. Позивач є спадкоємцем майна померлої за законом . При зверненні до нотаріуса виявилося, що при житті [PERSON] не оформила правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] право власності на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Глобинської міської ради, треті особи державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Представники третіх осіб - відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Глобинської районної державної адміністрації, у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформували, заперечень на позов не надіслали. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~\~ 23 жовтня 2014 померла [PERSON] ЇЇ спадкоємцем за законом є\~ син [PERSON] (позивач у справі). До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Пироги Глобинського району Полтавської області по вулиці Захисників Вітчизни, буд. 31, який був збудований спадкодавцем і в якому вона проживала до дня своєї смерті. Згідно дослідженої судом спадкової справи заведеної Градизькою державною нотаріальною конторою № 91 за 2015 рік, позивач, прийняв спадщину за законом в установлений строк, подавши до Градизької державної нотаріальної контори відповідну заяву. [PERSON] син померлої, відмовився від усієї спадщини подавши до Градизької державної нотаріальної контори відповідну заяву. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Спадщина від умерлою не визнана. Постановою від 15 жовтня 2016 року державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований у селі Пироги Глобинського району Полтавської області по вулиці Захисників Вітчизни, буд. 31, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця, який посвідчує його право власності на вказане нерухоме майно. Згідно технічного паспорту за адресою: Полтавська область Глобинський район, село Пироги, вулиця Захисників Вітчизни, буд. 31 було побудовано: житловий будинок літ. «А-1» в - 1960 році; сарай літ. «Б» в - 1962 році; погріб з шийкою літ. «Д» в - 1970 році; гараж літ. «В» в - 1987 році; сарай літ. «в», колодязь питний літ. «К» в 1990 році; прибудову літ. «а» в - 1991 році; убиральню літ. «Г» в - 2003 році; яму вигрібну 1, ворота №1, огорожу №2, огорожу №3 в 1960 році, які розташовані за адресою вулиця Захисників Вітчизни, буд. №31 с. Пироги Глобинського району, Полтавської області. На час будівництва спадкодавцем будинку питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Згідно виписки з погосподарської книги та довідок Глобинськоїї міської ради Полтавської області [PERSON] проживала в [INFO], у такому складі сім»ї: син [PERSON]. За нею на час смерті під № 1721501 згідно запису у погосподарській книзі за 2016-2023 р. р. Глобинської міської ради Полтавської області значилося нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Пироги Глобинського району Полтавської області, вулиця Захисників Вітчизни, буд.31, на приватизованій земельній ділянці площею 0,1619 га. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провела державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в звязку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Глобинської РДА від 19.10.2016 року № 1127/02-04, будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду про визнання права власності на обєкт нерухомого майна. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч.1, ч.5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Пироги Глобинського району Полтавської області по вулиці Захисників Вітчизни, буд.31, суд прийшов до висновку, що позивач має право на успадкування названого майна за заповітом. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем, та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved