Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] ) звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] (далі [PERSON] ), в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 05 червня 2015 року у Червонозаводському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 237. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутності взаєморозуміння. Вказує, що з 2018 року вона з сином проживає окремо від чоловіка. Зазначає, що кожен з них має різні погляди на життя, подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник позивача адвокат Шемаєва О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила не надавати сторонам строк для примирення. Відповідач [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. 05.06.2015 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 237, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після одруження відповідачка взяла собі прізвище « [PERSON] ». Згідно\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.\~110\~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно\~ст.\~112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, спільного господарства вони не ведуть, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, у них відсутній сімейний бюджет, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст.\~4, ст.\~12, ст.\~13, п. 2 ч. 1 ст.\~43, ч. 1, ч. 3 ст.\~223, ч. 4 ст.\~268 ЦПК України, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд. Враховуючи наведене та визнання позову відповідачем, суд на підставі положень ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити рішення про розірвання шлюбу за відсутності сторін. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу порушуватиме засади добровільності шлюбу та суперечитиме інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved