Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє адвокат [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому зазначає, що останній є його сином. Після смерті дружини з серпня 2018 року у позивача виникли матеріальні труднощі. Він є пенсіонером за віком, має ряд хронічних захворювань, що тягне за собою додаткові матеріальні витрати. Пенсії у розмірі 1458,90грн. на місяць не вистачає навіть на третину необхідних для життя потреб. Відповідач працює на ВП «ЗАЕС» та отримує гідну заробітну плату. На численні прохання [PERSON] про матеріальне утримання, придбання ліків, продуктів, тощо [PERSON] не реагує та обмежується усними обіцянками допомоги. Щомісячні витрати, з урахуванням вартості лікування, складають приблизно 7\~000,00грн. На теперішній час допомагає позивачеві виключно старший син, який також має свою родину, двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання батька- Поцелуева О.В., у розмірі 1/4 частини від усього його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду, та довічно. Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.11.2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17.01.2019 року строк проведення підготовчого судового засідання продовжений. Ухвалою суду від 12.02.2019 року підготовче судове засідання закрито та справу призначно до судового розгляду. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача- адвокат [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача (а.с. 49). У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про причину неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов до суду не надавала. Сповіщався про дату та час судового засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Згідно з\~вимогами ст.\~128\~ЦПК України,\~у разі\~ненадання учасниками\~справи інформації\~щодо їх\~адреси судова\~повістка надсилається фізичним\~особам,\~які не\~мають статусу\~підприємців,-\~за адресою\~їх місця\~проживання чи\~місця перебування,\~зареєстрованою у\~встановленому законом\~порядку. При\~цьому днем\~вручення судової\~повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не зявився у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є батьком [PERSON], о підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно довідки № 1610 від 14.11.2018 року [PERSON] перебуває на обліку в Енергодарському обєднаному управлінні ПФУ і отримує пенсію за віком (а.с. 5). Відповідач є працездатною особою, працює на ВП «Запорізька АЕС» та його дохід за період з січня 2018р. по грудень 2018р. склав 242058,36грн., що підтверджується довідкою з місця роботи (а.с. 40), на даний час аліментних зобовязань не має. Відповідно до ч. 1 ст.\~202\~СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено частиною 1 статті 204 СК України. Відповідно до статті 201 СК України, обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків. Таким чином, моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання- стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб- пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при вирішенні спору необхідно враховувати розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом. Непрацездатними визнаються особи, що досягли пенсійного віку та інваліди I, II та III груп. Згідно статті 205\~СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При цьому судом враховуються всі інтереси сторін: непрацездатність батьків та їх потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище дітей, догляд дітей за батьками тощо. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України», при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, згідно з ч. 2 ст.\~205\~СК України при визначення розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов'язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей. Суд, враховує обставини справи, що позивач є пенсіонером, що підтверджується довідкою Енергодарського обєднаного УПФУ в Запорізькій області (а.с. 5), копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] (а.с. 7), тобто в правовому розумінні є непрацездатним, отримує пенсію в розмірі 1458,90грн. на місяць, 16.02.2018 року переніс гострий ішемічний інсульт, що підтверджується копією епікризу № 543 та копією листа непрацездатності (а.с. 9, 10), потребує інтенсивного дорогого лікування, тому приходить до висновку, що останній потребує утримання з боку своїх дітей. Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з'ясування обставин справи, розумності та справедливості, вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/10 частки його доходу, на утримання батька довічно. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial