overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] 27.03.2015р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 10.08.1996р. вона зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з листопада 2009 року. Позивач вказав, що під час спільного проживання вони виявились різними людьми у них різні погляди на обов'язки подружжя між собою, на виховання дитини. Усе це приводило до сварок, скандалів. Зараз їх стосунки зайшли у безвихідь, втрачено саме найдорожче - взаємна повага друг до друга. На теперішній час шлюб носить формальний характер. Спору про ухвалення місця проживання дитини немає. Також спір з приводу поділу спільної сумісної власності подружжя відсутній. На теперішній час спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне проживання та збереження сім'ї вважає неможливим, оскільки вона має намір створити нову сім'ю, наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності наполягала на задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у позовній заяві. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явились до суду. Судом встановлено, що 10 серпня 1996 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Самарської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська , актовий запис № 218. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з листопада 2009 року припинили подружні стосунки, стали проживати окремо один від одного. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] 27.03.2015 року звернулась до суду з заявою, в якій просить надати їй право на укладення шлюбу як особі, яка не досягла шлюбного віку, посилаючись на наступні обставини. Заявниця вирішила створити сім'ю і бажає укласти шлюб з [PERSON], [INFO], оскільки тривалий час проживає разом з ним однією сім'єю у будинку його батьків. Під час сумісного проживання заявниця завагітніла і, згідно довідки Татарбунарської ЦРЛ, перебуває на обліку в жіночій консультації з терміном вагітності 35-36 тижнів. Батьки заявниці та її наречений не заперечують проти укладення шлюбу, крім того це не суперечить інтересам заявниці, а навпаки дає можливість створити сім'ю на законних підставах та народити дитину в повноцінній родині, тому заявниця звернулася до суду та просить надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON]. У судове засідання заявниця не з'явилась, але направила до суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, повністю підтримуючи свої вимоги. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, але надали до суду заяви, в яких просили справу розглядати в їхню відсутність, з вимогами заяви повністю згодні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Копією паспорта [NUMBER], який виданий Татарбунарським РСГУДМС України в Одеській області 08 листопада 2013 року (а.с.3) підтверджується, що заявниця [PERSON], громадянка України, народилася [INFO] в с.Ройлянка Татарбунарського району Одеської області. Заінтересована особа [PERSON], з яким заявниця бажає зареєструвати шлюб, згідно паспорту [NUMBER] (а.с.5), виданого Татарбунарським РВГУМВС України в Одеській області 25 вересня 2008 року, народився [INFO] в с.Жовтий Яр Татарбунарського району Одеської області. Згідно копії довідки №214 від 24 березня 2015 року, виданої лікарсько-консультативною комісією Татарбунарської ЦРЛ (а.с.7), заявниця перебуває на обліку в жіночій консультації з терміном вагітності 35-36 тижнів. Згідно ст.22 Сімейного Кодексу України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років і для того, щоб мати право на шлюб, необхідно досягти вказаного віку. Відповідно до ч.2 ст.23 Сімейного Кодексу України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що заявниця не досягла шлюбного віку, на сьогоднішній день їй повних 17 років. Разом з тим, з урахуванням всіх обставин справи, фізичного та психічного стану здоров'я заявниці та заінтересованої особи, з якою вона має намір укласти шлюб, суд вважає, що вимоги останньої про надання дозволу на шлюб з [PERSON] відповідають її інтересам. Беручи до уваги той факт, що реєстрація шлюбу в подальшому полегшить реєстрацію майбутньої дитини, якою вагітна заявниця, суд вважає можливим надати останній право на укладення шлюбу як особі, яка досягла сімнадцяти років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

\~ [PERSON] 27.03.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 26.08.1994 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Сокирянського РУЮ Чернівецької області за актовим записом №78. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей немає. З 2014 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є різні погляди на сімейне життя внаслідок чого вони перестали розуміти та поважати один одного. Можливості примирення не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер, просить його розірвати. У судове засідання позивач [PERSON]А, не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідачки не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем проживанням, зареєстрованим у встановленому законом порядку.\~ За таких обставин та відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-МИ №022208, виданого повторно 18.05.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сокирянського РУЮ Чернівецької області, 26.08.1994 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Орловська) [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №78. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Згідно змісту позовної заяви сторони з 2014 року припинили подружні стосунки та спільне проживання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження сім`ї, вважає, що їх шлюб носить формальний характер та створює перешкоди в його особистому житті. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивача розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача у відповідності до положень ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Оскільки, позивач не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] 27.03.2017 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений , 30.09.1994 року її дочкою [PERSON], яка за рішенням Полтавського райсуду Полтавської області від 07.10.2002 року визнана недієздатною, розпався через не складення сімейного життя по причині хвороби її дочки та встановлення їй в листопаді 1998 року 2 групи інвалідності, внаслідок чого з листопада 1998 року вони проживають окремо. . Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка ( опікун сторони - а. с. 7 ) позов підтримала та прохала його задовольнити, а відповідач позов визнав ( а. с. 15, 16 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони 30.09.1994 року в виконавчому комітеті Гожулівської сільради Полтавського району та області уклали шлюб ( актовий запис № 22 ) ( а. с. 2 ). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок хвороби позивачки сімейне життя у сторін не склалося, тому сторони проживають окремо з листопада 1998 року, не підтримують шлюбно сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Спорів про майно не мають. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON] 27.03.2018 предявила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 лютого 1973 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що їхнє подружнє життя складалося не дуже добре від початку одруження, у 1994 році відповідач поїхав на роботу в м. Уренгой і 25 років не проживає із сімєю, останніх 10 років про нього нічого не було відомо. На даний час він прийняв російське громадянство і там постійно проживає та працює і, як їй стало відомо, створив фактично нову сімю. Їхня спільна дочка є повнолітньою, однак відповідач відмовляється прибути в органи ДРАЦСу для реєстрації розірвання шлюбу. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що вбачається із оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, відзиву у встановлений судом строк не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 24 лютого 1973 року (а. с. 4). Із заяви по суті вбачається, що від шлюбу неповнолітніх дітей у них немає. Позивач [PERSON],\~будучи допитаною\~в якості\~свідка показала,\~що у 2008 році сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть, позивач проживає у м. Уренгой Російської Федерації, прийняв російське громадянство та перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] 27.04.2015 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.11.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1967. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] та малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбні відносини фактично припинені з січня 2015 року. Спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна та угоду про утримання дітей подружжям досягнуто. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. З мотивацією позивачки щодо причин розпаду сім'ї погодився. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 14.11.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану до м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1967. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] та малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння і довір»я Шлюбні відносини припинені з січня 2015 року, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна немає та між сторонами досягнуто угоду про утримання та проживання дітей. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] 27. 04. 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15. 02. 2007 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 141. Від даного сторони мають дочку [PERSON], 22. 08. [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з 21 березня 2015 року. Сімя розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та заперечувала проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] 27. 04. 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20. 09. 2008 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1434. Від даного сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з грудня 2014 року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити, справу розглянути в його відсутність. Відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову, справу просила розглянути в її відсутність. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] 27.04.2016р. звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 05.11.2005 р. він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини у сторін фактично припинені з 15 серпня 2015 року, оскільки у них сімейне життя не склалося. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, погодилася розірвати шлюб з позивачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 05 листопада 2005 року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 475. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки з 15 серпня 2015 року. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дітей. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України відповідачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] 27.04.2016 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2004 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] участі у вихованні сина не бере, коштів на утримання дитини не надає. Дитина проживає разом з позивачкою та находиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно не бажає піклуватися про матеріальне забезпечення дитини, ухиляється від своїх обовязків по утриманню дитини, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved