Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер їх батько - [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. Позивачі є єдиними спадкоємцями померлого [PERSON] . Своєчасно вони не звернулися до нотаріальної контори, щоб розпочати процедуру спадкування, оскільки перебували в скрутному матеріальному становищі та у зв`язку з хворобами. Просять суд визначити їм додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Куликівська селищна рада надала відзив за підписом селищного голови Халімон Н. М., відповідно до якого позовні вимоги визнала в повному обсязі, не має заперечень проти їх задоволення, справу просить розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечень не має. Позовна заява надійшла до суду 07 серпня 2020 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 10 серпня 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 04 вересня 2020 року. Згідно зі ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані докази, розглянувши позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6). До складу спадщини входить земельна ділянка розміром 4,62 га, право власності на яку підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 041831 від 25 квітня 2003 року виданим на ім`я [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 557 від 02 липня 2020 року [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.9). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] та копією Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, згідно з яким 24 лютого 1990 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с.16). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, на випадок смерті [PERSON] заповіту не залишив (а.с.38-39). Згідно зі ст. 1261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги майна померлого [INFO] [PERSON] . Інших спадкоємців [PERSON] , які претендують на спадщину, судом не виявлено. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Визнання позову відповідачем не суперечить законним правам, свободам чи інтересам інших осіб та є підставою для задоволення позовних вимог. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Позивачі є спадкоємцями за законом першої черги майна покійного [PERSON] , разом зі спадкодавцем не проживали, інші особи на майно покійного не претендують. Згідно копії виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 374 [PERSON] , 1965 року народження, вбачається що в [PERSON] , починаючи з 2006 року наявні періодичні проблеми зі здоров`ям, внаслідок чого він неодноразово проходив лікування в медичних закладах (а.с.13). Згідно копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 11309 (амб. №672619) [PERSON] , який є сином [PERSON] , вбачається що він є інвалідом II групи з дитинства та щорічно лікується стаціонарно в ревматологічному відділенні обласної лікарні (а.с. 20-26). Зазначені обставини підтверджують, що у позивачів були об`єктивні труднощі, які заважали вчасно звернутися до нотаріуса за прийняттям спадщини. Відповідно до пунктів 2, 5, 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Таким чином, враховуючи обставини справи, суд вважає поважними причини пропуску позивачами строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України їм необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved