Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], просить виселити відповідача з житлового будинку по [ADDRESS]. Позовну заяву позивачка мотивує тим, що в будинку по [ADDRESS] зареєстровані вона та діти. У цьому ж будинку проживає її колишній чоловік - [PERSON]. Вказує, що відповідач часто приходить п'яний, влаштовує бійки, в утриманні будинку участі не бере. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, однак подали суду заяву в якій просять справу слухати за їх відсутності, позов задоволити. Представник служби у справах дітей надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника служби у справах дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив і не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що в житловому будинку по [ADDRESS], згідно довідки про склад сім'ї, виданої 01.10.2014р. №56 виконкомом Комарівської сільської ради, зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - не зареєстрований, але проживає. 11 жовтня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Однак, відповідач по даний час поживає в будинку позивачки, неодноразово приходить додому в п'яному стані, і вчиняє фізичні розправи зі своєю колишньою дружиною та дітьми. Це доводиться копією вироку Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01.06.2010р. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 157 Житлового Кодексу Української РСР , членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 116 Житлового Кодексу Української РСР, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. За таких обставин, враховуючи право власника щодо володіння, користування, та розпорядження своїм майном на власний розсуд, та систематичні розправи відповідача із членами своєї сім'ї, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню Згідно п.9 ч.1.ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Як вбачається із матеріалів справи неповнолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в інтересах яких діє позивач, є інваліди з дитинства, а тому позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, судовий збір слід стягти з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved