Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] в грудні 2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання і просила суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1000,00 грн. до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2017 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є батьком позивачки, яка навчається на 1 курсі інституту іноземних мов Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, денної форми навчання на комерційних засадах, терміном навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Відповідно до договору № ІМ 13092 про навчання на комерційних засадах від 14.08. 2013 року, загальна вартість навчання становить 37600 грн., а за один семестр 4700 грн. Позивачка не працює, доходів не отримує, проживає разом із матір'ю [PERSON], стипендії не отримує, оскільки навчається на контрактній основі, тому потребує аліментів від батька, котрий є працездатним, має постійне місце роботи та достатній заробіток. В судовому засіданні позивач [PERSON] до початку розгляду справи по суті змінила позовні вимоги, надавши відповідну заяву і просила суд стягувати щомісячно на її користь та на її утримання з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача на період навчання позивачки у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського, а саме до 30.06.2017 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечив щодо їх задоволення. З пояснень відповідача суд встановив, що інших утриманців він немає і згоден сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов задовольнити. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 28.11.1995 року (а.с.3). Позивач [PERSON] навчається на 1 курсі інституту іноземних мов Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, денної форми навчання на комерційних засадах, терміном навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року, що стверджується довідкою № 169 від 29.11.2013 року (а.с. 6). Відповідно до договору № ІМ 13092 про навчання на комерційних засадах від 14.08. 2013 року загальна вартість навчання становить 37600 грн., а за один семестр 4700 грн. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначені розміру аліментів повинен враховувати обставини, що мають істотне значення, зокрема матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, тощо. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої [PERSON], яка продовжує навчання, суд враховує всі фактичні обставини справи встановлені у судовому засіданні, що відповідач працює і отримує стабільний дохід, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має, він є дієздатним, а позивачка потребує матеріальної допомоги на своє утримання, так як вона навчається стаціонарно, не працює і не отримує доходів. Тому суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved