Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати за ними в порядку спадкування за законом по 1/4 частині за кожним право власності на земельну ділянку, площею 0, 2404 га, кадастровий номер 6325156701:00:009:0033, яка розташована за адресою: [ADDRESS], після смерті матері [PERSON], яка померла 09 квітня 2011 року. В обґрунтування позову зазначили, що земельна ділянка, площею 0, 2404 га, кадастровий номер 6325156701:00:009:0033, яка розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] 09 квітня 2011 року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] вони як спадкоємці першої черги звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену спірну земельну ділянку їм було відмовлено, у звязку з тим, що у правовстановлюючому документі не зазначена частка спадкодавця у спільній власності на земельну ділянку та запропоновано звернутися до суду. Позивачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, від голови селищної ради [PERSON] надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за відсутності представника ради. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 000830, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 113 від 28 липня 2003 року, земельна ділянка, площею 0,2404 га, кадастровий номер 6325156701:00:009:0033, яка розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] 09 квітня 2011 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 306862, виданого [PERSON] селищною радою Харківського району Харківської області. Спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли її діти [PERSON] та [PERSON] Згідно інформації [PERSON] державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 3169/01.16 від 05 жовтня 2016 року із заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулися її діти [PERSON] та [PERSON] Заяв від інших спадкоємців до держнотконтори не поступало. 07 грудня 2011 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири № 1, що розташована в смт. Високий Харківського району Харківської області, вул. Ощепкова,8, в рівних частках кожному. У видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2404 га, кадастровий номер 6325156701:00:009:0033, яка розташована за адресою: [ADDRESS], позивачам [PERSON] державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області було відмовлено, оскільки спадкоємцями не надано документів, що стверджують право спільної сумісної власності з визначенням арифметичної частки в земельній ділянці. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). За ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.3 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З огляду на наведене, суд вважає, що частки співвласників земельної ділянки є рівними, а тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину спірної земельної ділянки. За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За таких обставин, враховуючи, що позивачі є безумовним спадкоємцями після смерті [PERSON], спадщину після смерті прийняли у встановленому законом порядку, іншого шляху захисту їх прав та інтересів немає, суд знаходить позовні вимоги про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом по 1/4 частині за кожним на вище зазначену земельну ділянку обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати суд залишає за рахунок позивачів.

Outcome: approved