Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] 12.12.2013 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем з 20.11.2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача. На даний час сторони проживають в одній квартирі, але не підтримують сімейних стосунків. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивачка працює медичною сестрою в Жмеринській ЦРЛ, але її заробітної плати не вистачає на утримання дитини, оскільки необхідно купувати речі, продукти харчування та гігієни, в зв'язку з чим змушена звернутись до суду. Зазначила, що відповідач працює, має стабільний дохід, також знаходиться на обліку в УПФУ, де отримує пенсію, інших утриманців в нього немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частин усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала із підстав, що в ньому викладені, додатково та на запитання суду пояснила, що вона дійсно перебувала у зареєстрованму шлюбі з відповідачем з 2000 року, який на даний час розірваний рішенням суду. Від шлюбу у них є спільна малолітня дитина - син [PERSON], 2002 р.н., який проживає в одній квартирі із сторонами, проте знаходиться на утриманні матері. Відповідач у період з серпня по грудень 2013 року надав їй допомогу на утримання дитини у розмірі 2000 грн. Позивачка тимчасово проживає в квартирі відповідача, комунальних послуг не оплачує, проте через нестерпні умови проживання, що створені відповідачем, сварки та скандали має намір із сином орендувати окреме житло. ЇЇ доходи є дуже малими та не дозволяють на даний час утримувати сина на належному рівні. Дитина загалом здорова, однак часто хворіє на простудні хронічні захворювання та позивачка дуже часто знаходиться на лікарняному через хвороби сина. Хлопчик навчається у школі, займається із репетитором. Стан здоров»я відповідача добрий, він загалом здоровий, спина його боліла і раніше, але в лікарні діагностували грижі лише у 2013 році. Із відповідачем вони ведуть окреме господарство, окремо харчуються. У позивачки та сина немає власного житла, її батьки пенсіонери, яким вона допомагає. ЇЇ доходів не вистачає на утримання сина. Доходи відповідача є значними, він не має інших утриманців. Його мати живе окремо у м.Жмеринка та самостійно себе обслуговує. Просила позов задовольнити та стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки доходів відповідача, оскільки він має можливість їх сплачувати. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, надав суду письмові заперечення, відповідно до яких не заперечив проти стягнення з нього на користь дитини аліментів у розмірі ? частки доходів, оскільки і після розірвання шлюбу позивачка продовжує проживати у належній йому на праві приватної власності квартирі, за яку не несе витрат, він є інвалідом 3-ї групи внаслідок трудового каліцтва по профзахворюванню та отримує пенсію, також у вересні-листопаді 2013 року у нього виявлено остеохондроз та грижі хребта, які він лікував в санаторії та потребує лікування і надалі; також у відповідача є одинока мати, яку він зобов»язаний утримувати, тобто при стягненні аліментів на утримання сина у розмірі 1/3 частки його доходів, його доходи будуть мізерними. Дані заперечення відповідач підтримав, додатково та на запитання суду пояснив, що він в силу своїх можливостей допомагав позивачці, надавав кошти на утримання сина, зокрема в період з серпня по грудень 2013 року він надав їй 2800 грн. Позивачка із сином проживають у належній йому квартирі, він несе витрати по утриманню житла та не має наміру виселяти свого сина. З ініціативи позивачки у них дійсно постійно виникають сварки та скандали. Щодо стану свого здоров»я пояснив, що він інвалід третьої групи, також у нього виявила спинні грижі та він потребує проведення операції, яка станом на 2012 рік коштувала 18 тис. грн.. На даний час він пройшов лікування, був у санаторії, працює, проте лікування продовжує, на що тратить кошти. Операцію на даний час він проводити не буде через відсутність коштів, також у нього хвороба шлунка. У зв»язку із ампутацією пальця та інвалідністю він отримує пенсію, а, також відповідач працює та отримує заробітну плату. Відповідач несе витрати на утримання квартири, на лікування, на харчування, яке у них із позивачкою окреме, на власні потреби. Також у нього є мати - пенсіонерка, яка має окреме житло у м.Жмеринка, яка у 2009 році перенесла пошкодження ноги, проте на даний час здатна самостійно себе доглядати, якій він також допомагає. Йому відомо, що його син дійсно часто хворіє на хронічні простудні захворювання, та загалом здоровий. Він мав намір надавати кошти позивачці добровільно, але отримав повістку до суду. Із вказаних підстав вважає, що розмір аліментів, який просить стягувати позивачка у виді 1/3 частки його доходів є завищеним, а тому просив суд стягувати аліменти у розмірі ? частки його видів доходів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2000 (а.с.3), який згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду від 12.12.2013 року розірвано (а.с.20). Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON] є відповідач [PERSON] (а.с.4). Позивачка працює медичною сестрою у Жмеринській центральній районній лікарні, та її заробітна плата з червня по листопад 2013 роки склала 10212,52 грн.(а.с.5), тобто в середньому 1700 грн. на місяць. Відповідно до наданих в судовому засіданні відповідачем заперечень та доданих до них матеріалів, [PERSON] згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(а.с.14-15). Відповідач [PERSON] хворіє на хронічні захворювання хребта(остеохондроз, спинні грижі), на підтвердження чого надав медичну документацію, у листопаді 2013 року перебував на реабілітації у санаторії та потребує повторення курсу лікування через 9-12 місяців (а.с.16-18). Відповідач [PERSON] є інвалідом третьої групи (а.с.23)а в зв'язку з цим отримує пенсію у середньомісячному розмірі 1000 грн. (а.с.19) та працює майстром дільниці у вагонній дільниці ст. Жмеринка ДТГО «Південно - західна залізниця», та йому нараховується заробітна плата у середньомісячному розмірі 4000грн. на місяць (а.с. 21) але добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Згідно копії заповіту дідусь відповідача [PERSON] заповідав своєму онукові [PERSON] квартиру [ADDRESS], в якій на даний час спільно проживають сторони по справі(а.с.22). Матір відповідача, [PERSON], 1951 р.н. проживає окремо від сторін по справі та у 2009 році перенесла операцію додо розриву зв»язки колінного суглобу, операцію пройшла успішно (а.с.24, 25) Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При вирішенні питання про розмір аліментів, враховуючи, що відповідач здоровий, працездатний, працюючий, не має інших дітей та непрацездатних утриманців, скрутне матеріальне становище дитини, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на користь позивачки в інтересах дитини в частці від заробітку відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183, 191 СК України та виходячи з обставин справи. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. При визначенні розміру аліментів судом враховано, що дитина часто хворіє, що визнано сторонами, що потребує затрат на лікування та стороннього догляду, який здійснює мати, перебуваючи на лікарняних, мати працює, отримує в середньому 1700 грн. на місяць, доходів на утримання неповнолітнього сина, який навчається та часто хворіє, не вистачає. Стан здоров»я платника аліментів добрий, він хворіє на хронічні хвороби хребта, є інвалідом третьої групи, що не усуває його працездатність, працює та отримує пенсію, його загальний сукупний середньомісячний дохід в середньому складає 5000 грн. Судом враховано те, що відповідач не має інших неповнолітніх дітей, його матір проживає окремо, отримує пенсію, інших непрацездатних осіб, що знаходяться на утриманні платника аліментів немає. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2013 рік», дія якого поширюється на 2014 рік до прийняття нового закону, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня становить 1286 гривень та буде збільшено із прийняттям закону. Прожитковий мінімум для працездатних осіб складає з 1 грудня 1218 грн. Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а доходи матері на даний не дають можливості їй повністю забезпечити задоволення вказаних потреб сина та власних на рівні, встановленому законом, а тому суд вважає, що з врахуванням встановлених обставин справи, з відповідача [PERSON]. слід стягнути кошти (аліменти) на користь позивачки на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача [PERSON] але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, які він може у достатній мірі сплачувати. Визначений судом розмір аліментів є достатнім, справедливим та розумним, не перевищує максимальний розмір аліментів, що може стягуватися з божника, не ущемляє прав відповідача на достатній прожитковий мінімум та стягуються в інтересах дитини. Щодо понесення відповідачем витрат на утримання житла, то судом не вбачається жодних перешкод щодо розподілу особистих рахунків та узгодження із позивачкою розподілу вказаних витрат у добровільному порядку, чи у порядку, встановленому законом. Щодо стану здоров»я відповідача, суд оцінює його як добрий, не вбачає на час розгляду справи перешкод для зменшення розміру аліментів про які просить позивачка, так як відповідачем не доведено належними та допустимими доказами розмір витрат, які він несе на лікування. Судові витрати у виді судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved