Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] 1963 р.н. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на ? частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 21.05.2009 між позивачем, його дружиною [PERSON] 1963 р.н. та [PERSON] 1947 р.н. був укладений договір довічного утримання. Договір довічного утримання сторони виконували добросовісно. [INFO] року померла дружина позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина. Відповідач письмово відмовився від свого права на спадщину на користь позивача. На підставі п. 14 договору довічного утримання до нього перейшли всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві. [INFO] року померла [PERSON], у зв'язку з чим обтяження на нерухоме майно, а саме: квартиру у [ADDRESS] припинено. Коли позивач звернувся до державного нотаріуса , щоб одержати свідоцтво про право на спадщину йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутня державна реєстрація договору довічного утримання в органах БТІ. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, якою позов підтримав у повному обсязі, просив закінчити розгляд справи за його відсутністю та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач надав до суду заяву про визнання позову та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 21.05.2009 між позивачем, його дружиною [PERSON] 1963 р.н. та [PERSON] 1947 р.н. був укладений договір довічного утримання, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 21.05.2009 року за реєстровим № 328. Згідно з договором [PERSON] передає у власність [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах ізольовану двокімнатну квартиру, що знаходиться у [ADDRESS], загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 27,5 кв. м., за умови довічного утримання. Зазначена квартира належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 04.10.2000 року № 9104, та зареєстровано у КП «ОМБТІ» в книзі 36-к, номер запису 119. [INFO] року померла дружина позивача [PERSON] Після її смерті до позивача на підставі п. 14 договору довічного утримання перейшли всі права та обов'язки, що належали [PERSON] [INFO] року померла [PERSON], у зв'язку з чим обтяження на нерухоме майно, а саме: квартиру у [ADDRESS] припинено відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяження, індексний номер: 30540014 від 05.12.2014 року. Після чого право власності на ? частки вказаної квартири було зареєстровано 12.12.2014 року за позивачем відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяження, індексний номер: 31239746. Відповідно до листа № 3945/02-14 Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, 20.06.2013 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини та надав договір довічного утримання від 21.05.2009 року. При огляді документа встановлено, що в договорі відсутні будь-які відмітки про державну реєстрацію права власності, а згідно чинного законодавства та з тексту договору вбачається, що договір підлягає державній реєстрації. Згідно з ч. 2 ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі оцінених в сукупності письмових доказів, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає достовірно встановленим той факт, що між позивачем та [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого, було укладено договір довічного утримання, оскільки позивачем та його дружиною належним чином виконувались зобов'язання по утриманню [PERSON], зокрема і під час хвороби останньої, її матеріальному забезпеченню, похованню, тобто позивач в повному обсязі виконав зобов'язання за вказаним договором, що свідчить про наявність підстав вважати вказаний договір довічного утримання дійсним. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом після смерті своєї дружини, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, але в зв'язку з тим що право власності на підставі договору довічного утримання за померлою [PERSON] на спадкове майно належним чином не було оформлено в органах БТІ, тоді як умови договору довічного утримання виконані між сторонами належним чином, позивач на даний час позбавлений можливості у встановленому законом нотаріальному порядку оформити спадщину, тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved