Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору даруванняна підставі ст.. 235 ЦК України, як удаваного. В обґрунтування свого позову позивачі вказали, що у жовтні 2013 році їм стало відомо про те, що [PERSON] подарив спірну кімнату [PERSON] Зазначили про те, що вважають вказаний договір удаваним, таким, що суперечить закону, і порушує права позивачів на отримання вказаної квартири в порядку поліпшення житлових умов. Фактично, на їхню думку, мав місце договір купівлі-продажу квартири між відповідачами. В судовому засіданні позивачі та їх представники позов підтримали. В судовому засіданні відповідач [PERSON]позов визнав та вказав, що він отримав від представника [PERSON] - [PERSON] 2000 доларів США і ще 4000 доларів США за належну йому кімнату, але обіцяні 4000 доларів США [PERSON] йому так і не сплатив. В судовому засіданніпредставник відповідача [PERSON] позов не визнав, вказав, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений саме договір дарування. Доказів про інше [PERSON] та позивачами не надано. Вивчивши позовну заяву, вислухавши сторони, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.11.2004 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, [PERSON]набув права власності на 36/100 частин квартири [ADDRESS]. Згідно договору дарування від 08.11.2004 року, [PERSON] подарував дану частину квартири [PERSON] Згідно ст. 203 ЦПК України - Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна матинеобхіднийобсягцивільноїдієздатності.Волевиявленняучасникаправочинумає бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 215 ЦПК України -Підставою не дійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостоюстатті203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст.. 235 ЦПК України - Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони на справді вчинили, відносин сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Під час судового розгляду позивачі та відповідач [PERSON]не надали доказів, крім власних міркувань, про удаваність правочину - договору дарування, а саме підтвердження передачі покупцем [PERSON] продавцю [PERSON] будь-яких коштів за продаж спірної частини квартири, та зобов'язання про сплати таких коштів у наступному. [PERSON]., як сторона договору не оспорював вказану угоду, не звертався до суду або правоохоронних органів, щодо порушення його прав даною угодою, добровільно знявся з реєстрації у цій квартирі, тобто його дії свідчили про розуміння змісту та наслідків укладеної ним з [PERSON] угоди. Позивачі також не довели суду, яким чином дана угода порушує їх законні права. Згідно ст.. 60 ЦПК України - Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.. 717 ЦК України - За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Сторони оспорюваного договору дарування виконали свої обов'язки один перед іншим.

Outcome: dismissed