Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 26.01.2006 р. померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно: домоволодіння, що складалось з двох житлових будинків та земельних ділянок для його будівництва та обслуговування розміром 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,33 га, що знаходяться по вул. Перемоги, 40 в с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області, а також з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 11,60 га, що розташована в межах території [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 26.01.2006 р. мати позивачки склала заповіт, за умовами якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, і все те, що належало б їй на день смерті, вона заповіла позивачці. 15.09.2006 р. позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння по вул. Перемоги, 40 в с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області, та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 11,60 га, що розташована в межах території [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Однак, у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки позивачці було відмовлено, у звязку з відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів. Тому просить позов задовольнити. Позивач та її представник в судове засідання не зявились. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, просить позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області до суду надійшла заява про слухання справи за відсутністю їх представника; проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. 08.07.1952 р. [PERSON] райЗАГСом Лисогірського району було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації одруження «Дубченко», свідоцтво про одруження ЯС № 452004 від 08.07.1952 р. \~ \~ \~ \~[PERSON] народилася 01.03.1969 р. в с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області, батьком її є [PERSON], матірю [PERSON], свідоцтво про народження І-АГ № 346478 від 01.04.1969 р. 26.12.1987 р. [PERSON] сільською радою Новобугського району Миколаївської області було укладено шлюб між «Канивец Виктором Ивановичем» та «Дубченко Жанной Ивановной», записи зроблено російською мовою; свідоцтво про укладення шлюбу І-ФП № 422851 від 26.12.1987 р. [PERSON] помер 11.02.2000 р., свідоцтво про смерть І-ФП № 091779 від 14.02.2000 р. [PERSON] померла 26.01.2006 р., свідоцтво про смерть І-ФП № 026297 від 03.02.2006 р. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.08.2000 р., спадкоємцем майна [PERSON], який помер 11 лютого 2000 р., є його дружина [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з: житлового будинку з господарчими спорудами та побутовими будівлями, що знаходиться по вул. Перемоги, 40 в с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області, розташованого на земельній ділянці площею 0,25 га відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого виконкомом [PERSON] сільської Ради народних депутатів 16.08.1994 р., зареєстрованого в книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за ном. 59; та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,33 га, розташованої на території [PERSON] сільської Ради, що належало спадкодавцю відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого виконкомом [PERSON] сільської Ради народних депутатів 16.08.1994 р., зареєстрованого в книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за ном. 59. Відповідно до державного акта про право приватної власності на землю серії МК Дубченку [PERSON], який мешкав в с. Софіївка, вул.. Перемоги, 40, на підставі рішення І сесії ХХІІ скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів від 16.08.1994 р., передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,58 га в межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] сільської ради народних депутатів; землю передано для обслуговування будинку 0,25 га, ведення підсобного господарства 0,33 га; державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 59. З листа Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області № 29-14.05-99.4-266/0/2-17 від 24.01.2017 р. вбачається, що станом на 01.01.2013 р. [PERSON] був власником земельної ділянки, що розташована на території [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області для обслуговування будинку (0,25 га), ведення підсобного господарства (0,33 га). Згідно з заповітом, посвідченим 26.01.2006 р. секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області, зареєстрованим за № 11, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй доньці [PERSON] повністю. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 105/2006, заведеної Другою первомайською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], яка померла 26.01.2006 р., із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON]; інших заяв до держнотконтори не надходило; свідоцтва про право на спадщину від 15.09.2006 р. та 05.04.2008 р. видавались на імя [PERSON] Згідно з довідкою [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 117/04-08 від 20.02.2017 р. на день смерті [PERSON] з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1580 від 15.09.2006 р., виданого Другою Первомайською державною нотаріальною конторою, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків, за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Софіївка, вул. Перемоги, 40. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом № 1576 від 15.09.2006 р., виданим Другою Первомайською державною нотаріальною конторою, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку розміром 11,60 га в межах згідно з планом, кадастровий № 4825486700:09:000:0099, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-694 від 05.04.2008 р., виданим Другою Первомайською державною нотаріальною конторою, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] грошові внески, що зберігаються у Первомайському відділенні ВАТ «Ощадбанк» №194/027 Миколаївської області. Постановою завідуючого Другої Первомайської держнотконтори від 10.01.2017 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою Первомайського району 26.01.2006 р. за р. № 11, на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та для ведення підсобного господарства, що розташована в с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області по вул. Перемоги, 40, яка належала [PERSON], померлому 11 лютого 2000 р., спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON], яка померла 26.01.2006 р., але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 ЦК України\~цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно\~зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України\~передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або не\~прийняти її. Відповідно до положень\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень, наданих\~Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті її матері [PERSON]; спадкодавець [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], зокрема, земельні ділянки, площею 0,25 га та 0,33 га, розташовані за адресою: вул. Перемоги, 40, в селі Софіївка, Первомайського району Миколаївської області, але за життя у встановленому чинним законодавством порядку право власності на не зареєструвала; позивач не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку. Таким чином, позивач набув право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved