overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] \~11\~червня 2019\~року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Голубівка Луганської області, причина смерті інтоксикація, злоякісне новоутворення прямої кишки. Кадіївський МВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть чоловіка у зв`язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, в заяві на ім`я суду просить справу розглянути за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до\~\~ч.\~1\~ст.\~317\~цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є дружиною громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровська Луганської області, який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-6). Відповідно до довідки про причину смерті №122 від 19 квітня 2019 року, виданої «Державною установою «Кіровська центральна міська багатопрофільна лікарня» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 7), [PERSON] помер [INFO] , причина смерті інтоксикація, злоякісне новоутворення прямої кишки. Факт смерті [PERSON] в м. Голубівка підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим «Відділом запису актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ЛНР» (а.с. 8), яке видане на тимчасово непідконтрольній українській владі території, фотокарткою з місця поховання (а.с. 11). Кадіївський МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції відмовив заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі документу невстановленого зразка на території, непідконтрольній українській владі (а.с. 9). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно\~ приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

[PERSON] 12.01.2015р. звернулася до суду із заявою, в якій просить надати їй право на шлюб з громадянином [PERSON] до досягнення її шлюбного віку. [PERSON] зазначила, що вона проживає з [PERSON] фактично як одна сім»я, на даний час, її виповнилося 17.р. Так як вона не досягла повноліття, вона не може зареєструвати шлюб із своїм нареченим. Хоча планує зареєструвати шлюб 07.02.2014р. В даний час вона перебуває на 15 тижні вагітності і чекає народження дитини в червні 2015р. Саме тому вона хоче отримати дозвіл на шлюб, щоб їхня дитина проживала у повноцінній сім»ї. Заявниця в судове засідання не з?явилася, однак подала суду письмову заяву, в якій свою просить заяву задовольнити, постановити рішення, яким надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] Заінтересована особа - [PERSON], в судове засідання не з?явилася, однак подала суду письмову заяву, у якій підтримала заяву, просить її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з?явився, однак подав суду заяву, в якій просить заяву [PERSON] задовольнити. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступного: судом встановлено, що [PERSON] перебуває у стані вагітності (а.с.7). Згідно ксерокопії паспорта (а.с.3) заявниця не досягла шлюбного віку. Відповідно до ст.23 ч.1 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Відповідно до ст.22 ч.1 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст.23 ч.2 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Оскільки заявниця досягла сімнадцяти років і станом на 25.12.2014 р. її вагітність становить 14-15 тижнів, то реєстрація нею шлюбу відповідатиме її інтересам, забезпечить стабільність відносин між подружжям та охорону інтересів майбутньої дитини. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно надати право на шлюб до виповнення шлюбного віку. На підставі ст.23 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] 12.01.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 22.10.2008 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2990. Від шлюбу з чоловіком мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні стосунки. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини припинені з листопада 2014 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позові та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про перенесення розгляду справи або розгляду справи у його відсутність не надав, про причини, які свідчать про поважність неявки в судове засідання не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] 12. 01. 2016 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11. 11. 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1701. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з 15. 04. 2015 року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільного господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, від отримання кореспонденції ухилився. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Позивачу після розірвання шлюбу змінити прізвище - [PERSON]. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] 12.01.2016 року звернулася в суд з позовом, який в ході судового розгляду уточнила, до [PERSON] про стягнення коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у відсотковій частці до заробітку відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

[PERSON] 12.02.2015 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], у розмірі ? частині усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду й до досягнення дитиною 18 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 06.12.2003 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Відповідач вихованням дитини не займається, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач здоровий, працює у Запорізькому будівельно-монтажному управлінні, матеріально досить забезпечений, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання і розвиток дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] 12.02.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 16.07.1996 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом № 05. Сторони спільних дітей та спірного майна не мають. З 2008 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Враховуючи, що вони не мають наміру поновлювати подружні вдносини і не мають бажання бути разом, просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з`явився, однак в пов до суду заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Миритися з відповідачкою не бажає. У разі неявки відповідачки не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Понесені витрати на сплату судового збору з відповідачки стягувати не бажає. Відповідачка у судове засідання також не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин та відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого повторно 06.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецької області, 16.07.1996 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом № 05. Згідно змісту позовної заяви, сторони спільних неповнолітніх дітей не мають, з 2008 року не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження сім`ї. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивача розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача у відповідності до положень ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] 12.02.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину, посилаючись на те, що з 22.11.2014 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказувала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутися до суду. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] року в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але ухилився від отримання позовної заяви та судової повістки, що підтверджено поштовим повідомленням. Інформацію щодо своєї адреси суду не надав, тому відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 22.11.2014 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] [PERSON] являється його батьком. Згідно пояснень позивача, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачем до суду та до повноліття дитини. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] 12.02.2018р. звернулась із заявою про надання права на шлюб, мотивуючи тим, що рік зустрічались із [PERSON], вона вагітна і бажає укласти шлюб, але не досягла шлюбного віку. В суді [PERSON] просить надати право на шлюб, також пояснила, що вона вагітна, тривалість вагітності девять тижнів, з батьком дитини [PERSON] хочуть створити сімю і зареєструвати шлюб, але вона не досягла відповідного віку. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримав, пояснив, що є батьком дитини, яку виношує [PERSON] і бажає зареєструвати шлюб із заявницею. Заінтересована особа [PERSON] висловився на підтримку заяви доньки [PERSON] Представник Городоцького РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській обл. в судове засідання не зявився. Заслухавши заявницю, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Із пояснень [PERSON], з оглянутого в суді її свідоцтва про народження, із витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с.7) видно, що вона має 17 років, народилась 04.02.2001р.н., її батьки: батько [PERSON], мати [PERSON], що вона проживає на [INFO] Із протоколу ультразвукового обстеження від 03.02.2018р. (а.с.5) та із пояснень [PERSON] в суді видно, що вона вагітна девять тижнів. Заінтересована особа [PERSON] підтвердив, в суді що є батьком дитини, якою вагітна заявниця, що для створення сімї хоче з нею одружитись. З пояснень заінтересованої особи [PERSON] убачається, що вона мама заявниці, підтримує доньку у бажанні зареєструвати шлюб із [PERSON] Статтею 22 СК України встановлено шлюбний вік для чоловіків і жінок - вісімнадцять років. У відповідності до ст. 23 цього ж кодексу за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Ураховуючи наведене, суд вважає встановленим, що заявниця звернулась до суду з метою реєстрації шлюбу, що отримання нею права на шлюб відповідає інтересам майбутнього подружжя і сімї, яку вони бажають створити, а тому задоволює заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] 12.02.2018 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить: - розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем; - дітей залишити проживати разом з нею; - стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача; - стягувати щомісячно з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення молодшою дитиною віку трьох років. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач позов визнав, про що також надав відповідну заяву. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє повністю. У відповідності до частини 2 статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів. У звязку з цим суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів та на користь позивача судовий збір за позовні вимоги про розірвання шлюбу і проживання дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] 12.03.2014 р. звернулась до Московського райсуду м. Харкова із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітньої дитини- дочки [PERSON], [INFO], вказавши наступне. Її дочка навчається у Київському національному лінгвістичному університеті на денній формі навчання з 01.09.2013 р. по 20.06.2017 р., тому, батько дитини зобов*язаний її утримувати до досягнення нею 23-х років. Просить суд стягнути аліменти по ? частині з усіх видів заробітку щомісяця на утримання доньці [PERSON] на її користь, на вісь час навчання. Крім того, вона, як мати дитини, понесла додаткові витрати на дочку, а саме: 12.08.2013 р. нею був укладений та оплачений договір з вказаним навчальним закладом на підготовку фахівця з вищою освітою на суму 14 251 гр.10 коп.; 30.08.2013 р. укладений та оплачений договір з підготовки бакалавра з галузі знань на заочній формі навчання з Київським економічним університетом ім. Вадима Гетьмана» на загальну суму 6014 коп. 14 коп., оплачена оренда житла по договору від 11.12.2013 р. по 11.07.2014 р. за кімнату в м. Києві на загальну суму 9000 гр. [PERSON] має вади зору, періодично проходить лікування та користується лінзами, краплями на що вона витратила за період з 01.2013 р. по 12.2013 р. 2602 гр. 27 коп., а також понесла витрати на переїзд до міста в сумі 403 гр. 89 коп. Тому, просить стягнути додаткові витрати на утримання дитини з батька в сумі 16 135 гр. 65 коп. Просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, тому, суд розглянув справу у його відсутності, на підставі наданих доказів, заочно. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що впливає з копії свідоцтва про її народження. На цей час [PERSON] досягла повноліття. За правилом ст.199 СК України «якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу». Як встановлено судом, повнолітня [PERSON] на цей час навчається на денному відділенні вищого учбового закладу: у Київському національному лінгвістичному університеті та на заочній формі навчання у Київському економічному університеті ім. «Вадима Гетьмана». Доказів того, що [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу повнолітньої дочки, що навчається, останнім не надано та про наявність таких обставин суду не повідомлено. Тому, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання належить задоволенню. Що стосується інших позовних вимог (про стягнення додаткових витрат на утримання дитини), то суд в цієї частині позову відмовляє. Дійсно, Сімейним Кодексом України, зокрема статтею 185, передбачена участь батьків у додаткових витратах на дитину. Але, приведена норма Закону відноситься лише до обов*язку батьків щодо утримання неповнолітньої дитини та на особу, що досягла повноліття, не розповсюджується. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial