Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[INFO] померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка площею 3,2004 гектара, яка розташована на території Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява а.с. 4). Представник відповідача - сільський голова Конищівської сільської ради у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій позов визнав і просив справу слухати у його відсутності (а.с. 24). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу суд, вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Об'єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (с. 1 ст. 1220 ЦК України). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Довідкою відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області № 19-28-99.2-1768/15-15 від 29 жовтня 2015 року (а.с. 15), витягом з проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) власникам сертифікатів на території Конищівської сльської ради № 19-28-99.2-1701/15-15 від 23 жовтня 2015 року (а.с. 16), копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 23 лютого 2006 року (а.с. 17) стверджується, що до складу спадщини після смерті [PERSON], входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2004 га, яка розташована на території Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Із заповіту (а.с. 9), посвідченого 12 лютого 2002 року секретарем Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, вбачається, що [PERSON] належне їй право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» с. Конищів Мурованокуриловецького району заповіла [PERSON]. Факт наявності і чинності заповіту від імені [PERSON] на користь [PERSON] стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 03 листопада 2015 року (а.с. 25-37). Із наявної у матеріалах справи довідки відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі (а.с. 15) вбачається, що взамін сертифіката на земельну частку (пай), що належав [PERSON], 23 лютого 2006 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що волевиявлення заповідача було спрямоване на розпорядження саме земельною ділянкою, розташованою на території Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області на користь [PERSON]. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Свідоцтвом про смерть (а.с. 8), заповітом (а.с. 9), свідоцтвом про своє народження (а.с. 10), свідоцтвом про украдення шлюбу (а.с. 11), довідкою виконавчого комітету Конищівської сільської ради № 963 від 10 вересня 2015 року (а.с. 13), довідкою Івановецької сільської ради Барського району Вінницької області (а.с. 14) стверджується, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка має право і прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на день смерті. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданої 03 листопада 2015 року (а.с. 38) вбачається, що у Спадковому реєстрі інформація щодо спадкодавця [PERSON] відсутня. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Подільська радниця» від 28 жовтня 2015 року (а.с. 12), слідує, що оригінал державного акта на право приватної власності на землю на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (а.с. 18). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved