Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом-позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], Зари [PERSON] [PERSON] , в якому просив заборонити Зару [PERSON] [PERSON] користуватися його газовою плитою марки «ЗТД», що знаходиться біля вікна на кухні квартири [ADDRESS]. В обгунтування позову [PERSON] зазначив, що з 17 травня 1994 року його місце проживання було зареєстроване за адресою: [INFO]. 4 грудня 2013 року позивача було знято з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. У 1994 році позивач за власні кошти купив газову плиту марки «ЗТД», що була у використанні його знайомого. З того часу його сім»я нею користується не надаючи її у користування іншим сусідам. Після зміни місця проживання свою газову плиту позивач залишив у квартирі аби нею користувалася його мати. Відповідач [PERSON] в незаконний спосіб вселила в квартиру [PERSON]М.А.М.А. без дозволу його матері [PERSON]. 17 березня 2016 року [PERSON]М.А.М.А. почала готувати їжу своєї національності на газовій плиті позивача. [PERSON]М.А.М.А. впевнена, що все майно, що знаходиться в квартирі є спільною власністю всіх мешканців, проте, на думку позивача, вона до вказаної квартири вселилась самовільно, своє місце проживання в квартирі не зареєструвала, договору піднайму житла з відповідачкою [PERSON] письмово не укладала та його не реєструвала у житлово-експлуатаційній організації у відповідності до ст. 91 ЖК України. Позивач вважає, що [PERSON]М.А.М.А. позбавила його права володіти, користуватися та розпоряджатися газовою плитою, яка є його власністю та посилаючись на ч. 1 ст. 387 ЦК України звернувся до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач [PERSON] зазначила, що на праві власності має дві кімнати у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS]. На даний час вона не проживає у зазначеній квартирі, оскільки в ній проживає її родичка - відповідач по справі [PERSON]М.А.М.А. Газовою плитою, яка знаходиться на кухні комунальної квартири, вона користувалась, коли жила за вказаною адресою, проте мати позивача [PERSON] чинила їй перешкоди у цьому посилаючись на те, що плита належить їй. На даний час такі самі перешкоди вона чинить [PERSON]М.А.М.А. Крім того, [PERSON] зазначила, що вона купила нову плиту, яка стоїть у неї у кімнаті. Вона не проти поставити її на кухні, замість старої, щоб мати позивача теж нею користувалася. Відповідач [PERSON]М.А.М.А. у судовому засіданні пояснила, що проживає у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS]. На кухні вона користується спірною газовою плитою, оскільки вона стоїть у місці загального користування. Будь-яких перешкод позивачу або матері позивача у користуванні спірною плитою вона не чинить. Суд, вислухавши позивача та відповідачів по справі, перевіривши матеріали справи, дослідивши інші докази в їх сукупності з іншими доказами, зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідно до довідки з місця проживання про склад сім»ї та пропику КП «Жилкомсервіс» дільниця №8 від 19.04.2016 року мати позивача [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Дві кімнати зазначеної комунальної квартири належить відповідачу [PERSON] На даний час в кімнатах, що належать відповідачу проживає [PERSON]М.А.М.А. Віповідно до листа Адміністратції Шевченківського району Харківської міської ради від 29.04.2016 року №С-1-420/0/18516.0210 за інформацією Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУНП в Хрківській області співробітниками поліції встановлено факт словесної сварки, що виникла у квартирі на грунті побутового конфлікту з приводу користування побутовими приладами та обладнанням в місцях загального користування. В судовому засіданні позивач пояснив, що з 17 травня 1994 року його місце проживання було зареєстроване за адресою: [INFO]. 4 грудня 2013 року позивача було знято з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою. У 1994 році позивач за власні кошти купив газову плиту марки «ЗТД». Після зміни місця проживання свою газову плиту позивач залишив у квартирі аби нею користувалася його мати. Відповідач [PERSON] в незаконний спосіб вселила в квартиру [PERSON]М.А.М.А. без дозволу його матері [PERSON]. 17 березня 2016 року [PERSON]М.А.М.А. почала готувати їжу на газовій плиті позивача, тому позивач просить заборонити [PERSON]М.А.М.А. користвуватися газовою плитою. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі статтями 10, 31, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні позивач зазначив, що газова плита, марки «ЗТД», що знаходиться біля вікна на кухні квартири [ADDRESS] належить йому на праві власності, між тим будь-яких доказів на підтвердження права власності на вказану плиту суду не надав. Допитана в якості свідка сестра позивача [PERSON] зазначила, що газову плиту купляв її брат, проте суд вважає її свідчення неналежним доказом на підтвердження права власності. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено право власності на спірну газову плиту. Крім того, позивач в позовній заяві просить суд заборонити Зару [PERSON] [PERSON] користуватися його газовою плитою марки «ЗТД», що знаходиться біля вікна на кухні квартири [ADDRESS] з посиланням на ст. 387 ЦК України, яка передбачає витребування майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Проте, в судовому засіданні позивач зазначив, що спірна газова плита стоїть у місці загального користування та відповідачі не чинять йому жодних перешкод в користуванні нею. [PERSON] таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог [PERSON], тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed