Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2015, однак з 10.05.2020 між ними припинені фактичні шлюбні стосунки та ведення спільного господарства у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя. Наразі позивач має намір створити нову сім`ю. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення він не згоден. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, остання через канцелярію суду надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за їх відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, в якій також вказала, що проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 27 листопада 2015 року Виконавчим комітетом Святогірської міської ради м. Слов`янськ Донецької області під актовим записом № 41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що з 10 травня 2020 року між подружжям були припинені фактичні шлюбні стосунки та ведення спільного господарства через різні погляди на сімейне життя. Наразі позивач має намір створити нову сім`ю. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення він не згоден. Відповідачем суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, що підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. В свою чергу, у наданій суду письмовій заяві відповідач вказує, що не заперечує проти розірвання цього шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач надала суду заяву, в якій безумовно визнала позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, оскільки судом встановлено, що сім'я сторін розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти цього та не виявляє бажання вжити заходів для збереження шлюбу з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved