Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вказаними позовом, в якому, з урахуванням заяви від 20.12.2019 (а.с.19-22), просить змінити розмір аліментів, збільшивши його, та щомісячно стягувати з [PERSON] (далі - відповідача) аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності даного рішення і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначено, що з моменту стягнення аліментів збільшились витрати на утримання та навчання доньки, на придбання продуктів харчування, відповідного одягу та речей. Позивач зазначає також, що [INFO] вона одружилась з [PERSON] та в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 24.12.2019 провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.24-25). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених в позові, зазначивши, що з відповідачем не спілкується, чим він займається та чи є у нього дохід - їй не відомо, аліменти на дитину він не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість; також позивач зазначила, що вона на теперішній час, як і на час прийняття рішення про стягнення з відповідача аліментів, не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, на яку отримує кошти, її чоловік працює. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, а саме шляхом направлення засобами поштового зв`язку за місцем його реєстрації повістки про виклик та позовних матеріалів, а також шляхом направлення на його номер мобільного зв`язку смс-повідомлення про дату та час судового засідання; відповідач в судове засідання не прибув, відзив на позов не надав. Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України судом проведений заочний розгляд справи, про що постановлена ухвала від 20.02.2020, занесена секретарем судового засідання до протоколу судового засідання. Судом встановлені такі фактичні обставини справи. Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому 09.08.2008 шлюбі, який рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 05.12.2011 розірваний (а.с.8). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13.07.2015 з [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 400 (чотириста) грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову - 12 червня 2015 року до досягнення нею повноліття (а.с.10). На виконання вказаного рішення судом виданий виконавчий лист від 13.07.2015 (а.с.13). Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб, виданою відділом послуг Зміївської міської ради від 02.12.2019 №6817, підтверджується, що [PERSON] зареєстрована разом з позивачем (а.с.12). Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] позивач 04.10.2019 зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.11) та в них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Вирішуючи спір, суд враховує такі норми права. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ч.1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Ураховуючи наведене, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів. Суд зазначає, що позивачем не доведений факт зміни (погіршення) її майнового стану на день розгляду справи або поліпшення майнового стану відповідача, зміни сімейного стану будь-кого із сторін, що давало б їй підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів, або погіршення стану її здоров`я; належних та допустимих доказів на підтвердження наявності відповідних обставин позивачем не надано; підстави стверджувати покращення матеріального становища платника аліментів - відповідача відсутні. З приводу доводів позивача про збільшення витрат на утримання та навчання доньки, на придбання продуктів харчування, а також на те, що сума аліментів в розмірі 400 грн є меншою від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд зазначає таке. Приписами ч.2 ст.182 СК України, в редакції з 28.08.2018, визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України від 03.07.2018 № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Отже, законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України, навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18). Щодо зауважень позивача про наявності заборгованості у відповідача зі сплати на користь позивача аліментів, суд зазначає, що остання не позбавлена права на стягнення неустойки (пені) у розмірі та порядку відповідно до ст.196 СК України. З огляду на викладене, позовні вимоги про збільшення розміру аліментів є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed