Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] , в особі представника - адвоката Бойченка Дениса Олександровича звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про звільнення майна з-під арешту, в якій просить звільнити з-під арешту квартиру за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності позивачу та скасувати реєстраційний запис про обтяження за №1957199, внесений 11.05.2005 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстратором Третьої запорізької державної нотаріальної контори на підставі постанови, винесеної 17.04.2001 року відділом державної виконавчої служби Орджонікідзевського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за №511/8. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.06.2001 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 01.06.2021 року під час реєстрації місця проживання доньки позивача, у вищевказаній квартирі, позивачу від співробітників відділу реєстрації місця проживання стало відомо про наявність арештів, які були накладені на належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які зареєстровані третіми особами, а саме: - 17.04.2001 року відділом державної виконавчої служби Орджонікідзевського районного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 511/8, у зв`язку із чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис (архівний запис) реєстраційний номер обтяження № 1957199, зареєстровано 11.05.2005 року за № 1957199 реєстратором Третьої запорізької державної нотаріальної контори, про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало [PERSON] . З метою з`ясування обставин, при яких було накладено вищезазначений арешт позивач 03.06.2021 року звернулася із відповідною заявою до третьої особи. 23.07.2021 року позивач отримала лист №35268/1 від 23.07.2021 року, в якому містилась відповідь третьої особи на заяву позивача і де позивачу було рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом про зняття вищезазначеного арешту. Таким чином, у зв`язку з тим, що позивач, як власниця вищезазначеного нерухомого майна, не має можливості в повній мірі реалізувати своє право володіння, користування та розпоряджання даною квартирою, у зв`язку із накладенням арешту та неможливість вирішення спору у позасудовому порядку, вона вимушена звернутися до суду із позовною заявою про зняття арешту з нерухомого майна. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.08.2021 року позовну заяву [PERSON] , в особі представника - адвоката Бойченка Дениса Олександровича прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають та просять позов задовольнити в повному обсязі та прийнятим рішення на підставі обставин викладених у позові та за наявними в матеріалах справи письмових доказів. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відзиви на позов та клопотання від відповідачів не надходили. Представник третьої особи - Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. Через неявку відповідача у судове засідання, враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що 19.06.2001 року позивач [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON] ) придбала у [PERSON] , квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуються копією договору купівлі - продажу квартири від 19.06.2001 року, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ніколаєвською Л.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 1775. Набуття права власності на вказану квартиру було зареєстроване за позивачем Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 20.06.2001 року, про що зроблено запис за реєстровим №37616 у реєстровій книзі №264. 01.06.2021 року під час реєстрації місця проживання доньки позивача, у вищевказаній квартирі, позивачу від співробітників відділу реєстрації місця проживання стало відомо, що на її квартиру за адресою: [ADDRESS] накладено арешт. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 11.05.2005 року за № 1957199 реєстратором Третьої запорізької державної нотаріальної контори зроблено запис (архівний запис) реєстраційний номер обтяження № 1957199, про накладення арешту на нерухоме майно, яка належало [PERSON] на підставі постанови, винесеної 17.04.2001 року за №511/8, відділом державної виконавчої служби Орджонікідзевського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за №511/8. Відповідно до відповіді Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) №35268/1 від 23.07.2021 року вбачається, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих, виконавчий лист №2-1162 на 13.03.2001 року Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя про стягнення з [PERSON] ( [ADDRESS] ) на користь ВАТ «Укртелеком» 11 896,08 грн. за період з 2007 року - 2021 року включно на виконанні не знаходився. Перевірити інформацію з 2007 року - 2021 року, щодо знаходження на виконанні виконавчого листа №2-1162 на 13.03.2001 року Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Укртелеком» 11 896,08 грн., та підстав завершення виконавчого провадження №511/8 не можливо у зв`язку з знищенням паперових носіїв в установленому порядку через закінчення трирічного терміну зберігання. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз`яснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач бажає зареєструвати свою доньку у зазначеній квартирі, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача, внаслідок чого вона позбавлена права володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з квартири за адресою [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у загальній сумі 908,00 грн.

Outcome: approved