Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] Крім нього в будинку зареєстрований колишній чоловік його доньки, відповідач по справі - [PERSON]. З 2014 року відповідач виїхав з житлового будинку та до теперішнього часу в ньому не проживає, в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знявся та фактично ухиляється від вчинення вказаних дій, наявність зареєстрованого в будинку відповідача створює [PERSON] проблеми при оформленні субсидії. Враховуючи викладене, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно з житловою площею не більше 60 кв.м від 04.03.1974 року [PERSON] набув на праві безстрокового використання земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] Згідно копії домової книги та відомостей відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-9,15). З довідки голови квартального комітету Панютинської селищної ради від 14.11.2017 року вбачається, що в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] відповідач не мешкає з вересня 2014 року (а.с.10). За змістом позовної заяви відповідач не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та прибиранню прибудинкової території, особистих речей та майна, які належать відповідачу, в зазначеному житловому приміщенні немає. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-709цс16. Враховуючи зазначене, оскільки відповідач [PERSON] не є власником будинку за адресою: [ADDRESS] та членом сім`ї власника будинку, участі в оплаті комунальних платежів не приймає, самостійно дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не здійснює, що порушує права власника житла, оскільки він зобов'язаний нести додатковий тягар зі сплати нарахованих комунальних платежів, а доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. Витрати по оплаті судового збору, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача за позовом.

Outcome: approved