Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Представник позивача 1 та позивач 2 подали клопотання про розгляд справи за відсутності позивачів підтримавши заявлені вимоги з мотивів, викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.03.2007 року [PERSON] заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Андрусяк К.Ф. за реєстрованим за №4-667 (а.с.11), заповів належні йому домоволодіння та земельну ділянку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] (дітям) (а.с.8-9). Попередньо, дане нерухоме майно належало [PERSON] згідно рішення виконкому міської ради, який прийнято в експлуатацію завершений будівництвом будинок (а.с.13-14), дозвіл на будівництво будинку та земельну ділянку площею 0.06 га отримано згідно рішення від 27.06.1962 року (а.с.12). Однак за життя правовстановлюючі документи [PERSON] не оформив та право власності не зареєстрував, що посвідчується довідкою Івано-Франківського ОБТІ (а.с.15). [INFO] року [PERSON] помер, що посвідчується Свідоцтвом про смерть (а.с.10). За вимогами стаття 1220, 1223 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як слідує з вимог ст.. 1236 цього ж кодексу заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину (ст.. 1268 ЦК). Позивачі у термін встановлений ст..1270 ЦК України звернулися до нотаріуса про прийняття спадщини. За статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. А стаття 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.17) Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою 04.09.2012 року зареєстровано спадкову справу. Однак, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві (а.с.18), нотаріус відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже даний спір розглядається судом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, коли відсутній правовстановлюючий документ. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 331, 1220, 1223, 1268, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved