Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] звернулась до суду з позовом до Березинської селищної ради та [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, факту прийняття спадшщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті матері [PERSON], померлої 07 лютого 2014 року. Послалась на те, що 7 лютого 2014 року померла її мати, [PERSON], спадкодавець майна за адресою: [ADDRESS]. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно позивачу відмовлено у звязку з тим, що прізвище її брата [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини на її користь, не співпадає з прізвищем спадкодавця [PERSON]. Окрім того, позивач послалась на те, що зазначене нерухоме майно належало на праві спільної власності її батькам [PERSON] та [PERSON], проте в Свідоцтві про право власності на житло, виданого Органом приватизації при Арцизькій КЕЧ району від 31 жовтня 1994 року її батько вказаний як [PERSON], що також є перешкодою для отримання нею спадщини. Таким чином, позивач просила встановити факт належності свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 31 жовтня 1994 року, виданого органом приватизації при Арцизькій квартирно-експлуатаційній частині району саме [PERSON], встановити факт прийняття спадщини, згідно якого [PERSON] фактично прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON] та визнати за [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], в порядку спадкування за законом право власності на квартиру [ADDRESS] згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 27 липня 2015 року. В судове засідання позивач та її представник не зявилися. Надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримують. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В звязку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON], в подальшому після укладення шлюбу змінила прізвище на «Желяскова» (а.с. 10, 11). Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 15 жовтня 2014 року встановлено факт, що [PERSON], [INFO], доводилася донькою [PERSON], яка померла 17 лютого 2014 року (а.с. 12, 17). [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності належала квартира [ADDRESS], проте в Свідоцтві про право власності на житло, виданого Органом приватизації при Арцизькій КЕЧ району від 31 жовтня 1994 року батько позивача вказаний як [PERSON], а в Свідоцтві про смерть від 23 травня 2005 року як [PERSON] (а.с. 18, 29). Також у позивача є рідний брат, [PERSON], [INFO], який від спадщини відмовився на користь [PERSON] (а.с. 20-25, 28). Таким чином, позивач відноситься до першої черги спадкоємців на підставі ст. 1261 ЦК України, а інший спадкоємець першої черги [PERSON] від своєї частки у спадщині відмовився на користь позивача. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Окрім того, на теперішній час неможливо внести зміни до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації при Арцизькій КЕЧ району від 31 жовтня 1994 року, позаяк остання розформована. Таким чином суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо встановлення факту належності свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 31 жовтня 1994 року, виданого органом приватизації при Арцизькій квартирно-експлуатаційній частині району саме [PERSON] та встановлення факту прийняття спадщини, згідно якого [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті 20 травня 2005 року свого чоловіка [PERSON]. Згідно із ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. Таким чином, суд доходить висновку, що право позивача на отримання в спадщину за законом спадкового майна підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно - квартиру [ADDRESS]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved