Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

[PERSON] 30.10.2018 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] В період сумісного шлюбу вони з чоловіком придбали квартиру за адресою: [ADDRESS], в якій постійно проживали. 10.07.2018 року [PERSON] помер. 27.06.2018 року заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про переведення її на пенсію у звязку з втратою годувальника, однак заявнику було відмовлено в призначенні вказаною пенсії через відсутність документа, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сімї або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою). Заявник просила суд встановити факт перебування [PERSON] на утриманні чоловіка [PERSON], який помер 10.07.2018 року. Представник заявника письмово просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої\~особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області письмово просив розглядати справу без його участі та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] була дружиною [PERSON] (а.с. 11). В період сумісного шлюбу ними було отримано в рівних частках свідоцтво про право власності на житло від 25.03.1996 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). 10.07.2018 року [PERSON] помер (а.с. 13). Заявник є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, отримує пенсію за віком (а.с. 10). Заявник 27.06.2018 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про переведення її на пенсію у звязку з втратою годувальника, однак заявнику було відмовлено в призначенні вказаної пенсії через відсутність документа, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сімї або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) (а.с. 15-17). Згідно п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року за № 22-1, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім'ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Факт проживання заявника разом [PERSON] та ведення ними спільного господарства, зокрема підтверджується актом від 08.08.2018 року (а.с. 19). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Згідно вимог ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сімї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сімї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім'ї годувальника, які були на його утриманні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог заявниці про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Встановлення вказаного факту необхідне заявниці для отримання пенсії у звязку із втратою годувальника. Таким чином та

Outcome: approved