Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] 25.07.2016 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності [PERSON], померлому 02.10.2012 року, земельної ділянки площею 2,83 га, що розташована на території Кілійської міської ради, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296446, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 01.06.2005 року, а також про визнання за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,83 га, що розташована на території Кілійської міської ради, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296446, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 01.06.2005 року, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що 02.10.2012 року помер батько позивача [PERSON], який на час смерті проживав за адресою: [INFO]. Після смерті спадкодавця залишилось майно, а саме земельна ділянка площею 2,83 га, що розташована на території Кілійської міської ради, яку передано спадкодавцю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296446, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 01.06.2005 року. Однак зазначений акт на право власності на землю було втрачено. На підставі цього в ЗМІ було розміщено оголошення про недійсність втраченого акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296446 від 01.06.2005 року, виданого на імя [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. Позивач як спадкоємець за законом звернувся до нотаріальної контори для оформлення права власності на спадкове майно, однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Також йому було розяснено його право звернутись з позовом про визнання права власності до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про те, що він позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: З інформаційного листа № 9-1515-0.12-1977/2-16 від 20.10.2016 року, виданого Відділом Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області, вбачається, що згідно наявних у відділі книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів, договорів оренди станом на 31.12.2012 року за гр. [PERSON] зареєстрований державний акт серія ЯА № 296446 від 01.06.2005 року. Судом встановлено, що на даний час державний акт на право власності на землю серії ЯА № 296446 є втраченим, що є перешкодою для оформлення права власності на спадкове майно. Позивачем було розміщено оголошення в газеті «Дунайська заря» випуск № 41 від 03.06.2016 року про недійсність акта на право власності на землю серії ЯА № 296446, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 01.06.2005 року. У відповідності до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з пунктом «б» ч. 1\~ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. В ч. 1, 2 ст. 182\~ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому\~законом. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі зазначеного суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON], померлому 02.10.2012 року, земельної ділянки площею 2,83 га, що розташована на території Кілійської міської ради, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296446, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 01.06.2005 року. 24.02.1984 року в шлюбі народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження 28.02.1984 року зроблено запис № 891, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖД № 457750 від 28.02.1984 року. 02.10.2012 року помер [PERSON], про що 09.10.2012 складено відповідний актовий запис № 358, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 317651, виданого 09.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З урахуванням вищезазначеного судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], померлого 02.10.2012 року. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання/ перебування особи № 5133 від 16.02.2016, виданої Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області, [PERSON], [INFO], померлий 02.12.2012 року, на день смерті був прописаний за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Гагаріна, 220. Відповідно до інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу [PERSON] № 222/01-16 від 30.06.2016 року [PERSON] звернувся до нотаріуса для належного оформлення права власності на спадкове майно після смерті його батька [PERSON] семеновича, померлого 02.10.2012 року, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України \~власник майна може\~\~пред'явити\~\~позов\~\~про\~\~визнання\~\~його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~\~а також у разі втрати ним документа,\~\~який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Враховуючи вищезазначене суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,83 га, що розташована на території Кілійської міської ради, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296446, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 01.06.2005 року, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 02.10.2012 року.

Outcome: approved