Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до [PERSON] (далі Відповідач) з позовом про зняття з реєстраційного обліку за наступних обставин. 15 березня 2004 року Управлінням житлово - комунального господарства Одеської міської ради Позивач отримав Свідоцтво про право власності на житло, а саме, на квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить на правах приватної власності йому та членам його сім'ї : [PERSON] - дружині, [PERSON] - сину, [PERSON] - доньці у рівних частинах, загальною площею 63,5. Квартира (кімнати у квартирі спільного заселення, будинок) приватизована згідно з Законом України « Про приватизацію державного житлового фонду». 04.12.2007 року [PERSON] яка зареєстрована за адресою: [INFO], ІПН3044601020, уклала Договір дарування своєї ? частини квартири [ADDRESS], яка в цілому складається з трьох кімнат,загальною площею 63,5 м2,житловою площею 37,7 м2 своїй матері [PERSON]. 04.12.2007 року [PERSON] був отриманий витяг з державного реєстру правочинів, номер правочину 254009 договору дарування. 04.04.2008 КП «Одеським міським бюро технічної інвентарізації та реєстрації об'єктів нерухомості», було прийняте рішення про реєстрацію права власності ? частини квартири та видано Витяг Про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON], як власнику ? частини квартири на підставі договору дарування. З травня 2015 року Відповідач [PERSON], проживає окремо від Позивача, за комунальні послуги не сплачує, ніде не працює та місце проживання її не відоме, особистих речей її в квартирі не знаходиться, квартиру залишила добровільно. В вихованні своєї доньки участь не приймає та майже не бачиться з нею, веде аморальний облік свого життя, вживає хімічні та наркотичні препарати, алкогольні напої, у звязку з чим добровільне зняття з реєстрації за місцем проживання Відповідачу запропонувати неможливо. На протязі всього часу Позивач самостійно сплачує всі комунальні послуги, а також за Відповідача, виховує її доньку, яку вона залишила, приводе в належний стан квартиру, в якій мешкає його родина. За викладених обставин Позивач просить визнати Відповідача такою, що втратила право користування житловою площею за місцем реєстрації в [ADDRESS] та може бути знята з реєстраційного обліку за рішенням суду. Позивач надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася про причини неявки суд не сповістила, не надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та постановлення заочного рішення. Встановлено, що 15 березня 2004 року Управлінням житлово - комунального господарства Одеської міської ради Позивач отримав Свідоцтво про право власності на житло, а саме, на квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить на правах приватної власності йому та членам його сім'ї : [PERSON] - дружині, [PERSON] - сину, [PERSON] - доньці у рівних частинах, загальною площею 63,5 кв.м (а.с.6). 04.12.2007 року [PERSON] яка зареєстрована за адресою: [INFO], ІПН3044601020, уклала Договір дарування своєї ? частини квартири [ADDRESS], яка в цілому складається з трьох кімнат,загальною площею 63,5 м2,житловою площею 37,7 м2 своїй матері [PERSON].(а.с.11). 04.04.2008 КП «Одеським міським бюро технічної інвентарізації та реєстрації об'єктів нерухомості», було прийняте рішення про реєстрацію права власності ? частини квартири та видано Витяг Про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON], як власнику ? частини квартири на підставі договору дарування.(а.с.12-13). Згідно з Довідкою з місця проживання та складу сім ї і реєстрації від 13.04.2016 р.№ 2698 надано КП ЖКС « Північний» дільниця № 3, в квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] - відповідальний, [PERSON] - син, [PERSON] Валеріївна- онучка, [PERSON] Олександрівна- онучка, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дружина, [PERSON] теща (а.с.14). Дочка Відповідача [PERSON] народилась 21.04.2009 року згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 178117 (а.с.18). З Акту № 01 від 12.09.2016 року вбачається, що Відповідач біля 10 місяців не проживає в квартирі Позивача, особистих речей її в квартирі не знаходиться, квартиру залишила добровільно. В вихованні своєї доньки участь не приймає та майже не бачиться з нею, веде аморальний облік свого життя, вживає хімічні та наркотичні препарати, алкогольні напої (а.с.15). На підставі заяви від 12.09.2016 р. [PERSON] звернувся в ГО ПО «Юрист Плюс» про надання юридичної допомоги на підставі протоколу зборів № 25 від 12.09.2016р., наказу № 25 від 12.09.2016р., надана Довіреність № 29 від 12.09.2016 р. бути представником в судах України , згідно ст. 42 ЦПК України (а.с.23-25). Згідно ст. 383 ЦК України та ст.ст. 150, 155 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право і користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користуваш житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шест місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, п втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), «свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Згідно п. 9, 10 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце проживання якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за місцем його перебування або за останнім відомим місцем проживання відповідача чи постійного його заняття (роботи). Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, судом встановлено факт не проживання Відповідача в квартирі, яка належить Позивачу, що перешкоджає Позивачу у здійсненні ним права власника. Суд вважає, що слід визнати Відповідача такою, що втратила право користування житлом в квартирі [ADDRESS] та підлягає зняттю з реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: approved