Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області про зняття заборони, арешту нерухомого майна. Позивачі зазначали, що вони є власниками квартири №18, яка знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рудня, вул. Чапаєва, 19, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане органом приватизації ОП радгоспу ППП «Рудня» 30 листопада 1994 року. Власником ? частки вищевказаної квартири, був їхній чоловік та батько [PERSON], який помер 01 серпня 2013 року. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частку квартири, яка знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рудня, вул. Шкільна (колишня Чапаєва), 19 кв.18. В установлений законом строк [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявами до державного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області, якими відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька на користь матері [PERSON]. 29 березня 2014 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з: 1/4 (однієї четвертої) частини квартири № 18 (вісімнадцять), що знаходиться в будинку № 19 (дев'ятнадцять) по вул. Чапаєва в селі Рудня Броварського району Київської області, що належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації радгоспу ППП «Рудня», с. Рудня 30 листопада 1994 року, зареєстрованого [PERSON] бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 913. Після одержання свідоцтва про право на спадщину за законом, у відповідності до ст.1299 ЦК України, право власності позивача зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно відомостей з Єдиного Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, за результатами пошуку виявлено, що квартира №18 в будинку по вул. Чапаєва, 19 в с. Рудня Броварського району Київської області, власником якого значиться [PERSON], перебуває під забороною, арештом згідно: постанови 138-B3, від 17.01.2003 р., Державна виконавча служба Броварського району, вх.347 від 18.03.2003 р. Обєкт обтяження - не визначено, [ADDRESS]. Власник [PERSON]. Архівний номер: 5286389KIEV471, Архівна дата: 18.03.2003 р. Дата виникнення: 18.03.2003 р. Реєстратор: [PERSON] районна державна нотаріальна контора 14.09.2004 р., № 1301211. Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.01.2003р., державна виконавча служба Броварського району з метою забезпечення виконання виконавчого листа та заборони відчуження майна боржника про стягнення з [PERSON], на користь ВАТ «Рудня» боргу в сумі 958,35 грн., наклала арешт на все майно, що належить [PERSON] за адресою [ADDRESS]. 11 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби з питанням щодо зняття арешту з належного нерухомого майна, власником якого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно вказано [PERSON]. Листом № 39172 від 11.05.2017р. [PERSON] міськрайонний відділ державної виконавчої служби повідомив, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі документи відносно [PERSON] перебували на виконанні у відділі до 2003 року. Виконавче провадження, в межах якого накладався арешт, щодо виконання виконавчого листа №2-435, виданого Броварським районним судом Київської області від 04.08.1999 р. про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Рудня» боргу в сумі 958,35 грн., знищено у зв'язку із закінченням терміну зберігання архівних виконавчих проваджень, відповідно Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Першочерговим наймачем квартири [ADDRESS] був [PERSON]. В подальшому квартира була приватизована на всіх членів нашої сімї. Квартира [ADDRESS] ніколи не продавалася, вона з часу побудови та заселення завжди належала сімї позивачів. Відповідно до відомостей, щодо реєстрації в квартирі [ADDRESS] (колишня вул. Чапаєва) в с. Рудня, прописка чи реєстрація [PERSON] відсутня. А отже заборона на вищевказану квартиру [ADDRESS] (колишня вул. Чапаєва) в с. Рудня, як на майно, власником якого вказаний [PERSON] накладена не могла бути. Згідно довідки Руднянської сільської ради Броварського району Київської області № 465 від 29.05.2017 р., [PERSON] в с. Рудня по вул. Шкільна (колишня вул. Чапаєва), буд.19 кв.18, ніколи не був зареєстрований та не проживав. Посилаючись на викладене, позивачі просили суд зняти заборону та арешт нерухомого майна. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позов підтримали у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В судове засідання представник відповідача [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду листа про розгляд справи у відсутність представника. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації радгоспу ППП «Рудня», с. Рудня 30 листопада 1994 року, зареєстрованого [PERSON] бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 913, квартира №18, яка знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рудня, вул. Шкільна (колишня Чапаєва), 19, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с.8). Згідно технічного паспорта, квартира №18, яка знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рудня, вул. Шкільна (колишня Чапаєва), 19, загальною площею 70,2 кв.м., житловою площею 44,9 кв.м. (а.с.9-11). [PERSON], який був чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] та [PERSON], помер 01 серпня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №282206, виданим виконавчим комітетом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №21 від 02 серпня 2013 року (а.с.7). 29 березня 2014 року позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з: 1/4 (однієї четвертої) частини квартири № 18 (вісімнадцять), що знаходиться в будинку № 19 (дев'ятнадцять) по вул. Чапаєва в селі Рудня Броварського району Київської області, що належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації радгоспу ППП «Рудня», с. Рудня 30 листопада 1994 року, зареєстрованого [PERSON] бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 913 (а.с.13-15). За вищевказаною адресою проживають та зареєстровані 4 чоловіка з правом на житлову площу: [PERSON], [INFO], голова сімї, [PERSON], [INFO], - дочка, [PERSON], [INFO], - дочка, [PERSON], [INFO], - внука, що підтверджується довідкою про склад сімї Руднянської сільської ради Броварського району Київської області №463 від 29 травня 2017 року (а.с.12). Згідно відомостей з Єдиного Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, за результатами пошуку виявлено, що квартира №18 в будинку по вул. Чапаєва, 19 в с. Рудня Броварського району Київської області, власником якої значиться [PERSON], перебуває під забороною, арештом згідно: постанови 138-B3, від 17.01.2003 р., Державна виконавча служба Броварського району, вх.347 від 18.03.2003 р. Обєкт обтяження - не визначено, [ADDRESS]. Власник [PERSON]. Архівний номер: 5286389KIEV471, Архівна дата: 18.03.2003 р. Дата виникнення: 18.03.2003 р. Реєстратор: [PERSON] районна державна нотаріальна контора 14.09.2004 р., № 1301211 (а.с.16). Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.01.2003р., державна виконавча служба Броварського району з метою забезпечення виконання виконавчого листа та заборони відчуження майна боржника про стягнення з [PERSON], на користь ВАТ «Рудня» боргу в сумі 958,35 грн., наклала арешт на все майно, що належить [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.17). 04 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби з питанням щодо зняття арешту з належного нерухомого майна, власником якого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно вказано [PERSON] (а.с.18). Листом № 39172 від 11.05.2017р. [PERSON] міськрайонний відділ державної виконавчої служби повідомив, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі документи відносно [PERSON] перебували на виконанні у відділі до 2003 року. Виконавче провадження, в межах якого накладався арешт, щодо виконання виконавчого листа №2-435, виданого Броварським районним судом Київської області від 04.08.1999 р. про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Рудня» боргу в сумі 958,35 грн., знищено у зв'язку із закінченням терміну зберігання архівних виконавчих проваджень, відповідно Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби (а.с.19). Згідно довідки Руднянської сільської ради Броварського району Київської області № 465 від 29.05.2017 р., [PERSON] в с. Рудня по вул. Шкільна (колишня вул. Чапаєва), буд.19 кв.18, ніколи не був зареєстрований та не проживав (а.с.20). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ч. 5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved