Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Черкашина І.І. звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 25.04.2018 приватним нотаріусом Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 2498 щодо стягнення з неї на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості розміром 34\~859,41 грн. На підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем [PERSON] (Вольф) Т.Л. відкрито виконавче провадження ВП № 56423928. Позивач вважає виконавчий напис таким, що вчинений із порушенням встановленого законом порядку, оскільки законодавством не передбачено можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, що не посвідчений нотаріально. Крім того, дана заборгованість не є безспірною, а з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. З наведених підстав просила визнати таким, що не підлягає виконання вищезазначений виконавчий напис нотаріуса, стягнути з відповідача судові витрати по справі (а.с. 2326). Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2020 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи. Також цією ухвалою задоволено заяву позивача про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. належним чином засвідчені копії документів та матеріалів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 2498 від 24.05.2018 (а.с. 31-32). Витребувані матеріали надійшли до суду 27.04.2020. Заяви по суті справи від сторін не надходили. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим листом із повідомленням, причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Хара Н.С. в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином рекомендованим листом із повідомленням, надіслала клопотання з проханням розглянути справу за її відсутності. Третя особа приватний нотаріус Павелків (Вольф) Т.Л. в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином рекомендованим листом із повідомленням, причини неявки суду не повідомила. Оскільки належним чином повідомлений представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. 26.09.2013 між [PERSON] та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» укладено кредитний договір № GP-51394403 на суму 18\~240 грн., з яких 15\~000 грн. на загальні споживчі цілі, 3\~240 грн. в оплату договору страхування, терміном 48 місяців з процентною ставкою 3,99 % річних, комісії за обслуговування кредиту 2,30 % (а.с. 64). 25.04.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2498, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № GP-51394403 від 26.09.2013, укладеним нею з АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 26.03.2017 по 26.03.2018 у розмірі 34\~859,41 грн., у т.ч. прострочена заборгованість за сумою кредиту 16\~113,14 грн., прострочена заборгованість за комісією 17\~563,35 грн., прострочена заборгованість за процентами 1\~182,92 грн. (а.с. 50). За вказаним виконавчим написом нотаріуса приватний виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження ВП № 56423928 та 12.11.2019 винесено постанову про звернення стягнення на пенсію [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 вказаного Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1.2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом п.п. 2.1, 2.2 гл. 16 цього Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. За вимогами п.п. 3.1, 3.2 гл. 16 зазначеного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік № 1172). Зазначеним Переліком № 1172, зокрема п. 2, передбачено, що для одержання виконавчого напису за Кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Дослідженням змісту спірного виконавчого напису встановлено, що приватним нотаріусом не було дотримано вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення виконавчих написів. Так, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу та відсотків за користування кредитом. На користь зазначеного висновку суду свідчить, зокрема, те, що стягувачем було надано нотаріусу виписку з рахунка [PERSON] , яка не містить взагалі номеру рахунку боржника, дійсного періоду утворення заборгованості, даних про погашення [PERSON] певних сум за кредитним договором із зазначенням дат сплати, що унеможливило приватному нотаріусу перевірити як періоду утворення заборгованості, так і дотримання вищезазначеного трирічного строку з дня виникнення права вимоги за кредитним договором (а.с. 63). Разом із тим, суд зауважує, що за договором в якому визначено погашення кредиту щомісячними платежами та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредитних коштів в повному обсязі\~ зі спливом терміну дії договору. Так,\~за змістом\~статей 261,\~530,\~631\~ЦК України\~у разі\~порушення боржником\~строків сплати\~чергових платежів,\~передбачених договором,\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~1050\~ЦК України\~кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання останнього зобов`язання вправі заявити вимоги про стягнення несплачених до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячних платежів з процентами в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Зазначена правова позиція відображена у правових висновках Верховного Суду України (постанови від 12 грудня 2012 р., 7 березня 2013 р., 6 листопада 2013 р., 19 березня 2014 р. № 6-20цс14). Виходячи із охопленого виконавчим написом періоду заборгованості, за яким пропонується здійснити стягнення, суд доходить висновку, що частина із щомісячних платежів, зокрема, за тілом кредиту та відсотками, могла бути заявлена зі спливом трирічного строку. На користь цього висновку свідчить також і те, що позивачем були здійснені певні погашення за вказаним договором, про що зазначив представник позивача у судовому засіданні із посиланням на відповідні квитанції про сплату кредиту. Крім того, про неможливість встановлення за поданими документами безспірності заборгованості свідчить і те, що стягувачем не було долучено до заяви про вчинення виконавчого напису доказів направлення вимоги боржнику від 22.02.2018 № 1350, копія якої надавалась нотаріусу для вчинення виконавчого напису (а.с. 65). Разом із тим, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що виконавчий напис має вчинятися виключно на підставі нотаріально посвідченого договору, оскільки у п. 2 Переліку № 1172 такої обов`язкової вимоги не зазначається. У даному випадку позивач помилково посилається на п. 1 цього Переліку, який не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що у нотаріуса не було підстав, передбачених п.п. 3.1, 3.2 гл. 16 Порядку для вчинення виконавчого напису, оскільки надані стягувачем документи не надавали можливості перевірити безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та дотримання трирічного строку з дня виникнення права вимоги, в межах якого може вчинятись виконавчий напис. За таких обставин, спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved