Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом в якому зазначили, що зареєстровані та мешкають у будинку [ADDRESS], проте до теперішнього часу не набули право власності на квартири, в яких проживають. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що в плані приватизації ДП «Південзахіденергобуд» (далі Підприємство), затвердженого розпорядженням регіонального відділення Фонду Державного майна України в Харківській області від 08.09.1995 за № 353-Р, гуртожиток по [ADDRESS], який знаходиться на балансі Підприємства, підлягав передачі у комунальну власність. Після ліквідації у 1995 році шляхом приватизації ДП «Південзахіденергобуд» було утворено кілька нових юридичних осіб, в тому числі КП ЖКГ «Південзахіденергобуд», на баланс якого передано будівлю зазначеного гуртожитку, проте до статутного фонду зазначеного комунального підприємства вказана будівля не увійшла. Згідно інформації Головного управління статистики в Харківській області КП ЖКГ «Південзахіденернгобуд» входить до складу підприємств-банкрутів та тих, що повністю припинили діяльність станом на 01.01.2008, що не дозволило визначити балансову вартість будівлі гуртожитку по [ADDRESS] та оформити його мешканцям документи на приватизацію відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Рішенням Харківської міської ради Харківської області № 1278 від 19.12.2007 будівлю по [ADDRESS] виключено з числа гуртожитків і присвоєно статус житлового будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки, проте право власності на будівлю й досі не зареєстроване, що унеможливлює її передачу до комунальної власності та, як наслідок, подальшу приватизацію житлових приміщень. Позивачі, зазначаючи, що постійно, правомірно та тривалий час мешкають у будинку [ADDRESS], проте позбавлені можливості реалізувати своє право на приватизацію, просять визнати за ними право власності на житлові приміщення, які вони фактично займають. До суду від представника позивачів надійшла заява, в якій останній просить розглянути справу за його і позивачів відсутності та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, разом з тим в судове засідання, призначене на 18.10.2016 від голови ОСББ «Олімп-39» надійшла заява в якій останній проти позову не заперечував. Отже, неявка відповідача в судове засідання не є такою, що перешкоджає розгляду справи та дає можливість ухвалити заочне рішення. Від представника третьої особи надійшли заперечення на позов з підстав відсутності в матеріалах справи доказів дотримання позивачами протипожежних, санітарних та інших обов'язкових норм і правил. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: кожен з позивачів на протязі тривалого часу постійно мешкає в будинку [ADDRESS], в який заселявся як в гуртожиток ДП «Південзахіденергобуд», а після приватизації даного підприємства і створення на його основі КП ЖКХ «Південзахіденергобуд» отримав ордер на відповідну жилу площу, що підтверджується даними про реєстрацію місця проживання в паспортах позивачів, копіями відповідних ордерів (т. 1, а.с. 23, 24, 38, 52, 74, 75, 89, 90, 112, 113, 127, 128, 140, 141, 154, 155, 170, т. 2, а.с. 19, 22, 24, 27, 30, 33, 36, 39, 42, 45). Ні сторонами, ні третьою особою не заперечуються зазначені позивачами обставини щодо приватизації ДП «Південзахіденергобуд», створення на його базі кількох окремих юридичних осіб, в тому числі КП ЖКХ «Південзахіденергобуд», на баланс якого була передана, проте не увійшла до статутного фонду, будівля гуртожитку по [ADDRESS], припинення діяльності КП ЖКХ «Південзахіденергобуд» станом на 01.01.2008. В ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» (далі Закон) зазначено, що забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється з дотриманням, зокрема, таких підходів: всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад; передача гуртожитків згідно із цим Законом у власність територіальних громад здійснюється відповідно до порядку, передбаченого Законом України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» та прийнятих відповідно до нього підзаконних актів, з урахуванням особливостей цього Закону; гуртожитки, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальних громад відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом; власники житлових та нежитлових приміщень у гуртожитку можуть створювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Статтею 2 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» передбачено, що об'єктами передачі згідно з цим законом, є, в тому числі, об'єкти житлового фонду, гуртожитки … які не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом. Аналіз зазначених норм закону дає можливість дійти висновку, що реалізація житлових прав мешканців гуртожитків можлива лише після передачі відповідної будівлі гуртожитку у власність територіальної громади. Рішенням Харківської міської ради Харківської області № 1278 від 19.12.2007 будівлю по [ADDRESS] виключено з числа гуртожитків і присвоєно статус житлового будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки (т. 1, а.с. 6, 7). 22.02.2012 Харківською міською радою Харківської області прийнято рішення № 635/12 (знаходиться в загальному доступі) яким надано згоду на прийняття до комунальної власності міста житлового будинку по [ADDRESS] (т. 1, а.с. 5), проте право власності на вказаний будинок й досі не зареєстровано, що не дозволяє позивачам зареєструвати право власності на житлові приміщення, які вони постійно, тривалий час та на законних підставах займають. Як вбачається з матеріалів справи на теперішній час [PERSON] мешкає та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] (т. 2 а.с. 35, 36); [PERSON] - в квартирі [ADDRESS], площею 42,53 кв.м., вказаного будинку (т. 2 а.с. 17, 19); [PERSON] - в квартирі [ADDRESS], площею 46,00 кв.м. (т. 2, а.с. 32, 33); [PERSON] - в квартирі [ADDRESS], площею 25, 1 кв.м. (т. 2, а.с. 23, 24); [PERSON] - в квартирі [ADDRESS], площею 26,4 кв.м. (т. 2, а.с. 26, 27); [PERSON] - в квартирі [ADDRESS], площею 25,5 кв.м. (т. 2, а.с. 44, 45); [PERSON] - в квартирі [ADDRESS], площею 25,1 кв.м. (т. 2, а.с. 38, 39); [PERSON] - в квартирі [ADDRESS], площею 48,7 кв.м. (т. 2, а.с. 29 30); [PERSON] - в квартирі [ADDRESS], площею 44,52 кв.м. (т. 2, а.с. 20, 22) та [PERSON] - в квартирі [ADDRESS], площею 48,08 кв.м. (т. 2, а.с. 41, 42). З метою забезпечення захисту прав мешканців багатоквартирного будинку [ADDRESS] створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39» (далі Об'єднання), реєстрацію якого проведено 08.06.2012 (т. 1, а.с. 10-22). ОСББ «Олімп-39» не заперечує проти визнання за позивачами права власності на займані ними житлові приміщення, рішення про що прийняте на засіданні керівного органу Об'єднання (т. 2, а.с. 1, 15, 16). Крім того, в своїй відповіді від 18.07.2012 на колективне звернення мешканців будинку [ADDRESS] директор юридичного департаменту Харківської міської ради повідомив про обізнаність у проблемних питаннях будинку, існування судових рішень, якими захищені права більшості мешканців будинку та відсутність через це підстав для їх оскарження (т. 1, а.с. 8-9). Стосовно заперечень на позов представника Харківської міської ради у даній справі щодо відсутності в її матеріалах доказів дотримання позивачами протипожежних, санітарних та інших обов'язкових норм і правил слід зазначити, що згідно ст. 11 Закону гуртожиток (як цілісний майновий комплекс або всі його відокремлені частини) відповідно до цього Закону повинен відповідати архітектурно-планувальним, технічним нормам та санітарно-гігієнічним вимогам, встановленим актами законодавства та технічними нормативами для такого типу житла, бути придатним для проживання в ньому людей і використовуватися виключно за призначенням. Як вказано вище та підтверджується відповідними доказами позивачі заселялись до гуртожитку по [ADDRESS] більш ніж 20 років тому з метою проживання. Як на той час, так і на момент надання гуртожитку статусу житлового будинку даних про невідповідність будівлі нормам, про які йдеться в ст. 11 Закону України, не було. На теперішній час такі відомості також відсутні, а доказів зворотного третьою особою не надано. Розглядаючи даний спір суд, крім іншого, звертає увагу на наступне: Конституційний суд України в своєму рішенні від 30.01.2003 у справі № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (ст. 8). Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З погляду на вищевикладене, враховуючи конкретні обставини справи суд приходить до висновку, що задоволення позову сприятиме реалізації конституційних прав позивачів на житло, порушення яких триває через незалежні від них обставини, та відповідатиме вимогам справедливості. Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд, враховуючи положення абз. 1 п. 6.1. розділу 6 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 згідно якого підрахунки площ приміщень будинків слід виконувати з точністю до одного десяткового знаку та клопотання представника позивачів про виправлення помилок в позові, вважає за необхідне зазначити площу квартир з точністю до одного десяткового знаку.

Outcome: approved