Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

[PERSON] 03 червня 2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , в якому зареєстрована її донька [PERSON] , але з 2006 року у будинку не проживає, не вносить плату за житлово-комунальні послуги, добровільно знятись з реєстрації не бажає, чим перешкоджає їй повноцінно користуватись своєю власністю. Просила визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, з заяою про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, причини неявки не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.03.2019 року та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , інвентаризаційна справа №961, виданим Приватним підприємством «Бюро послуг та консультацій». Відповідно до довідки виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 13.05.2019 року за №1064 до складу сім`ї [PERSON] , 1970 року народження, яка проживає [ADDRESS] входять: чоловік [PERSON] , 1973 року народження, дочка [PERSON] , 1991 року народження, дочка [PERSON] , 2009 року народження та син [PERSON] , 2012 року народження. З 2006 року і по даний час відповідач не користуються жилим приміщенням без поважних причин. Поважності причин, з яких вона не користується спірним житлом, в судовому засіданні не встановлено. Добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, чим перешкоджає позивачу повноцінно користуватися своєю власністю, порушуючи її законні права та інтереси, які необхідно поновити. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житлом, оскільки була відсутня в ньому без поважних причин понад встановлений законом термін. Термін відсутності відповідача понад строки встановлені законом підтверджується актом від 13 травня 2019 року складеним депутатом Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області Кай Іриною Вадимівною. у присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] та затвердженим секретарем сільської ради Мирною Л.М. Даних про наявність домовленостей між сторонами про більш тривалий термін користування житлом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, тому його задовольняє, виходячи з положень ст. 391 ЦК України, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави.

Outcome: approved