Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) 03 листопада 2014 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії», (далі - Відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна (далі - Третя особа № 1), Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області (далі - Третя особа № 2), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 липня 2013 року між Відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Архіград-Буд» було укладено договір про відкриття кредитної лінії в забезпечення виконання зобов'язань якого, 03 липня 2014 року між ним та Відповідачем було укладено іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок літ. Н загальною площею 967,6 кв.м., житловою площею 303,6 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS], що належить йому на праві власності. Зауважує, що 06 травня 2014 року він отримав повідомлення-вимогу, згідно якої доведено йому до відома, що позичальником не виконано вимоги Відповідача щодо усунення порушень кредитного правочину, у зв'язку з чим вимагалося сплатити 4 209 121 грн. 70 коп., а також було попереджено про можливість реалізації Відповідачем шляхом звернення стягнення на заставне майно, тобто на його житловий будинок. Вказує, що після отримання зазначеної вимоги, він звернувся до Відповідача із відповідним листом, відповідь на який ним не була отримана, а 12 серпня 2014 року Третьою особою № 1 було вчинено виконавчий напис за № 6320, за яким було запропоновано звернення стягнення на його будинок та за рахунок коштів, отриманих від реалізації якого, задовольнити вимоги Відповідача щодо погашення боргу у сумі 4 568 927 грн. Таким чином зауважує, що сума заборгованості, зазначена у вимозі не відповідає сумі, визначеній у виконавчому написі. Зауважує, що про виконавчий напис йому стало відомо із постанови про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що виконавчий напис, вчинений Третьою особою № 1, є незаконним та таким, що вчинений з порушенням вимог діючого законодавства. Зокрема, вважає, що при вчиненні оспорюваного напису не була перевірена безспірність заборгованості, невірно вказані його паспортні дані, крім того, вважає, що звернення стягнення на його будинок суперечить діючому законодавству, у зв'язку з чим просить суд ухвалити судове рішення, яким визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та скасувати його. У судовому засіданні представник Позивача позов підтримала та просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник Відповідача у судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог та просив у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи тим, що 03 липня 2013 року між Відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Архіград-Буд» був укладений Договір про відкриття кредитної лінії зі змінами та доповненнями, за умовами якого позичальнику було надано кредит у сумі 4 000 000 грн. із відповідною процентною ставкою у певний період з кінцевим строком повернення 02 липня 2016 року, але з дотриманням строків повернення кожного траншу не пізніше дев'яти місяців та графіку зниження ліміту - рівними частинами в останні чотири місяці кредитування. Зауважив, що взяті на себе зобов'язання за вказаним правочином Відповідачем було виконано у повному обсязі. Крім того, також зауважив, що з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним правочином, 03 липня 2013 року між Відповідачем та Позивачем було укладено Іпотечний договір, посвідчений нотаріально, за яким Позивачем було надано в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Зауважує, що вказаним правочином передбачається право Відповідача, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем будь-якого із зобов'язань за іпотечним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки. Зауважив, що через невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, Відповідач надіслав вимогу від 11 липня 2014 року, як позичальнику, так і Позивачеві про усунення порушень кредитного договору впродовж тридцятиденного строку шляхом сплати заборгованості за кредитним правочином та сам розрахунок заборгованості станом на 07 липня 2014 року в сумі 4 568 927 грн. 99 коп., яким також було попереджено у випадку непогашення заборгованості про залишення права за собою звернення стягнення на майно, що передане в іпотеку, шляхом вчинення виконавчого напису. Зауважив, що Позивач вказану вимогу отримав 22 липня 2014 року і, що оскільки зазначена вимога залишилася поза увагою позичальником та Позивачем, 12 серпня 2014 року Відповідач звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Зауважив, що сума, яка вказана у вимозі співпадає із розміром заборгованості, зазначеним у виконавчому написі. При цьому також зауважив, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу були надані всі необхідні документи, у зв'язку з чим вважає, що твердження Позивача про відсутність у нотаріуса доказів щодо безспірності заборгованості є безпідставним. В частині щодо невідповідності у виконавчому напису паспортних даних Позивача зауважив, що дані вказані саме ті, які були надані Позивачем при укладенні іпотечного правочину і, що саме Позивач порушив вимоги іпотечного кредиту, не повідомивши Відповідача про зміну паспортних даних. При цьому також зауважив, що оспорюваний напис містить ідентифікаційний номер Позивача. Третя особа № 1, в особі свого представника, подала пояснення на позов, згідно якого просила суд у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що оспорюваний виконавчий напис нею був вчинений у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки банком було надано всі необхідні документи і, що за таких обставин вона зобов'язана була вчинити виконавчий напис, оскільки безпідставна відмова у вчиненні виконавчого напису діючим законодавством забороняється. Одночасно просила суд розглядати справу у її відсутність та відсутність її представника. Представник Третьої особи № 2 у судове засідання не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вбачає можливим розгляд справи у відсутність вказаних осіб, оскільки представники сторін щодо розгляду справи у відсутність зазначених осіб не заперечували. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 12 серпня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівно було вчинено виконавчий напис, згідно якого запропоновано звернути стягнення на будинок житловий будинок літ. Н, загальною площею 967,6 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка знаходиться у комунальній власності та на земельну ділянку площею 0,0748 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та яка, як і будинок, належить [PERSON] на праві власності, який проживає за адресою: [ADDRESS], який народився [INFO] в м. Запоріжжі, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [NUMBER]. Зазначене нерухоме майно передано в іпотеку ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» за Іпотечним договором від 03 липня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горбашко М.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 810, укладений між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та [PERSON] в якості забезпечення виконання зобов'язань за Договором про відкриття кредитної лінії № 14-Н/13/08/КЛ-КБ, із змінами та доповненнями, укладеним 03 липня 2013 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ТОВ «БК «Архіград-Буд». Як вбачається із виконавчого напису, заборгованість ТОВ «БК «Архіград-Буд», згідно кредитного договору, станом на 07 липня 2014 року складає 4 568 927 грн. 99 коп. та охоплює період із 03 липня 2014 року по 06 липня 2014 року. За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку переданого в іпотеку майна, запропоновано задовольнити вимоги між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» у розмірі 4 568 927 грн. 99 коп. Вважаючи виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, Позивач звернувся до суду з цим позовом та одночасно також просить суд виконавчий напис скасувати. Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Судом встановлено, що 03 липня 2013 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ТОВ «БК «Архіград-Буд» було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 14-Н/13/08/КЛ-КБ, із Додатком № 1 та Додатковими угодами № № 1, 2, 4, 5 до нього, відповідно. Крім того, судом також встановлено, в забезпечення виконання зобов'язання боржника, які випливають із Договору про відкриття кредитної лінії № 14-Н/13/08/КЛ-КБ, з усіма змінами і доповненнями до нього, протягом строку його дії, 03 липня 2013 року між [PERSON], ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ТОВ «БК «Архіград-Буд» було укладено Іпотечний договір, за умовами якого предметом іпотеки є житловий будинок літ. Н, загальною площею 967,6 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,0748 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], які належать на праві власності [PERSON], заставна вартість яких складала на час укладення правочину 6 688 213 грн. Як вбачається із матеріалів справи, згідно вимоги-повідомлення від 11 липня 2014 року про усунення порушень за Договором про відкриття кредитної лінії № 14-Н/13/08/КЛ-КБ від 03 липня 2013 року, Позивачеві пропонувалося протягом 30-ти денного строку погасити заборгованість за договором шляхом сплати повної суми заборгованості, яка станом на 07 липня 2014 року становила 4 568 927 грн. 99 коп. Вказану вимогу Позивач отримав 22 липня 2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. Крім того, 12 серпня 2014 року, Відповідач звернувся до Третьої особи № 1 із заявою про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на предмет іпотеки, згідно вищевказаного Іпотечного договору від 03 липня 2013 року, на загальну суму заборгованості у розмірі 4 568 927 грн. 99 коп., яка утворилася за період із 03.лютого 2014 року по 07 липня 2014 року. Для вчинення виконавчого напису, Відповідачем було подано копії повідомлення-вимоги із доказами про їх відправку та вручення, а також оригінали кредитного та іпотечного правочинів, меморіальні ордери про видачу кредиту позичальнику, виписки по особовому рахунку позичальника, відомість про нарахування і сплату процентів та документи щодо Відповідача, як юридичної особи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що для вчинення виконавчого напису Відповідачем були подані всі необхідні документи, перелік яких передбачено Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у зв'язку з чим суд вважає, що оспорюваний виконавчий напис Третьою особою № 1 було вчинено у відповідності до приписів, передбачених статтями 87 та 88 Закону України и»Про нотаріат». При цьому суд не приймає до уваги твердження сторони Позивача в частині щодо доведення Відповідачем до Позивача інформації про розмір заборгованості на суму 4 209 121 грн., в той час, як сума заборгованості, зазначена у виконавчому написі, на думку сторони Позивача, не була безспірною, оскільки вказане твердження сторони Позивача спростовується вищевказаними доказами, наданими стороною Відповідача, у тому числі, доказами в частині щодо отримання Позивачем 22 липня 2014 року повідомлення-вимоги на суму заборгованості у 4 568 927 грн. 99 коп., яка також відображена у виконавчому написі нотаріуса. Крім того, не заслуговують на увагу твердження сторони Позивача в частині щодо невідповідності у виконавчому написі паспортним даним Позивача, оскільки виконавчий напис містить ідентифікаційний номер Позивача. При цьому звертає на себе увагу, що Договір іпотеки був укладений Позивачем 03 липня 2013 року, разом з тим, Позивач отримав інший паспорт лише 16 січня 2014 року, та в порушення пункту 9.1 Іпотечного договору, про зміну паспортних даних Відповідача не повідомив. Крім того, Позивач просить суд ухвалити судове рішення, яким оспорюваний ним виконавчий напис скасувати. Позов в цій частині також задоволенню не підлягає, з таких підстав. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частин 1 та 2 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений законом. Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того, відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Виходячи зі змісту статті 110 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено випадки права позивача визначати підсудність справи за власним вибором, предметом спору даної категорії справ є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, оскільки Позивач в частині щодо скасування виконавчого напису нотаріуса обрав спосіб захисту, який законом не передбачений, підстави для задоволення позову в цій частині також відсутні. За таких обставин, суд знаходить позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі. З урахуванням викладеного, на підставі статей 15, 16 Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»,

Outcome: dismissed