Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє представник - [PERSON], звернулась в суд з позовом до суду з позовом до Дубівської обєднаної територіальної громади Ковельського району, в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Молодіжна, 24 в с. Дубове Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 23.01.2014 року в с. Дубове Ковельського району Волинської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.01.2014 року помер чоловік позивача [PERSON] та після його смерті до складу спадщини ввійшли усі права та обовязки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті, а саме - майнові права на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Молодіжній, 24 в с. Дубове Ковельського району Волинської області та земельну частку (пай). Позивач зазначає, що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки звернулась в нотаріальні органи з відповідною заявою про прийняття спадщини. Крім цього, позивач зазначає, що спадкоємцями першої черги за законом майна спадкодавця є також син [PERSON] та дочка [PERSON], які відмовилась від прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька [PERSON], про що подали відповідні заяви.За життя [PERSON] заповіт на випадок своє смерті не залишив. Позивач звернулась до Ковельської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, оскільки позивачем не подано правовстановлюючих документів щодо належності вказаного майна спадкодавцеві. Враховуючи викладене, представник позивача [PERSON] просила суд визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Молодіжна, 24 в с. Дубове Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 23.01.2014 року в с. Дубове Ковельського району Волинської області. В підготовче судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явились. Однак, кожен зокрема, попередньо подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача Дубівської обєднаної територіальної громади Ковельського району в підготовче судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява сільського голови про розгляд справи у їх відсутності. Позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.01.2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 24.01.2014 року Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області. Той факт, що померлий 23.01.2014 року [PERSON] та позивач [PERSON] були подружжям, підтверджується копією відповідного свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 346799. Відповідно до довідки № 1286 від 23.05.2014 року, виданої виконкомом Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області, встановлено, що, згідно запису погосподарської книги Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області, за № 4 на 2011-2015 роки, номера обєкту погосподарського обліку 0300-1 рахувалось господарство, в якому проживав та був зареєстрований в [INFO] з 1983 року по 23.01.2014 року [PERSON], який був виписаний у звязку зі смертю 23.01.2013 року. Крім цього, згідно вказаної довідки, заповіт від імені спадкодавця [PERSON] Дубівською сільською радою не посвідчувався. Заборони на майно померлого не накладено. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцеві на день смерті. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач, як дружина померлого [PERSON] має право першої черги спадкування за законом після смерті померлого чоловіка. Дана обставина визнана сторонами та підтверджена свідоцтвом про укладення шлюбу, а тому не підлягає доказуванню в силу вимог ст. 82 ЦПК України. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Згідно матеріалів спадкової справи № 218/2014 до майна померлого 23.01.2014 року [PERSON], встановлено, що спадкоємці майна померлого за законом - син [PERSON] та дочка [PERSON], звернулися до нотаріальної контори із заявами про відмову від прийнят\-тя спадщини після смерті батька. Позивач у встановленому законом порядку звернулась в нотаріальні органи із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, про відмову від спадщини не заявляла. Отже, позивач по справі є єдиним спадкоємцем за законом майна, що належало померлому [PERSON], в тому числі й вказаного житлового будинку, а тому це майно належить позивачу в порядку спадкування за законом. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно листа Ковельської державної нотаріальної контори № 398 від 28.02.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Таким чином в судовому засіданні доведено обставини, якими представник позивач обґрунтовувала позовні вимоги, а саме - право позивача на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Молодіжна, 24 в с. Дубове Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 23.01.2014 року в с. Дубове Ковельського району Волинської області. Виходячи з обставин справи, судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved