overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] 14 вересня 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 19 червня 2010 року померла його баба [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,92 га, яка знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Заповіту [PERSON] не залишила. Позивач зазначає, що так як після смерті баби залишилась жива його мати, яка є її рідною дочкою, він вважав, що мати буде займатися переоформленням спадщини, однак при зверненні до нотаріальної контори після смерті матері йому стало відомо, що вона не займалася питаннями щодо оформлення спадщини та відповідного свідоцтва про право на цю спадщину не отримувала, а тому з урахуванням зазначених обставин він пропустив строк звернення за спадщиною з поважних причини, у зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.17), відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак сільська рада надала заяву (а.с.21), в якій просить суд розглянути справу у відсутність їх представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивач [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], мешканець с. Ананьєва (Четверта дільниця), вул. Вишнева, 1, Ананьївського району Одеської області (а.с.4). Судом досліджені наступні матеріали справи: копія свідоцтва про народження позивача(а.с.6), копія свідоцтва про народження [PERSON]С.(а.с.7), копія актового запису про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]С.(а.с.8), копія повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 07 червня 2016 року(а.с.9-10), копія свідоцтва про смерть [PERSON]Д.(а.с.11), копія свідоцтва про смерть [PERSON]С.(а.с.12), копія державного акта про право власності на земельну ділянку(а.с.13), копії довідок Ананьївської Першої сільської ради №№266,267 від 12 травня 2016 року(а.с.14-15), лист нотаріуса від 21 травня 2016 року на звернення [PERSON]М.(а.с.16). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом. Заява про прийняття спадщини в установлений ст.1270 ЦК України строк не була подана спадкоємцями. Згідно п.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що передбачено п.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] 14 вересня 2016 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, інших аліментних зобов'язань немає, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на її користь, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, в заяві на ім'я суду просять розглянути справу за їхньою відсутністю, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками з повідомленням, в заяві на ім'я суду бабуся останнього [PERSON] вказує, що відповідач знаходиться на заробітках у Російській Федерації. Тому суд вважає за необхідне справу розглянути за його відсутності заочно. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ч. 3 цієї статті сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, що знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно свідоцтва про народження (а. с. 3), відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача, що підтверджено Актом про встановлення факту проживання (а. с. 6). Суд погоджується з розміром аліментів, запропонованим позивачем, що не суперечить вимогам закону і інтересам сторін та дітей. Оскільки позивач звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] 14 вересня 2017 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 26.12.2003 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня 2017 року, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 26.12.2003 р. Відділом запису актів цивільного стану адміністрації м. Волгодонська, Ростовської області, Російської Федерації, за актовим записом № 1524 (а.с.3). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] 14 вересня 2017 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,67 га, яка знаходиться на території Ананьївської першої сільської ради Ананьївського району Одеської області. Заповіту мати не залишила. Заявник зазначає, що звернувся до нотаріальної контори з приводу належного прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його матері, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що відсутні документи, які можуть підтвердити факт родинних відносин між ним та його матір'ю, а тому було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник вказує, що вказані обставини не дають йому можливості належним чином оформити спадщину, у зв'язку з чим він звернувся до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. В судове засідання заявник не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити(а.с.28). Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, проти заявлених вимог заперечень не має(а.с.25). Суд, взявши до уваги заяви заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи(а.с.1-23), прийшов до висновку, що прохання заявника підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин має для заявника значення для вирішення питання належного оформлення спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON]. Із матеріалів справи та пояснень сторін слідує, що [PERSON], яка померла [INFO] року, дійсно доводиться заявнику матір'ю, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Заявник є спадкоємцем померлої за законом, проте не може прийняти майно у спадщину внаслідок відсутності в повному обсязі документів, що підтверджують родинні відносини між ним та померлою, через що неможливо простежити лінію родинних відносин з [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення того факту, що [PERSON], яка померла [INFO] року, була рідною матір'ю [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] 14 вересня 2017 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 01 жовтня 2012 року він уклав шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №09 від 01 жовтня 2012 року. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що рішення про розірвання шлюбу він прийняв у зв'язку з тим, що між ними було повністю відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. Позивач вказує, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому при вказаних обставинах він прийняв рішення про його розірвання. Вказане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.7), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживанням відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, про свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду (а.с.18,20). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований Виконавчим комітетом Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №09 від 01 жовтня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с.6); від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Приймаючи до уваги, що збереження сімї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, шлюбні стосунки не підтримують, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі покласти на відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] 14 вересня 2017 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 вересня 2002 р. між ними було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №3. Від шлюбу є неповнолітні діти сини [PERSON], 01.03.2004р.н. та Денис, 10.05.2008р.н. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач звернувсь до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримала повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 14 вересня 2002 р. між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №3. Від проживання у шлюбі є неповнолітні діти сини [PERSON], 01.03.2004р.н. та Денис, 10.05.2008р.н. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, судом надавався 2 місячний строк на примирення, однак примирення між ними не відбулось та збереження сімї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін серії І-БВ №167974 від 12.09.2017р.; даним свідоцтв про народження дітей та визнаються сторонами. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] 14 вересня 2017 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що 08 березня 2005 року помер [PERSON], який проживав в с. Ананьєві Першому, Четверта дільниця Ананьївського району Одеської області. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді земельної ділянки площею 4,40 га, яка знаходиться на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області. Заповіту [PERSON] не залишив. [PERSON] був чоловіком її баби [PERSON] Дату реєстрації їх шлюбу їй невідомо, але з 1986 року всі проживали разом у будинку [PERSON] та були там прописані і проживали однією сімєю. Заявник зазначає, що звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено, оскільки відсутні документи, які можуть підтвердити факт проживання однією сімєю зі спадкодавцем, та було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник вказує, що вказана обставина не дає їй можливості належним чином оформити спадщину, у звязку з чим вона звернулася до суду та просить задовольнити її заяву. Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити із відповідними посиланнями згідно заяви. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні під час розгляду справи не заперечила проти задоволення заявлених вимог. Суд, взявши до уваги пояснення заявника та її представника, та представника заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши та перевіривши матеріали справи(а.с.1-23), прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо пояснили, що заявника та померлого знають дуже добре. Дійсно заявник проживала однією сімєю з померлим більш як пять років. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст.1265 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не зазначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту проживання однією сімєю з [PERSON] має для заявника значення для вирішення питання щодо належного оформлення спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту проживання [PERSON] однією сімєю з [PERSON] з серпня 1998 року по день смерті останнього - 08 березня 2005 року, тобто, більше пяти років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] 14 вересня 2017 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 08 березня 2005 року помер [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,40 га, яка знаходиться на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області. Позивач зазначає, що вона як спадкоємець за законом звернулася до нотаріальної контори Одеської області з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тим, що нею пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Позивач вказує, що строк прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин. Так, на момент відкриття спадщини їй виповнилось 13 років, та вона мала часткову цивільну недієздатність. Крім того, вона не знала про наявність буд-якого спадкового майна. Лише в 2016 році орендар земельної ділянки віддав їй державний акт на право власності на земельну ділянку, у зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.23), відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак надав заяву (а.с.28), в якій просить суд розглянути справу у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги заяви позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи (а.с.1-22), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом. Заява про прийняття спадщини в установлений ст.1270 ЦК України строк не була подана спадкоємцями. Згідно п.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що передбачено п.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] 14 вересня 2017 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач є батьком їх доньки [PERSON], [INFO]. Донька з 01 вересня 2016 року навчається у Харківському національному педагогічному університеті імені [PERSON] і потребує матеріальної допомоги, яку може надавати відповідач, тому просить стягувати з нього аліменти на її користь у розмірі ? частини його доходу, щомісячно, до досягнення дитиною 22 років. У судове засідання позивач не зявилася, у заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутності, на позові наполягає, просить стягнути з відповідача аліменти на час навчання, але не більше ніж до 23 років. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належно (а.с. 13-14). Тому суд вважає за необхідне розглянути справу за його відсутністю заочно. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне змінені позовні вимоги задовольнити. Стаття 199 СК України передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається з урахуванням обставин, визначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано 25 січня 2005 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка відповідно до довідки (а.с. 3) з 01 вересня 2016 року навчається з терміном по 30 червня 2020 року на денній формі навчання у Харківському національному педагогічному університеті імені [PERSON]. Тому суд вважає, що дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька, відомості про неспроможність останнього надавати таку допомогу в матеріалах справи відсутні. Оскільки позивач звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 80 цього Кодексу, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто 640 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved