Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] 27.11.2017 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, посилаючись на те, що вона народилася [INFO] у с. Трушевичі Старосамбірського району Львівської області. У її свідоцтві про народження батьками зазначено: батько - відсутній запис, а мати - [PERSON]. 18.07.1948 року її матір [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області. Згідно повідомлення прокуратури Львівської області від 23.11.1995 року № 13/8061р-95 громадянин [PERSON], 1922 року народження, заарештований 15.09.1948 року Добромильським РВ МДБ за підозрою у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 54-1 «а», 54-11 КК УРСР. Із цього часу будь - яких відомостей про нього немає. Із 1954 року її мати [PERSON] проживала разом із [PERSON], [INFO], мешканцем с.Трушевичі Старосамбірського району Львівської області, однією сім'єю в [ADDRESS]. Вони вели спільне господарство, проводили ремонт будинковолодіння, садили городину. Проживали разом до дня смерті [PERSON] Громадянин [PERSON] помер [INFO] у віці 69 років. За період проживання [PERSON] одержав сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСГП «Вигор», розміром 2,36 га. [PERSON] померла [INFO] у віці 83 роки. Вона, тобто заявниця, звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] та до дня смерті був зареєстрований в [ADDRESS]. Однак, їй було рекомендовано звернутися в судовому порядку про встановлення факту родинних відносин її матері [PERSON] із [PERSON] Просить встановити факт проживання однією сім'єю громадянина [PERSON], [INFO], який помер [INFO], із громадянкою [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], без шлюбу із 1954 року по день смерті [PERSON] Ухвалою судді Старосамбірськогорайонного суду Львівської області від 30.11.2017 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання на 11 годину 00 хвилин 07.02.2018 року. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити, а також додатково пояснила, що її мати офіційно була одружена з [PERSON]. Мала сина - [PERSON], який помер [INFO], чоловіка [PERSON] було заарештовано у 1948 році, після цього його більше ніхто не бачив, він пропав. Саме з тої причини її мати не могла зареєструвати шлюб з її батьком - [PERSON], який з 1954 року проживав разом з її матір»ю в незареєстрованому шлюбі в с. Трушевичі. У 1964 році згорів будинок, в якому вони жили. Тоді її мати і її тато збудували новий будинок на місці будинку, який згорів. А в подальшому у них народилася вона, тобто [PERSON]. В останні роки батько хворів, два з половиною років лежав, вони з матір»ю його доглядали, а коли помер, то поховали. Вважає, що після його смерті має право на спадщину. Представник заінтересованої особи - сільський голова Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області Стрілка Р.І. в судовому засіданні проти вимог заяви не заперечив, додатково пояснив, що він дуже добре знає заявницю, так як разом з нею навчався в одній школі. Вона молодша від нього на один рік. Йому відомо і про це всі знають в селі, що [PERSON] є батьком заявниці, заявниця його кликала батьком, а він її називав своєю дочкою. [PERSON] проживав спільно з [PERSON] в с.Трушевичі Старосамбірського району Львівської області, разом вели спільне господарство, робив їй, тобто заявниці, весілля. Протягом багатьох років проживали однією сім'єю, працював у колгоспі разом з матір»ю заявниці, її поважав, помер у 1999 році, поховали його з будинку, в якому спільно проживав однією сім'єю з [PERSON], він ніколи не знав, що вони проживали в незареєстрованому шлюбі, в сільській раді документів, які б свідчили про їх реєстрацію шлюбу також немає. Представник Старосамбірської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив (а.с.33, 68, 75), з будь-якими клопотаннями не звертався. Заслухавши пояснення заявниці, представника Трушевицької сільської ради, дослідиши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч.3 ст.294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно долучених до справи документів заявниця [PERSON] народилася [INFO] у с.Трушевичі Старосамбірського району Львівської області, підтверджується записом акта про народження №38 від 02.12.1964 року та свідоцтвом про її народження (а.с.26,42), в яких зазначено батьками: батько - відсутній запис, а мати - [PERSON]. А згідно запису акта про укладення шлюбу №6 (а.с.27,41) [PERSON] 18.06.1983 року зареєструвала шлюб з [PERSON], прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] (а.с.27,41). Як було встановлено у судовому засіданні, це підтверджується і документально, що мати заявниці - [PERSON] 18.07.1948 року зареєструвала шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області (а.с.40). Однак, згідно повідомлення прокуратури Львівської області від 23.11.1995 року № 13/8061р-95 відомо, що [PERSON], 1922 року народження, заарештований 15.09.1948 року Добромильським РВ МДБ за підозрою у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 54-1 «а», 54-11 КК УРСР, на підставі ст.1 Закону України від 17.04.1991 року «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» - реабілітований (а.с.10). Із 15.09.1948 року будь-яких відомостей про нього немає ( а.с.10). Довідкою №124 від 09.11.2017 року, яка видана виконавчим комітетом Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, підтверджується, що [PERSON], [INFO], мешканка с. Трушевичі Старосамбірського району Львівської області та громадянин [PERSON], [INFO], мешканець с. Трушевичі Старосамбірського району Львівської області проживали разом однією сім'єю в житловому будинку [ADDRESS]. Вели спільне господарство двору, проводили ремонт будинковолодіння, садили городину. Однією сім'єю проживали разом з 1954 року до дня смерті [PERSON], тобто до 1999 року. Але виконавчим комітетом Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області шлюб між громадянином [PERSON] та [PERSON] не був зареєстрований (а.с.11). З довідок та виписок з погосподарських книг по Трушевицькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області за періоди, а саме: 1953 - 1955 років;1956-1957 років; 1961-1963 років, 1964-1966 років; 1967-1969 років, 1970-1973 років, 1974-1976 років, 1977-1979 років, 1980-1982 років, 1983-1985 років, 1986-1990 років, 1991-1995 років, 1996-2000 років, згідно даних погосподарського обліку по будинковолодінню в [ADDRESS], був зареєстрований та фактично проживав [PERSON], [INFO], який помер [INFO], разом із [PERSON], [INFO] та з 1964 року [PERSON] (а.с. 14-25, 78-117). У даних погосподарських книгах також зазначено, що [PERSON] є головою сім»ї, її чоловіком вказаний - [PERSON] та їх дочкою - [PERSON], що мали землю, тримали худобу, тобто вели спільне господарство. Із запису акта про смерть №16 (а.с.38) відомо, що [PERSON] помер [INFO] у віці 69 років, проживав та місце його смерті - с. Трушевичі Старосамбірського району Львівської області. Факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] із 1954 року до дня смерті [PERSON], ведення ними спільного господарства, пов'язаність їх спільним побутом (обробляли землю, тримали худобу, все робили разом, збудували будинок), підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Дані свідчення підтверджуються змістом наведених вище достовірних документів. Із сертифікату на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] одержав сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСГП «Вигор» розміром 2,36 га (а.с.13). Після смерті останнього відкрилась спадщина на вказаний сертифікат. [PERSON] померла [INFO] у віці 83 років, що підтверджується записом акта про смерть №13 (а.с.39). Заявниця звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] ( а.с.6) та до дня смерті був зареєстрований в [ADDRESS]. Однак, їй було рекомендовано звернутися в судовому порядку про встановлення факту родинних відносин її матері [PERSON] із [PERSON] (а.с.28). Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які перелічені в частині 1 цієї норми. Також у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Положеннями ч.2, 4 ст. 3 Сімейного Кодексу України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як [PERSON] так і [PERSON], дійсно, до дня їх смерті постійно проживали та були зареєстровані по [ADDRESS]. На день їх смерті проживала та була зареєстрована і заявниця ( а.с.12,45). Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як роз'яснено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Разом з тим, відповідно до положень п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім'ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. Судом встановлено, що підтвердження даного факту необхідно заявниці для використання можливості бути спадкоємицею після померлого [PERSON]. Отже, суд може зробити беззаперечний висновок, ґрунтуючись на показаннях свідків, та наданими письмовими доказами про те, що [PERSON] та [PERSON] із 1954 року спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки до дня смерті [PERSON], тобто до [INFO]. Тому у суду є всі підстави для встановлення факту проживання однією сім`єю з 1954 року до [INFO] громадянина [PERSON], [INFO], який помер [INFO], із громадянкою [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], без шлюбу, які були зареєстровані та проживали в [ADDRESS]. На підставі встановленого,

Outcome: approved