Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] (далі заявник) звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO], а також встановити факт смерті 03.06.2018 [PERSON], [INFO], у місті Макіївка, причина смерті - ракова інтоксикація. В обґрунтування заяви зазначено, що частина документів [PERSON], яка є матірю заявника, складена російською мовою, частина українською, зокрема, в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та в посвідченні ветерана праці, прізвище матері заявника зазначено з буквою «і», в той час як прізвище заявника по паспорту записано з буквою «и». 03.06.2018 мати заявника померла, на день смерті вона проживала в місті Макіївка. Провести державну реєстрацію смерті матері заявник не має можливості, оскільки наявні в нього документи не є дійсними на території України, оскільки видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В судове засідання заявник та його представник адвокат [PERSON] не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, на вимогах наполягають. Представники заінтересованих осіб правом участі в судовому засіданні не скористались. Покровський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області надав заяву про розгляд справи без присутності представника, заперечень відносно заяви не має; Покровське обєднане УПФУ Донецької області не заперечує проти встановлення фактів, про які йдеться в заяві [PERSON] В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю заявника та представників заінтересованих осіб. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини. За паспортом громадянина України серії ВС №115545 прізвище заявника написано з буквою «и», а саме «Овсянников» (а.с.5-6). Відповідно до свідоцтва про народження №0042726, складеного російською мовою, заявник народився 20.12.1964 в м.Макіївка Донецької області, його батьками є «Овсянников Василий Петрович» та «Овсянникова Мария Васильевна» (а.с.8). Зі змісту свідоцтва про одруження №584071, складеного російською мовою, вбачається, що дошлюбне прізвище «Овсянниковой Марии Васильевны» є «Степанович», шлюб укладений в с.Рашівка Харківської області 27.12.1963 (а.с.7). З посвідки про народження №1582-626, складеної українською мовою, вбачається, що [PERSON] народилась 20.02.1937 в селищі Рашівка Гадяцького району Харківської області (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.12.1996, складеного російською мовою, квартира в м.Макіївка-5 по вул.Глинки, 16/3 належить на праві спільної сумісної власності «[PERSON], [PERSON]» (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 26.11.1998 спадкоємцем [PERSON], який помер 14.05.1998, є його дружина [PERSON] (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2003 спадкоємцем [PERSON], померлого 14.05.1998, є його дружина [PERSON] (а.с.36). Згідно з довідкою від 26.12.2017 №0000447978 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вона видана [PERSON], [INFO], місце народження с.Рашевка Гадячського району Харківської області (а.с.16). Посвідчення серії АБ №330126 видане на імя [PERSON] як ветерану праці (а.с.19). З лікарського свідоцтва про смерть №122 та довідки про причину смерті, виданих 04.06.2018 Центром первинної медико-санітарної допомоги №2 міста Макіївка Донецької Народної Республіки, складених російською мовою, вбачається, що «Овсянникова Мария Васильевна», [INFO], померла 03 червня 2018 року в м.Макіївка, причина смерті: ракова інтоксикація, про що 05.06.2018 Горняцьким відділом запису актів цивільного стану міста Макіївка Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про смерть серії ДНР №108918, актовий запис №713 (а.с.38, 31, 28). Заявник звернувся до Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задля державної реєстрації смерті [PERSON], померлої 03.06.2018, надавши лікарське свідоцтво про смерть №122 від 04.06.2018. Листом від 16.08.2018 №3562/15.21-28 заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті у зв'язку з пред'явленням для підтвердження факту смерті документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.12). Аналізуючи наведені докази, суд доходить висновку, що «Овсянникова Мария Васильевна» (російською мовою) та «Овсяннікова Марія Василівна» (українською мовою), [INFO], є однією і цією ж особою та є матірю заявника. Суд відмічає, що за змістом п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Оскільки встановлення в судовому порядку факту родинних відносин заявнику необхідно для юридичного оформлення спадщини та іншим шляхом встановити факт родинних відносин з [PERSON] заявник не в змозі, спору про право судом не встановлено, враховуючи приписи ст.315 ЦК України, заява в частині встановлення родинних відносин підлягає задоволенню. З приводу встановлення факту смерті матері заявника суд зазначає, що для встановлення факту смерті особи необхідні обставини, що свідчать про цю подію, а також про те, що заявник позбавлений можливості зареєструвати факт смерті в інший спосіб. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина у певний час за певних обставин. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ст.77 та ст.78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Надаючи оцінку допустимості наданих заявником доказів, а саме документів, виданих на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд керується ч.2 ст.19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одночасно суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), за висновками якої, зокрема, у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Зважаючи на правову позицію, викладену Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15.04.2016, за змістом якої документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце), які зазначені у вищенаведених документах, виданих на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Також суд враховує, що відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI та п.1 гл.5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, в редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 №3307/5, підставою для державної реєстрації смерті, зокрема, є: а) лікарське свідоцтво про смерть форми №106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; г) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час. У заявника немає можливості надати Лікарське свідоцтво з печатками відповідного зразка медичного закладу України, адже лікарських установ, які б діяли на території міста Макіївки Донецької області та були б підконтрольні Україні, немає. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що дослідженими у справі доказами доведено факт смерті [PERSON], померлої 03.06.2018 в місті Макіївка Донецької області, та підтверджено неможливість реєстрації такого факту в органах реєстрації актів цивільного стану України. За викладених обставин, оскільки встановлення відповідного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть встановленої законом України форми та реалізації наслідків, передбачених законодавством у звязку зі смертю матері, заява підлягає задоволенню. Згідно з ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved