Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] 10 січня 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 15 січня 2020 року подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2020 року цивільна справа була прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що на підставі договору дарування частини домоволодіння від 16 липня 2012 року вона є власником Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано у встановленому порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Власником іншої Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] Реєстрація місця проживання відповідача, який є племінником позивача, була необхідна для отримання ним паспорта та можливості подальшого вступу на навчання та мала формальний характер. З 2015 року відповідач у спірному будинку не проживає, його речей в ньому немає, комунальні послуги він не сплачує, поточний ремонт не здійснює, його фактичне місце проживання не відоме. Перешкод у проживанні йому ніхто не чинить. Позивач у своїх позовних вимогах просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідачеві [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено. Третій особі Департаменту адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову до суду подано не було. Третій особі [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову до суду подано не було. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування частини домоволодіння від 16 липня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б., і зареєстрованого в реєстрі за № 1567, [PERSON] є власником Ѕ частини домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 11). Право власності у встановленому законом порядку зареєстровано в КП «ДМБТІ» 13 серпня 2012 року, реєстраційний № 35200422 (а.с. 12). Згідно з довідкою № 12484 про склад сім`ї від 19 грудня 2019 року, виданої Департаментом адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, у буд. [NUMBER] що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована позивач [PERSON] , [PERSON] , та відповідач [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до акту № 860, складеного 25 грудня 2019 року, затвердженого головою квартального комітету «№ 38» [PERSON]., та акту № 861 від 25 грудня 2019 року, затвердженого головою квартального комітету «№ 38» [PERSON] , відповідач [PERSON] у буд. [ADDRESS] не проживає з 2015 року (а.с. 17, 18). На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця прожива ння в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є самостійною та достатньою підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідач не є власником (співвласником) будинку [ADDRESS] , не проживає у ньому з 2015 року, його речей у частині будинку, належній позивачеві, немає, комунальні послуги він не сплачує, суд доходить висновку, що відповідач втратив право користування спірним домоволодінням, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп., який з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved