Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

[PERSON] в жовтні 2021 року заявив позов до до [PERSON] про стягнення коштів за договором купівлі-продажу квартири, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 386512 грн. 50 коп. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до розпорядження № 1622 від 20.07.1998 р. їй та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало по 1/4 частки квартири [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , та її частку квартири, яка становила 1/4 було успадкована по 1/8 - [PERSON] та [PERSON] . Зазначила, що між співвласниками квартири було досягнуто згоду щодо її продажу та розподілу коштів від продажу квартири. В зв`язку з тривалим перебування позивача за кордоном, нею було видано довіреність на ім`я відповідача щодо можливості представляти інтереси з питань оформлення спадкових прав та відчуження частки квартири за адресою: [ADDRESS] , яка була посвідчена консулом Генерального консульства України в м. Торонто (Канада) 09.09.2019 р. за реєстровим № 573-1485. Проте 25.11.2020 р. із розмови з відповідачем стало відомо що останньою було відчужено спірну квартиру, та було повідомлено, що кошти від продажу квартири можна отримати тільки через суд. На підставі наведено просила задовольнити позов. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 11.10.2021 р., справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач та його представник в суд не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Від представника позивача до суду надійшло клопотання, яким позовні вимоги підтримує у повному обсязі, розгляд справи просить провести без участі представника позивача. Відповідач та треті особи в суд не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, відзиву на позов не подали. Судом встановлено таке. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 20.07.1998 р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало на праві спільної, сумісної власності по 1/4 частки кожному квартири [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , про що Відділом реєстрації смерті у м. Києві, зроблено актовий запис № 18604. З матеріалів справи вбачається, що 1/4 частку квартири, що належала покійній [PERSON] успадкована [PERSON] та [PERSON] . З метою продажу належної частки квартири, позивачем 09.09.2019 року було видано довіреність на ім`я відповідача щодо можливості представляти інтереси з питань оформлення спадкових прав та відчуження частки квартири за адресою: [ADDRESS] , яка була посвідчена консулом Генерального консульства України в м. Торонто (Канада) 09.09.2019 р. за реєстровим № 573-1485. Як зазначає позивач, 25.11.2020 р. їй стало відомо, що відповідачем було відчужено спірну квартиру, та належну частину коштів від продажу квартири відповідачем так не було передано [PERSON] 16.11.2021 р. позивачем було відкликано та скасовано довіреність видану на ім`я [PERSON] . Згідно договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідченого 24.03.2020 р. приватним нотаріусом КМНО Василенко О.А., продаж квартири було вчинено за 1546050,00 грн. За змістом ч.1 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ч.3 вказаної статті представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Як зазначено в ч.1 ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Відповідно до ч.3 цієї статті довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Згідно до вимог ст. 525, 526, 530, 623 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до чинного законодавства, одностороння відмова від зобов`язань не допускається. Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання в будь-який час, а боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати задані цим збитки. У відповідності до ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме відшкодування винною стороною збитків. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Згідно з правилами ст. 1006 ЦК України повірений зобов`язаний: повідомити довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. За змістом зазначеної норми саме на повіреного покладено обов`язок передати довірителеві все одержане за виконаним дорученням при чому негайно. Вирішуючи спір, на зазначені положення закону суд уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову в позові. Зі змісту зазначеної довіреності, виданої позивачем убачається, що остання уповноважила [PERSON] , серед іншого, представляти інтереси з питань оформлення спадкових прав та відчуження частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Однак довіритель не надавав права на розпорядження на свій розсуд коштами, отриманими від продажу нерухомого майна. Доказів отримання [PERSON] за договором купівлі-продажу належних їй коштів в сумі 386512 грн. 50 коп. матеріали справи не містять. Таким чином, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3865 грн. 12 коп.

Outcome: approved