Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] в січні 2016 року звернувся до суду із заявою, за якою просила встановити, що її чоловік [PERSON] помер [NUMBER]. в смт. Коктебель м. Феодосія АР Крим. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті чоловіка, не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає їй прийняти спадщину, що залишилась після нього. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні на вимогах заяви наполягали, послались на доводи та підстави викладені в заяві. Представник зацікавлених осіб в суд не з'явилися. Заперечень на заяву не надходило. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. Так, згідно з свідоцтвом про одруження, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 14.06.1979 року. Це ж підтверджується відміткою в паспорті заявника. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що територія АР Крим з 20.02.2014 року вважається окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації. [PERSON] в травні 2015р. звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після її померлого чоловіка [PERSON] [NUMBER]. На підтвердження факту смерті чоловіка подала свідоцтво про смерть, що видане 06.11.2014р. Феодосійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, за яким [PERSON] помер [NUMBER]. в смт. Коктебель м. Феодосії АР Крим. За заявою, була заведена спадкова справа, проте спадкоємцю було роз'яснено про необхідність звернутись до суду із заявою про встановлення факту смерті спадкодавця, оскільки документи видані органами на тимчасово окупованій території України, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На підтвердження факту смерті [PERSON] заявником подано лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER], що видане 06.11.2014р. лікарем медичної установи м. Феодосія. Дані, що містяться в цьому свідоцтві, щодо дати та місця народження [PERSON], його місця реєстрації повністю збігаються з даними, що зазначені в його свідоцтві про народження, свідоцтві про одруження, паспортних даних, узгоджуються з фактом відкриття спадкової справи. Крім того, факт проживання [PERSON], на час смерті, в смт. Коктебель, окрім пояснень заявника, підтверджено довідкою Виконавчого комітету Коктебельської селищної ради, що видана на підставі письмових підтверджень сусідів, цим же органом заявнику надана довідка про те, що саме вона проводила поховання чоловіка на кладовищі смт. Коктебель. Тому, дані зазначені в лікарському свідоцтві про смерть судом визнаються такими, що відповідають дійсності. Наведене в сукупності, дає суду підстави прийти до однозначного висновку, що [PERSON] дійсно помер [NUMBER] року в смт. Коктебель м. Феодосії АР Крим у віці 59 років. Згідно з п. 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012р. № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Належного документу на підтвердження смерті [PERSON], як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку. Тому, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та можливість задоволення її вимог відповідно і на підставі ст. ст. 256, 257-1 ЦПК України.

Outcome: approved