Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання, укладений між ним та [PERSON], посвідчений Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 27 липня 2011 року за реєстровим номером 2-546. В обґрунтування позову представник позивача вказував, що відповідачка порушує умови укладеного договору і не бажає його виконувати, що позбавляє позивача, який є інвалідом третьої групи, необхідного догляду. Крім того, з часу укладання договору позивач самостійно сплачує комунальні послуги за утримання квартири. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, в обґрунтування своєї позиції посилалися на обставини, викладені у позові. Окремо позивач вказував на те, що відповідач влітку взагалі припинила його відвідувати на надавати його допомогу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала і погодилась розірвати договір довічного утримання, але заперечувала проти обставин по справі. Пояснила, що від моменту укладання договору належним чином його виконувала, надаючи допомогу [PERSON] в утриманні квартири, приготуванні їжі, придбанні ліків. Але можливо, що розмір допомоги у грошовому вимірі дорівнював 500 грн., а не розміру пенсії, як визначено у договорі. Наприкінці [INFO] її невістка народила дитину, через що вона не мала змоги деякий час приходити до [PERSON], який почав висловлювати свої претензії з цього приводу. Вона натомість припинила надавати йому допомогу. Вислухавши пояснення сторін, в судовому засіданні суд встановив наступне. Між [PERSON] і [PERSON] 27 липня 2011 року був укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 27 липня 2011 року за реєстровим номером 2-546. За цим договором [PERSON] передав у власність [PERSON] належну йому квартиру [ADDRESS]. Натомість, [PERSON], як набувач за вказаним договором зобов'язувалась довічно утримувати позивача [PERSON], надаючи йому необхідне харчування, одяг, і забезпечувати за ним належний огляд та оказувати необхідну допомогу. Витягом про державну реєстрацію прав, наданим Люботинським БТІ від 12 вересня 2011 року за № 31273784 підтверджується, що квартира [ADDRESS] зареєстровано по праву власності за [PERSON] на підставі договору довічного утримання, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 27 липня 2011 року за реєстровим номером 2-546. Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач стверджує, що відповідач не виконує прийняті на себе обов'язки за договором. Але достовірних доказів, які б підтверджували того, що відповідачка не виконувала своїх обов'язків за договором, не надав. Відповідно до ст. 755 ЦК України розірвання договору довічного утримання проводиться судом на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Оскільки відповідач визнала, що вона з червня 2014 року припинила виконувати свої обов'язки за договором, суд вважає встановленим факт невиконання [PERSON], як набувачем, своїх обов'язків за договором довічного утримання у відношенні позивача [PERSON] Одночасно з цим, у відповідності до ст. 756 ЦК України, суд приводить сторони в первісне положення, яке існувало до укладення договору, і визнає за позивачем право власності на майно, яке було ним передано у володіння відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved