Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] 09 серпня 2017 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в обґрунтування якої зазначила наступне. З відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі з 22 листопада 2002 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 27 листопада 2012 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу діти постійно проживають з нею та перебувають повністю на її утриманні. Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 23.05.2011 року із[PERSON], [INFO], уродженця с. Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області, стягуються аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей, дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 350 грн. на кожну дитину щомісячно. Поряд з тим, зазначила, що в даний час ніде не працює, а тому самостійно забезпечити належний рівень життя дітям не спроможна, так як суттєво погіршилося матеріальне становище внаслідок інфляційних процесів в державі, зростання цін на продукти харчування , одяг та взуття, комунальні послуги. Окрім речей першої необхідності вона несе витрати на лікування та оздоровлення дітей, заняттям спортом. Старша дочка стала ученицею випускного дев'ятого класу, що також потребує додаткових витрат . В той час, як сума аліментів, яка стягується з відповідача є мізерною і її не вистачає навіть на найнеобхідніше для щоденних потреб дітей. На протязі трьох місяців відповідач аліментів взагалі не сплачує. Жодної допомоги , крім аліментів , відповідач для дітей ніколи не надавав і не надає. З вересня 2016 року взагалі не цікавиться життям дітей. Також зазначила, що відповідач знаючи про всі ці обставини, повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, здоров'ям дітей не цікавиться, матеріально їх не утримує, при тому, що є фізично здоровим, ніде офіційно не працює, однак отримує дохід від тимчасових заробітків, таким чином має нерегулярний та нестабільний дохід, в зв'язку з чим, просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно і до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, доповнили, що визначеного судом розміру аліментів недостатньо для повноцінного забезпечення дітей. Відповідач має значний дохід і спроможний надавати для дітей аліменти у заявленому нею розмірі. Просить позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечують щодо стягнення з відповідача аліментів в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 600 грн., зазначивши, що відповідач не має можливості сплачувати на утримання дітей аліменти в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно , оскільки на даний час він проживає з матір'ю пенсійного віку, яка потребує допомоги та матеріальних затрат. При цьому зазначив, що він як колишній військовослужбовець має пільги як учасник АТО, а так як місце його реєстрації за адресою проживання позивача та неповнолітніх дітей , тому позивач несе незначні витрати по комунальних платежах , в той час як він сплачує комунальні платежі в розмірі 100 %, а тому не має можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі, як це просить позивач. Просять в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі - позивач [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON] , [INFO], є батьками неповнолітніх дітей, дочки [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Сошичненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області від 23.05.2003року (актовий запис про народження № 15 від 23.05.2003 р.), сина [PERSON], [INFO] що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Сошичненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області від 06.02.2007року (актовий запис про народження № 5 від 06.02.2007 року). Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 27 листопада 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, діти після розірвання шлюбу мешкають з матір'ю. Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 23.05.2011 року із[PERSON], [INFO], уродженця с. Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області, стягуються аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей, дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 350 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей , витрати на утримання таких збільшилися, вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів знаходить підставними та такими, що підлягають задоволенню частково. При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дітей. Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму складає: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. В зв'язку з чим, даний факт також розцінює як обставину збільшення витрат, які несе позивач на утримання дітей. Враховує суд і те, що неповнолітні діти проживають з матір'ю, яка в зв'язку з цим несе також і додаткові витрати щодо належного утримання місця проживання. А тому, приходить до висновку, що в даному випадку розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. І враховуючи норми закону, за якими він постійно збільшується, вважає за можливе визначити такий у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн., таким чином задоволивши позовні вимоги частково. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 640,00 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: partial