Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] виклад позиції позивача. 1. У липні 2018 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 23.04.2018 року між нею (замовником) та відповідачем (виконавцем) була укладена договірна угода з надання ремонтно-будівельних послуг №43, згідно з якою відповідач зобовязався виконати роботи з демонтажу старого паркану довжиною 17,3 погонних метрів, монтажу нового паркану із профнастила довжиною 17,3 погонних метрів, встановлення воріт і хвіртки, установлення навісів і фурнітури в строк до 08.05.2018 року за місцем її проживання: [INFO]. Позивач сплатила відповідачу передплату в сумі 1200 грн. 00 коп. та кошти на закупівлю товару у розмірі 6100 грн. Відповідач, в свою чергу, зобовязання з а договором не виконав, паркан [PERSON] не встановив, кошти не повернув. На звернення позивача та прохання виконати роботу або повернути гроші, відповідач не реагує. Оскільки добровільно відповідач не бажає виконати роботи або повернути кошти, то я вимушена звертатись до суд і просити суд розірвати укладений договір з поверненням мені відповідачем отриманих коштів. Крім того, вважає, що у звязку із невиконанням зобовязання відповідач має сплатити їй штраф у розмірі 0,1% від загальної суми договірної угоди і пеню із розрахунку 0,01% від загальної суми даної договірної угоди за кожен день прострочення відповідно до п. 5.2. Угоди №43. Сума штрафу становить 8 грн. 50 коп. та сума пені у розмірі 46 грн. 75 коп. Також, відповідачем було завдано їй моральну шкоду, розмір якої вона оцінює у 10000 грн. 00 коп. У звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти у сумі 8555 грн. 25 коп., що складаються з: -коштів, сплачених за невиконані роботи, у розмірі 1200 грн. 00 коп.; -коштів, сплачених за будівельні матеріали, в сумі 6100 грн. 00 коп.; -штрафу в сумі 08 грн. 50 коп. та пені у розмірі 46 грн. 75 коп., а також кошти у якості відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутност (а.с.29)і. Враховуючи, що позивач повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. 3. Представник позивача, адвокат [PERSON], що діє на підставі ордеру серія АА №1108347 від 03.07.2018 року (а.с.1), витягом з договору про надання правової допомоги від 03.07.2018 року (а.с.20), в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, вимоги просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.37). 4. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.36), про причини неявки суду не повідомив. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 5. 19.07.2018 року по справі проведено підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду та встановлено порядок зясування обставин (а.с.27). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 6. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем 23.04.2018 року була укладена договірна угода з надання ремонтно-будівельних послуг №43, згідно з якою відповідач зобовязався виконати роботи з демонтажу старого паркану довжиною 17,3 погонних метрів, монтажу нового паркану із профнастила довжиною 17,3 погонних метрів, встановлення воріт і хвіртки, установлення навісів і фурнітури в строк до 08.05.2018 року за місцем її проживання: [INFO] (а.с.7). Відповідно до п. 2.1. Угоди №43 загальна вартість робіт складає 2400,00 грн. Згідно з п. 2.2. Угоди №43 замовник вносить виконавцю передплату у розмірі 1200,00 грн. Таким чином, позивач сплатила відповідачу передплату за роботу у сумі 1200,00 грн. та кошти у сумі 6100,00 грн. на закупівлю будівельних матеріалів, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 23.04.2018 року (а.с.8) та квитанцією до прибуткового касового ордеру №1м від 23.04.2018 року (а.с.8) На підставі п. 3.1. Угоди №43 виконавець зобовязаний почати виконання робіт не пізніше 10 (десяти) банкіських днів з дня внесення замовником передплати за наявності необхідного матеріалу. У відповідності з п. 5.2. Угоди №43 за порушення строку виконання робіт, вказаного в договірній угоді, виконавець сплачує змовнику штраф у розмірі 0,1% від загальної суми договірної угоди і пеню із розрахунку 0,01% від загальної суми даної договірної угоди за кожен день прострочення. V. Оцінка суду. 7. Згідно ч. 1\~ст. 509 ЦК України,\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 8. За правилами\~ст. 526 ЦК України,\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. 9. Статтею 610 ЦК України,\~визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. 10. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). 11. Статтею 907 ЦК України,\~передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. 12. Статтею 15 ЦК України,\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 13. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 14. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 15. Згідно частин 1 та 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. 16. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов'язань за угодою №43 від 23.04.2018 року. 17. Крім того, позивачем були вжиті усі можливі заходи для досудового врегулювання спору. Так на звернення позивача до відповідача з приводу виконання робіт або повернення отриманих від позивача коштів, відповідач не реагує 18. Відповідно до повідомлення №»7/05-18 від 08.05.2018 року, з якого вбачається, що [PERSON] повідомив [PERSON], що не може виконати свої зобовязання через несприятиливі погодні умови, орієнтовна дата початку виконання робіт - 05.06.2018 року. В той же час роботи до теперішнього часу не виконано. 19. За захистом своїх порушених прав позивач зверталась зі скаргою від 21.05.2018 року до начальника Головного управління Держспоживслужби в Донецькій області (а.с.12-15). 20. Відповідно до листа Головного управління Держспоживслужби в Донецькій області від 29.05.2018 року №01-10/2026 (а.с.16), в якому зазначено, що управління направило запит ФОП [PERSON] для надання пояснень по суті звернення [PERSON] 21. Головне управління Держспоживслужби в Донецькій області також звернулось з заявою від 30.05.2018 року №01-11/2070(а.с.17-18) до Начальника ГУНП в Донецькій у звязку з тим, що в діях [PERSON] вбачаються ознаки шахрайства. 22. В той же час позитивної відповіді на заяву по суті поставлених питань, позивач до теперішнього часу не отримала. 23. На підставі ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч. 2 ст. 848 ЦК України, споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. 24. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині розірвання договірної угоди №43 від 23.04.2018 року та стягнення з відповідача на користь позивача, коштів, сплачених за невиконані роботи в сумі 1200 грн. та суми коштів, сплачених за будівельні матеріали у розмірі 6100 грн. 25. Крім того, суд вважає, що у звязку із невиконанням зобовязання відповідач має сплатити позивачу штраф у розмірі 0,1% від загальної суми договірної угоди і пеню із розрахунку 0,01% від загальної суми даної договірної угоди за кожен день прострочення відповідно до п. 5.2. Угоди №43. Загальна сума Договірної угоди з надання ремонтно-будівельних послуг №43 складає 8500 грн. (2400 грн. - вартість ремонтних робіт, 6100 грн. - вартість будівельних матеріалів). Таким чином, розмір штрафу складає 8,50 грн.: 8500 грн. х 0,1% = 8,50 грн. Пеня за порушення строку з 09.05.2018 року по 02.07.2018 року (55 днів) складає 46,75 грн.: 8500 грн. х 0,01% х 55 днів = 46 грн. 75 коп. 26. Вирішуючи питання стосовно заявленого позивачем перед відповідачем розміру моральної шкоди в сумі 10000 грн. 00 коп., суд виходить з наступного. 27. Так, відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди . 28. Відповідно дост. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема, при порушенні зобовязань, які підпадають під дію\~Закону «Про захист прав споживачів»\~чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. 29. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. 30. Відповідно до\~постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода може полягати, зокрема в порушенні прав, наданих споживачам. 31. Позивач зазначила, що оскільки її права, як споживача, були порушені продавцем, вона зазнала значної моральної шкоди, що полягає у душевних хвилюваннях, викликаних порушенням її прав та протиправною поведінкою продавця. Душевні хвилювання з приводу умисного порушення її прав негативно впливають на життя позивача, позивач вимушена витрачати час та зусиль на те, щоб захистити свої порушені права. 32. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума у розмірі 2000грн. 00 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 33. Так, відповідно до\~ст.133 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. 34. Згідно з\~ст.137 ЦПК України,\~витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 35. Як вбачається з матеріалів справи 03.07.2018 року між позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] було укладено Договір про надання правової допомоги (а.с.20). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач додав до матеріалів справи квитанцію від 03.07.2018 року (а.с.19), відповідно до якого сума витрат за оплату професійної правничої допомоги становить 2000 грн. 00 коп. 36. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. 37. Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 38. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в силу норм чинного законодавства представник позивача на підтвердження вимоги про стягнення витрат пов'язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 2000 грн. надав суду належні докази на підтвердження виконаних робіт адвокатом, доказів тривалості та видів надання правничої допомоги, які свідчать про обґрунтованість визначеного розміру витрат понесених стороною на правничу допомогу у даній справі. 39. Крім того, відповідно до\~ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. 40.Таким чином, у відповідність до вимог ст. 141 ЦК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved