Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Данко Василя Васильовича звернувся до суду з позовною заявою до Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності на земельну частку (1/2 частину земельної ділянки) в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , якій було надане право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0098061, виданого на підставі рішення Дворічанської райдержадміністрації від 26 лютого 1997 року № 80 на частку землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Чкалова Дворічанського району Харківської області, розміром 8,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 09 жовтня 2013 року Державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на 1/2 частку у спадщині, яка складається з права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0098061, виданого на підставі рішення Дворічанської райдержадміністрації від 26 лютого 1997 року № 80 на частку землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Чкалова Дворічанського району Харківської області, розміром 8,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). У видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу Ѕ частку у спадщині, [PERSON] було відмовлено через наявність іншого спадкоємця - онука померлої [PERSON] , [INFO] . Однак жодних дій, які б свідчили про його бажання прийняти спадщину, ним вчинено не було, строк для прийняття спадщини пропущено, крім того, [PERSON] зроблено заяву про відмову в прийнятті спадщини, яку посвідчено секретарем виконавчого комітету Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати за ним право 1/2 частку у спадщині, яка складається з права на земельну частку (пай). В підготовче засідання представник позивача не з`явився, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути за його відсутності та за відсутності позивача. Представник відповідача - Рідкодубівський сільський голова до суду не з`явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглянути в його відсутність. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним доказів встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Згідно з довідкою № 07 від 16 квітня 2013 року, виданою Рідкодубівською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 липня 2013 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , є бабусею [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09 жовтня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області, спадкоємцем Ѕ частки у спадщині після смерті [PERSON] є її онук [PERSON] . Спадкове майно, на яке у вказаній частці видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0098061, виданого на підставі рішення Дворічанської райдержадміністрації від 26 лютого 1997 року № 80 на частку землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Чкалова Дворічанського району Харківської області, розміром 8,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 195 від 26 січня 1998 року на ім`я [PERSON] . Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0098061, виданого на підставі рішення Дворічанської районної державної адміністрації від 26 лютого 1997 року № 80, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чкалова, розміром 8,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Право на Ѕ земельної частки (паю) передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, розмір земельної частки (паю) - Ѕ від 8,02 в умовних кадастрових гектарах. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26507065 від 08 вересня 2014 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,6233 га, на території Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Відповідно до заяви [PERSON] від 23 квітня 2013 року, посвідченої секретарем виконавчого комітету Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області, [PERSON] спадщину після смерті його бабусі - [PERSON] , не приймав, на неї не претендує, до суду звертатися не буде. Частина друга статті 14 Конституції України визначає, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частиною 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем поданого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі 14, 55, ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1225 ЦК України,

Outcome: approved