overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] 8 серпня 2016 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 01.10.2005 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені з початку 2015 року, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивачка подала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 01.10.2005 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 351 (а.с.4). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] 8 серпня 2018 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 серпня 2005 року. Згідно ухвали Золочівського районного суду Львівської області від 29.08.2018 справу передано за підсудністю до Самбірського міськрайонного суду Львівської області, яка надійшла до суду 16 листопада 2018 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що повна відсутність взаєморозуміння призвели до того, що вони з відповідачем стали чужими людьми і вісім років тому назад взагалі припинили будь-які сімейні відносини та проживають окремо. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, що вбачається із повідомлення на офіційному веб-сайті судової влади, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Із свідоцтва про одруження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 2005 року ( а .с. 8). Від шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає, що вбачається із заяв по суті справи. Із заяви по суті справи видно, що сторони у серпні 2010 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому право позивача на припинення шлюбу підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] 8 серпня 2019 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 4 червня 2005 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що протягом останніх років їхні відносини погіршилися, вони втратили один до одного почуття поваги та любові, відповідач тривалий час зловживає алкогольними напоями у результаті чого між ним постійно відбуваються сварки та непорозуміння. Крім цього відповідач без її, позивача, згоди укладав у банках та інших фінансових установах кредитні договори та отримував кредитні кошти, які використав виключно в особистих інтересах. Під час розгляду справи по суті позивач [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 4 червня 2005 року, від якого мають двоє неповнолітніх дітей (а. с. 4, 7, 8). Із показань позивача [PERSON] , допитаної як свідка, вбачається, що у січні 2019 року вони припинили подружні відносини, відповідач переїхав проживати окремо від сім`ї. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] 8 травня 2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 28.03.1981 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 28.03.1981 р. Міським відділом РАГС м. Запоріжжя, за актовим записом №882 (а.с.5). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] 8 травня 2015 року звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів на утримання сина - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що [PERSON] є батьком, вказаної дитини, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що він є батьком [PERSON], [INFO] і дитину він матеріально утримував до травня 2015р. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], однак батько відповідач по справі, матеріальної допомоги на утримання дитини, з травня 2015р. - не надає. Данні обставини підтверджуються поясненнями позивача, даними свідоцтв про народження дитини серія 1-БВ №032105 від 13.07.2006р. (повторне) та визнані відповідачем. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання спільної дитини - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 08.05.2015р. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача в сумі 243,6 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] 8 червня 2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 1 червня 1991 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спочатку їхні подружні взаємовідносини відповідали шлюбу, однак, після того, як відповідач почав їздити на тимчасові заробітки за кордон, часто на тривалий час, їхні відносини погіршилися, через його відсутність їй самій доводилося виховувати дитину та дбати про утримання житла і з цього приводу у них виникали суперечки, але особливе роздратування у відповідача викликало її важке захворювання та хвороба сина, тому що вони потребували його матеріальної допомоги і до 2012 року він таку надавав, однак у травні 2013 року відповідач виїхав із квартири зовсім і відтоді вони разом не проживають, у них відсутні такі складові сімї як поєднання спільним побутом та наявність взаємних прав і обовязків подружжя. Під час судового розгляду [PERSON]Є у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов визнав та пояснив, що у відповідача на даний час є інша сімя. Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, показання свідків, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про укладення шлюбу відомо, що сторони зареєстрували шлюб 1 червня 1991 року, від якого неповнолітніх дітей не мають (а. с. 3). Із показань свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вбачається, що сторони у травні 2013 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При наведених обставинах примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально, відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено\~рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ураховуючи те, що позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору під час подання позовної заяви, то у звязку із задоволенням позову такий необхідно стягнути із відповідача [PERSON] у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] 8 червня 2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 лютого 1998 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що між нею та відповідачем почали виникати сварки та конфлікти на побутовому ґрунті з будь-якого приводу, що призвело до того, що сімейне життя повністю розладилося, спільне проживання та збереження шлюбу стало неможливим. Відповідач, вживаючи алкогольні напої, стає агресивним, вчиняє скандали, сварки, наносить їй побої, через що життя в такій атмосфері стає нестерпним, з привода такої поведінки відповідача вона зверталася до поліції. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтв про одруження та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 21 лютого 1998 року, від якого мають двоє неповнолітніх дітей (а. с. 3, 4, 5). Із показань позивача, допитаної як свідка, та відповіді Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області вбачається, що сторони у вересні 2013 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть через негативну поведінку відповідача, а саме, насильства в сімї. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] 9.02.2016 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона з позивачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2005 року, який було розірвано рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 13 серпня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на її користь у розмірі 33 відсотки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. У судове засіданні позивачка не з'явилась, в заяві на ім'я суду просила розглянути справу за її відсутності, зменшила розмір позовних вимог, просить стягнути на її користь аліменти у розмірі 25 відсотків з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, згоден на стягнення з нього аліментів у розмірі 25 відсотків. Дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити частково. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч.3 ст.181, ч.1 ст.183 цього Кодексу, алімнети на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно свідоцтва про народження (арк. с. 5), відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки (арк. с. 7), відповідач є інвалідом 3 групи (арк. с. 17). З урахуванням вищевказаних обставин, з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, що не суперечить вимогам закону і інтересам сторін та дитини, і проти чого відповідач не заперечує. Оскільки позивачка звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

[PERSON] 9 грудня 2015 року звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що познайомилася із [PERSON] близько двох років тому, між ними склалися теплі і щирі стосунки, які згодом переросли у кохання і в даний час заявниця вагітна та очікує народження дитини від [PERSON] З метою створення сімї і спільного виховання дитини вона із [PERSON] вирішили одружитися, однак ще не досягла шлюбного віку. Будь-яких інших перешкод для реєстрації шлюбу не має. [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у заяві. [PERSON] просив задовольнити подану заяву, ствердивши всі обставини зазначені у ній. Заінтересована особа [PERSON] батько [PERSON], не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] Представник служби у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації [PERSON] пояснила, що перешкод у реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] немає, і за обставин, що склалися надання права на шлюб відповідатиме інтересам заявниці. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст. 23 цього ж Кодексу право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Встановлено, що [PERSON] народилася 17 березня 1999 року. Вона близько двох років зустрічається із [PERSON] На даний час [PERSON] знаходиться на обліку в Самбірській жіночій консультації та перебуває на 14 тижні вагітності. [PERSON] та [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб і створити сімю. Вказані обставини підтверджуються поясненнями [PERSON], [PERSON] та [PERSON], копією свідоцтва про народження заявниці, довідкою Самбірської жіночої консультації № 208 від 7 грудня 2015 року, іншими доказами. Беручи до уваги усі обставини справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно надати право на шлюб з метою створення сімї, оскільки це повністю відповідає її інтересам.

Outcome: approved