Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] 23 березня 2016 року звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначає, що 06 листопада 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що протягом останніх років сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вказала, що діти проживають разом із нею, перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання їх не надає. Також зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, вона на даний час самостійно забезпечити дітям належні умови життя не може, відповідач інших утриманців не має, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в сумі по 400 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. В суді позивачка позовні вимоги із зазначених підстав підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи в суді позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. У відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позивачем позову за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивачка покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13.05.2010 року та серії [NUMBER] від 14.03.2010 року [PERSON] та [PERSON] відповідно народилися [INFO] та [INFO] і їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, яка гласить, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. По справі встановлено, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, оскільки працює на нерегулярних сезонних роботах, тому аліменти на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття з нього слід стягнути у твердій грошовій сумі у розмірі, який визнає відповідач по 400 гривень на кожну дитину. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Згідно зі статтею 88 ЦПК судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved