Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Новотроїцьким РВ УМВС України в Херсонській області 30.03.2005, звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Новотроїцьким РВ УМВС України в Херсонській області 14.02.1996, на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 02 липня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на її утриманні, а чолові добровільно матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач з позовними вимогами погодився. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 02 липня 2004 року. Прізвище дружини після одруження [PERSON] (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане Сергіївською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області). За час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 13 листопада 2019 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області). Позивачка стверджує, а відповідач визнає, що дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ (78912) від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України від 26.04.2001 № 2402-III «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що дитина [PERSON] проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком дитини, є особою працездатного віку, погоджується з визначеним позивачкою розміром аліментів, та з огляду на не встановлення підстав для його звільнення від обов`язку тримання дитини, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, яка була задоволена, то з відповідача слід стягнути судові витрати у розмірі 908 грн. на користь держави.

Outcome: approved