Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] 09.06.2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Білецькою В.І., зареєстрований в реєстрі за № 6-1228, у відповідності до якого [PERSON] заповів [PERSON] , 2010 року народження, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належить на день смерті і на що він за законом матиме право. 25 травня 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Красоти Т.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] , однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі на ім`я малолітнього [PERSON] , [INFO] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на вищевказану квартиру. Просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] право власності за заповітом на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 34,3 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м, після померлого [PERSON] . Ухвалою суду по справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідач в судовому засіданні покладався на розсуд суду при винесенні рішення. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином сповіщені, надіслали до суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] помер цивільний чоловік матері позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 13 листопада 2015 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Білецькою В.І., зареєстрований в реєстрі за № 6-1228. У відповідності до вказаного заповіту [PERSON] заповів [PERSON] , [INFO] , все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належить на день смерті і на що він за законом матиме право. [INFO] [PERSON] помер, тому [INFO] я з чоловіком та батьком дитини - [PERSON] , в інтересах малолітнього [PERSON] , звернулись до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу про прийняття спадщини за заповітом. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №44058986 від 17 вересня 2015 року єдиним власником квартири [ADDRESS] ) є [PERSON] . 25 травня 2018 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Красоти Т.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] , однак останньою було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі на ім`я малолітнього [PERSON] , [INFO] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, розташовану за адресою. [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на вищевказану квартиру. [INFO] [PERSON] помер, тому 27 листопада 2017 року позивач з чоловіком та батьком дитини - [PERSON] , в інтересах малолітнього [PERSON] , звернулись до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу про прийняття спадщини за заповітом. За життя [PERSON] надав копію договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] ) від 17 вересня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за №1022 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщшко Н.Д. Проте, де зберігається оригінал вказаного договору купівлі- продажу їм не відомо. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №44058986 від 17 вересня 2015 року єдиним власником квартири [ADDRESS] ) є [PERSON] . 25 травня 2018 року позивач звернулися до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Красоти Т.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] .. Однак, того ж дня 25 травня 2018 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Красотою Т.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі на ім`я малолітнього [PERSON] , [INFO] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на вищевказану квартиру. Також у зазначеній постанові нотаріусом було роз`яснено їм право на звернення до суду для вирішення питання щодо видачі свідоцтва. Згідно зі ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи. Згідно з ч.1,2 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до вимог ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до п.23 Постанови №7\~Пленуму Верховного\~Суду України\~від 30.05.2008р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392\~ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач яка діє в інтересах малолітнього, не має можливості, його права підлягають судовому захисту. У зв`язку з тим, що у позивача були відсутні необхідні документи для вчинення нотаріальної дії, вона не має можливості отримати свідоцтво про право власності на зазначене спадкове майно в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , право власності за заповітом на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 34,3 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м, після померлого [PERSON] .

Outcome: approved