Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом про встановлення факту належності [PERSON] (далі [PERSON] ), який помер [INFO] , права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Калініна Конотопського району Сумської області (далі КСГП ім. Калініна), розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0156738, виданого Конотопською райдержадміністрацією (далі Конотопська РДА) 14.01.1997 на підставі рішення Конотопської РДА № 344-р від 26.11.1996, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 290 та визнання за нею в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] право на вищевказану земельну частку (пай); встановлення факту належності [PERSON] (далі [PERSON] ), яка померла [INFO] , права на земельну частку (пай) в КСГП ім. Калініна, розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0156739, виданого Конотопською РДА 14.01.1997 на підставі рішення Конотопської РДА № 344-р від 26.11.1996, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 291, факту належності цього права в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] , та визнання за нею в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] права на вищевказану земельну частку (пай). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] в с. Землянка Конотопського району Сумської області помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) в КСГП ім. Калініна, розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0156738, виданого Конотопською РДА 14.01.1997 на підставі рішення Конотопської РДА № 344-р від 26.11.1996. Раніше [INFO] померла дружина спадкодавця - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) в КСГП ім. Калініна Конотопського району Сумської області, розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифікату на право на\~ земельну частку (пай) серії СМ № 0156739, виданого Конотопською РДА 14.01.1997 на підставі рішення Конотопської РДА № 344-р від 26.11.1996. Спадкоємець за законом після її смерті є [PERSON] , спадщину прийняв, але не оформив своїх прав та помер. На даний час позивач має намір оформити право на спадщину на зазначені земельні частки (паї), однак при звернені до нотаріуса було виявлено, що Сертифікати на земельні частки (паї) власниками на руки не отримані. Таким чином, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.24). У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає, третя особа проти позову не заперечує (а. с. 27,28). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із частиною третьою статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною першою, четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України в зв`язку з визнанням відповідачем позову, судове рішення може бути ухвалене в підготовчому судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в селі Землянка Конотопського району Сумської області помер [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) в КСГП ім. Калініна, розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0156738, виданого Конотопською РДА 14.01.1997 (а.с.13,17-18). 07.02.1992 [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] (а.с.11,12). Позивач, як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла, заведена спадкова справа №88/2020 (а.с.13). [INFO] в селі Землянка Конотопського району Сумської області померла [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) в КСГП ім. Калініна, розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ 0156739, виданого Конотопською РДА 14.01.1997 (а.с.16,19-20). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є чоловік [PERSON] , який спадщину прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований із спадкодавцем в одному житловому будинку (а.с.10,16).\~ На даний час у позивача виникла необхідність належного оформлення права на спадщину на зазначену земельну частку (пай), однак виявилось, що оригінали сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0156738 та СМ№0156739 відсутні (а.с.21). Головне управління Держгеокадастру у Сумській області листом від 23.09.2020 за вих. № 0-18-0.23-1091/104-20 повідомило, що на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] був виготовлений Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0156738, зареєстрований 14.01.1997 за № 290 на земельну частку (пай) в КСГП ім. Калініна, розміром 3,83 умовні кадастрові гектари, який він не отримав (а.с.17,18). Також, згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 0-18-0.23-1090/104-20 від 23.09.2020 на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , був виготовлений Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0156739, зареєстрований 14.01.1997 за № 291 на земельну частку (пай) в КСГП ім. Калініна, розміром 3,83 умовні кадастрові гектари, який вона не отримала (а.с.19,20). Вказані обставини та позов також визнаються відповідачем по справі (а.с. 27). Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачами слід прийняти. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин щодо питань про прийняття спадщини слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 року (далі -ЦК 1963 року). За змістом статей 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно із статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до постанови Верховного Суду України від 04.04.2011 по справі № 3-18цс11, згідно з вимогами статті 392 Цивільного Кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, що встановлення факту належності [PERSON] та [PERSON] сертифікатів на право на земельну частку (пай) необхідно позивачу для можливості розпоряджатися земельними частками (паєм) на власний розсуд, а визнання за позивачем права на земельні частки (пай) не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved