Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

[PERSON] 19.03.2020 звернулася до суду із позовом до Подільської міської ради Подільського району Одеської області, та просить визнати за нею, [PERSON] , право власності на самовільне реконструювання будівлі під магазин промислових товарів, літ. «А,А1», загальною площею 20,6 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, в 2017 році вона самовільно реконструювала будівлю під магазин промислових товарів, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 20,6 кв.м. Зазначений об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці площею 0,0039 га з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування будівель торгівлі» яка перебуває у користуванні позивачки. У зв`язку з тим, що порядок прийняття в експлуатацію об`єктів містобудування, які підпадають під категорію самочинного будівництва, не врегульований, єдиним способом захисту прав є судовий захист, і у разі задоволення позову необхідно звернутися до управління ДАБК для прийняття їх в експлуатацію. Зазначила, що згідно технічного паспорту, виготовленого 12.04.2019 на будівлю, не було порушено Державних санітарних, протипожежних та будівельних норм і правил, а також прав інших осіб, тому вважаю, що вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайньою мірою захисту права власності за відсутності інших можливих заходів захисту речових прав на нерухоме майно та не порушення при цьому прав інших осіб. Позивачкою вживалися заходи для визнання права власності в позасудовому порядку шляхом введення в експлуатацію зведеної будівлі під магазин промислових товарів, але отримала відмову від уповноваженого органу із рекомендацією звернутися до суду. За таких обставин, вона з об`єктивних причин позбавлена можливості захистити своє право власності на майно у встановленому досудовому порядку. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася та надала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, на заявлених позовних вимогах наполягала. Представник відповідача Подільської міської ради Подільського району Одеської області у підготовче судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2010, справа №2-2662/2010 було вирішено: визнати угоду купівлі-продажу нежитлової будівлі ДНД, розташованої за адресою: [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , яка відбулась 06 серпня 2010 року - дійсною; визнати за [PERSON] право приватної власності на нежитлову будівлю ДНД, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що складається з нежитлової будівлі ДНД, площею забудови 17,40 кв.м. та ганку літ.«а». Зазначений об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці площею 0,0039 га з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування будівель торгівлі» кадастровий номер 5111200000:02:013:0320, перебуває у користуванні [PERSON] , на підставі договору оренди від 07.05.2014 №2409-VІІ. Згідно висновку оцінювача про вартість об`єкта експертної грошової оцінки складеного ФОП [PERSON] від 12.11.2019, ринкова вартість нежитлової будівлі магазину загальною площею 20,6 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] становить 80800,00 грн. Відповідно до копії технічного паспорту, виданого КП «Інвентаризатор» від 12.04.2019 на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, вбачається, що по [ADDRESS] , розташований магазин промтоварів, літ «А,А1» загальною площею 20,6 кв.м., навіс «А2». За результатами проведеного технічного обстеження об`єкта будівлі промтоварів пошкоджень та дефектів не виявлено, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. З метою реєстрації права власності на самовільне реконструювання будівлі під магазин промислових товарів, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] звернулася до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Подільської міської міської ради Одеської області, проте останній в листі від 06.05.2019 №147 відмовив позивачці в здійсненні реєстрації самовільно побудованих споруд та надав роз`яснення щодо питання прийняття в експлуатацію збудованого об`єкта. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). В разі якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Позивачка не може в адміністративному порядку вирішити питання про визнання за нею права власності на самовільне реконструювання будівлі під магазин промислових товарів, літ. «А», загальною площею 20,6 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки дане нерухоме майно відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України є самочинним будівництвом. Як вбачається зі ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Абзац 3 п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 року передбачено, що вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Враховуючи, що [PERSON] є користувачем земельної ділянки на якій розташоване самовільне реконструювання будівлі під магазин промислових товарів, літ. «А», загальною площею 20,6 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , не порушує права інших осіб, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved