Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема, із права на земельну частку (пай) розміром 2,27 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Урожай» с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON], який помер [INFO] року. До складу спадщини після смерті [PERSON] входило, зокрема, успадковане від [PERSON] право на земельну частку (пай). Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом був [PERSON], який прийняв спадщину і помер [INFO] року. Позивач у справі є спадкоємцем після смерті [PERSON] першої черги за законом як дружина, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі через втрату правовстановлюючого документа на спадкове право, що раніше належало [PERSON], а тому за захистом своїх прав та інтересів 14 вересня 2017 року з відповідним позовом [PERSON] звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила справу слухати у її відсутності (а.с. 3). Представник відповідача - сільський голова Курашовецької сільської ради подав суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] і про слухання справи у його відсутності (а.с. 37). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] року в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 5). Довідкою виконавчого комітету Курашовецької сільської ради № 827 від 29 серпня 2017 року (а.с. 6), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № М-418/0-0.29-609/141-17 від 18 серпня 2017 року (а.с. 14), випискою із списку громадян членів КСП «Урожай», що додається до державного акту на право колективної власності на землю № М-441/0-0.29-634/141-17 від 19 серпня 2017 року (а.с. 16), розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації від 30 березня 2006 року № 113 «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складанню документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам-членам реформованого КСП «Урожай» (а.с. 20), списком членів колишнього КСП «Урожай» с. Курашівці на передачу у власність земельних часток (паїв) і виготовлення державних актів взамін сертифікатів на право на земельну частку (а.с. 21-30) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входило право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Урожай» с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області площею 2,27 умовних кадастрових гектара, яке посвідчувалося сертифікатом серії [NUMBER]. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49177976 від 21 вересня 2017 року (а.с. 38) спадкодавець [PERSON] по своїй смерті заповіту не залишала. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Витягом № 00018493937 від 08.08.2017 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с. 7) стверджується, що після смерті [PERSON] у першій черзі спадкоємців мав право спадкувати її чоловік [PERSON]. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями ( ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Довідкою виконавчого комітету Курашовецької сільської ради № 827 від 29.08.2017 (а.с. 6) доводиться, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON]. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР). Таким чином, починаючи із [INFO] року [PERSON] належить успадковане від [PERSON] право на земельну частку пай площею 2,27 га, що розташоване на території Курашовецької сільської ради і перебувало у колективній власності КСП «Урожай», яке посвідчувалося сертифікатом серії [NUMBER]. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49178006 від 21.09.2017 (а.с. 40) доводиться, що спадкові права після смерті [PERSON] ніким не оформлялися, спадкова справа не заводилась. [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 8). До складу спадщини після смерті [PERSON] входило право на земельну частку (пай) площею 2,27 га, що розташоване на території Курашовецької сільської ради і перебувало у колективній власності КСП «Урожай», успадковане після смерті [PERSON], яке посвідчувалося сертифікатом серії [NUMBER]. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року). По своїй смерті [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] (а.с. 11). Згідно інформації Курашовецької сільської ради (зворот а.с. 11) і даних зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49178041 від 21.09.2017 (а.с. 41) заповіт від імені [PERSON] є чинним, не зміненим і не скасованим. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковий майном. Так, з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 49178028 від 21.09.2017 (а.с. 42) вбачається, що щодо майна [PERSON] заведено спадкову справу № 307/2002, а Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 12) доводиться, що у цій спадковій справі [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] та 04 червня 2002 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом серії [NUMBER]. [INFO] року [PERSON] помер у с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 9). Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Мурованокуриловецькою нотаріальною конторою заведено спадкову справу до майна померлого [PERSON] № 455/2011. Із наявних у ній документів слідує, що заповіту по своїй смерті спадкодавець не залишав, спадщину за законом прийняла його дружина [PERSON] і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця [PERSON], своє право спадкувати та факт прийняття спадщини, а також обставину, що до складу спадщини входить права на земельну частку (пай) розміром 2,27 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Урожай» с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області, яке посвідчувалося сертифікатом серії [NUMBER]. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 11 серпня 2017 року (а.с. 31), слідує, що сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (а.с. 32). Враховуючи вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved