Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «РІВНЕАЗОТ» (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 11 214 грн. 41 коп. та компенсацію втрати частини доходів в зв'язку з невчасною виплатою заробітної плати в сумі 1 447 грн. 20 коп. Також просить суд допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває в трудових відносинах з ПрАТ «РІВНЕАЗОТ». В період лютий-травень 2017 року відповідач не у повному обсязі та несвоєчасно виплачував йому заробітну плату. Так, на даний час відповідач не виплатив йому за цей період та заборгував 11 214 грн. 41 коп. Посилаючись на вимоги статті 115 КЗпП України та положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050-ІІІ), просить суд стягнути з відповідача не виплачену заробітну плату та компенсацію втрати частини доходів в зв'язку з невчасною виплатою заробітної плати. В судове засідання позивач не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. В позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. 02 травня 2018 року представник відповідача Поляк І.В. подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність. Окрім того, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову в частині стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з невчасною виплатою заробітної плати відмовити. Дослідивши матеріали справи на наявні докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює в ПрАТ «РІВНЕАЗОТ». В період лютий-травень 2017 року відповідач не у повному обсязі та несвоєчасно виплачував позивачу заробітну плату. Так, на даний час відповідач не виплатив позивачу за вказаний період та заборгував 8 166 грн. 51 коп. заробітної плати, у тому числі: за лютий 2017 року - 1 400 грн. 09 коп.; березень 2017 року - 926 грн. 49 коп.; квітень 2017 року - 4 881 грн. 55 коп.; травень 2017 року - 958 грн. 38 коп. Вказані обставини відповідачем не заперечуються та підтверджуються довідкою про суми, які належать до виплати від 26 квітня 2018 року №1485. Відповідно до вимог частини першої статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок нарахування та виплати компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати встановлено Законом № 2050-ІІІ. Статтею 1 Закону № 2050-ІІІ встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до вимог статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться), що передбачено статтею 3 Закону № 2050-ІІІ. Згідно наданого відповідачем розрахунку розмір компенсації втрати частини доходів заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за лютий-травень 2017 року становить 1 035 грн. 39 коп. Оскільки такий розрахунок проведений відповідачем у відповідності до вимог статті 3 Закону № 2050-ІІІ та з урахуванням індексів інфляції в період невиплати заробітної плати, він приймається судом до уваги при вирішенні спору. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 8 166 грн. 51 коп. заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, та 1 035 грн. 39 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, тому позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: partial