Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] 15 серпня 2018 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що зареєстрували шлюб з відповідачем 07 грудня 1996 року в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 977. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини та ведення сумісного господарства припинено в січні 2018 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд надати час для примирення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2018 року судом надано сторонам строк для примирення до 11 лютого 2019 року. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Зазначив, що є можливість зберегти сімю. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 грудня 1996 року в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 977 (а.с. 7). Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства в січні 2018 року внаслідок відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивач змінила своє прізвище з «Коркач» на «Бубнова» і після розірвання шлюбу бажає прізвище залишити без змін. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Крім того, згідно положень статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати повязані з розглядом справи покладаються на відповідача, а отже з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved