Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі - відповідачі), треті особи - Харківський РВ ГУДМС України в Харківській області та Служба у справах дітей Харківської РДА, в якому, з урахуванням уточнень, просить позбавити відповідачів права користування житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS]; усунути перешкоду у здійсненні права володіння, користування та розпорядження належним йому житловим будинком за вказаною адресою та виселити відповідачів без надання іншого житлового приміщення; усунути перешкоду у здійсненні права володіння, користування та розпорядження належним йому житловим будинком за вказаною адресою та зняти відповідачів з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.07.2013 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] позивачеві видано та посвідчено Свідоцтво на право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який розташований в земельній ділянці площею 0,15га (кадастровий номер 6325157000:00:011:0007). Одночасно з посвідченням вищевказаного Свідоцтва нотаріусом [PERSON] здійснено його державну реєстрацію, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Після придбання вказаного будинку позивач побажав вселитися в нього, але виявилось, що відповідачі добровільно не звільнили будинок та не знялись з реєстраційного обліку. Позивач неодноразово вимагав звільнити займане приміщення, проте відповідачі приміщення не звільняють і самовільно в ньому проживають, чим створюють позивачеві перешкоди в користуванні будинком і порушують його права як власника на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Крім того, надав додаткові письмові пояснення (а.с. 85-89) щодо обставин придбання ним у власність спірного будинку. Відповідачем [PERSON] надано письмові заперечення проти позову (а.с. 28, 29), в яких вона вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позову відмовити. При цьому зазначає, що іншого житла в її родини, у тому числі малолітніх дітей, які проживають з нею в будинку, немає, і цей будинок є єдиним місцем проживання родини. Посилання позивача на те, що він нібито неодноразово намагався вселитися у будинок, не відповідають дійсності, оскільки він жодного разу ні в усній ні в письмовій формі не надсилав звернень з цього питання. Відповідач уважає, що родина проживає в будинку не самовільно, а у всіх право користування оформлено відповідно до норм закону, всі зареєстровані в будинку на законних підставах. Посилання позивача як на підставу виселення на статтю 98 ЖК України відповідач вважає необґрунтованим, оскільки відповідачі не є тимчасовими мешканцями, крім того, вказана норма відноситься лише до жилих приміщень державного та громадського житлового фонду. Зазначає, що підстави для виселення в даному випадку передбачені статтею 117 ЖК України, однак жодна з цих підстав для виселення відповідачів відсутня. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив у позові відмовити. Відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подано заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 59, 183, 184). Відповідач [PERSON] (законний представник відповідачів - малолітніх [PERSON] та [PERSON]) у судовому засіданні 10.06.2014 року проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях [PERSON], просила у задоволенні позову відмовити. У судові засідання 07.11.2014 р., 18.11.2014 р., 27.11.2014 р., 03.12.2014 р. [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Враховуючи, що [PERSON] надавала пояснення по суті своєї позиції у справі, крім того, у справі бере участь представник [PERSON], яка є членом родини [PERSON], суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача [PERSON] Представником третьої особи - Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, надано письмові пояснення (а.с. 168-174), в яких зазначено, що звернень до Служби у справах дітей для відчуження спірного житлового будинку протягом 2010-2013 р.р. не надходило, дозволу органу опіки та піклування на відчуження житла за спірною адресою, в якому право користування мають малолітні діти [PERSON] та [PERSON], не видавалось. Звернень від органу державної виконавчої служби з цього питання також не надходило, хоча згідно з п.п. 4.5.9. Інструкції з організації примусового конання рішень, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Виходячи з інтересів малолітніх дітей, третя особа вважає позовні вимоги необґрунтованими і просить у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи - Харківського районного відділу ГУДМС України у Харківській області, в судове засідання не з'явився, заперечень або пояснень по суті позову не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. Свідоцтвом від 18.07.2013 року, виданим приватним нотаріусом [PERSON], посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, оскільки майно не реалізовано/торги не відбулися і стягувач [PERSON] виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] (а.с. 4, 5). Свідоцтвом від 18.07.2013 року, виданим приватним нотаріусом [PERSON], посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. На земельній ділянці площею 0,15 га розташовано: житловий будинок літ. «Б-1», загальною площею 70,00 кв.м, житловою площею 66,7 кв.м та надвірні будинки та споруди: огорожа № 1, веранда літ. «б», оскільки майно не реалізовано/торги не відбулися і стягувач [PERSON] виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] (а.с. 40, 41). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.06.2014 року, земельна ділянка та житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належать [PERSON] на підставі свідоцтв від 18.07.2013 року, виданих приватним нотаріусом [PERSON] (а.с. 159). Згідно з довідкою виконавчого комітету Коротичанської селищної ради від 11.03.2014 року (а.с. 27), склад зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS], наступний: власник життя - [PERSON], чоловік - [PERSON], син - [PERSON], син - [PERSON], невістка - [PERSON], онуки - [PERSON] та [PERSON] Згідно з довідками АДБ ГУДМС України в Харківській області, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 69-75). Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено судом, позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], і відповідачі у судовому засіданні вказані обставини не спростували. Водночас відповідачі як члени сім'ї колишнього власника будинку [PERSON] продовжують мешкати в ньому без дозволу позивача, чим порушують його право на володіння і користування цим будинком. Суд зазначає, що після придбання вказаного будинку позивачем у власність у відповідачів припинилося самостійне право проживання в спірному будинку. При цьому договору найму або оренди житла між сторонами не укладалось. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що позивач є власником спірного житла і відповідачі перешкоджають йому у здійсненні його прав щодо користування та розпорядження своєю власністю, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині виселення відповідачів без надання іншого житлового приміщення. При цьому суд не бере до уваги посилання відповідача [PERSON] та її представника на недотримання позивачем порядку виселення відповідачів у зв'язку з ненаданням тримісячного строку на добровільне виселення, як це передбачено статтею 168 ЖК України. Так, вказаною статтею врегульовано питання припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові, а також розірвання договору за вимогою наймодавця. При цьому частиною 3 даної статті визначено, що договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Враховуючи, що зазначеною правовою нормою врегульовано відносини щодо розірвання договору найму жилого приміщення, який між сторонами не укладався, суд уважає, що дія вказаної норми на спірні правовідносини не розповсюджується. Суд також не бере до уваги посилання представника відповідача [PERSON] та представника Служби у справах дітей Харківської РДА на порушення порядку реалізації спірного житлового будинку з прилюдних торгів у зв'язку з неотриманням державним виконавцем дозволу органу опіки та піклування на реалізацію вказаного будинку, оскільки питання дотримання порядку проведення прилюдних торгів не є предметом спору в даній справі, і дії державного виконавця в даному випадку можуть бути оскаржені окремо у встановленому законом порядку. Щодо позовних вимог про позбавлення відповідачів права користування житловим будинком суд зазначає, що відповідачі втратили право користування вказаним будинком після набуття права власності на нього позивачем, оскільки не є членами сім'ї останнього і не укладали з ним договору найму або іншого договору на право користування будинком. У зв'язку з цим позовні вимоги в частині позбавлення відповідачів права користування спірним житловим будинком задоволенню не підлягають. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстрації у спірному житловому будинку, оскільки відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зазначені правові норми встановлюють певний порядок скасування реєстрації місця проживання фізичної особи, який пов'язано насамперед з втратою або позбавленням права користування або права власності на житлове приміщення, у зв'язку з чим рішення суду про виселення осіб, що набрало законної сили, є підставою для зняття вказаних осіб з реєстрації уповноваженим на те органом. На підставі викладеного,

Outcome: partial