Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON]. в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначила, що 21 лютого 2009 року у виконкомі Витвицької сільської ради Долинського Івано-Франківської області між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них народилась одна дитина - [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею. Позивачка мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, відповідач часто зловживає спиртними напоями, нехтує сімейними цінностями, внаслідок чого виникають сварки, свідком яких є їхня дитина, що призвело до розпаду сім'ї та стало причиною звернення до суду з з даним позовом. З серпня 2012 року шлюбні відносини між ними припинились. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, малолітню дитину залишити на проживанні з нею, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, судові витрати по справі стягнути з відповідача. Відповідач в судовому засіданні вказав, що позов визнає і згідний на розлучення. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Про те, що сторони одружились 21 лютого 2009 року, свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21.02.2009 року, видане виконкомом Витвицької сільської ради Долинського Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Відповідно до ст.112 ч.1 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. З даних свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 14.07.2009 року встановлено, що від даного шлюбу в сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Згідно ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, відповідач зловживає спиртними напоями, нехтує сімейними цінностями, внаслідок чого виникають сварки, свідком яких є їхня дитина, що призвело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їхньої сім'ї. Сторони наполягають на розлученні, що свідчить про те, що шлюб між ними носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідним позов задовольнити, шлюб розірвати, прізвище позивачці не змінювати, дитину залишити проживати з матір'ю. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved