Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовною заявою до Лубенської міської ради Полтавської області про передачу ділянки з земель комунальної власності у приватну власність громадян. В позові вказали, що [PERSON] є власником 44/100, а [PERSON] 56/100 домоволодіння по вул.І.Франка, 20 в м. Лубни Полтавської області. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,0726 га з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». Дана земельна ділянка належить територіальній громаді м. Лубен, в 2012 році пройшла кадастрову зйомку, її межі точно визначені на місцевості, має кадастровий номер і відповідно до рішення Лубенської міської ради від 17.02.2012 року була передана в оренду строком на пять років [PERSON], [PERSON], [PERSON], які на той час були власниками домоволодіння. В подальшому частини домоволодіння належні [PERSON], [PERSON] придбали позивачі і до них перейшли права та обовязки орендарів земельної ділянки. В 2013 році позивачі вирішили приватизувати вказану земельну ділянку, на якій розташоване належне їм домоволодіння. Відповідно до п.16 рішення Лубенської міської ради від 15.02.2013 року їм було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою. Однак начальник управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Лубенської міської ради відмовився погоджувати технічну документацію, виготовлену ДП «Лубенське державне топографо-геодезичне підприємство». Рішення мотивоване тим, що земельна ділянка має обтяження та обмеження містобудівного характеру у вигляді існуючого проходу та проїзду до сусіднього домоволодіння №22 по вул. І.Франка. Постановою Лубенського міськрайонного суду від 20.12.2013 року вказану відмову було визнано незаконною. Проте, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2014 року постанова місцевого суду була скасована, а в задоволені позову відмовлено. При цьому суд апеляційної інстанції вказав, що жодних обмежень та обтяжень спірна земельна ділянка не має і з 08.09.1983 року через неї не існує ані проходу, ані проїзду до земельної ділянки сусіднього домоволодіння. Позивачі вказують, що неодноразово зверталися до Лубенської міської ради з питання проведення приватизації земельної ділянки, на якій розташоване їх домоволодіння, однак кожного разу під різними приводами вирішення даного питання відкладалось. Пунктом 23 рішення Лубенської міської ради Полтавської області від 08.08.2014 року позивачам було відмовлено в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та у передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки по вул. І.Франка, 20 в м. Лубни. Постановою Лубенського міськрайонного суду від 07.10.2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року, вказаний пункт рішення був скасований. В цих рішеннях було прямо вказано, що у Лубенської міської ради відсутні законні і обєктивні обставини, які б перешкоджали затвердженню поданої ними технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки в м. Лубни по вул. І.Франка,20. Отримавши вищевказані судові рішення, якими попередні дії та рішення посадових осіб виконкому міської ради та самої міської ради були визнані незаконними, позивачі 28.10.2014 року, 20.11.2014 року та 08.12.2014 року знову зверталися до Лубенської міської ради для затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки за адресою м. Лубни, вул. І.Франка, 20. Пунктом 26 рішення Лубенської міської ради від 19.12.2014 року відповідач визнав технічну документацію такою, що не відповідає вимогам закону. Підстави такого рішення повністю співпадають з підставами скасованого судом пункту 23 рішення Лубенської міської ради Полтавської області від 08.08.2014 року. Позивачі вважають, що немає жодних законних підстав для відмови їм в затвердженні технічної документації із землеустрою та відмови у передачі їм у спільну сумісну власність спірної земельної ділянки, а тому відповідно до уточнених позовних вимог просять визнати незаконним і скасувати п.26 рішення Лубенської міської ради від 19.12.2014 року, зобовязати Лубенську міську раду Полтавської області передати з земель комунальної власності Лубенсьої міської ради земельну ділянку за адресою: м. Лубни, вул. І. Франка, 20, площею 0,0726 га у приватну спільну часткову власність громадянам [PERSON] та [PERSON], визначивши, що до позивача [PERSON] переходить право власності на 44/100 частин, а до позивачки [PERSON] 56/100 частин вказаної земельної ділянки. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.11.2015 року в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет позову, залучено [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні позивачі, заявлені позовні вимоги підтримали. Представник відповідача, Лубенської міської ради, за довіреністю проти задоволення позову заперечив та вважав, що відмова у затвердженні технічної документації згідно із рішенням (пункт 26) сорок сьомої сесії шостого скликання Лубенської міської ради від 19.12.2014 року «Про вилучення, надання земельних ділянок у власність та користування юридичним і фізичним особам для різного цільового призначення» є обґрунтованою, а технічна документація є такою, що не відповідає ст.55 ЗУ «Про землеустрій» та ст.ст. 120, 198 ЗК України. Оформлення технічної документації було здійснено з порушенням вимог законодавства. Межі земельної ділянки не були погоджені з співвласниками земельної ділянки. В самій технічній документації містяться неточності щодо її площі, також в актах неправильно відображені фактичні обставини при проведенні замірів земельної ділянки. Третя особа [PERSON] та її представник проти задоволення позову заперечили, вважають, що при затвердженні технічної документації позивачів будуть порушені її права користування земельною ділянкою. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, надані докази, заслухавши сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.55 ЗУ «Про землеустрій» документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.ч.2 - 3 ст.116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Згідно ч.ч.1, 6 ст.118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Згідно ч.ч.9 11 ст.118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до п. г) ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара. Згідно ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ст.198 ЗК України, кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу від 16.11.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання набула у власність 30/100 частин житлового будинку за адресою: м. Лубни, вул. І.Франка, 20. За договором купівлі-продажу від 16.10.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання набула у власність 26/100 частин житлового будинку за адресою: м. Лубни, вул. І.Франка, 20. Таким чином [PERSON] є власницею 56/100 житлового будинку за адресою: м. Лубни, вул. І.Франка, 20. Власником іншої частини домоволодіння 44/100 відповідно до свідоцтва про право власності від 01.10.2012 року серії САЕ №389460, виданого виконкомом Лубенської міської ради на підставі рішення №237 від 26.09.2012 року, є [PERSON] Зазначений будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0726 га, кадастровий номер 5310700000:06:056:0001, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. Відповідно до договору оренди землі від 27.04.2012 року вказана земельна ділянка була передана в оренду попереднім власникам [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] строком на 5 років. Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Отже, до [PERSON] з придбанням домоволодіння, відповідно до ч.2 ст.120 ЗКУ автоматично перейшли права та обов'язки орендарів земельної ділянки. Такі обставини також встановлені постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.10.2014 року у справі № 539/3100/14-а. У 2013 році позивачі вирішили приватизувати земельну ділянку, на якій розташоване їх домоволодіння за адресою: м. Лубни, вул. І.Франка, 20. Відповідно до рішення Лубенської міської ради від 15.02.2013 р., позивачам був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою. З цього приводу вони звернулися в ДП «Лубни Геодезія» і позивачам була виготовлена технічна документація. За погодженням меж земельної ділянки позивачі звернулися до сусідів [PERSON] і [PERSON] (з будинку № 24 та № 22 по вул. І.Франка в м. Лубни). Мешканці будинку № 24 узгодили межі, а мешканці будинку № 22 відмовили в погоджені меж, аргументуючи тим, що вони купили будинок 5 років тому і весь час користувалися пішохідним проходом до свого домоволодіння через орендовану позивачами земельну ділянку. Крім того, згадані особи вказали, що вони мають право користування не тільки проходом, але і проїздом до свого будинку через земельну ділянку, яку орендують позивачі. Через земельну ділянку, якою користуються позивачі, ще при колишніх власниках домоволодіння, до будинку № 22 були прокладені підземні мережі газо- та водопостачання. Позивачі звернулися до комісії виконавчого комітету Лубенської міської ради по врегулюванню земельних спорів. Комісія по врегулюванню земельних спорів склала акт від 23.05.2013 року. З акту вбачається, що комісія вирішила: визнати неправомірним дії [PERSON] та [PERSON] (співвласників будинку № 22) щодо відмови у погодженні меж земельної ділянки вул. І.Франка, 20, на якій розташований житловий будинок, що належить позивачам; рекомендовано власникам будинку №24 встановити земельний сервітут на прохід, під'їзд, експлуатацію та обслуговування газо- та водопроводу через земельну ділянку, якою користуються позивачі. Вищезазначений акт комісії був затверджений рішенням виконкому Лубенської міської ради №129 від 29.05.2013 року. /а.с.60, 62-63/ Позивачі зверталися до начальника управління містобудування та архітектури виконкому Лубенської міської ради [PERSON] для погодження технічної документації, який розглянувши звернення, надав висновок №211 від 01.08.2013 року, що земельна ділянка, якою користуються позивачі, має наступні обтяження та обмеження містобудівного характеру: проїзд до садиби № 22 по вул. І.Франка, обслуговування інженерних мереж, які підведені до садиби № 22. Враховуючи викладене, було зроблено висновок, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул. І.Франка, 20 в м.Лубнах підлягає доопрацюванню. Позивачі оскаржили вищевказаний висновок до суду. Постановою Лубенського міськрайонного суду від 20.12.2013 року позов задоволено. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року рішення суду першої інстанції було скасовано, а в задоволенні позову відмовлено. При цьому судом апеляційної інстанції визначено, що висновок архітектора не має жодних правових наслідків для позивачів, не є обов'язковим для виконання та носить рекомендаційний характер, у зв'язку з чим не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні ст.2 КАС України. Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що обтяження та обмеження, зазначені у висновку відповідача не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порядку встановленому законом, 08.09.1983 року була складена оновлена викопіровка присадибної ділянки №20, де проходу або проїзду через домоволодіння №20 до домоволодіння №22 не відображено. В подальшому 15.07.2014 року позивачі звернулися до Лубенської міської ради з проханням затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по вул. І.Франка, 20 та передати виділену земельну ділянку в спільну сумісну власність. 08.08.2014 року на сорок четвертій сесії шостого скликання Лубенська міська рада Полтавської області ухвалила рішення, пунктом 23 якого,

Outcome: approved