Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] від імені та в інтересах [PERSON]звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] зі своєю матірю [PERSON] на підставі розпорядження виконавчого комітету Херсонської міської ради в порядку обміну отримав квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 15.04.1992 року [PERSON] зареєстрував своє місце проживання у зазначеній квартирі. 12.01.2001 року в зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON]. 16.07.2008 року Фондом комунального майна Херсонської міської ради видано свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON]. 30.11.2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на «Альошина». Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ 635428 від 13.03.2008 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні [PERSON] накладено арешт на квартиру, яка належить [PERSON] і [PERSON] При цьому власником квартири помилково зазначено [PERSON], який ніколи в цій квартирі не проживав і не був власником. Відповідно до листа Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління у Херсонській області від 24.03.2017 року №863 підстав для зняття арешту з квартири немає, оскільки закінчився строк збереження виконавчого провадження, за яким був накладений арешт та яке було закінчено виконанням. У звязку з цим, позивач просить зняти арешт з квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ 635428 від 13.03.2008 року. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлений позов, просили його задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Третя особа в судовому засіданні вважав позов таким, що підлягає задоволенню. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно архівного витягу №15/21 від 23.05.2008 року із розпорядження виконкому Херсонської міської ради народних депутатів від 25.03.92 №162-р про внутрнішньоміський обмін житлової площі дозволено внутрішньоміський обмін житлових приміщень громадянам: [PERSON], що мешкає в однокімнатній квартирі [ADDRESS] жила площа 22,00 кв.м., сімя 1 чол. Обмін з сином [PERSON]; [PERSON], що мешкає в однокімнатній квартирі комунальній №22 по вул. Комсомольській,27, жила площа 16,39 кв.м., сімя 2 чол. Обмін з матірю [PERSON]Г.(а.с.5). Відповідно до свідоцтва про право власності від 16.07.2008 року Фонд комунального майна м.Херсона посвідчує, що квартира №6, яка знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Комсомольська, 26, дійсно належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON] (а.с.4). Згідно актового запису про шлюб №1197, зробленого 30.11.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.11.2013 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - «Альошин», дружини - «Альошина»(а.с.7). З Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 10.04.2017 року вбачається, що накладено арешт на квартиру №6, яка знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Комсомольська, 26, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ 635428 від 13.03.2008 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні [PERSON], власником якої є [PERSON] (а.с.3). Відповідно до листа №863 від 24.03.2017 року Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області повідомлено на заяву [PERSON], що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні відділу перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-3800/07, виданого Суворовським районним судом м.Херсона про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра Банк» заборгованість в сумі 342\~740,85 грн. Згідно п.9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби та акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Відповідно до п.9.10 Порядку, виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою. На підставі вищевикладеного зняти арешт з квартири за адресою: [ADDRESS]. відсутні законні підставі (а.с. 6). Відповідно до вимог ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, а тому право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК України). В силу статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що на примусовому виконанні у відповідача виконавчі провадження, в межах яких було накладено арешт на спірне майно, не перебувають, а наявність арешту порушує право позивача щодо власності та розпорядження майном, з метою захисту, передбачених законом прав позивача, сукупність вказаних обставин дають суду підстави зняти арешт з вказаної квартири, задовольнивши заявлені позовні вимоги.

Outcome: approved