Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] 26 серпня 2015 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ТОВ «Фоззі-Фуд», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши третьою особою ПрАТ «СК «АХА Страхування» (а. с. 4-6), який в ході розгляду справи підлягав уточненню (а. с. 47). В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві та у судовому засіданні з урахуванням уточнень посилався на те, що 25 лютого 2015 року за участю автомобілів [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (що перебував у трудових відносинах з ТОВ «Фоззі-Фуд»), та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазначені автотранспортні засоби були пошкоджені. Винуватцем зазначеної ДТП у судовому порядку був визнаний [PERSON] У зв'язку із зазначеними обставинами ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. Оскільки розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу становить 63 109,27 грн. без урахування втрати товарної вартості автомобіля та 75 638,17 грн. - з урахуванням втрати товарної вартості автомобіля, позивач просив суд з урахуванням уточнень стягнути з кожного з відповідачів на користь позивача по 12 528,90 грн. втрати товарної вартості автомобіля, по 14 406,00 грн. різниці між страховою виплатою та реальними збитками, по 900,00 грн. витрат за складання висновку з визначення матеріального збитку, по 10 000,00 грн. моральної шкоди, а також просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі 2424,56 грн. (а. с. 47). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав, наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача ТОВ «Фоззі-Фуд» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: 25 лютого 2015 року за участю автомобілів [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазначені автотранспортні засоби були пошкоджені (а. с. 11). Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2015 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом також встановлено, що власником автомобіля [NUMBER], є [PERSON] (а. с. 10), а автомобіля [NUMBER] - ТОВ «Фоззі-Фуд» (а. с. 12), цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «СК «АХА Страхування» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6235015, у зв'язку з чим, на підставі заяви [PERSON] останньому було виплачено страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності в загальному розмірі 50 000,00 грн. Відповідно до висновку № 2717 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 13 березня 2015 року вартість такого збитку, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER], становить 63 109,27 грн. без урахування втрати товарної вартості автомобіля та 75 638,17 грн. - з урахуванням втрати товарної вартості автомобіля (а. с. 15-25). Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1192 встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст.. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно з положеннями п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Статтею 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6. Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідачів, враховуючи висновок № 2717 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 13 березня 2015 року, яким вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля визначена у сумі 75 638,17 грн. з урахуванням втрати товарної вартості автомобіля, приймаючи до уваги, що страховою компанією виплачено позивачу страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності, проте дана сума грошових коштів не покриває повністю матеріальних збитків, завданих позивачу, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог в частині стягнення з відповідача ТОВ «Фоззі-Фуд» на користь [PERSON] матеріальних збитків у розмірі 25 638,17 грн., що становить різницю між розміром шкоди, встановленим відповідним висновком, та сумою виплаченого страхового відшкодування. Суд також вважає за можливе стягнути з ТОВ «Фоззі-Фуд» на користь [PERSON] 900,00 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних з встановленням розміру заподіяної шкоди. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача розміру матеріальної шкоди суд вважає за можливе відмовити, оскільки така шкода підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Фоззі-Фуд» як з власника автотранспортного засобу та роботодавця водія, з вини якого відбулась відповідна дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (із змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5), згідно з яким ця шкода визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Вирішуючи вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що внаслідок ДТП позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у втраті душевного спокою, перебуванні у стані стресу, витраті часу та зусиль для відновлення належного йому транспортного засобу, таким чином суд вважає можливим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з відповідача [PERSON] як винуватця дорожньо-транспортної пригоди на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000, 00 грн. У задоволенні решти вимог про відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити як у безпідставних. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за можливе в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору стягнути на користь позивача з відповідача ТОВ «Фоззі-Фуд» 243,60 грн., з відповідача [PERSON] - 180,96 грн., а також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 62,64 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial