Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON], яка діє від імені [PERSON], за участю заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області звернулись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, у якій просили встановити факт народження дитини - [PERSON], [INFO] року в м. Сімферополь, АР Крим. Заява обґрунтована тим, що [INFO] року від спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народився хлопчик, про що було видано медичне свідоцтво про народження. Пологи відбулись на тимчасово окупованій території України, у м. Сімферополі, АР Крим. Заявники усно звернулись до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з метою державної реєстрації народження дитини, проте їм було відмовлено, оскільки заявниками не подано належного документу, що підтверджує факт народження, що й стало підставою звернення до суду з відповідною заявою. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] - [PERSON] вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути заяву у її відсутність. Вимоги заяви підтримала, та просила зазначити батьком дитини - [PERSON] Представник заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у судове зсідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. Пунктом 7 ч.1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що від спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], [INFO] року, у м. Сімферополь, АР Крим, про що РК «Сімферопольський» видано медичне свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30 жовтня 2017 року. З метою реєстрації факту народження дитини і отримання свідоцтва про народження, заявники звернулись до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини їм було відмовлено у зв'язку з тим, що заявниками не подано належного документу, що підтверджує факт народження дитини. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що медичне свідоцтво про народження видане РК «Сімферопольський» від 30 жовтня 2017 року, є недійсними, у зв'язку з чим не створює правових наслідків, що позбавляє заявників, які є громадянами України, можливості зареєструвати факт народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із цим. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п. 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження жінкою. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники та їх син, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявникам отримати свідоцтво про народження їх сина, виданого державним органом України. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що [PERSON] звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, фактично визнав себе батьком, а тому запис у Книзі реєстрації народжень про батька дитини повинен бути вчинений на підставі його заяви.

Outcome: approved