Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON] в інтересах якого діє [PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, зацікавлена особа Стрийська державна нотаріальна контора, із заявою, в якій просив встановити факт, що [PERSON], яка склала заповіт на імя свого сина [PERSON], та [PERSON], зазначена в Свідоцтві про народження [PERSON], одна й таж сама особа, та є його матірю. Представник заявника в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити з підстав, викладених в даній заяві. Зацікавлена особа\~ Стрийська державна нотаріальна контора,\~ в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена,\~ однак подала клопотання про розгляд заяви без її участі (а.с.21). В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] та [PERSON] одна і таж сама особа, яка є матірю [PERSON]. Заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в\~ порядку\~ окремого\~ провадження\~ розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення,\~ зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством непередбачено іншого\~ порядку їх встановлення; - заявник не має іншої\~ можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт,що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно Свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1855875, виданого 21.06.1962 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. 07.02.2013 року померла мама заявника - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Ланівської сільської ради Стрийського району Львівської області 08.02.2013р. Після її смерті відкрилася спадщина. За життя покійна [PERSON] склала заповіт за яким все рухоме майно, яке належало їй за життя вона заповіла своєму синові [PERSON]. З метою оформлення документів на спадкове майно заявник звернувся до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після опрацювання поданих документів нотаріус звернув увагу на те, що в заповіті, який складений на імя [PERSON] спадкодавцем зазначено [PERSON]. При цьому, з свідоцтва про народження заявника вбачається, що його матір є [PERSON]. При цьому, як випливає зі змісту поданої до суду заяви, помилка в написанні імені та по батькові покійної [PERSON], допущена у свідоцтві про народження заявника, унеможливлює оформлення за ним права власності на спадкове майно та зумовлює необхідність встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON] одна і таж сама особа, яка є його матірю. Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Зважаючи на вищевказані обставини, проаналізувавши викладені пояснення представника заявника та свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] в інтересах якого діє [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved