Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[INFO] померла [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку, що розташована на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Крім нього, спадкоємцем за законом є [PERSON], який спадщину не прийняв і на неї не претендує. Позивач із об'єктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] звернувся до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив справу слухати у його відсутності (а.с. 3). Представник відповідача - сільський голова Вербовецької сільської ради подав суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у його відсутності (а.с. 20). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] у с. Виноградне Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять, зокрема, земельна ділянка площею 1,4850 га, яка розташована на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 11). 17 квітня 2013 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт (а.с. 8), яким все своє майно, що буде належати їй на день смерті і на яке за законом матиме право заповіла [PERSON]. За даними Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49299584 від 30 вересня 2017 року (інформаційна довідка а.с. 13) згаданий вище заповіт від імені [PERSON] не змінено і не скасовано. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своїм роз'ясненням № 384 від 26 вересня 2017 року (а.с. 12) відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки після смерті [PERSON] і понесених витрат на її лікування він не мав коштів для оформлення спадщини та не мав постійного місця роботи. Крім того, знаходився на постійному лікуванні в КУ «Мурованокуриловецька лікарня планового лікування (а.с. 9). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49299587 від 30 вересня 2017 року (а.с. 14) вбачається, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв. Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved