Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] 20.01.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим будинком та усунення перешкод у користуванні шляхом зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що на праві приватної власності йому належить квартира [ADDRESS]. З 22.07.2013 року у даній квартирі зареєстрована донька- [PERSON], однак за місцем реєстрації не проживає з дня реєстрації. На підставі вищевикладеного просить усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом зняття з реєстрації [PERSON] та визнати [PERSON] втратившею право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Участі у судових дебатах не приймав, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я». Про причини неявки суд не повідомила. В судове засідання представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не з'явився. Про місце, день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 квітня 1999 року виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]/а.с.3/ Станом на день розгляду справи, за адресою:[ADDRESS] є зареєстрованими [PERSON], 1945 року та [PERSON], 1972 року народження - донька, зареєстрована з 22.07.2013 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2013 року, в квартирі відсутні її особисті речі, що знайшло своє підтвердження в поясненнях свідків [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд дійшов до висновку, що реєстрація [PERSON] у квартирі [ADDRESS] порушує права позивача, як власника, відповідачка за зазначеною адресою не проживають з 2013 року, тобто понад один рік, а, отже є достатні підстави для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В задоволенні решти вимог відмовити. В порядку ст.. 88 ЦК України з відповідачки на користь держави підлягають стягнення судові витрати у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial