Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним державний акт серії [NUMBER] від 19.01.2006 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,7070 га, розташовану на території Удачненської селищної ради Красноармійського району Донецької області, виданий на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження голови Красноармійської районної державної адміністрації від 19.12.2005 №508. В обґрунтування позову зазначено, що згідно з зазначеним розпорядженням адміністрації позивачу передана у власність земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER], а в оскаржуваному акті помилково зазначений інший кадастровий номер [NUMBER]. Наведене позбавляє позивача можливості розпоряджатись належною йому земельною ділянкою, в тому числі передати її в оренду. Позивач правом участі в судовому засіданні не скористався, надав суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Покровська районна державна адміністрація Донецької області (далі - відповідач), третя особа - Міськрайонне управління у Покровському районі та місті Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, свого представника до суду не направили, надали заяви про розгляд справи у відсутність їх представника та винесення рішення на розсуд суду згідно з чинним законодавством. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. Розпорядженням голови Красноармійської районної державної адміністрації від 19.12.2005 №508 позивачу передана у приватну власність земельна ділянка загальною площею 5,7070 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Удачненської селищної ради (а.с.8-9). На підставі вказаного розпорядження голови Красноармійської районної державної адміністрації від 19.12.2005 №508 позивачу виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 19.01.2006, за змістом якого позивач є власником земельної ділянки, розташованої на території Удачненської селищної ради, площею 5,7070 га, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.4). За даними Державного земельного кадастру право власності на земельну ділянку, розташовану на території Удачненської селищної ради, площею 5,7070 га, кадастровий номер [NUMBER], на підставі державного акту серії [NUMBER] від 19.01.2006 належить позивачу (а.с.5-6). Викладене свідчить про те, що при визначенні в оскаржуваному Державному акті кадастрового номеру земельної ділянки, що належить на праві власності позивачу, помилково зазначена земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER], замість земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], яка розпорядженням відповідача була передана позивачу у власність. Суд зазначає, що згідно зі ст.126 ЗК України (в редакції з 01.01.2013) право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 №43, яка втратила чинність 23.08.2013, внесення виправлень в державні акти не допускала. За змістом ст.37 Закону України «Про державний земельний кадастр» виправлення технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допускається у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру; про можливість виправлення технічної помилки в державному акті на право власності на земельну ділянку законодавцем не зазначено. Відповідно до п.156 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 №1051, виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Згідно зі ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. З ахист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Приписами ст.155 ЗК України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7 роз'яснив, що судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визначення недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками (абз.2 п.2). Враховуючи викладені законодавчі приписи, беручи до уваги те, що оскаржуваним державним актом порушуються права позивача щодо володіння, користування та розпорядження належної йому земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], такий державний акт підлягає визнанню судом недійсним. Відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved