Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

[PERSON] 26 травня 2017 року пред'явила позов до Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин, а саме, що її батько [PERSON] був племінником [PERSON], котра померла [INFO] року, та визнання за нею, позивачем, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], котрий помер [INFO] року. У обґрунтування позову посилалася на те, що [INFO] року померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме, на вказаний житловий будинок, на який вона за життя, 11 вересня 1995 року склала заповіт, яким заповіла його [PERSON], котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав і тому нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на будинок та про наявність родинних відносин між її батьком і [PERSON] Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Від відповідача Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області надійшла заяви про розгляд справи за відсутності її представника та визнання позову. Вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Із відповіді Самбірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області вбачається, що у відділі перебуває на зберіганні актовий запис про народження [PERSON] від 18 серпня 1926 року № 12, з якого відомо, що вона народилася [INFO] року у смт. Дубляни Самбірського району Львівської області та її батьком був [PERSON], а матір'ю [PERSON] ( а.с. 27). Із витягу з державного реєстру актів цивільного стану відомо, що [PERSON] народився [INFO] року у смт. Дубляни Самбірського району Львівської області та його батьками записані [PERSON] і [PERSON] ( а.с. 28). Із витягу з державного реєстру актів цивільного стану відно, що [PERSON] народився [INFO] року і його батьком був [PERSON], а матір'ю [PERSON] ( а.с. 29). Отже, з наведених доказів вбачається, що [PERSON] був племінником [PERSON], так як у актових записах про її народження, та народження батька [PERSON], котрий був дідом позивача, збігається прізвище, ім'я та по батькові їх батьків. Із довідок, виданих Дублянською селищною радою Самбірського району Львівської області 07.08.2014 № 714 та 16.03.2017 № 02-07/190, технічного паспорта та довідки про технічну характеристику об'єктів нерухомого майна вбачається, що господарство по [ADDRESS], відносилося до колгоспного двору, майно якого складалося: із житлового будинку, сараю, навісу, вбиральні, криниці та огорожі і [PERSON], [INFO] до дня смерті постійно там проживала із племінником [PERSON], [INFO] (а.с. 15, 16, 21-24,25) Із довідки № 1037, виданої 09.09.2013 Самбірським МБТІ, видно, що будинок [ADDRESS] в цілому зареєстрований за [PERSON], як головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Дублянської селищної ради від 21 грудня 1985 року за № 134 (а. с. 22). Із повідомлення у ЗМІ - «Високий Замок» відомо, що загублено свідоцтво про право власності, видане на підставі рішення Дублянської селищної ради від. 21.12.1985 року за № 134, на ім'я [PERSON] (а.с. 26). Згідно ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на момент припинення колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Отже, станом на 1 липня 1990 року [PERSON] та [PERSON] мали право на 1/2 частину вказаного будинку кожен, як частку в майні колишнього колгоспного двору. Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть вбачається, що [INFO] року померла [PERSON] померла (а.с. 13). Із заповіту, складеного 11 вересня 1995 року видно, що [PERSON] житловий будинок, що належить їй на праві особистої власності, який знаходиться у [ADDRESS] заповідає [PERSON] ( а.с. 12). Правилами статтей 548 та 549 ЦК Української РСР, який був чинний на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] було встановлено, що для набуття права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Із довідки, виданої Дублянською селищною радою Самбірського району Львівської області 7 серпня 2017 року № 714 відомо, що [PERSON], [INFO] до дня смерті постійно проживала у [ADDRESS] та до дня смерті проживала із племінником [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Ураховуючи наведене, [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки на момент смерті [PERSON] проживав у вказаному будинку і тому фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Із свідоцтва про смерть та інформаційної довідки зі спадкового реєстру відомо, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 5,9). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Із свідоцтва про народження, паспорта громадянина України та рішення Сихівського районного суду м. Львова вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 17, 20, 30) Самбірської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON], як спадкоємцю за законом унаслідок смерті [PERSON], видала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну часку(пай), яка знаходиться у Виробничому пайовому сільськогосподарському підприємстві «Дублянське», що знаходиться в смт. Дубляни, розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, але відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок з посиланням на те, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, а також не доведено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], що вбачається із заяви, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та відповіді Самбірської державної нотаріальної контори (а. с. 7, 11, 18). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на це майно.

Outcome: approved