Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

[PERSON] 07.12.2015 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON]А про розірвання шлюбута визнаення місця проживання дитини. З позовної заяви вбачається, що 20.07.2012 року між сторонами був укладений шлюб. Від цього шлюбу в них є спільні син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 2013 року, що стало причиною подальшого окремого проживання сторін. Сімейні стосунки на склалися на ґрунті численних конфліктів та неприязних відносин між подружжям, відсутності взаєморозуміння. Подальше сумісне проживання неможливе. Спільна дитина проживає разом з батьком. На підставі цього [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON], строк на примирення не надавати та визначити подальше місце проживання спільної дитини з батьком. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про те, що вона визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши позовну заяву та наявні докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 20.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладання шлюбу [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 54, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 166502 від 22.07.2012 року виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. 22.11.2012 року в шлюбі народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] й [PERSON], про що 04.12.2012 року складено відповідний актовий запис № 390, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 332701 від 04.12.2012 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. З довідки № 11732 від 04.12.2015 року, виданої Виконавчим комітетом Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, [PERSON] проживає за адресою: [INFO] та до складу його сімї входить: син [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружжя не проживає сумісно з лютого 2013 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню. Судом також встановлено, що спільний син [PERSON] та [PERSON] проживає разом батьком та знаходиться на його повному забезпеченні. Між сторонами досягнуто згоду про проживання дитини разом з [PERSON]. Згідно ч. 1 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. У відповідності до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що [PERSON] не заперечує проти визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком, суд вважає за можливе визначити місце проживання дитини разом з батьком [PERSON] за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Хотинська, 72. В позовній заяві [PERSON] також просить судові витрати розподілити порівну між ним та відповідачем. Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. При звернені до суду позивачем було сплачено 487,20 гривень судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією № 0.0.470217116.1 від 02.12.2015 року. Враховуючи вищезазначене, а також те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON]судові витрати у вигляді половини сплаченого судового збору в розмірі 243,60 гривні, понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved