Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] 08 квітня 2016 року звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про відшкодування моральної шкоди (а. с. 1, 14-15). В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 11 лютого 2016 під час перебування в приміщенні відділення № 8 ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого по вул. Ширшова, 14 у м. Дніпропетровську, [PERSON] отримала травму: сильний забій руки, що відбулось внаслідок падіння зі зламаної лавки. У звязку із зазначеним позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 2\~000,00 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Судом, дослідивши матеріали даної цивільної справи, були встановлені наступні факти. [PERSON] 16 лютого 2016 року звернулась за медичною допомогою через забій лівого плечового суглобу (а. с. 2 зворот, 4). 17 лютого 2016 року [PERSON] звернулась на адресу голови правління ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] із заявою про надання матеріальної допомоги у звязку із травмою, отриманою 11 лютого 2016 року в приміщенні відділення № 8 ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого по вул. Ширшова, 14 у м. Дніпропетровську (а. с. 7). Листом від 22 березня 2016 року (вихідний № 20.1.0.0.0/7-20160316/3097) за підписом супервайзера з розробки технологій обробки вхідної кореспонденції ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] відповідач повідомив позивача про те, що зазначена останньою інформація щодо травмування в приміщенні відділення банку не підтвердилась, порушень у зазначеному відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» виявлено не було (а. с. 5). Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи суд приходить до висновку щодо недоведеності позовних вимог [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про відшкодування моральної шкоди, оскільки в ході розгляду справи не знайшов підтвердження факт травмування позивача в приміщенні відділення банку відповідача. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, а також те що позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за можливе судові витрати по даній справі віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed