Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] 04.04.2014 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який розірвано 12.05.2003 р. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2005 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 280 грн. до досягнення повноліття дітей. Після досягнення дочкою [PERSON] повноліття стягнення аліментів на її утримання припинено. Дочка [PERSON] навчається на платній основі в Академії Фінансів і Бізнесу Вістула, що в м. Варшава Республіки Польща. Крім того, потрібно сплачувати кошти за проживання дочки також існують інші витрати пов'язані із навчанням дочки за кордоном. Всі ці потреби позивачка оплачує, але їх не вистачає для утримання дитини, яка продовжує навчання на належному рівні. Позивачка працює в ТОВ «АВТОМЕДІАГРУП» і її доходи за період січень-лютий 2014 р. склали 2555,06 грн. Інших доходів вона не має. Після досягнення дочкою повноліття у них із відповідачем не досягнуто згоди щодо добровільного надання матеріальної допомоги. Відповідач офіційно ніде не працює, але займається самостійним заробітком, від якого має дохід. Вважає, що відповідач може та зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дочки, яка навчається. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], яка продовжує навчання в розмірі 800 грн. щомісячно до закінчення дочкою навчального закладу, а саме до 30.09.2016 р. В судове засідання позивачка не з'явилась надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також просить провести розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. (а.с. 35) Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що вона скористалась своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON], будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с. 34) за зареєстрованим належним чином місцем свого проживання (а.с.27) у судові засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, позов не оспорив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, враховуючи позицію позивача. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд оглянувши заяву позивачки, позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] (а.с.3-4), їх шлюб розірвано 12.05.2003 р. (а.с. 6) В даний час дочка [PERSON] перебуває на утриманні у своєї матері [PERSON], входить до складу її сім»ї (а.с. 8) і, є студенткою Академії Фінансів і Бізнесу Вістула у м. Варшаві, Республіки Польща, денної форми навчання факультету бізнесу та міжнародних відносин. Початок навчання - 01.10.2013 року - передбачуваний термін закінчення навчання - 30.09.2016. (а.с. 23-24) Позивачка разом із дітьми [PERSON]., [INFO]., та [PERSON], [INFO]., зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але не проживають. (а.с.36) Позивачка [PERSON] працює менеджером з реклами ТОВ «АВТОМЕДІАГРУП», її дохід за січень-лютий 2014 р. склав 2555,06 грн.(а.с.9) Відповідач [PERSON] не працює, йому нараховуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2005 р.н. (а.с. 7 ) Відповідач не проживає з позивачкою однією сім'єю, допомогу на утримання повнолітньої дочки не надає. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати повнолітню дочку, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. В роз»ясненнях, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.10 і 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, що визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальний стан повнолітньої дочки [PERSON], яка є студенткою, навчається в іншій державі, і потребує допомоги, добрий стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, який не працює та немає стабільного заробітку, позивачка не має достатніх доходів на утримання дочки, те, що відповідач позов не оспорив, а отже може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці. Таким чином суд приходить до висновку про наявність сукупності юридичних фактів за яких виникає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, а тому розмір аліментів у 800 грн. щомісяця, що буде стягуватись на утримання доньки [PERSON], буде обґрунтованим та законним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у виді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів слід стягнути з відповідача на користь держави. Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 182, 191, 192, 199 -200, 201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved