Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) 07.02.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.05.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає разом із матір'ю, перебуває на її повному матеріальному утриманні. Спільне проживання і виховання дитини з відповідачем не склалося, 27.01.2013 року відповідач залишив сім'ю, не надає коштів на утримання їх дитини. Позивач просить стягнути аліменти з відповідача, посилаючись на те, що у них з відповідачем подружнє життя не склалось, подружні стосунки фактично припинені, проживають сторони окремо. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів і підстав зазначених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити повністю. Також позивач зазначила, що вона ніде не працює інших джерел доходу окрім соціальної допомоги при народженні дитини не має, витрати на утримання дитини становлять більше тисячі гривень щомісяця. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву-заперечення у якій зазначив, що позов визнає частково у розмірі 300 грн., вказує, що матеріальну допомогу надає дитині. Також у вказаній заяві відповідач зазначає, що на даний час хворіє тому позбавлений можливості надавати матеріальну домомогу. Крім того, відповідач просить справу розглядати у його відсутності. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали, всебічно і повно дослідивши обставини справи встановив таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.05.2013 року (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. (а.с. 4). Дитина проживає разом з матір'ю, знаходиться на її повному матеріальному утриманні (а.с. 5). Подружні стосунки фактично припинені, позивач наполягає на стягненні аліментів на своє утримання. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 180-184, 191 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 4 ст. 27 Конвенції «Про права дитини» (ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.91) держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. Крім того, згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. В даному випадку норми закону передбачають право дружини або колишньої дружини, з якою проживає малолітня дитина, на утримання від чоловіка або колишнього чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, і з моменту пред'явлення позову. Малолітня дитина сторін по справі проживає з позивачем, яка не працює, доглядає дочку, яка перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу надає не регулярно, домовленості про добровільну сплату аліментів у позасудовому порядку між сторонами немає. З боку відповідача по справі надійшло заперечення на позов та копії аптечних розрахунково-касових чеків про придбання ліків і довідка без номера від 04.03.2014 року, Комунального закладу Шаргородська районна центральна лікарня з зазначенням діагнозу [PERSON] У результаті ретельного вивчення вказаних доказів судом встановлено, що захворювання відповідача не носить характеру хронічного, а є тимчасовим тому вказана обставина не перешкоджає в подальшому позивачу виконувати свої обов'язки по сплаті аліментів, як батька і чоловіка. Прийшовши до такого висновку суд діє відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України і вважає, що надані докази не можна сприймати, як належні та допустимі в обгрунтування зменшення розміру аліментів. Водночас суд констатує, що в частині стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] не надано достатніх доказів та не обгрунтовано в судовому засіданні розмір аліментів на її утримання. За таких умов суд вважає за можливе виходячи з вимог законності справедливості та обгрунтованості рішення зменшити розмір аліментів на утримання дружини до суми у 300 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Стягнення аліментів слід проводити з 07.02.2014 року, з моменту подачі позову. В силу ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів, бо позивач при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судового збору. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є молодою працездатною особою і спроможний сплатити аліменти на утримання дитини в обсязі, визначеному позивачем, а саме: у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на утримання дочки [PERSON] [INFO] та в розмірі 300 грн. на утримання дружини [PERSON] [INFO], щомісячно, починаючи з 07.02.2014 року і до досягнення дитининою 3 - х років при сплаті аліментів на дружину і до повноліття дитини при сплаті аліментів на утримання дитини.

Outcome: partial