overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] 14. 11. 2013 р. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 серпня 1986 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чорнухинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 31. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинені. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити - [PERSON]. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] 14.11.2013 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 11.10.2003 року між ним та [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що фактично сім'я розпалася у квітні 2011 року, супружних відносин не підтримують, проживають порізно, причина розпаду сім'ї - відсутність взаєморозуміння та поваги, у зв'язку із чим виникають сварки та скандали. Вважає неможливим подальше збереження шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з урахуванням письмових заяв сторін і визнання відповідачем позову, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2003 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Пахарівської сільської ради Джанкойського району АР Крим, актовий запис № 3 (а.с.5), дошлюбне прізвище відповідача змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Сторони сімейні та подружні відносини не підтримують з квітня 2011 року, спільне господарство не ведуть, загального бюджету не мають. Вказані обставини визнані сторонами, тому доведенню не підлягають. Задовольняючи вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористувався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує його інтереси, чи інтереси інших осіб. Суд визнає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б моральним принципам, вимогам ст. 24 СК щодо добровільності шлюбу та заборони примушення до шлюбу, у зв'язку з чим, шлюб підлягає розірванню. Оскільки статтею 113 СК передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а відповідно до ст.. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, суд вважає можливим задовольнити вимогу відповідача про залишення їй шлюбного прізвища «[PERSON]». На підставі ст.ст.24, ст.104 ч. 2, ст.105 ч. 3, 110 ч.1, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] 14. 11. 2014 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 29. 10. 1988 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Скибинській сільській раді Жашківського району, актовий запис № 16. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Сім'я розпалася з листопада 2009 року і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати . Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] 14.11.2016р. звернулася до суду із заявою, в якій просить надати їй право на шлюб до досягнення нею шлюбного віку. [PERSON] зазначила, що вона народилась 22 серпня 1999р. в селі Гаї-Дітковецькі Бродівського р-ну Львівської області. Вона та [PERSON] мають намір одружитися. Для реєстрації одруження необхідно подати заяву у відділ РАЦС Бродівського РУЮ. Однак таку заяву в них не приймають так як на даний час їй ще не виповнилося 18 років. Однією з причин, через яку вони мають намір одружитися є те, що вона є вагітною 12 тижнів, що стверджується довідкою за № 927 від 11 листопада 2016 року Бродівської центральної лікарні. Її батьки та наречений проти одруження не заперечують, а тому вона змушена з даною заявою звернутися до суду. Заявниця в судове засідання не з?явилася, однак подала суду письмову заяву, в якій свою просить заяву задовольнити, постановити рішення, яким надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] Заінтересована особа - [PERSON], в судове засідання не з?явилася, однак подала суду письмову заяву, у якій підтримала заяву, просить її задовольнити. \~\~\~\~ Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з?явився. Заінтересована особа відділ ДАЦС Бродівського РУЮ в судове засідання не з?явився, однак начальником відділу ДАЦС Бродівського РУЮ [PERSON] було подано суду заяву, в якій вона проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. \~\~\~\~ Дослідивши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у стані вагітності (а.с.11). Згідно паспорту громадянина України (а.с.3) заявниця не досягла шлюбного віку, оскільки їй виповнилось 17 років. Відповідно до ст.23 ч.1 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Відповідно до ст.22 ч.1 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст.23 ч.2 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Оскільки заявниця досягла сімнадцяти років і станом на 11.11.2016 р. її вагітність становить 12 тижнів, то реєстрація нею шлюбу відповідатиме її інтересам, забезпечить стабільність відносин між подружжям та охорону інтересів майбутньої дитини. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно надати право на шлюб до виповнення шлюбного віку. \~На підставі ст.23 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] 14.11.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 17 липня 2010 року по 29 вересня 2016 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказувала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутися до суду. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу (заробітку) громадян, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому не заперечував проти стягнення з нього аліментів в заявленому позивачем розмірі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що з 17 липня 2010 року по 29 вересня 2016 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. На момент розгляду справи сторони розлучені та проживають окремо. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження дитини, [PERSON] являється його батьком. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правова природа аліментів у розумінні норм\~глави 15 СК України\~є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами\~статті 182 СК України\~та\~пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я\~\~та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

\~ [PERSON] 14.11.2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17.06.2011 року, зареєстрованому відділом ДРАЦС Сокирянського РУЮ Чернівецької області за актовим записом №41. Позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. З листопада 2016 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили повагу один до одного та взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, просить його розірвати. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, можливості примирення не вбачає. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Крім цього, просить стягнути з відповідача понесені нею витрати по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився та подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо його задоволення, можливості примирення з позивачкою не вбачає, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-МИ №069823, виданого 17.06.2011 року відділом ДРАЦС Сокирянського РУЮ Чернівецької області, 17.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Стецька) [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №41. \~Позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №148163 виданого 24.09.2011 року відділом ДРАЦС Сокирянського РУЮ Чернівецької області. З листопада 2016 року сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] 14.12.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з 12.08.1995 року по 01.12.2015 року він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з ним. Зазначив, що відповідач участі у вихованні сина бере пасивно, допомогу на його утримання надає періодично, якої не вистачає для його повноцінного харчування та проживання. Враховуючи те, що син виявив бажання проживати разом з ним, просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 грудня 2015 року та до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та позов визнала в повному обсязі. У разі визнання відповідачем позову, як визначено в частині 4 статті 174 ЦПК України, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: 12 серпня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Тимченківською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис № 9 від 12.08.1995 року, який 01.12.2015 року на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від [INFO] Згідно пояснень позивача та не заперечувалось відповідачем, неповнолітній син [PERSON] 2000 р.н. проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач позов визнала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме: до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, у зв'язку з чим судовий збір з відповідача підлягає стягненню у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON] 14.12.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 15.10.1980 року, зареєстрованому Ломачинецькою сільською радою Сокирянського району Чернівецької області. З березня 2015 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є відсутність взаємопорозуміння та різні погляди на сімейне життя. Можливості примирення не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер, просить його розірвати. Після розірвання шлюбу змінювати прізвища не бажає. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Миритися з відповідачем не бажає. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Понесені нею витрати на сплату судового збору просить не стягнути з відповідача. Відповідач у судове засідання також не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем проживанням, зареєстрованим у встановленому законом порядку. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 15.10.1980 року Ломачинецькою сільською радою Сокирянського району Чернівецької області, 15.10.1980 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Ломачинецькою сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом № 39. Згідно змісту позовної заяви сторони з березня 2015 року припинили подружні стосунки та спільне проживання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження сім`ї, вважає, що їх шлюб носить формальний характер та створює перешкоди в її особистому житті. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивачки розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивачки у відповідності до положень ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] 14.12.2016 р. звернулась до суду з позовом в уточненому варіанті якого просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду й до досягнення дитиною 18 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 28.07.2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. [PERSON] здоровий, офіційно не працює, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти

Outcome: approved