Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

[PERSON] в червні 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Вінницька міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] являється власником 43/100 часток будинковолодіння, розташованого у [ADDRESS] , згідно рішення третейського суду від 01.07.2006 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням виданим КП «ВООБТІ» від 03.07.2006 року. В 2007 році позивач одружилася і змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Іншими співвласниками будинковолодіння являються [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується технічним паспортом на будинковолодіння виготовленого КП «Вінницьке міське БТІ» від 19.08.2017 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 07.02.1955 року № 4/117 за колишніми землекористувачами будинковолодіння була зареєстрована земельна ділянка площею 1000,00 кв.м. [PERSON] має намір скористатись своїм правом на безоплатну приватизацію частини земельної ділянки необхідної для обслуговування її частки будинку, гарантоване ч. 2 ст. 1, п. «в» ч. 1 ст. 81, п. «а» ч. 3 ст. 116, ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України. [PERSON] було замовлено 28.08.2017 року кадастровий план земельної ділянки в ДП «Поділлягеодезкартографія», площею 0,0714 га, однак відповідачі на розподіл земельної ділянки не погоджуються, свої варіанти не пропонують. Межі земельної ділянки узгоджені із суміжними землевласниками та землекористувачами погоджені, про що свідчить акт прийомки передачі межових знаків на зберігання від 31.08.2017 року за винятком [PERSON] , який помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 27.09.2016 року. У зв`язку з вищенаведеним позивач вважає, що користування земельною ділянкою можливе встановити лише в судовому порядку. Згідно уточнених позовних вимог позивач [PERSON] просила встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована у [ADDRESS] , площею 714 кв.м. між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно варіанту 1, додатку 1 висновку експерта Вінницького відділення Київського НДІСЕ № 4677/4750/18-21 від 14.03.2019 року, згідно якого: виділити у користування [PERSON] , частка у праві власності 43/100, земельну ділянку площею відповідно до частки 0,0307 га, а саме: в окреме користування 0,0233 га, спільне сумісне користування з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 0,0260 га в рівних частках по ј кожному, спільне сумісне користування з [PERSON] 0,0018 га в рівних частках по Ѕ кожному; виділити у користування [PERSON] , частка у праві власності 22/100, земельну ділянку площею відповідно до частки 0,0157 га, а саме: в окреме користування 0,0059 га, спільне сумісне користування з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 0,0260 га в рівних частках по ј кожному, спільне сумісне користування з [PERSON] 0,0066 га в рівних частках по Ѕ кожному; виділити у користування [PERSON] , частка у праві власності 23/100, земельну ділянку площею відповідно до частки 0,0164 га, а саме: в окреме користування 0,0057 га, спільне сумісне користування з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 0,0260 га в рівних частках по ј кожному, спільне сумісне користування з [PERSON] 0,0018 га в рівних частках по Ѕ кожному, спільне сумісне користування з [PERSON] 0,0066 га в рівних частках по Ѕ кожному; виділити у користування [PERSON] , частка у праві власності 12/100, земельну ділянку площею відповідно до частки 0,0086 га, а саме: в окреме користування 0,0021 га, спільне сумісне користування з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 0,0260 га, в рівних частках по ј кожному. Представник позивача [PERSON] Путілін Є [PERSON] . підтримав уточнені позовні вимоги, позов просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Велігура В.М. заперечили проти задоволення позову з тих підстав, що у [PERSON] та [PERSON] відсутні будь які правовстановлюючі документи про виділ в натурі часток будинковолодіння за ними. Тобто не можливо встановити місце розташування на земельній ділянці частин будинковолодіння співвласників [PERSON] та [PERSON] . Крім того, запропонованим варіантом обмежується право доступу [PERSON] до належної йому на праві власності земельної діялнки. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, заперечив щодо стягнення судових витрат. Представник [PERSON] Цепляєв [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, заперечив щодо стягнення судових витрат. Представник Вінницької міської ради в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на думку суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником 43/100 часток будинковолодіння, розташованого у [ADDRESS] , згідно рішення третейського суду від 01.07.2006 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням виданим КП «ВООБТІ» від 03.07.2006 року. Іншими співвласниками будинковолодіння являються [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується технічним паспортом на будинковолодіння виготовленого КП «Вінницьке міське БТІ» від 19.08.2017 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 07.02.1955 року № 4/117 за колишніми землекористувачами будинковолодіння була зареєстрована земельна ділянка площею 1000,00 кв.м. [PERSON] має намір скористатись своїм правом на безоплатну приватизацію частини земельної ділянки необхідної для обслуговування її частки будинку, гарантоване ч. 2 ст. 1, п. «в» ч. 1 ст. 81, п. «а» ч. 3 ст. 116, ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України. [PERSON] було замовлено 28.08.2017 року кадастровий план земельної ділянки в ДП «Поділлягеодезкартографія», площею 0,0714 га, однак відповідачі на розподіл земельної ділянки не погоджувалися. Межі земельної ділянки узгоджені із суміжними землевласниками та землекористувачами погоджені, про що свідчить акт прийомки передачі межових знаків на зберігання від 31.08.2017 року за винятком [PERSON] , який помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 27.09.2016 року. Згідно зі\~статтею 81 ЗК України від\~25\~жовтня 2001 року № 2768-III,\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, прийняття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 120 ЗК України,\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно з частиною другою\~статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частина четверта\~статті 120 ЗК України,\~передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При застосуванні положень\~статті 120 ЗК України,\~у поєднанні з нормою\~статті 125 ЗК України,\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року № 6-2цс15. У пункті 19\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»,\~судам роз`яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци перший і другий цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Згідно з пунктом 7\~Перехідних положень ЗК України 2001 року,\~громадяни, які одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно технічної експертизи від 14.03.2019 року № 4677/4750/18-21 можливий варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою у [ADDRESS] , площею 714 кв.м. між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , наданий у дослідній частині висновку та графічно відображений у додатку 1 до висновку. Можливий варіант варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою у [ADDRESS] , площею 714 кв.м. між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з урахуванням фактичного користування земельною ділянкою, наданий у дослідній частині висновку та графічно відображений у додатку 2 до висновку. Можливий варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою у [ADDRESS] , площею 714 кв.м. між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] згідно часток у домоволодінні із встановленням порядку користування частиною земельної ділянки, розташованої у [ADDRESS] для спільного користування гаражем Б1, погребом п/Б1 між співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та для спільного користування на потреби каналізаційних стоків і користування вигрібною ямою між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , наданий у дослідній частині висновку та графічно відображений у додатку 3 до висновку. В судовому засіданні експерт Колонюк В.В. підтримав власний висновок, вказавши, що проведення експертизи проведено у відповідності до вимог законодаства та внутрішньої документації. Згідно ст.\~337\~ЦК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщена на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією часткою земельної ділянки на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, що повністю знайшло своє відображення висновку експерта за результатами проведення судової земельно технічної експертизи від 14.03.2019 року № 4677/4750/18-21. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. На даний час угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між сторонами не укладена, тому позивач змушений звернутись в суд з даним позовом для подальшої приватизації своєї частини земельної ділянки. У відповідності до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до пункту п.п. «е» п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7, у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебування ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних ділянок, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. В ході судового розгляду справи судом з метою мирного врегулювання спору досліджувались всі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, запропоновані висновком експерта. При цьому позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] просили встановити порядок користування відповідно до варіанту 1 експертизи, так як він немає відхилень від ідеальної частки співвласників, а відповідач [PERSON] просив встановити 2 варіант, так як земельна ділянка виділена в його особисте користування, а не в загальне користування між співвласниками. Водночас суд зазначає, що варіант 2 має по фактичному користуванню має значні відхилення, а варіант 3 має незначні відхилення, однак варіант 3 не може бути використаний так як експерт у своєму висновку зазначає, що вказаний варіант може бути застосований при наявності технічних умов та проектної документації на водопостачання та водовідведення, узгоджених та затверджених в установленому чинним законодавством порядку. Також експертом встановлено відсутність мереж водопостачання та водовідведення до частини жилого будинку наявного [PERSON] Також експертом згідно інвентаризаційної справи не встановлено жодної господарської будівлі та споруди, яка належить [PERSON] , а лише приміщення в житловому будинку тоді як у варіанті 3 погріб п/Б1 та самочинно побудований гараж Б1 експертом пропонується в спільне користування в тому числі і [PERSON] . За таких обставин суд вважає за доцільне\~встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована у [ADDRESS] , площею 714 кв.м. між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно варіанту 1, додатку 1 висновку експерта Вінницького відділення Київського НДІСЕ № 4677/4750/18-21 від 14.03.2019 року, згідно якого: виділити у користування [PERSON] , частка у праві власності 43/100, земельну ділянку площею відповідно до частки 0,0307 га, а саме: в окреме користування 0,0233 га, спільне сумісне користування з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 0,0260 га в рівних частках по ј кожному, спільне сумісне користування з [PERSON] 0,0018 га в рівних частках по Ѕ кожному; виділити у користування [PERSON] , частка у праві власності 22/100, земельну ділянку площею відповідно до частки 0,0157 га, а саме: в окреме користування 0,0059 га, спільне сумісне користування з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 0,0260 га в рівних частках по ј кожному, спільне сумісне користування з [PERSON] 0,0066 га в рівних частках по Ѕ кожному; виділити у користування [PERSON] , частка у праві власності 23/100, земельну ділянку площею відповідно до частки 0,0164 га, а саме: в окреме користування 0,0057 га, спільне сумісне користування з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 0,0260 га в рівних частках по ј кожному, спільне сумісне користування з [PERSON] 0,0018 га в рівних частках по Ѕ кожному, спільне сумісне користування з [PERSON] 0,0066 га в рівних частках по Ѕ кожному; виділити у користування [PERSON] , частка у праві власності 12/100, земельну ділянку площею відповідно до частки 0,0086 га, а саме: в окреме користування 0,0021 га, спільне сумісне користування з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 0,0260 га, в рівних частках по ј кожному. Також відповідно до пояснень представника відповідача [PERSON] [PERSON] у [PERSON] та [PERSON] відсутні будь які правовстановлюючі документи про виділ в натурі часток будинковолодіння за ними. Тобто не можливо встановити місце розташування на земельній ділянці частин будинковолодіння співвласників [PERSON] та [PERSON] , суд зазначає наступне. Суд вважає, що це не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки тим самим спір по суті не буде вирішено. Слід виходити з того, що володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку у спільній власності на землю або жилий будинок слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості незалежно користування своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. Враховуючи положення ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Відповідно до\~ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Адвокат Путілін Є.В. який в свою чергу є представником [PERSON] , в судовому засіданні просив стягнути з відповідачів понесені [PERSON] судові витрати на правову допомогу в сумі 2688,00 грн. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04). Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, а також складність справи, суд приходить до висновку до задоволення про стягнення судових витрат з відповідачів на користь позивача в сумі 2688,00 грн. Також суд зазначає, що витрати про проведенню експертизи було покладено на [PERSON] за питання 1, на [PERSON] за питання 2, на [PERSON] за питання 3. Відповідно до листа Київського науково дослідного інституту судових експертиз Вінницького відділення від 06.09.2018 року № 4677/4750/18-21 було надано рахунки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для оплати судової експертизи в сумі 3003,00 грн. В зв`язку із задоволенням позову з відповідача та з урахуванням того, що позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] оплачувалась експертиза, саме з [PERSON] на користь позивача слід витрати за проведення судової експертизи в сумі 1001,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved