Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» (далі - відповідач, ПАТ «КРП»), в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку з 23.08.2013 року по 21.11.2013 року в розмірі 6 646,08 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він працював з 2011 року в ПАТ «КРП» та 22.08.2013 року був звільнений, згідно ст.. 38 КЗпП України. Починаючи з січня 2013 року відповідач заробітну плату позивачу виплачував нерегулярно, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 7 194,16 грн. Постановою суду від 15.11.2013 року з відповідача стягнуто суму заборгованості по виплаті заробітної плати та моральну шкоду. Сума середнього заробітку позивача на день пред'явлення позову становить 6 646,08 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.11.2013 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені та справу призначено до судового розгляду. 09.01.2014 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку з 23.08.2013 року по 09.01.2014 року в розмірі 10 113,60 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що наказом ПАТ «КРП» від 15.12.2011 року № 566-к [PERSON] було прийнято на роботу матросом з 15.12.2011 року (а. с. 3). Наказом ПАТ «КРП» від 22.08.2013 року № 317-к [PERSON] було звільнено з роботи 22.08.2013 року за власним бажанням, ст.. 38 КЗпП України, з виплатою компенсації за невикористану відпустку (а. с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, ПАТ «КРП» повинне було виплатити [PERSON] в день звільнення всі суми, що належали йому до виплати. Проте, згідно довідки ПАТ «КРП» від 03.09.2013 року № 4192, у ПАТ «КРП» існує заборгованість із заробітної плати перед [PERSON] за період з 01.03.2013 року по 01.09.2013 року в розмірі 9 813,22 грн. (а. с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 було затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), який згідно п. 1 застосовується, зокрема, у випадках вимушеного прогулу та інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Як визначено у п. 2 Порядку, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Відповідно до п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Так, згідно довідки ПАТ «КРП» від 03.09.2013 року № 4192, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 97,37 грн. Позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку з 23.08.2013 року по 09.01.2014 року в розмірі 10 113,60 грн. Перевіривши розрахунок позивача, суд повністю з ним погоджується. Крім того, у судовому засіданні представник відповідача позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3 ст. 38 ЦПК України, юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники. Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 44 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності. Так, представник відповідача Руденко В.В. діє на підставі довіреності ПАТ «КРП» від 31.12.2013 року № 01-29-798, яка не містить застереження щодо обмеження зазначеного представника у праві визнати позов повністю або частково, отже, суд вважає, що представник відповідача Руденко В.В., визнаючи позов, діє в межах наданих довіреність повноважень. За таких обставин, враховуючи, що відповідач визнав позов, що не суперечить чинному законодавству та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позов щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні з 23.08.2013 року по 09.01.2014 року в розмірі 10 113,60 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, а позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, зважаючи на те, що згідно п. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, то з відповідача в дохід Держави підлягають стягненню 229,40 грн. у відшкодування судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved