Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку 02.06.2016 р. було уточнено. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 06.01.1990 р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між ним та [PERSON] (далі \~відповідач) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 12. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу стало несумісність характерів, через що шлюбні відносини припинено з вересня 1995 р. і по теперішній час не поновлювались. Сімя розпалася остаточно, надавати строк для примирення необхідності немає. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність; проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом поміщення оголошення про виклик до суду у газеті «Урядовий курєр» в редакції від 02.07.2016 р. № 122. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 06.01.1990 р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб; актовий запис № 12. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Арнаут». Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні відносини припинені з 1995 року через несумісність характерів та не відновлювались. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved