Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] в серпні 2019 року звернувся до суду з позовом до Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Регіональний сервісний центр у Вінницькій області про зобов`язання вчинити дії. Позов мотивований тим, що 29.12.2015 року [PERSON] було придбано у ТОВ «Скайтек ЛТД» м. Вінниця автомобіль марки «VOLKSVAGEN» з ВІН № [NUMBER] . Товариство передало [PERSON] автомобіль та технічний паспорт, який було знято з реєстраційного обліку в органах державної реєстрації від 29.08.2015 року. Під обмеженнями автомобіль не перебував. Даний автомобіль потребував ремонту та позивачем за власні кошти було проведено капітальний ремонт автомобіля, після чого останній звернувся до регіонального сервісного центру у Вінницькій області із заявою про постановку на облік. В регіональному сервісному центрі позивачу повідомили, що не можуть поставити автомобіль на облік у зв`язку з тим, що автомобіль перебуває під забороною відчуження на підставі заяви ГУ ДФС у Вінницькій області в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, яке належить ТОВ «Скайтек ЛТД» з 06.07.2016 року. 01.07.2019 року [PERSON] звернувся до ГУ ДФС України у Вінницькій області з проханням внести зміни в державний реєстр обтяжень рухомого майна та виключити автомобіль, який позивач придбав у ТОВ «Скайтек ЛТД» з реєстру обтяжень так як він придбав автомобіль до накладення обтяжень. 20.07.2019 року [PERSON] отримав відповідь про відмову внести відомості про виключення майна з державного реєстру обтяжень рухомого майна. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області подати заяву державному реєстратратору про виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна автомобіля «VOLKSVAGEN» з ВІН № [NUMBER] . Ухвалою суду від 12.09.2019 року замінено відповідача Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на його правонаступника Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області у цивільній справі за позовом [PERSON] до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Регіональний сервісний центр у Вінницькій області про зобов`язання вчинити дії. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Представник Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Також надав суду відзив, який мотивовано тим, що відповідно до облікової картки державного ТЗ наданою МРЕВ від 02.08.2016 року «Скайтек ЛТД» являється власником автомобіля легкового - VOLKSVAGEN TRANSPORTER, номерний знак [NUMBER] , № кузова [NUMBER] та результатів аналітичного пошуку ТЗ «НАІС УДАЇ» МВС України від 26.06.2019 року власником даного автомобіля являється ТОВ «Скайтек ЛТД». ТОВ «Скайтек ЛТД» зверталося до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до ВОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення від 25.03.2015 року № 0001312202. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 802/3664/15-а від 22.10.2015 року в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року постанову Вінницького адміністративного суду залишено без змін. Тобто податкова заборгованість ТОВ «Скайтек ЛТД» виникла 25.03.2015 року, а у контролюючих органів право податкової застави. Згідно інтегрованої картки платника податків за ТОВ «Скайтек ЛТД» рахується податковий борг у сумі 2131556,80 грн. Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області було здійснено опис майна ТОВ «Скайтек ЛТД» у податкову заставу, в результаті чого складено акт № 11 від 01.07.2016 року, згідно даного опису автомобіль легковий VOLKSVAGEN TRANSPORTER, номерний знак [NUMBER] , № кузова [NUMBER] було описано в податкову заставу. Представник Регіонального сервісного центру у Вінницькій області надав суду письмові пояснення, які просив врахувати їх при вирішенні цивільної справи. Пояснення мотивовані тим, що згідно інформації, що міститься в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на невизначене майно ТОВ «Скайтек ЛТД», а саме на майно платників податків згідно акту опису майна № 11 від 01.07.2016 року накладено обтяження (Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області № 18 від 09.11.2016), яке в подальшому було придбане позивачем. Враховуючи наявні відомості та відсутність письмової згоди обтяжувала (заставодержателя), згідно до встановленого порядку перереєстрації ТЗ, територіальні сервісні центри МВС мають всі законні підставі для відмови в проведенні будь - яких операцій щодо спірного транспортного засобу. Вислухавши учасників судового процесу та дослідивши надані суду докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та правовідносини. Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Згіднозі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,зокрема із правочинів. Відповідно до статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Як зазначає позивач, 29.12.2015 року [PERSON] було придбано у ТОВ «Скайтек ЛТД» автомобіль марки VOLKSVAGEN з ВІН кодом [NUMBER] , що підтверджується договором купівлі - продажу № 1, накладною № 1Р та чеком про надходження коштів на рахунок товариства в розмірі 30300 грн., в тому числі ПДВ в сумі 5050 грн. Даний автомобіль було знято з реєстраційного обліку в органах державної реєстрації від 29.08.2015 року. Відповідно до п. 8 та п. 40 Правил державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затервджених Постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 року державна реєстрація транспортних засобів здійснюється за умови попереднього зняття їх з обліку в підрозділі ДАІ, проводиться їх огляд в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Згідно з ч. 3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Згідно інформації, що міститься в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на невизначене майно ТОВ «Скайтек ЛТД», а саме на майно платників податків згідно акту опису майна № 11 від 01.07.2016 року накладено обтяження (Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області № 18 від 09.11.2016). Відповідно до облікової картки державного ТЗ наданою МРЕВ від 02.08.2016 року «Скайтек ЛТД» являється власником автомобіля легкового - VOLKSVAGEN TRANSPORTER, номерний знак [NUMBER] , № кузова [NUMBER] та результатів аналітичного пошуку ТЗ «НАІС УДАЇ» МВС України від 26.06.2019 року власником даного автомобіля являється ТОВ «Скайтек ЛТД». ТОВ «Скайтек ЛТД» зверталося до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до ВОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 25.03.2015 року № 0001312202. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.10.2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.12.2015 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Як вбачається з ст. 83 ПК України право податкової застави виникає у разі існування у платника податків податкового боргу. Тобто податкова заборгованість ТОВ «Скайте ЛТД» виникла 25.03.2015 року, а у контролюючих органів право податкової застави. Як вбачається з довідки про податковий борг по підприємству ТОВ «Скайтек» ЛТД код ЄДРПОУ 20094747 станом на 11 вересня 2019 року становить 2131556,80 грн. Згідно п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Статтею 88 ПК України встановлено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. У ст. 89 ПК України визначено виникнення права податкової застави. 89.1.1. У разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; 89.1.2. У разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; 89.1.3. У випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань. 89.2. З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. 89,3. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Згідно п. 2.5 Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року № 572, до акта опису насамперед включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області було здійснено опис майна ТОВ «Скайтек ЛТД» у податкову заставу, в результаті чого було складено акт № 11 від 01.07.2016 року. Згідно даного акту опис автомобіль легковий VOLKSVAGEN TRANSPORTER, номерний знак [NUMBER] , № кузова [NUMBER] було описано в податкову заставу. Згідно до пункту 93.2 статті 93 Податкового кодексу України підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1- 93.1.5 пункту 93.1 цієї статті. У відповідності до пункту 93.1 статті 93 Кодексу майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: 93.1.1 отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; 93.1.2 визнання податкового боргу безнадійним; 93.1.3 набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; 93.1.4 отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними га/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок процедури адміністративного або судового оскарження. Згідно інтегрованих карток платника податку повного погашення суми податкового боргу ТОВ «Скайтек ЛТД» не відбувається. Таким чином, Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області немає законних підстав для зняття з майна ТОВ «Скайтек ЛТД» податкової застави, оскільки не було погашено податкову заборгованість. Враховуючи те, що транспортний засіб автомобіль легковий VOLKSVAGEN TRANSPORTER, номерний знак [NUMBER] , № кузова [NUMBER] перебуває у власності ТОВ «Скайтек ЛТД» та за підприємством рахується податкова заборгованість у сумі 2131556,80 грн., та те що даний транспортний засіб перебуває у податковій заставі у зв`язку з непогашенням податкового боргу, то суд вважає відмовити в задоволення позову. Що стосується пояснень представника Регіонального сервісного центру у Вінницькій області, що дана справа повинна розглядатися в порядку адміністртивного судочинства, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України). Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень. Аналіз змісту статті 19 ЦПК України та статті 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин. У справі, що розглядається, спір виник з приводу порушення права власності позивача на автомобіль внаслідок дій Державної податкової служби, який звернувся про виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна автомобіля. Враховуючи те, що спірні правовідносини пов`язані із захистом права власності позивача, суд вважає, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В звязку з відмовою в позові судові витрати залишити без відшкодування.

Outcome: dismissed