Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просять визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS]. Позивачі зазначають, що спадкоємців першої черги за законом чотири особи: дві дочки померлої - позивачі по справі, відповідач [PERSON], та ще один син померлої [PERSON]. У відповідності зі ст.ст. 1268 та 1270 ЦК України спадщину прийняли два сини померлої, оскільки обидва вони постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ця обставина була встановлена по справі № 0427/9860/12 за позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності. [INFO] помер [PERSON]. При своєму житті [PERSON], а також відповідач [PERSON] визнавали право позивачів на одержання частки спадкового майна померлої матері. Вони домовилися, що не будуть звертатися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини і вирішать всі питання про поділ спадкового майна добровільно. Цю обставину підтверджує їх брат - відповідач по справі [PERSON], а також можуть підтвердити свідки [PERSON], [PERSON]. [PERSON] та [PERSON], які були присутні на похованні [PERSON], а також при розмовах їх братів з позивачами щодо прийняття спадщини, у зв'язку з чим при житті їх брата [PERSON] ніхто зі спадкоємців після смерті матері не звертався до нотаріальної контори з заявами про одержання свідоцтва про право на спадкування за законом. Але після смерті їх брата - [PERSON], його жінка - [PERSON] не визнає за позивачами право на спадщину після смерті їх матері. 28.12.2012 року [PERSON] одержала в Новомосковський нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з ? частини житлового будинку [ADDRESS], з надвірними будівлями. У видачі ж свідоцтв про право на спадкування позивачам нотаріусом було відмовлено через те, що вони пропустили строк, встановлений законодавством для подання заяви пор прийняття спадщини. У грудні 2012 року позивачі звернулися до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, яка була розглянута судом лише 04.02.2014 року. 25.03.2014 року Новомосковською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з ? частини житлового будинку [ADDRESS], з надвірними будівлями на ім'я [PERSON] За таких обставин позивачі вважають, що ними пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, у зв'язку з чим звернулися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачі та представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити, надавши пояснення з приводу обставин, викладених в позовній заяві. Одночасно пояснили, що після смерті матері постійно ходили в цей будинок, деякий час в ньому перебували, в ньому знаходяться їхні особисті речі, а тому вважали себе такими, що фактично прийняли спадщину. Крім того, вони вважали себе спадкоємцями, оскільки за життя [PERSON], між ними взагалі не виникало питань щодо поділу спадкового майна. Вони вважали себе рівноправним спадкоємцями, як діти померлої [PERSON] Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили суд в його задоволенні відмовити, так як вважають вимоги позивачів не обґрунтованими і безпідставними, а причини пропуску ними строку не поважними. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив справу розглянути у його відсутність та задовольнити позовну заяву. В судовому засіданні було допитано ряд свідків, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позивач [PERSON] її подруга. Їй відомо, що мати позивачів за життя завжди говорила, що будинок лишиться всім дітям. Поховання організовували діти разом. Зі слів позивачів їй відомо, що вони не оформлювали спадщину, бо [PERSON] не віддавала їм документи на спірний будинок. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позивачі це її двоюрідні сестри, померла [PERSON] - тітка. На момент смерті [PERSON] з нею мешкав [PERSON] та [PERSON] з дружиною [PERSON] Їй відомо. Що спору між дітьми з приводу майна ніколи не булою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що має неприязні стосунки з відповідачем [PERSON] Крім того зазначила, що похованням матері займалася [PERSON], яка не мала можливості оформити спадкові права, оскільки документи були у [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.11) після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Після смерті матері спадкоємцями першої черги є її діти - [PERSON] (а.с.6, 7), [PERSON] (а.с.5, 8), [PERSON] (а.с.18), та їх брат [PERSON] (а.с.14-17), який помер в [INFO], після смерті якого спадщину прийняла його дружина - [PERSON], про що отримала свідоцтво про право на спадщину (а.с.13). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не склала, а тому спадкування в даному випадку здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має пождати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ст. 1270 ЦК України встановлений 6 місячний строк для подання зави про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні і не заперечувалось сторонами по справі після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], протягом встановленого 6 місячного строку ніхто з дітей із заявами про прийняття спадщини не звертався. На момент смерті [PERSON], померлої [INFO], разом з нею мешкали [PERSON] та [PERSON]. Дана обставина встановлена рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2014 року, яке набрало чинності у встановленому законом порядку (а.с.14-17). [PERSON] помер в [INFO], після смерті якого спадщину прийняла його дружина - [PERSON], про що отримала свідоцтво про право на спадщину, а саме на ? спірного будинку (а.с.13). На виконання вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] звернулися до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявами про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено, у зв'язку з пропущенням ними встановлених законом строків для прийняття спадщини (а.с.12). У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦПК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім того, ч.2 ст.1272 ЦК України свідчить про наявність можливості отримання спадщини і після спливу строку, встановленого ст.1270 ЦК України, однак за наявності письмової згоди всіх спадкоємців. В судому засіданні встановлено, що така згода між дітьми померлої [PERSON] дійсно була. Цей факт визнав відповідач [PERSON], який на момент смерті [PERSON] мешкав у спірному домоволодінні і є спадкоємцем. Крім того, дана обставина підтверджується і тим, що після смерті [PERSON] ніхто х дітей не звернувся із заявами про прийняття спадщини. Позивачі після смерті матері постійно відвідували будинок [ADDRESS], де проживала їх мати [PERSON], деякий час в ньому перебували, в ньому ж знаходяться їхні особисті речі, а тому вважали себе такими, що фактично прийняли спадщину. В судовому засіданні відповідача [PERSON] не заперечувала того факту, що на території спірного домоволодіння знаходиться літня кухня, яку будувала [PERSON] зі своїм чоловіком, в яку вона взагалі не заходить, бо там речі [PERSON] Деякий час в даному приміщення мешкав син [PERSON] - [PERSON] Таким чином, позивачі своєчасно не подали заяви про прийняття спадщини, оскільки небезпідставно вважали, що у разі потреби, вони, оформлять свої спадкові справа на підстав і ч.2 ст.1272 ЦК України. Крім того, позивачі продовжували відвідувати помешкання своєї матері і вважали себе такими, що фактично прийняли спадщину. Отже, аналізуючи вищевикладене та враховуючи те, що позивачі з поважних причин пропустили строк для звернення до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, суд вважає за можливе визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці з дня набрання рішенням чинності у встановленому законом порядку. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved