Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

I. Аргументи сторін. Громадяни України [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] . Зазначили, що перебувають у шлюбі з 2005 року, мають сина [PERSON] , власний будинок, їх фінансовий стан дозволяє утримувати родину, забезпечуючи дітям як матеріальні, так і емоційні потреби. Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради не заперечує проти задоволення заяви. Вважає, що усиновлення малолітньої [PERSON] відповідатиме її інтересам. II. Щодо фактів. Малолітня [PERSON] народилась [INFO] ,батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.33). Рішеннями виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 19.08.2020 року надано [PERSON] статус дитини, позбавленої батьківського піклування, як дитині, покинутій в пологовому будинку та встановлено над ній опіку, призначено [PERSON] та [PERSON] її опікунами (а.с.34, 52). Мати [PERSON] - [PERSON] написала заяву про відмову забрати народжену [INFO] дитину (а.с.35), про що медичні працівники склали відповідний акт (а.с.37-38). [PERSON] надала нотаріально засвідчену згоду на усиновлення її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] іншими особами (а.с.41). Малолітня [PERSON] має родичів - брата [PERSON] , [INFO] , брата [PERSON] , [INFO] , сестру [PERSON] , [INFO] , сестру [PERSON] , [INFO] та бабусю [PERSON] (а.с.43, 44, 45, 46, 47). Бабуся дитини [PERSON] написала заяву про те, що знає про народження онуки, забрати дитину з пологового будинку не буде через скрутне матеріальне становище (а.с.49). Дитина [PERSON] власного майна та житла не має (а.с.50). Заявники перебувають у шлюбі з 21 січня 2005 року (а.с.57) За обліками МВС громадяни [PERSON] та [PERSON] на території України станом на 22.08.2020 року до кримінальної відповідальності не притягались, незнятої чи непогашеної судимості не мають та у розшуку не перебувають (а.с.11, 16, 17). Заявники та їх син [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.12, 13, 14). [PERSON] працює водієм автотранспортних засобів в ТОВ «Маріупольхліб» та отримує заробітну плату у розмірі 12318, 06 грн. щомісяця (а.с.20). [PERSON] працювала закрійником в ФОП [PERSON] (а.с.22). Заявники пройшли курс підготовки з питань виховання дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування та за результатами проведеного навчання отримали рекомендації щодо можливості усиновлення або, в разі необхідності, попередньо влаштувати під опіку, піклування одну малолітню дитину жіночої статі від 0 до 3 років (а.с.23). Відповідно до рекомендацій про включення до Єдиного електронного банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї, потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів [PERSON] та [PERSON] останні добре розуміють особливості і пріоритети сімейних форм виховання, чітко усвідомлюють власну роль у розвитку та вихованні усиновленої дитини. Кандидат [PERSON] проявив себе як добра, чуйна та відповідальна людина, відкрита до перейняття досвіду. Під час навчання показав себе як особа, впевнена у своїх намірах. Кандидат [PERSON] під час навчання показала себе як особа, впевнена у своїх намірах, умови і правила роботи прийняла одразу, підтримувала темп роботи у групі. Під час навчання кандидати віддали перевагу демократичному стилю виховання дітей. Склалось враження, що вони відкриті для спілкування та обговорення з дітьми встановлених правил поведінки і допускають зміни своїх вимог у межах розумного. Кандидати не належать до радикальної релігійної конфесії, водночас під час навчання визнали право прийомної дитини на свободу віросповідання. Родина проживає в одно поверхневому 4-кімнатому власному будинку, у кімнаті батьків є ліжко для дитини, постільна білизна. Родина готова до змін та переобладнання житлової зони. Кандидати перебувають у шлюбі 17 років, виховують неповнолітнього сина. У родині панує позитивний мікроклімат, підтримуються відносини взаємоповаги та підтримки між усіма членами родини. Рішення, пов`язані з важливими подіями свого життя, намагаються приймати спільно, залучають до обговорення спільних проблем сина, бо бачать в ньому рівноправного члена сім`ї (а.с.24-27). Висновком виконавчого комітету Маріупольської міської ради про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] від 02.10.2020 року орган опіки та піклування Маріупольської міської ради вважає усиновлення дитини громадянами [PERSON] та [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.28-32). Відповідно до висновків про стан здоров`я [PERSON] , [PERSON] здорові (а.с. 58, 59), мають у власності житловий будинок площею 88, 3 кв.м. (а.с.60, 61, 62-65). Матеріально-побутові умови дозволяють прийняти в родину малолітню дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування (а.с. 77) III. Щодо права. Статтею 3 Конвенціі «Про права дитини» (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР 789-XII (789-12) від 27.02.91) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони, зокрема, визначають, що усиновлення в іншій країні може розглядатися як альтернативний спосіб догляду за дитиною, якщо дитина не може бути передана на виховання або в сім`ю, яка могла б забезпечити її виховання або усиновлення, і якщо забезпечення якогось придатного догляду в країні походження дитини є неможливим; забезпечують, щоб у випадку усиновлення дитини в іншій країні застосовувалися такі самі гарантії і норми, які застосовуються щодо усиновлення всередині країни; вживають всіх необхідних заходів з метою забезпечення того, щоб у випадку усиновлення в іншій країні влаштування дитини не призводило до одержання невиправданих фінансових вигод, пов`язаних з цією особою; Відповідно до положень статті 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ст. 211 Сімейного кодексу України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п?ять років. Статтею 212 Сімейного кодексу України встановлено перелік умов, за яких особа не може бути усиновлювачем. Відповідно до ч. 2 ст. 224 Сімейного кодексу України при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Дитина, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров?я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов?язків відповідно до закону (ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 232 Сімейного кодексу України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, онуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов?язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов?язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. IV. Висновки суду. Визначених законом обставин, які унеможливлюють визнання заявників усиновлювачами, судом не встановлено. Вік заявників відповідає вимогам чинного законодавства України та дозволяє усиновити малолітню [PERSON] . Суд враховує, що стан здоров?я усиновлювачів, умови проживання, матеріальне становище сім?ї та моральні якості подружжя дозволяють виконувати належним чином батьківські обов?язки з виховання та утримання дитини. Суд враховує обопільне бажання заявників та дитини проживати однією родиною, бажання заявників забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя та розвитку дитини. За таких обставин суд приходить до переконання, що усиновлення малолітньої [PERSON] подружжям [PERSON] відповідатиме інтересам дитини, дозволить дівчинці виховуватись у люблячій, турботливій родині, відчувати батьківську любов, повагу та піклування. У відповідності до ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно з ч. 2 ст. 231 СК України, якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. За заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини. Для такої зміни потрібна згода дитини. Така згода не вимагається, якщо дитина живе в сім`ї усиновлювачів і звикла до нового імені. Згідно ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. За змістом ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов?язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. 55. На підставі викладеного,

Outcome: approved