Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] 21.08.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] в сумі 1000 грн., щомісячно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 2007 року по 2009 рік проживала однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народився син, який на даний час проживає з нею, В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає. Дійсний розмір своїх доходів відповідач приховує, він займається бізнесом, має кілька автомобілів, а тому має можливість сплачувати аліменти в указаній сумі. Посилаючись на зазначені обставини, просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позов підтримала. Відповідач проти позову про стягнення аліментів на утримання сина не заперечував, але сума яку просить позивачка стягувати з нього щомісячно вважає є завищеною, не відповідає його доходу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.. 184 СК України. За правилами ст.. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із пояснень сторін встановлено, що вони проживали однією сім'єю з 2007 по 2009 рік без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 серпня 2008 року виданого відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського МРУЮ, актовий запис № 506. Відповідно до довідки КП «Затишок» від 09.09.2014 року за № 2943 неповнолітній син [PERSON] проживає з позивачкою. Із даних податкової декларації за 2013 рік дохід [PERSON] складає 17963 грн., автотранспорту у власності не має, що підтверджується довідкою УДАІ УМВС України в Миколаївській області за № 1752 від 09.09.2014 року. Посилання відповідачки, що зазначений дохід не відповідає дійсності і він значно більший та наявність кількох автомобілів не знайшли підтвердження в суді. Відповідно до ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доводи позивачки, що вона щомісячно витрачає 400 грн. на лікування сина, так як він часто хворіє та перебуває на диспансерному обліку документально не підтверджено. Це не позбавляє її можливості при понесенні витрат звернутися до суду в майбутньому. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial