Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

[PERSON] в серпні 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що 12.02.2010 року відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . В квітні 2019 року сторони фактично припинили шлюбні відносини. 16.03.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області було шлюб між ними розірвано. Позивач зазначає, що відповідач з серпня 2020 року припинив надавати матеріальну допомогу та відмовився від прийняття в участі в утриманні своєї дитини. За таких обставин позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судовому засідання позов підтримали, також останні просив стягнути з відповідача на користь позивача, витрати на правову допомогу у розмірі 12000,00 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу визнала в сумі 5000,00 грн. -7000,00 грн. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 12.02.2010 року відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, актовий запис № 180. Позивач із відповідачем мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 08.08.2014 року. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. У частині третій\~статті 51 Конституції України\~визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно з частиною другою\~статті 150СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року № 2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2\~ст.\~182\~СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з\~статтею 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо стягнення аліментів, враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу, встановивши, що із матір`ю дитина проживає більшість часу, а отже на [PERSON] покладено більше турбот щодо утримання дитини, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, тобто суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом враховані всі обставини, передбачені ст. 182 СК України. Аліменти в контексті\~ст.\~191\~СК України підлягають стягненню з дня звернення до суду, тобто з 28.08.2020 року. У відповідності до ч. 2\~ст.\~430\~ЦПК України суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті. Що стосується стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Між [PERSON] та адвокатом Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «SeP&P» 25.20.2020 року укладено договір про надання правничої допомоги № 0825, згідно з яким [PERSON] надана правова допомога із представництва та захисту законних прав останнього, зокрема в судах. Згідно рахунку фактури № 0825 від 25.08.2020 року, звіту № 1 про використаний час на надання правової допомоги та рахунок вартості юридичних послуг Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «SeP&P» надано юридичні послуги на суму 12000,00 грн. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, № 33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04). Як вбачається з матеріалів заяви Адвокатське об`єднання «Юридична компанія «SeP&P» надало наступні юридичні послуги: дослідження фактичних обставин справи, правова оцінка, збирання доказів, розробка, складення, написання та подання процесуальних документів, участь в судових засіданнях, Суд, виходячи із суті спору та зважаючи на складність цієї справи, тривалий час розгляду, вважає, що Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «SeP&P» не в повній мірі обґрунтовано зазначений затрачений час на надання цих послуг і їх об`єм, а тому визначена позивачем сума витрат на правову допомогу є дещо завищеною. Згідно квитанції № 0.0.1816824545.1 [PERSON] на рахунок Адвокатського об`єднання «Юридична компанія «SeP&P» було сплачено за юридичні послуги 7000,00 грн. Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку до часткового задоволення вимоги про стягнення судових витрат з [PERSON] в розмірі 7000,00 грн. з урахуванням складності справи; виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (зокрема, написання позовної заяви та збирання доказів, складання інших процесуальних документів); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн. та на користь позивача витрати, пов`язані із правовою допомогою, в розмірі 7000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved