overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] 29.08.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 15.07.2006 року, який зареєстрований в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 814. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, з січня 2012 року шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про перенесення розгляду справи або розгляду справи у її відсутність не надала, про причини, які свідчать про поважність неявки в судове засідання не повідомила. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] 29.08.2016 р. звернулась до суду звказаним позовом. В позові зазначає, що з 02.12.1994 р. перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Допомоги, яку надає відповідач на утримання дітей, не достатньо, участі у додаткових витратах на утримання доньок відповідач не приймає. За позовом [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 2/3 частин заробітку (доходу) щомісячно, до їх повноліття. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладено, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. У відповідності до ст..88 ЦПК України, стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

[PERSON] 29.08.2016 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду й до досягнення дитиною 18 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 2008 по 2015 рік мешкала однією родиною з відповідачем, та мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

\~ [PERSON] 29.08.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває з 06.05.2003 року в шлюбі, зареєстрованому Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за №18. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сім`я розпалася по тій причині, що в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, втратили повагу один до одного. Подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, миритись не бажає. Вважає, що за таких обставин збереження реєстрації шлюбу між ним та відповідачкою є неможливим та суперечить його особистим інтересам. Просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Можливості примирення з відповідачкою не вбачає. Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Миритись з позивачем не бажає. Крім цього, зазначила, що з позивачем спільно проживала до серпня 2016 року. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.05.2003 року Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за №18. Спільним сімейним життям сторони на даний час не проживають. Сім`я розпалася по тій причині, що в них різні погляди на життя, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Миритися сторони не бажають та вважають, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №124367, виданого 26.05.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сокирянського РУЮ Чернівецької області Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин та у відповідності до положень ст. 112 СК України, суд приймає визнання відповідачкою позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

[PERSON] 29.08.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, посилаючись на те, що з 23 червня 2005 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувать на її утриманні. Вказувала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона вимушена звернутися до суду. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього аліментів в заявленому позивачем розмірі зазначив, що він є інвалідом 2 групи і має змогу сплачувати аліменти лише в 1/3 частині від усіх видів його заробітку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 23 червня 2005 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувать на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження дітей, [PERSON] являється їх батьком. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що\~\~позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, до стягнення з відповідача\~\~підлягають аліменти\~\~на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та те, що відповідач є інвалідом 2 групи. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] 29.08.2017 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що її син [PERSON] мешкав за адресою: м.Запоріжжя, пр..Моторобудівників, 64, кв.10 до лютого 2014 р. Протягом 3-х останніх років відповідач не з»являється до квартири, не здійснює жодних примусових заходів щодо вселення, не сплачує за комунальні послуги. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.71 ЖК України, просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 10 в будинку № 64 по пр..Моторобудівників в м.Запоріжжя. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 07.04.2008 р. [PERSON] належить квартира № 10 в будинку № 64 по пр..Моторобудівників (вул..8 Березня) в м.Запоріжжя (а.с.5-6, 7-8). В зазначеній вище квартирі зареєстровані позивач та відповідач (а.с.4, 24). [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає з 2014 р. року, що підтверджено поясненнями позивача, викладеними в позовній заяві, які в ході розгляду справи не спростовані. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

[PERSON] 29.08.2017р. звернулася до суду з\~\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 08.09.2007р. вона\~зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина -\~\~[PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинені у сторін з серпня 2016 року року, через те, що у них виникали сварки та втрачено почуття взаємної любові та поваги. В судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена\~\~належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутністю наполягала на задоволенні позовних вимог, просила залишити їй прізвище «Білик». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що 08 вересня 2007\~\~року сторони зареєстрували шлюб в Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 497. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з серпня 2016 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог\~\~частини 8\~статті 235 Цивільного процесуального кодексу України\~позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу -\~\~«Білик».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] 29.08.2019 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов тим, що між ними часто виникають сварки, зникло взаєморозуміння, шлюбні стосунки не підтримують, сім`я фактично припинила своє існування і кожен живе своїм життям. 18 жовтня 2019 року ухвалою Роменського міськрайонного суду було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 06.11.2019 сторонам наданий строк для примирення тривалістю у два місяці. 09.01.2020 ухвалою суду провадження по справі поновлено та призначено підготовче судове засідання 04 лютого 2020 р. згідно ухвали суду закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала про просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважаючи можливим збереження сім`ї. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 23 жовтня 2004 року між сторонами виконкомом Перекопівської сільської ради Роменського району Сумської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] , актовий запис № 08 (а.с. 5). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. На підставі зазначеного та враховуючи, що в наданий сторонам строк на примирення вони не примирилися, що свідчить про неможливість подальшого спільного життя між ними, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, про що вона підтвердила в суді, суд приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України позивачці залишити прізвище « [PERSON] ». Також, в зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму судового збору 768,40 грн. На підставі положень ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 17,18, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] 29.09.2014 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання на час його навчання в Житомирському національному агроекологічному університеті в розмірі 600 грн. щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на час навчання сина однак в меншому розмірі, оскільки має на утриманні хвору матір. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Згідно ст.ст.199-200 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, в разі їх навчання до досягнення 23 років. Розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або в частковому відношенні з усіх видів їх заробітку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним батьком позивачу [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження останнього. В даний час [PERSON] навчається на 1-му курсі денного відділенні в Житомирському національному агроекологічному університеті. Термін навчання закінчується 30.06.2018 року. [PERSON] навчається за рахунок державного бюджету, отримує стипендію, розмір якої не значний, самостійного заробітку не має. Мати [PERSON] померла [INFO], і останній проживає з непрацездатною бабусею [PERSON] Відповідач працездатний і може сплачувати кошти на час навчання свого сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 400 грн., що фактично являється мінімальною сумою, що передбачена діючим законодавством. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] 29.09.2015 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.08.2014 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1281. Від даного шлюбу сторони мають одну дитину: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому що вони мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені з весни 2015 року. Спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна та утримання дитини у подружжя немає. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, але скерував заяву до суду в який просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, але надіслала до суду телефонограму, в якій зазначила, що позов визнає, просить справу розглянути без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 23.08.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1281. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з весни 2015 року, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна та утримання дитини у сторін немає. Примирення не можливе. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] 29. 09. 2015 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 02. 07. 2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 860. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей, сина [PERSON] 20. 08. [INFO] та дочку [PERSON] 20. 08. [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з липня 2010 року. Сімя розпалася і примирення не можливе, спільного господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову, просить сраву розглянути в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved