Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

[PERSON], [INFO] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями: батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON], - на час відкриття спадщини, в квартирі № [ADDRESS]. Його батьками є [PERSON] та [PERSON]. 06 березня 2002 року згідно Свідоцтва [NUMBER] про власності на житло квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності громадянам: [PERSON], [PERSON]. Квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Квартира за вказаною адресою зареєстрована Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності на гр. [PERSON], [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON], [INFO] року померла [PERSON], нотаріальною конторою спадкова справа не відкривалась. Із заявою про прийняття спадщини він до нотаріуса не звертався, оскільки зареєстрований за іншою адресою ніж батьки. Після смерті батьків, він до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини протягом 6 місяців після відкриття спадщини не звертався. З 02.06.2007 року він зареєстрований в [ADDRESS] за адресою проживання колишньої дружини. В грудні 2006 року, після розлучення повернувся жити до своєї матері [PERSON] в квартиру [ADDRESS] де мешкає по теперішній час. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем потрібне заявнику для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцями: батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON], - на час відкриття спадщини, в квартирі № [ADDRESS] для реєстрації за цією адресою та прийняття спадщини в порядку ст. 1268 ЦК України. У судовому засіданні представник заявника вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Запорізької міської ради у судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив на заяву, згідно якого із заявою [PERSON] не погоджується та вважає недостатніми та недоведеними обставини, зазначені заявником. Заінтересована особа - Четверта державна нотаріальна контора в м. Запоріжжя була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, державний нотаріус надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справ, заслухавши показання свідків, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 23 січня 1968 року зроблено відповідний запис №132. 06 березня 2002 року згідно Свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності громадянам: [PERSON], [PERSON]. Квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Квартира за вказаною адресою зареєстрована Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності на гр. [PERSON], [PERSON] На підставі свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло, виданого Закритим акціонерним товариством «ЕМОНТ» 06 березня 2002 року, про що записано у реєстровій книзі за № 291/40226 від 01 квітня 2002р. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] та про що в Книзі реєстрації смертей 02.01.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 21, видане Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] про що [INFO] року складено відповідний актовий запис № 4426 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Згідно листа від 13.02.2018 р. № 231/01-16, який надійшов від Четвертої державної нотаріальної контори м. Запоріжжя спадкова справа не відкривалась. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, оскільки зареєстрований за іншою адресою ніж батьки. Після смерті батьків, [PERSON] до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини протягом 6 місяців після відкриття спадщини не звертався. З 02.06.2007 року заявник зареєстрований в [ADDRESS] за адресою проживання колишньої дружини. В грудні 2006 року, після розлучення, [PERSON], повернувся жити до своєї матері [PERSON] в квартиру [ADDRESS] де мешкає по теперішній час, що підтверджується показаннями свідків: - допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] проживає в одному будинку у сусідніх під`їздах з раннього дитинства. Вони разом ходили до школи, гуляли во дворі, спілкувалися з батьками один одного. Приблизно з 2005-2006 року після смерті батька [PERSON] постійно проживав зі своєю матір`ю в квартирі [ADDRESS]. Проживає в цій квартирі і по теперішній час. - свідок [PERSON] пояснила суду, що з [PERSON] проживає в одному під`їзді приблизно з 2000 року. Вона спілкувалася з батьком та матір`ю [PERSON] Зазначила, що заявник приблизно з 2006 року постійно проживав в квартирі разом з матір`ю, поховав її та після смерті батьків продовжує проживати в квартирі батьків. Рідних братів та сестер не має. - свідок [PERSON] пояснила суду, що мекає в одному під`їзді разом із [PERSON] приблизно з 1995 року. Спілкуються та допомагають один одному як сусіди приблизно з 2006 року. Також пояснила, що добре знала померлу мати заявника [PERSON], з якою заявник постійно проживав. Після смерті батьків [PERSON] проживає в квартирі один. Інших рідних братів або сестер не має. Згідно медичної карти амбулаторного хворого від 16.03.2010 року [PERSON], 1968 р.н. мешкає за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд.106 «а», кв. 30. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п.-п., 21, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Листом ВССУ від 16.05.2013р. [NUMBER]-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних спорів про спадкування» зазначено: «Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановивши факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцями на час відкриття спадщини.

Outcome: approved