Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] 25.11.2013 року звернулась до суду з позовом, вимоги якого уточнила та підтримала в судовому засіданні, просить стягнути з відповідача аліменти на малолітню дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 30% від прожиткового мінімуму. Вимоги мотивує тим, що дочка перебуває на її утриманні, їй матеріально важко одній утримувати її, оскільки вона не працює, отримує щомісяця соціальну державну допомогу на дочку у розмірі 1000 грн., яких не вистачає. Відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він недавно звільнився з місць позбавлення волі, проживає у будинку батьків, не працює та не може працевлаштуватися офіційно, оскільки він хворіє на туберкульоз. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази, які надані сторонами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Стаття 5 протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен із подружжя зобов'язаний виконувати обов'язки цивільного характеру, що виникають зі шлюбу, сім'ї та необхідності виховання дитини. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН Про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю - позивачем у справі (а.с.5), вона не працює. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дочки, не працює, хворіє на туберкульоз (а.с. 19). Судом також встановлено, що подружжя спільно не проживають, домовленості між ними щодо способів виконання обов'язку утримувати дитини між ними не досягнуто. Ця обставина визнана сторонами. Суд враховує те, що Сімейний Кодекс не передбачає повного звільнення одного з батьків від обов'язку матеріального утримання дитини, крім випадку, передбаченого ст. 188 СК, а такі обставини судом не встановлені, тому довід відповідача про необхідність повної відмови у задоволенні позову суд до уваги не приймає. Оскільки відповідач офіційно не працює та не має постійного заробітку, у суду є достатньо підстав визначити розмір аліментів саме в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує наступне. Відповідач не працює та не має можливості працевлаштуватися у зв'язку із захворюванням на туберкульоз. Разом з тим, суд враховує рівний обов'язок батьків утримувати дітей, те, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складає 972 грн., те, що позивач також не працює, але на відміну від відповідача отримує соціальну допомогу, отже права сім'ї позивача частково захищені державою, тому суд визнає розмір аліментів, який заявлений позивачем, завищеним, таким, що не відповідає вимогам розумності та справедливості. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає можливим визначити аліменти в розмірі 50 грн. на дитину. Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим, справедливим відносно до кожного з батьків. Також суд враховує можливість позивача в порядку ч.3 ст. 184 СК отримати відповідну державну допомогу, та можливість кожного з батьків в майбутньому при зміні обставин звернутись до суду з позовом про збільшення чи зменшення розміру аліментів. У відповідності зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду 25.11.2013 року. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 243,60 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial