Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Візінський В.В., звернулася в суд з позовом до Ясенево-Пільнівської сільської ради, [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги представник позивачки мотивував тим, що [PERSON] була головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок по [ADDRESS] . За вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,17 га. [PERSON] померла [INFO] , залишивши заповіт, за яким все належне їй майно заповіла дочці - позивачці [PERSON] . Після смерті матері позивачка звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва право на спадщину на житловий будинок, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що не визначені частки між членами бувшого колгоспного двору. Технічним паспортом на житловий будинок та свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON] , знаходиться по [ADDRESS] . Ринкова вартість даного будинку становить 129 773 грн. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Візінський В.В. підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Представник відповідача Ясенево-Пільнівської сільської ради в судове засідання не з`явився. Ясенево-Пільнівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позову. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю, не заперечують щодо задоволення позову. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів. Суд, заслухавши вступне слово представника позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. З копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10 березня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 173 від 12 серпня 1987 р. слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Те, що [PERSON] , 1936 р.н., була головою колгоспного двору, який знаходиться в [ADDRESS] , стверджується довідкою № 644, виданою 22.08.2019 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Станом на 15.04.1991 в господарстві в [ADDRESS] були зареєстровані: голова двору [PERSON] , 1936 р.н., дочка [PERSON] , 1972 р.н., зять [PERSON] , внук [PERSON] , 1990 р.н., що підтверджується довідкою № 644, виданою 22.08.2019 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. За дублікатом заповіту, посвідченого 13 жовтня 2008 р. секретарем Ясеневопільнівської сільської ради, зареєстрованим в журналі реєстрації нотаріальних дій за № 454, [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , житловий будинок, який належить їй на правах особистої власності, і все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і усю спадщину, права, які належать їй на момент складання заповіту, а також ті права, які можуть їй належати у майбутньому, а також земельний пай відповідно до сертифікату серії РН № 223570 площею 69,52 умовних кадастрових гектари заповіла дочці [PERSON] , 1972 р.н., яка проживає в [ADDRESS] . Дублікат заповіту зареєстровано в журналі реєстрації нотаріальних дій за № 11. Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 46273608 (номер в реєстрі нотаріальних дій 454); дублікат заповіту чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 64138249 (номер в реєстрі нотаріальних дій 11), що доводиться копією Інформаційної довідки № 57328765 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 23.08.2019 Городенківською районною державною нотаріальною конторою у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 83 роки в с. Ясенів-Пільний Городенківського району, актовий запис за № 13 від 20 березня 2019 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована в [ADDRESS] ; разом з нею були зареєстровані: дочка [PERSON] , 1972 р.н., зять [PERSON] , 1968 р.н., внуки: [PERSON] , 1990 р.н., [PERSON] , 1995 р.н., [PERSON] , 1993 р.н., невістка [PERSON] , 1991 р.н., правнук [PERSON] , 2011 р.н., що стверджується довідкою № 643, виданою 22.08.2019 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Про те, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , свідчать копії свідоцтв виданих виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради Городенківського району: про народження серії [NUMBER] [PERSON] , запис за № 44 від 16 вересня 1972 р. в книзі реєстрації актів про народження, та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , з якого слідує, що при реєстрації шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 3 від 10 лютого 1990 р. в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу. Із копії спадкової справи № 287/2019, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивачка [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] Крім того, що вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом (23.08.2019). Копією Витягу № 57328826 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 23.08.2019 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 64652474 (номер у нотаріуса 287/2019), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] , - судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1979/02-31 від 11 жовтня 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 20.08.2019, встановлено, що житловий будинок споруджено в 1985 році, господарські будівлі та споруди - в 1991 році. Їх ринкова вартість станом на 21.08.2019 становить 129773 грн., що стверджується звітом про оцінку житлового будинку № 21082019_00577, складеного ФОП [PERSON] . За вищезгаданим господарством закріплена земельна ділянка площею 0,17 га, що стверджується довідкою № 642, виданою 22.08.2019 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON] , фактично стала власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , користується ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачами - колишніми членами колгоспного двору, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved