Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] 06.12.2018 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами розірвання шлюбу між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрованого 17.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області за актовим записом №67. У позовній заяві [PERSON] викладена наступна позиція. З відповідачем по справі [PERSON] він перебуває у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем вже декілька місяців поспіль вони не підтримують шлюбних стосунків через непорозуміння з важливих питань. Між ними відсутні будь-які подружні почуття (любові, поваги, взаємної підтримки). Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Зауваживши про власне небажання продовжувати сімейне життя з [PERSON] та стійкий особистий намір на розлучення, відсутність бажання щодо примирення, вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати (а.с.2). Ухвалою Жмринського міськрайонного суду від 18.12.2018 року відкрито провадження в даній справі заправилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.01.2019 року. Сторони за їх належним викликом в підготовче засідання наразі не з'явились. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, за змістом якої позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила справу розглянути у її відсутність. Додатково повідомила, що на даний час не вагітна та дітей віком до одного року не має. Позивач [PERSON] також попередньо надав до суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи по суті. За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що сторони у справі є відповідно батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Відповідно до положень ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно чи про місце проживання спільної дитини між сторонами в межах даного цивільного спору не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача, відповідачем визнані безумовно. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню судом. Питання про розподіл судових витрат суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України, щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого нею при поданні позову, що становить 352,40 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 352,40 грн., згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved