Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] 31.03.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.09.1984 р. уклали шлюб, від якого має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Діти перебувають на її утримання. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча періодично виїздить на роботу за кордон, тобто має заробітки та матеріально забезпечений. До того він щойно повернувся з РФ та придбав автомобіль, що свідчить про його задовільний матеріальний стан і можливість надавати допомогу на утримання дітей. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, по 1000 грн. на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала із підстав, що в ньому викладені, просила його задовольнити. Додатково та на запитання суду пояснила, що близько року вони із відповідачем проживають окремо, відповідач викрав кошти, які були відкладені на навчання дітей, матеріальної допомоги не надає, придбав машину, якою постійно користується, має дохід, оскільки працює неофіційно. Старша дитина сторін має намір навчатися. Позивачка не може самостійно забезпечити дітей. ЇЇ дохід складає 1500 грн., у неї є кілька курей, немає присадибної ділянки, проживає із дітьми у житлі, що належить матері позивачки. Також у них із відповідачем ще є троє повнолітніх дітей. До правоохоронних органів з приводу крадіжки коштів позивачка не зверталась. Який розмір доходу відповідача, про наявність інших утриманців позивачці не відомо. Щодо допомоги, то відповідач купував деякі речі дітям за їх проханням, але коштів позивачці не надавав жодного разу, а тому вона не може придбати для дітей саме те, що їм необхідно. Відповідач проживає із іншою жінкою, офіційно не працює, але працездатний, здоровий, може сплачувати аліменти на утримання дітей у сумі по 1000 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліментів у сумі 150 грн. на кожну дитину, а загалом 300 грн. Суду пояснив, що він на даний час офіційно не працевлаштований, знаходиться на іспитовому строці різноробочим, однак заробітну плату не отримує. Вказав, що здоровий, інших утриманців, неповнолітніх дітей не має. Дійсно із позивачкою перебуває у шлюбі, однак не проживає більше року, грошових коштів не надає, однак зібрав дітей в школу, купує одяг, допомагає як може: продуктами харчування. Автомобіль він брав у друга, на даний час на заробітки не їздить, живе із іншою жінкою та знаходиться на її утриманні, за житло не сплачує, власного доходу не має, додаткового заробітку не має. Щодо сплати аліментів, сподівається на майбутній заробіток, та у разі працевлаштування буде сплачувати аліменти в частці від доходу. Розуміє, що 150 грн. не вистачатиме позивачці для отримання дітей, проте зобов»язався надавати іншу посильну допомогу. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що вони скористались своїми процесуальними правами. Суд, заслухавши пояснення сторін, оглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.09.1989 р. (а.с.5). Сторони є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6) Діти проживають разом із матір'ю - позивачкою [PERSON] в [ADDRESS] Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дітей, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просить про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1000,00 грн. щомісяця на утримання кожної дитини до їх повноліття, а разом 2000,00 грн. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 1455 гривень. Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а тому на даний час розмір витрат на утримання дитини, має забезпечити належне утримання неповнолітніх дитией на рівні, встановленому законом, з урахуванням того, що батьки мають рівні обов'язки по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців, те, що відповідач здоровий, не має регулярного доходу, є працездатним, має намір та бажання працевлаштуватись, скрутне матеріальне становище дітей, їх добрий стан здоров'я, відповідно до ст. 182 СК України, а також часткове визнання позову [PERSON], суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., щомісячно, на кожну дитину, а разом 1500 грн. починаючи з дня звернення до суду - з 31.03.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Визначений судом розмір аліментів є розумним, справедливим, обґрунтованим та законним, відповідає інтересам та потребам дітей, дасть можливість забезпечити прожитковий мінімум дитини відповідного віку на рівні встановленому законом. Позивачкою не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі, що заявлений нею у позовних вимогах. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial