Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

[PERSON] 20.08.2018 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він являється власником житлового будинку №4, розташованого по вул. Молодіжній в с. Клинове Голованівського району Кіровоградської області. Відповідач є його колишнім зятем, який зареєстрований в зазначеному будинку з 07.08.2015, однак не проживає в будинку з моменту реєстрації і по теперішній час. Позивач зазначає, що його дочка [PERSON] 23 серпня 2017 року розірвала шлюб з відповідачем. Він звертався до відповідача з проханням про добровільне зняття з реєстрації з належного йому будинку, але останній відмовився добровільно знятися з реєстрації місця проживання. У зв'язку з наведеним, посилаючись на ст. 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР), позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №4, розташованого по вул. Молодіжній в с. Клинове Голованівського району Кіровоградської області. Ухвалою суду від 23 серпня 2018 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю та просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання двічі не зявлявся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи та відзив до суду не подавав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з'явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення (частина 2 статті 16 ЦК України). В силу частин 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач являється власником житлового будинку №4 з надвірними будівлями, розташованого по вул. Молодіжній в с. Клинове Голованівського району Кіровоградської області, на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 19.02.1992, посвідченого 19.02.1992 виконавчим комітетом Клинівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій за №10, про що внесено запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 14.05.2013 за №923542 державним реєстратором реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області [PERSON] (а.с. 8, 9). Відповідно довідки Клинівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 06.12.2017 за №515, позивач зареєстрований [INFO] та до складу його сімї входять: дружина [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON] та онук [PERSON] Імман Галам-Алі. Донька [PERSON] та онук [PERSON]Г-А. зареєстровані за зазначеною адресою, однак фактично за зареєстрованим місцем проживання не проживають (а.с. 7). Як вбачається з копії домової книги житлового будинку №4, розташованого по вул. Молодіжній в с. Клинове Голованівського району Кіровоградської області, місце проживання відповідача зареєстроване за цією адресою з 07.08.2015 (а.с. 10, 11). Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON], складеного 15.07.2016 комісією в складі: сільського голови Клинівської сільської ради [PERSON], депутата сільської ради [PERSON], секретаря сільської ради [PERSON], в домоволодінні за адресою по вул. Молодіжній, 4 в с. Клинове Голованівського району Кіровоградської області проживають [PERSON] із сином [PERSON] Г-А., а її чоловік [PERSON] [PERSON] на даний час не проживає із сімєю, проживає та працює в м. Баку Республіки Азербайджан (а.с. 12). Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON], складеного 06.12.2017 комісією в складі: сільського голови Клинівської сільської ради [PERSON], депутата сільської ради [PERSON], секретаря сільської ради [PERSON], в домоволодінні за адресою по вул. Молодіжній, 4 в с. Клинове Голованівського району Кіровоградської області проживають [PERSON] із сином [PERSON] Г-А., а її чоловік [PERSON] [PERSON] з січня 2015 року не проживає за зазначеною адресою (а.с. 13). Як вбачається з копії рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2017 року, яке набрало законної сили 04.09.2017, шлюб зареєстрований 19 червня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Голованіського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №18, розірваний (а.с 16, 17). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. За нормами ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР). Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання регулюються спеціальним нормативно-правовим актом, а саме: Законом України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за нормами ст. 7 якого, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, судом встановлено, що відповідач, який доводився позивачу зятем та з яким припиненні сімейні відносини, у житловому будинку №4 по вул. Молодіжній в с. Клинове Голованівського Кіровоградської області, що належить на праві приватної власності позивачу, більше року (з 2015 року) не проживає, про причини відсутності за місцем реєстрації понад один рік суду не повідомив, а тому суд приходить до висновку про відсутність таких причин. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відповідач втратив право користування житловим будинком позивача та добровільно не здійснює дії щодо зняття з реєстрації свого місця проживання, що обмежує позивача у розпорядженні належним йому будинком. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача, а тому покладаються на позивача. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved