Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє представник - адвокат Візінський В.В., звернувся в суд з позовом до Торговицької сільської ради, в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що мати позивача [PERSON] була головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок по [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за вищевказаною адресою. [PERSON] заповіту не вчиняла, спадкоємцем першої черги за законом є позивач - її син. Останній на момент смерті матері був зареєстрований та проживав разом з нею в одному житловому будинку, вели спільне господарство. Після смерті матері позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, проте нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю оригіналу документу, який посвідчує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок. Технічним паспортом на житловий будинок стверджено, що житловий будинок, що належав [PERSON] знаходиться по [ADDRESS]. Його ринкова вартість становить 93 750 грн. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Візінський В.В. підтримав позов з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити. Представник Торговицької сільської ради в судове засідання не з'явився. Торговицька сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою про об'єкт нерухомого майна № 88, виданою 26.12.2018 ФОП [PERSON], стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] згідно свідоцтва на право власності, виданого 11.10.1988 р. на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради № 142 від 10.07.1987 р. Згідно попередніх рішень сільвиконкому [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS], номер індивідуального житлового будинку [NUMBER] не змінено, що підтверджується довідкою № 1317, виданою 30.10.2018 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради. Станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: голова господарства [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], що стверджується довідками № 1320 від 30.10.2018 та № 1534 від 11.12.2018, виданими виконавчим комітетом Торговицької сільської ради. [PERSON], [INFO], померла [INFO] у віці 82 роки в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 від 12 березня 2018 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12 березня 2018 р. виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На день смерті [PERSON] ([INFO]) разом з нею в господарстві по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 1535, виданою 11.12.2018 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради. Те, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON], стверджується: копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], виданого 27 лютого 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, з якого вбачається, що [PERSON], [INFO], змінив ім'я на [PERSON], про що в Книзі реєстрації зміни імені 27 лютого 2006 р. зроблено відповідний актовий запис за № 13; копією повторного свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого 27 лютого 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за № 9 від 18 лютого 1971 р. та копією повторного свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], виданого 11 грудня 2018 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, згідно якого [PERSON], [INFO], змінив ім'я на [PERSON], актовий запис № 44 від 30 липня 2014 р. Позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців першої черги за законом немає. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 131/2018, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшаном Р.Р., вбачається, що представник [PERSON] - [PERSON] 11 грудня 2018 р. подала нотаріусу заяву про видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно його матері [PERSON], яка померла [INFO]., що складається з житлового будинку [ADDRESS]. Копією Витягу № 54443208 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.12.2018 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 63476873 (номер у нотаріуса 131/2018), спадкодавець - [PERSON], дата смерті: [INFO]. Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. від 26 грудня 2018 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], з посиланням на те, що спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого 03.09.2018, встановлено, що житловий будинок збудований в 1960 р., господарські будівлі та споруди - в 1960, 1962 роках. Їх ринкова вартість станом на 16.10.2018 р. становить 93750 грн., що стверджується звітом про оцінку житлового будинку № 16102018_00401, складеного ФОП [PERSON] За даним господарством числиться земельна ділянка площею 0,1714 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, про що свідчить довідка № 1318, вданою 30.10.2018 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені судом докази підтверджують, що спадкодавцю [PERSON] був виданий документ, який посвідчував її право власності, як голови колгоспного двору, на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS]. Зазначений документ втрачений. Через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про власність спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачем, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1258, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved