Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] 28 жовтня 2015 року звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 22 травня 2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON], народження [INFO] року, яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу та має таку можливість так як працює в ПАТ «Пирятинський сир завод» та отримує постійну заробітну плату. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. У судовому засідання відповідач позов визнав частково, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує, проте, прохає стягти аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] та [PERSON] з 22 травня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON], народження [INFO] року, що підтверджується копією про народження (а.с. 5, 6). Малолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] на [ADDRESS], яка самостійно утримувати дочку не має можливості (а.с. 9). Відповідач постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу та має таку можливість так як працює в ПАТ «Пирятинський сирзавод» та отримує постійну заробітну плату. У відповідності до вимог ст.ст. 180, 199 Сімейного кодексу України (далі СК) обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Як передбачено приписами ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК установлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на малолітню дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), оскільки будь-яких доказів про необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі позивач суду не надав. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial