Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

[PERSON] 27.05.2020 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазресурс» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазресурс», код ЄДРПОУ 35314646 на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі 102 457,45 грн. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. В обгрунтування позову позову представник [PERSON] , адвокат Коваленко Л.Д., зазначила, що у період з 25 лютого 2010 року по 13 лютого 2020 року [PERSON] , знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Укрнафтогазресурс». Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці [NUMBER] . Під час знаходження [PERSON] у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 102 457,45 грн. Підтвердженням факту існування заборгованості є розрахункові листки відповідача за період з січня 2019 по лютий 2020 року. Відповідач на неодноразові звернення [PERSON] стосовно погашення заборгованості по заробітній платі жодним чином не реагував. Крім того, відповідач відмовився надати скріплені печаткою та підписом розрахункові листки та довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату. Адвокатський запит від 10.04.2020 № 1, направлений відповідачу на електронну адресу [INFO] та засобами поштового зв`язку на юридичну адресу, про видачу довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату станом на 10.04.2020 відповідачем проігноровано, відповідь не надана. Також, під час звернення до відділення Укрпошти 63343 листоноша, яка обслуговує дільницю за адресою [ADDRESS] , повідомив, що посадові особи ТОВ «Укрнафтогазресурс» умисно відмовляються від отримання поштової кореспонденції адресованої товариству. 13 лютого 2020 року [PERSON] був звільнений за власним бажанням згідно із ст. 38 КЗпП України, згідно наказу № 16-к від 13.02.2020 року. З аналізу вказаної правової норми вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум. Однак, в день звільнення позивача 13.02.2020 р., відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП України. Згідно з розрахунковими листками ТОВ «Укрнафтогазресурс» за період з 01.09.2019 по 13.02.2020 року [PERSON] було нараховано заробітну до виплати: 1.27 816,08 грн - заробітна плата за вересень 2019 р.; 2.28 023,14 грн - заробітна плата за жовтень 2019 р.; 3.28 175,12 грн - заробітна плата за листопад 2019 р.; 4.28 301,94 грн - заробітна плата за грудень 2019 р.; 5.19 173,66 грн - заробітна плата за січень 2020 р.. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню в судовому порядку 102 457,45 грн. Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити своєму працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи, що [PERSON] знаходився у відпустці попередні 6 місяців перед звільненням, розрахунок середньоденної заробітної плати, з урахуванням вимог Постанови КМУ № 100, здійснюється виходячи із тарифної ставки, яка складає 14100,00 грн. За таких обставин, середньоденна заробітна плата позивача складає 671,43 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 62 робочих дні, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складає 41 628,66 грн. 09.10.2020 року від відповідача до суду надійшли письмові пояснення відповідно до яких зазначає наступне. ТОВ «Укрнафтогазресурс» вчинив усі дії, що передбачені ч.1 ст. 116 КЗпП. Незважаючи на те, що в день звільнення [PERSON] не працював, йому на виконання положень ч. 1 ст. 116 КЗпП було запропоновано отримати свої розрахункові через касу підприємства, на що він відмовився в присутності відповідальних працівників ТОВ «Укрнафтогазресурс» про що був складений відповідний акт. [PERSON] не звертався до ТОВ «Укрнафтогазресурс» з вимогою про розрахунок. 20.08.2020 року ТОВ «Укрнафтогазресурс» виплатили [PERSON] всю суму розрахункових при звільненні у розмірі 102457,45 грн. із каси підприємства, що підтверджується відомістю про виплату готівки № 26 від 20.08.2020 року. ТОВ «Укрнафтогазресурс» стало відомо, що [PERSON] подав даний позов лише 27.07.2020 року в ході моніторингу інформації на сайті Судової влади України, тому вважають датою вимоги [PERSON] про розрахунок, у розумінні ч. 1 ст. 116 КЗпП, саме 27.07.2020 року. В зв`язку з цим просить зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити відповідач позивачу за час затримки виплати з 27.07.2020 року до 20.08.2020 року за 19 робочих днів. 13.11.2020 року від представника [PERSON] , адвоката Коваленко Л.Д., до суду надійшли письмові заперечення на пояснення відповідача, де зазначено, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами та обов`язками, навмисно затягує розгляд справи. 13.02.2020 року [PERSON] було звільнено за власним бажанням. [PERSON] неодноразово особисто звертався з проханням до керівника ТОВ «Укрнафтогазресурс» з вимогою виплатити йому заборгованість по заробітній платі. Крім того звертався до бухгалтерії щодо видачі довідки про заборгованість по заробітній платі і на все отримував усну відмову. У зв`язку з чим, [PERSON] звернувся за правовою допомогою до адвоката. Адвокатський запит від 10.04.2020 № 1, направлений відповідачу на електронну адресу [INFO] та засобами поштового зв`язку на юридичну адресу, про видачу довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату станом на 10.04.2020 відповідачем проігноровано, відповідь не надана. Також, під час звернення до відділення Укрпошти 63343 листоноша, яка обслуговує дільницю за адресою [ADDRESS] , повідомив, що посадові особи ТОВ «Укрнафтогазресурс» умисно відмовлися від отримання поштової кореспонденції адресованої товариству і фактично отримали його лише 02.07.2020. Станом на теперішній час відповідь на адвокатський запит товариством так і не надана. З урахуванням викладеного було подано позов по справі № 626/1163/20. Вказане свідчить про те, що пояснення відповідача, що [PERSON] не звертався до відповідача з вимогою про виплату заборгованості по заробітній платі не відповідає дійсності. Щодо актів від 13.02.2020 року та 26.03.2020 року, що [PERSON] відмовився отримати заробітну зауважує наступне. Дані акти не передбачені чинним законодавством. Крім того, на цих актах відсутній підпис [PERSON] , що свідчить про те, що фактична дата складання цих актів не відома. На адресу позивача ці акти не направлялись, такі докази не надані. Також зазначає, що у ТОВ «Укранфтогазресурс» в АТ «Таскком Банк» відкритий зарплатний проект і у позивача була відкрита зарплатна карта за номером [NUMBER] , тому якщо відповідач мав намір виплатити заборгованість по заробітній платі на картку Позивача. Доказів, що відповідач письмово повідомив [PERSON] про нараховані суми, належні працівникові при звільненні ТОВ «Укнафтогазресурс» не надано. Щодо навмисного затягування справи та зловживання процесуальними правами. Як вбачається з фактичних обставин справи представником відповідача - Малишко 02.07.2020 року було отримано Ухвалу від 16.06.2020 про відкриття провадження по справі № 626/1163/20 та ухвалу від 16.06.2020 року про витребування у ТОВ «УКРНАФТОГАЗРЕСУРС» ( [ADDRESS] ) довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату станом на 08.05.2020; розрахункові листи щодо нарахування заробітної плати за вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, січень, лютий 2020 року (за кожен місяць окремо); розрахунок середньоденної заробітної плати [PERSON] . У судовому засіданні 07.07.2020 року у зв`язку з ненаданням Відповідачем витребуваних судом документів було постановлено повторно направити на адресу ТОВ «УКРНАФТОГАЗРЕСУРС» Ухвалу Красноградського районного суду від 16.06.2020 року про витребування у ТОВ «УКРНАФТОГАЗРЕСУРС» довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату станом на 08.05.2020; розрахункові листи щодо нарахування заробітної плати за вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, січень, лютий 2020 року (за кожен місяць окремо); розрахунок середньоденної заробітної плати [PERSON] . Дана ухвала фактично була отримана представником Відповідача Малишко 30.07.2020 року 09.10.2020 року відповідачем Ухвала суду від 16.06.2020 вдруге проігнорована, до суду надано пояснення без витребуваних судом документів. З урахуванням того, що відповідачем 20.08.2020 року виплачена заборгованість по заробітній платі фактичний час затримки розрахунку складає 127 робочих днів (з 14.02.2020 року по 19.08.2020 року). Оскільки відповідачем 09.10.2020 року не надано розрахунок та докази розрахунку середньої заробітної плати [PERSON] , тому відсутня можливість розрахувати розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, подальший розгляд справи фактично не можливий. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Коваленко Л.Д., в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали та пояснили наступне. Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Тобто, визначальним для обчислення середнього заробітку є факт роботи працівника два місяці поспіль. Відповідно до останнього абзацу пункту 4 Порядку 100 (в редакції, що діяла до 12.12.2020 року) в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Як вбачається з фактичних обставин справи, що підтверджується долученими відповідачем до матеріалів справи розрахунковими листками [PERSON] в період з вересня 2019 по 13 лютого 2020 року перебував у відпустці. Як зазначено ТОВ «Укрнафтогазресурс» у листі від 28.01.2021 № 12 [PERSON] в період з 25.02.2010 року по 12.02.2020 працював на посаді Майстра КРС. Відповідно до наказу ТОВ «Укрнафтогазресурс» від 01.09.2018 року № 32-К місячний оклад Майстра КРС встановлено у розмірі 14100,00 грн. Отже, протягом останніх шести місяців перед звільненням [PERSON] перебував у відпустці, тому розрахунок середньої заробітної плати необхідно обраховувати виходячи з установленої йому тарифної ставки у розмірі 14 100,00 грн. Середньомісячне число робочих днів за грудень 2019 становить 21 день, за січень 2020 - 21 робочий день. Таким чином, середньоденна заробітна плата становить: (14100*2)/42=671,43 грн. З урахуванням того, що відповідачем 20.08.2020 року виплачена заборгованість по заробітній платі фактичний час затримки розрахунку складає 127 робочих днів (з 14.02.2020 року по 19.08.2020 року). Отже, розмір середньоденного заробітку, що підлягає стягненню з ТОВ «Укрнафтогазресурс» становить: 671,43 * 127 = 85 271,61 грн. Щодо зменшення розміру суми середньоденного заробітку просять суд врахувати, що відповідачем допущено численні порушення норм трудового законодавства: відповідач своєчасно не виплачував відпускні [PERSON] ; борг по заробітній платі становив 102 457,45 грн; відпускні не вплачувались протягом 6 місяців; відповідач не здійснив повного розрахунку по виплаті заборгованості по заробітній платі у день звільнення; відповідач своїми діями навмисно затягує розгляд справи, який триває вже рік; намагається уникнути відповідальності перекладаючи вину на позивача, надаючи докази, що начебто [PERSON] умисно ухилявся від отримання належної йому заробітної плати. Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували частково, а саме підтримали свої пояснення, які надавали раніше та зазначили наступне. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю в якому відбувається подія з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Згідно довідки « 12/04/21 від 12.04.2021 року ТОВ «Укрнафтогазресурс» останні місяці фактичної роботи майстра [PERSON] на підприємтсві були травень і червень 2019 року, за які він відпрацював 167 і 143 години відповідно, із сукупним доходом 28278,42 грн та 14425,36 грн. відповідно. В подальшому до дня звільнення [PERSON] знаходився у відпустці, що підтверджується його власними заявами та відповідними наказами ТОВ «Укрнафтогазресурс», а саме: наказ № 175-К від 25.06.2019; наказ № 233-К від 29.07.2019; наказ № 275-К від 03.09.2019; наказ № 296-К від 07.10.2019; наказ № 323-К від 11.11.2019; наказ № 345-К від 13.12.2019; наказ № 10-К від 22.01.2020. [PERSON] не звертався до відповідача з вимогою про розрахунок у відповідності до ч. 1 ст. 166 КЗпП. Час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] починається з моменту, коли ТОВ «Укрнафтогазресурс» стало відомо про вимогу позивача, а саме з 02.07.2020 року (дати отримання позовної заяви) до 20.08.2020 (дати фактичної виплати заробітної плати), тобто за 36 робочих днів. Представники відповідача вважають, що для приблизної оцінки розміру майнових втрат [PERSON] , пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, які розумно можна передбачити, на підставі даних Національного банку України про середньозважені ставки за кредитами в річному обчислені за 2020 рік, розрахувати розмір сум, які [PERSON] , недоотримавши належні йому кошти від ТОВ «Укрнафтогазресурс». Міг би сплатити як відсотки, взявши кредит з метою збереження рівня свого життя. Приблизна оцінка розміру майнових втрат [PERSON] складає 4896,96 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне за необхідне задовольнити позов частково, враховуючи наступне. 27.05.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Укрнафтогазресурс» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні. 28.05.2020 року ухвалою Красноградського районного суду Харківської області позовну заяву було залишено без руху для сплати судового збору за позовну вимогу про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку. Після усунення недоліків, 16.06.2020 року було відкрито провадження у справі. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 16.06.2020 року за клопотанням позивача було витребувано у відповідача довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату станом на 08.05.2020; розрахункові листи щодо нарахування заробітної плати за вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, січень, лютий 2020 року (за кожен місяць окремо); розрахунок середньоденної заробітної плати [PERSON] ; наказ про встановлення тарифного окладу [PERSON] . Дана ухвала суду відповідачем виконана не була, в зв`язку з чим ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 27.01.2021 року було застосовано до відповідача захід процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 681 грн. Після цього 01.02.2021 року відповідачем були надані суду витребувані докази, а саме: 1.довідка розрахунку середньої заробітної плати, де зазначено, що [PERSON] працював в ТОВ «Укрнафтогазресурс» з 25.02.2010 року по 12.02.2020 року на посаді майстра. Дохід за період з 01.05.2019 року по 30.06.2019 року склав 42425,78 грн. (за травень 2019 - за 25 відпрацьованих днів - 28278,42 грн., червень 2019 року - за 11 відпрацьованих днів - 14147,36 грн.). Середньоденна заробітна плата становить 1178,49 грн. (а.с. 149). 2.Довідка про нараховану заробітну плату за період вересень 2019 року - січень 2020 року, [PERSON] було нараховано заробітну плату (відпускні): 27816,08 грн - заробітна плата за вересень 2019 року; 28023,14 грн - заробітна плата за жовтень 2019 року; 28175,12 грн - заробітна плата за листопад 2019 року; 28301,94 грн - заробітна плата за грудень 2019 року; 19173,66 грн - заробітна плата за січень 2020 року. Разом до виплати 102457,45 грн. Заборгованість станом на 08.05.2020 року становила 102457,45 грн. Заробітну плату в повному обсязі [PERSON] було виплачено 20.08.2020 року згідно відомості на виплату готівки № 26 від 20.08.2020 року (а.с. 118). 3.Витяг зі штатного розпису, відповідно до якого місячний оклад або тарифна ставка [PERSON] становить 14100 грн. (а.с. 120). 4.Розрахункові листи за вересень 2019 р. - лютий 2020 р., в яких значилась заборгованість зі сплати заробітної плати підприємства перед [PERSON] за вересень 2019 року - 44006,02 грн., за жовтень 2019 року - 43600,56 грн., за листопад 2019 року - 64239,59 грн., за грудень 2019 року - 87022,65 грн., за січень 2020 року - 102 457,45 грн., за лютий 2020 року 102457,45 грн. (а.с. 121-126). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] у період з 25 лютого 2010 року по 13 лютого 2020 року знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Укрнафтогазресурс». Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці [NUMBER] . Наказом ТОВ «Укрнафтогазресурс» № 16-К від 13.02.2020 року [PERSON] звільнено за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (а.с. 13). До дня звільнення [PERSON] знаходився у відпустці, що підтверджується його власними заявами та відповідними наказами ТОВ «Укрнафтогазресурс», а саме: наказ № 175-К від 25.06.2019; наказ № 233-К від 29.07.2019; наказ № 275-К від 03.09.2019; наказ № 296-К від 07.10.2019; наказ № 323-К від 11.11.2019; наказ № 345-К від 13.12.2019; наказ № 10-К від 22.01.2020. Згідно довідки « 12/04/21 від 12.04.2021 року ТОВ «Укрнафтогазресурс» останні місяці фактичної роботи майстра [PERSON] на підприємстві були травень і червень 2019 року, за які він відпрацював 167 і 143 години відповідно, із сукупним доходом 28278,42 грн та 14425,36 грн. відповідно. В розрахункових листах за вересень 2019 р. - лютий 2020 р., значиться заборгованість зі сплати заробітної плати підприємства перед [PERSON] за вересень 2019 року - 44006,02 грн., за жовтень 2019 року - 43600,56 грн., за листопад 2019 року - 64239,59 грн., за грудень 2019 року - 87022,65 грн., за січень 2020 року - 102 457,45 грн., за лютий 2020 року 102457,45 грн. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 4 ст. 115 КЗпП України заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Враховуючи те, що у вищезазначені місяці [PERSON] знаходився у відпусті, то дана заборгованість зі сплати заробітної плати є заборгованістю зі сплати заробітної плати за час щорічних відпусток, яка у відповідності до ч. 4 ст. 115 КЗпП України повинна була виплачена не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України (в редакції чинній на момент правовідносин) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З аналізу вказаної правової норми вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум. Однак, в день звільнення позивача 13.02.2020 р., відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП України. До посилання представників відповідача на те, що [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України повинен був звернутися до відповідача з вимогою про розрахунок, так як він не працював у день звільнення, тому ТОВ «Укрнафтогазресурс» вважає датою вимоги позивача 02.07.2020 року, день отримання позовної заяви, суд ставиться критично, так як відповідачем протягом майже шести місяців порушувались норми трудового законодавства, в зв`язку з чим були порушені права працівника [PERSON] на вчасне отримання заробітної плати. Щодо актів від 13.02.2020 року та 26.03.2020 року, що [PERSON] відмовився отримати заробітну, суд зазначає наступне. Дані акти не передбачені чинним законодавством. Крім того, на цих актах відсутній підпис [PERSON] , що свідчить про те, що фактична дата складання цих актів не відома. На адресу позивача ці акти не направлялись, такі докази не надані. Також зазначає, що у ТОВ «Укранфтогазресурс» в АТ «Таскком Банк» відкритий зарплатний проект і у позивача була відкрита зарплатна карта за номером [NUMBER] , тому відповідач мав можливість виплатити заборгованість по заробітній платі на картку позивача. Але враховуючи, що 20.08.2020 року ТОВ «Укрнафтогазресурс» виплатили [PERSON] всю суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 102457,45 грн. із каси підприємства, що підтверджується відомістю про виплату готівки № 26 від 20.08.2020 року, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 102 457,45 грн. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100). В редакції, що діяла на момент спірних правовідносин (до 12.12.2020 року) обчислення середньоденного заробітку розраховувалось згідно з наступними правилами. Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Тобто, визначальним для обчислення середнього заробітку є факт роботи працівника два місяці поспіль. Відповідно до останнього абзацу пункту 4 Порядку 100 (в редакції, що діяла до 12.12.2020 року) в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. За правилами абзаців першого, третього пункту 8 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити своєму працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як вбачається з фактичних обставин справи, що підтверджується долученими відповідачем до матеріалів справи розрахунковими листками [PERSON] в період з вересня 2019 по 13 лютого 2020 року перебував у відпустці. Як зазначено ТОВ «Укрнафтогазресурс» у листі від 28.01.2021 № 12 [PERSON] в період з 25.02.2010 року по 12.02.2020 працював на посаді Майстра КРС. Відповідно до наказу ТОВ «Укрнафтогазресурс» від 01.09.2018 року № 32-К місячний оклад Майстра КРС встановлено у розмірі 14100,00 грн. Отже, протягом останніх шести місяців перед звільненням [PERSON] перебував у відпустці, тому розрахунок середньої заробітної плати необхідно обраховувати виходячи з установленої йому тарифної ставки у розмірі 14 100,00 грн. Середньомісячне число робочих днів за грудень 2019 становить 21 день, за січень 2020 - 21 робочий день. Таким чином, середньоденна заробітна плата становить: (14100*2)/42=671,43 грн. Представник позивача вважає, що у зв`язку з тим, що відповідачем 20.08.2020 року виплачена заборгованість по заробітній платі фактичний час затримки розрахунку складає 127 робочих днів (з 14.02.2020 року по 19.08.2020 року). Отже, розмір середньоденного заробітку, що підлягає стягненню з ТОВ «Укрнафтогазресурс» становить: 671,43 * 127 = 85 271,61 грн. Однак суд не може повністю погодитись з розрахунком представника позивача, враховуючи наступне. Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнав внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. Відшкодування, яке сплачується за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України не відповідає ознакам заробітної плати, оскільки виплачується не за виконану роботу, а за затримку розрахунків при звільненні. Тому відшкодування, передбачене ст. 117 КЗпП України, хоча і розраховується, виходячи з середнього заробітку працівника, однак не є заробітною платою. Розмір компенсації за затримку остаточного розрахунку при звільненні позивача складає: 671,43 грн. х 189 днів = 126900,27 грн (з наступного дня після звільнення 13.02.2020, 14.02.2020 року по день виплати заборгованості 20.08.2020). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що позивач просить стягнути з відповідача компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в сумі 85271,61 грн, суд не може вийти за межі позовних вимог, тому хоча компенсація за затримку остаточного розрахунку при звільненні позивача складає 126900,27 грн, але суд вважає за необхідне стягнути з відповідача середній заробіток за весь період затримки розрахунку (14.02.2020 року - 20.08.2020 року) в розмірі 85271,61 грн. - в межах заявлених позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було заявлено дві позовні вимоги. За подання позовної заяви з вимогою про стягнення заборгованості по заробітній платі, позивача звільнено від сплати судового збору. За іншу позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку позивачем було сплачено судовий збір 840,80 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial