Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Маланчук М.І., звернувся в суд з позовом до Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що його батько [PERSON] , 1934 р.н., та мати [PERSON] , 1933 р.н., проживали у вищевказаному житловому будинку. Дане господарство було колгоспним двором, головою двору був [PERSON] . Кожному із членів двору належала частка в майні двору, які були рівними. Належні частки з майна не виділялись. [PERSON] помер [INFO] . На час його смерті разом з ним в житловому будинку по [ADDRESS] проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . На час смерті [PERSON] з нею в житловому будинку по [ADDRESS] ніхто не проживав і не був зареєстрований. За життя, 12.10.2010, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу жилий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина і в позивача виникло право на спадкування вищезгаданого житлового будинку. Однак, постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. від 31.01.2020 № 112/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок. Згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано. Технічним паспортом та звітом про оцінку житлового будинку стверджено, що вказане домоволодіння побудовано в 1974/1980 роках та складається із: а) житлового будинку; б) літньої кухні; в) сараю; г) сараю; д) вбиральні; № 1) криниці; № 2/3) огорожі, ринкова вартість яких становить 80250 грн. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в заставі або під арештом не перебуває, побудований у встановленому законом порядку, в дворі самовільно збудованих будівель немає. За вказаним домогосподарством рахується земельна ділянка 0,25 га. На даний час в [ADDRESS] ніхто не зареєстрований і не проживає. Ухвалою суду від 05 травня 2020 р. по справі № 342/298/20 (провадження № 2/342/361/2020), яка набрала законної сили 05 травня 2020 р., до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , [INFO] , жительку с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Маланчук В.М. підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі; третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача не заперечує щодо задоволення позову. Представник відповідача Чернятинської сільської ради в судове засідання не з`явився. Чернятинська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради, не заперечує щодо задоволення позову. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності позивача, представника відповідача та третьої особи, як не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON] , 1934 р.н., дружина [PERSON] , 1933 р.н.; суспільна група господарства - колгоспника, що стверджується витягом з погосподарської книги № 8 (ос.рах. [NUMBER]) Чернятинської сільської ради за період 1991 по 1995 рік, виданим Чернятинською сільською радою 31 січня 2020 р. за № 136. [PERSON] помер [INFO] у віці 70 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 30 від 11 вересня 2004 р. в книзі реєстрації актів про смерть, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Городенківським відділом РАЦС. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, - вказано в ч.1 ст.1222 ЦК України. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] , 1934 р.н., який помер [INFO] , проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] ; на день його смерті в господарстві проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] , 1933 р.н., що стверджується довідкою № 257, виданою 26 лютого 2020 р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району. Про те, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 1962 р. Чернятинською сільською радою, запис за № 18 від 16 жовтня 1957 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження. Наведене свідчить, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Із копії спадкової справи № 722/2005, наданої суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, вбачається, що [PERSON] , як спадкоємцю першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2440, на спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай) розміром 49,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває в колективній власності спілки селян «Україна» в с. Чернятин, що належала померлому на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії ІФ № 0066385. За заповітом, посвідченим 12 жовтня 2010 р. секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району, зареєстрованим в реєстратурі за № 116, [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , належний їй житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [INFO] , жителю м. Івано-Франківськ; належні їй земельні ділянки згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 152834, ЯЗ № 415084, виданих 13 листопада 2008 р., заповіла [PERSON] , [INFO] , жительці с. Чернятин. Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 50840742 (номер в реєстрі нотаріальних дій 116), що доводиться копією Інформаційної довідки № 42350103 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 04.12.2015 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою у зв`язку із відкриттям спадкової справи. [PERSON] померла [INFO] у віці 82 роки в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 25 від 16 липня 2015 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. На день смерті ( [INFO] ) [PERSON] , [INFO] , проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] сама, що стверджується довідкою № 135, виданою 31 січня 2020 р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2019 р. по справі № 342/1313/19 (провадження № 2/342/817/2019), що набрало законної сили 02 січня 2020 р., позивачу [PERSON] , [INFO] , визначено додатковий строк - два місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Із копії спадкової справи № 311/2015, наданої суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, вбачається, що позивач [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , як спадкоємці за заповітом, прийняли спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивач, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, 24.01.2020 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезгадане спадкове майно. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 112/02-31 від 31 січня 2020 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що спадкоємець не надав правовстановлюючі документи на вищезгаданий житловий будинок, який належний померлій; згідно даних МБТІ право власності на спадковий житловий будинок не було зареєстровано. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 9256 від 24.01.2020 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Про реєстрацію будинку по [ADDRESS] у виконкомі місцевої ради свідчить витяг з погосподарських книг Чернятинської сільської ради за 1983-1985, 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2020 роки, виданий Чернятинською сільською радою 07 серпня 2020 № 758, з якого слідує, що головою вищезгаданого господарства був [PERSON] , 1934 р.н.; суспільна група господарства - колгоспника. На даний час в господарстві ніхто не зареєстрований та не проживає, що підтверджується довідкою № 256, виданою 26 лютого 2020 р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району. За господарством по [ADDRESS] рахується земельна ділянка розміром 0,25 га, яка виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, що стверджується довідкою № 134, виданою 03 лютого 2020 р. виконкомом Чернятинської сільської ради. До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого станом на 27.01.2020, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1937 р., господарські будівлі та споруди - в 1970, 1974, 1980 роках. Їх ринкова вартість станом на 03 лютого 2020 р. становить 80 250 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я». Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачем та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1258, 1261, 1267-1270, 1273, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved