Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року заявив позов до [PERSON], за яким просив розірвати договір купівлі-продажу автозапчастин від 22.11.2016 року, договір від 24.11.2016 року, що укладені між сторонами, та стягнути з відповідача на його користь 8020,00 грн. та стягнути моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. та судові витрати. Позов мотивований тим, що між сторонами будо укладено договір купівлі-продажу автозапчастин від 22.11.2016 року, за умвами договору позивач оплатив відповідачу завдаток в розмірі 3200,00 грн., та 24.11.2016 року було досягнуто згоди на покупку ще однієї автозапчастини, за яку позивач вніс 100% олати в розмірі 1620,00 грн. Проте відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, що змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві. Представник відповідача, будучи сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Оскільки, у справі достатньо даних про права взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. [PERSON] (покупець) 22.11.2016 р. уклав із [PERSON]. (продавець) договір купівлі-продажу автозапчастин за яким покупець зобов'язується прийняти товар, оплатити товар, а продавець бере на себе зобов'язання передати в строк до 02.12.2016 року, визначених договором, автозапчастин, на загальну суму 320,0 доларів США. В подальшому за усною домовленістю сторін було досягнуто згоди на покупку ще однієї атозапчаснити, варістю 16200,00 грн., за яку позивач сплати 100% вартості, що підтверджується розпискою від 24.11.2016 року. Умови договір купівлі-продажу автозапчастин від 22.11.2016 року укладеного між сторонами, позивачем в частині оплати завдатку в розмірі 3200,00 грн., у відповідності до п. 3 даного договору було виконано, та передано продавцю зазначену суму, що підтверджується розпискою від 22.11.2016 року (а.с. 9). Також позивачем було передано продавцю 100% вартості товару на суму 16200,00 грн. за автозапчастину, яку продавець зоблвязався поставити в строк до 10 днів або дл 02.12.2016 року повернути кошти, що підтверджується розпискою (а.с.10). Таким, чином встановлено, що позивач взяті на себе по догововору зобов'язання виконав, проте відповідач взяті на себе зобов'язання в зазначені в договорі строки не виконав. 07.12.2016 року позивач направив відповідачу вимогу про розірвання договору та повернення коштів, яка відповідачем виконана не була. Поряд з тим, згідно з п.5 Договору, у випадку нарушення продавцем обовязків по передачі продавцю автозапчастин, в зазначений строк чи наналежної якості, продавець зобовязаний повернути покупцю завдаток і додатково уплатити суму в розмірі завдатку. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по укладеному договору, то суд погоджується з позивачем, що він має право вимагати від відповідача розірвання договору та на відшкодування збитків, у розмірі встановленому у договорі у відповідності до п. 5 даного договору. Суд погоджується з сумою яку зазначив позивач в розмірі 8020,00 грн., оскільки як вбачається з договору купівлі-продажу автозапчастин від 22.11.2016 року, а саме п. 2, та розписки від 22.11.2016 року, завдаток позивачем сплачено в розмірі 3200,00 грн.. То у відповідності до п. 5 даного договору ця сума завдатку в подвійному розмірі підлагає стягненню на користь позивача в сумі 6400,00 грн. (3200,00+3200,00), а також сума в розмірі 16200,00 грн., згідно розписки, а всього на загальну суму 8020,00 грн. (6400,00 + 1620,00). Щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити таке. Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК. При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. В обґрунтування позову в цій частині вимог позивач послався лише на те, що не зміг відремонтувати вчасноавтомобіль, переживав за те, що оплатив кошти, проте товару не отримав, прикладав додаткових зусиль для пошуку відповідача, проте будь яких доказів на підтвердження даних обставин, а рівно і на підтвердження зазначених вище обставин не надав. Отже, позов підлягає задоволенню частково в сумі 8020,00 грн. в задоволенні ж решти вимог позову слід відмовити, за необґрунтованістю. Судові витрати у справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: partial