Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

[PERSON] 28.12.2020 року звернулася до суду в інтересах [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 04.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. було вчинено виконавчий напис № 25048 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» АЛАНД» заборгованості у розмірі 16\~905, 33 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М. В. відкрито виконавче провадження № 63288073 та 16.10.2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Про наявність відкритого виконавчого провадження щодо стягнення на підставі виконавчого напису заборгованості за кредитним договором, [PERSON] \~ дізналася лише у листопаді 2020 року, коли отримала пенсію з відрахованими 20 % на користь відповідача, згідно виконавчого провадження. Позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. № 25048 є безпідставним та незаконним, оскільки за кредитним договором № 004-26505-110214 від 11.02.2014 року, укладеним строком на 364 календарних дні, право вимоги наступило з 2015 року, з моменту першого прострочення і закінчилося у 2018 року, тобто вищезазначений виконавчий напис № 25048\~від 04.09.2020\~року здійснено\~за межами\~трирічного терміну,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» Крім того, виконавчий напис № 25048 від 04.09.2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. без надання належних документів, що підтверджують безспірність суми боргу, тому просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» АЛАНД» судові витрати по справі. Ухвалою суду від 05.01.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зобов`язано третіх осіб надати відповідні відомості, необхідні для розгляду даної справи. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Третім особам роз`яснено право подати пояснення щодо позову чи відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 05.01.2021 року заяву позивача про забезпечення позову по даній справі задоволено. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» АЛАНД» отримало ухвалу суду про відкриття провадження у справі з доданими до неї документами 26.01.2021 року (а.с. 40). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив. Згідно поштового повідомлення про вручення відправлення, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М. В. отримала ухвалу суду про відкриття провадження у справі 25.01.2021 року (а.с. 41). Згідно поштового повідомлення про вручення відправлення, Публічне акціонерне\~товариство \~«Дельта Банк» отримало ухвалу суду про відкриття провадження у справі 27.01.2021 року (а.с. 42). 02.02.2021 року на адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М. В. надійшла належним чином засвідчена копія виконавчого провадження № 63288073 (а.с. 43-87). Згідно поштового повідомлення про вручення відправлення, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 26.01.2021 року (а.с. 89). Пояснень чи відзиву від третіх осіб до суду не надходило. Належним чином засвідченої копії виконавчого напису № 25048 від 04.09.2020 року та матеріалів, на підставі яких його було вчинено від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. не надходило. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. вчинено виконавчий напис № 25048 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 004-26505-110214 від 11.02.2014 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення Прав Вимоги є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення Прав Вимоги є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» АЛАНД». Стягнення заборгованості, згідно вказаного виконавчого напису провадиться за період з 11.08.2020 по 17.08.2020 року у розмірі 16\~405, 33 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 11\~222,000 грн., прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам з-а користування кредитом 5183,33 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн., строкова заборгованість за комісією 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 0,00 грн. Також з [PERSON] стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» АЛАНД» плату за вчинення виконавчого напису в сумі 500 грн., загальна сума яка підлягає стягненню складає 16\~905,\~33\~грн. (а.с. 47). В матеріалах виконавчого провадження № 63288073 також мається копія заяви № 004-26505-110214 від 11.02.2014 року, згідно змісту якої [PERSON] відкрито поточний рахунок, встановлено кредитний ліміт кредитної лінії 15\~000, 00 грн. на рахунку на 364 календарних дні з можливістю пролонгації на умовах, визначених п. 2.4. частини 3 цієї заяви. (а.с. 46). Оскільки вказаного виконавчого напису на запит суду не надходило, суд позбавлений можливості визначити суми, що були включені до суми заборгованості, стягнутої з [PERSON] на користь відповідача та за який період здійснено нарахування заборгованості. Підставою для вчинення вказаного виконавчого напису, згідно засвідченої копії виконавчого провадження № 63288073, наданої приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М. В., була заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» АЛАНД» про примусове виконання рішення, отримана приватним виконавцем 12.10.2020 року, в якості додатків до якої зазначено у самій заяві платіжне доручення про сплату авансового внеску, оригінал виконавчого напису № 25048\~від 04.09.2020\~року та\~копія довіреності\~представника стягувача. (а. с. 45). Судом встановлено, що на виконання вказаного виконавчого напису № 25048 від 04.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М. В. в рамках ВП № 63288073 винесено 16.10.2020\~року Постанову\~про звернення\~стягнення на\~заробітну плату,\~пенсію,\~стипендію та\~інші доходи\~боржника (а.с. 62). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це, відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону України «Про нотаріат» та гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 № 1172. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним. Що стосується такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису, як безспірність заборгованості, то характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи, згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, саме по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, враховуючи викладене та приймаючи до уваги приписи статей 15, 16, 18 ЦК України та статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд доходить висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус не встановлює, а лише підтверджує вже наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року справа № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі № 750/1627/18. Жодних відомостей про те, що відповідачем було надано приватному нотаріусу відповідні докази на підтвердження безспірності заборгованості боржника, матеріали справи не містять. За відсутності таких доказів суд позбавлений можливості встановити, що вказана у виконавчому написі заборгованість за кредитним договором, нарахована саме за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року відповідно до умов договору № 004-26505-110214 від 11.02.2014 року. Крім того, постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року в постанову КМУ №1172 від 29 червня 1999 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Одночасно з цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 04.09.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса), стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 004-26505-110214 від 11.02.2014 року, укладеного з [PERSON] . В той же час посилання представника позивача [PERSON] на те, що спірний виконавчий напис № 25048\~від 04.09.2020\~року здійснено\~за межами\~трирічного терміну,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» суд не може покласти в основу рішення з огляду на те, що згідно змісту заяви № 004-26505-110214 від 11.02.2014 року укладеною між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на відкриття поточного рахунку, та встановлення відповідного кредитний ліміту, передбачено строк ліміту кредитної лінії 364 календарних дні з можливістю пролонгації на умовах, визначених п. 2.4. частини 3 цієї заяви (після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами та не потребує підписання додаткових угод). Тобто сторонами в рамках заяви № 004-26505-110214 від 11.02.2014 року передбачена пролонгація строків ліміту кредитної лінії, а тому позиція позивача щодо пропуску термінів, передбачених ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» є безпідставною. Однак враховуючи наявні спірні правовідносини між сторонами та вивчивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. за подання до суду позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову в рамках зазначеної цивільної справи в розмірі 420, 40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved