Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

[INFO] року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на своє утримання та утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з 10.08.2019 року перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З 16 квітня 2020 року вони з відповідачем мешкають окремо, з цього часу син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. За час окремого проживання відповідач не надав на утримання сина жодної допомоги, всі витрати по забезпеченню дитини харчуванням, одягом та ліками несе вона сама, в зв`язку з чим змушена звернутись з даним позовом до суду. Крім того, на даний час вона не працює, оскільки доглядає малолітню дитину. Враховуючи викладене, просила стягнути на її користь з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення ним повноліття, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів) до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою суду від 10.06.2020 року провадження у справі викрито, справа призначена до розгляду в судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Задоволено клопотання позивача про витребування інформації про розмір доходів, отриманих відповідачем, за період з 01.12.2019 р. по 01.06.2020 р. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що у травні відповідач перерахував на банківську карту 1000 грн., однак вона не може їх зняти, оскільки карта заблокована. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення аліментів на дитину в розмірі, зазначеному позивачем, зазначивши, що у травні він перерахував на банківську карту позивачки 1000 грн. на утримання сина. Заперечував проти стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що розмір його заробітної плати складає 6500 грн. на місяць, майже половину якої він витрачає на щоденні поїздки на роботу у м. Курахово, де він працює вантажником у Філії «Донецька птахофабрика» ПНВК «Інтербізнес». Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 10.08.2019 року перебувають у шлюбі та мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьками якого відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7, 8). Згідно довідки Краснополянської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 912 від 07.05.2020 р. [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з матір`ю (а.с. 4). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює вантажником у Філії «Донецька птахофабрика» Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес». Згідно інформації Головного управління ДПС у Донецькій області Державної податкової служби України від 18.06.2020 р. за 4 квартал 2019 року інформація про доходи відповідача відсутня, на 1 квартал 2020 року відповідачу нараховано заробітну плату в розмірі 25992,65 грн., з якої утримано податків на суму 4678,67 грн. (а.с. 19). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Доводи відповідача стосовно того, що він у добровільному порядку перераховував кошти на картку позивача на утримання сина не позбавляють права позивача на звернення до суду із зазначеними позовними вимогами. Добровільне перерахування коштів суд розцінює як матеріальну допомогу своїй сім`ї - дружині і малолітній дитині, що є обов`язком чоловіка та батька. Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача та користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 05.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ч.2, ч.4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого зподружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вирішенні даного спору суд бере до уваги ту обставину, що відповідач працездатний, будь-яких захворювань, які б потребували значних матеріальних витрат, а також інших утриманців, окрім малолітнього сина [PERSON] , 2019 р.н., не має. Разом з тим, суд вважає такими, що заслуговують на увагу, доводи відповідача про необхідність несення ним додаткових витрат, пов`язаних з щоденними поїздками до місця роботи, оскільки відстань від с. Красна Поляна, де проживає відповідач, до м. Курахово, де він працює, складає більше 80 км. На підставі вищевикладеного, з урахуванням положень ст.84 СК України, яка ставить можливість стягнення аліментів на матір дитини в залежність від можливості надавати таке утримання батьком дитини, з урахуванням його аліментних обов`язків по відношенню до сина, з метою дотримання справедливого балансу інтересів сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 05.06.2020 року, і до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial