Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] 17.02.2020 року звернулась до суду з позовом до Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОДА про зобов`язання видати направлення на МСЕК. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що під час роботи на посаді головного лікаря Полтавського обласного Центру медико-соціальної експертизи, розпорядженням голови 05 листопада 2007 року стався груповий нещасний випадок в приміщенні обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 Полтавського обласного Центру медико-соціальної експертизи, розташованої в будівлі по вул. Стрітенська (Комсомольська), 43 в м. Полтаві. За результатами спеціального розслідування складено акт за формою Н-5 від 19 січня 2010 року, згідно з яким, комісія дійшла до висновку, що груповий нещасний випадок вважається таким, що пов`язаний з виробництвом та підлягає обліку в обласній МСЕК № 1 зі складенням актів за формою Н-1 на кожного потерпілого. Таким чином акт за формою Н1 складено на [PERSON] . З висновком вказаного розслідування не погодився голова ліквідаційної комісії Полтавського обласного центру МСЕ Новіков Є.С. та звернувся з листом до Управління Держпраці у Полтавській області з проханням провести повторне спеціальне розслідування вказаного нещасно випадку. За результатами розслідування складено акт форми Н-5 від 27 грудня 2017 року, згідно з яким груповий нещасний випадок, який стався 05 листопада 2007 року з працівниками обласної МСЕК №1 Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи, в тому числі з нею, вважався не пов`язаний з виробництвом. За її позовом до Управління Держпраці у Полтавській області, рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06 березня 2019 року, яке змінено в частині стягнення з відповідача у відшкодування моральної шкоди, постановою Полтавського апеляційного суду від 05 червня 2019 року дії управління Держпраці у Полтавській області щодо складання акту за формою Н-5 від 27 грудня 2017 року визнано неправомірними та вказаний акт скасовано. Вказані судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій постановою Верховного Суду України від 19 грудня 2019 року залишено без змін. Вона неодноразово зверталася до Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації щодо надання їй направлення на оформлення Ф-088 лікувально-профілактичним закладом з послідуючим направленням на МСЕК для встановлення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) у зв`язку з ушкодженням здоров`я в наслідок нещасного випадку, що стався 05 листопада 2007 року в приміщенні обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 Полтавського обласного центра медико-соціальної експертиз, однак на час звернення з позовом до суду відповідачем вказане направлення їй не надано. Таким чином, відповідач позбавив її прав та гарантій, які визначені ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування. Враховуючи вказане, просила зобов`язати Департамент охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації надати їй, [PERSON] , направлення на оформлення Ф-088 лікувально-профілактичним закладом з послідуючим направленням на МСЕК для встановлення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) у зв`язку з ушкодженням здоров`я в наслідок нещасного випадку, що стався 05 листопада 2007 року в приміщенні обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 Полтавського обласного центра медико-соціальної експертизи за адресою: м. Полтава, вул. Стрітенська (Комсомольська), 43. Ухвалою суду від 21 лютого 2020 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача - Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації в жодного разу в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, про час та місце розгляду справи кожного разу повідомлявся належним чином, що підтверджується доказами про виклик його до суду у матеріалах справи (а.с. 68, 71, 103). Представник третьої особи - Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи - Новіков Є.С. черговий раз просив відкласти розгляд справи з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, якою на території України установлено карантин (а.с. 84, 89, 90, 95, 96, 99, 100, 110), що є формальним, оскільки вказана ним підстава не позбавляла його можливості брати участь в інших судових засіданнях та здійснювати в силу займаної посади представництво установи з іншими органами державної влади та виконувати таким чином свої професійні обов`язки. Що суд в даному випадку розцінює як зловживання правом у даному провадженні. Разом з тим, суд зазначає, що постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та від 16 березня 2020 № 215 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211» не припинено роботу органів державної влади як судів, так і центральних, місцевих органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, а лише переведено останніх на особливий режим роботи, рекомендовано забезпечити організацію позмінної роботи працівників, а за технічної можливості - також роботи в режимі реального часу через Інтернет, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний організувати свою роботу таким чином, щоб забезпечити виконання покладених на нього повноважень. Отже, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та від 16 березня 2020 № 215 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211» відповідач як орган державної влади, зобов`язаний організувати свою роботу таким чином, щоб забезпечити виконання покладених на нього повноважень, а відтак, посилання на Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, як на підставу для відкладення судового засідання, є неприйнятним. Суд також звертає увагу на те, що за клопотанням вказаного представника, в якому він також посилається незадовільний стан свого здоров`я чотири рази відклався розгляд даної справи, однак ніяких документів на підтвердження незадовільного стану здоров`я ним суду не надано. До того ж, вказана особа представляє інтереси установи, яка вправі укласти угоду на представництва її інтересів з іншою особою. Треті особи - Комунальне підприємство «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради, Полтавське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області своїх представників до суду не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 70, 72, 77, 78, 105, 107). Суд ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України у відсутності не з`явившихся належним чином повідомлених учасників справи. Судом встановлено, що наказом Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської обласної Ради народних депутатів від 21 вересня 1995 року №92-К §3 [PERSON] призначена на посаду головного лікаря Полтавського обласного Центру медико-соціальної експертизи. Розпорядженням голови Полтавської обласної ради № 97 від 21 травня 2015 року «Про головного лікаря Полтавського обласного Центру медико-соціальної експертизи», головного лікаря Полтавського обласного Центру медико-соціальної експертизи [PERSON] звільнено із займаної посади відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України 22 травня 2015 року у зв`язку з закінченням терміну дії трудового контракту. На виконання вищезазначеного розпорядження наказом Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації № 40-К від 21 травня 2015 року «Про головного лікаря Полтавського обласного Центру медико-соціальної експертизи» [PERSON] була звільнена на підставі п.2 ст.36 КЗпП України 22 травня 2015 року. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06 березня 2019 року (справа №545/1432/18), зміненого постановою Полтавського апеляційного суду від 05 червня 2019 року в частині стягнення з Управління Дежпраці у Полтавській області на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди, позовні вимоги [PERSON] у справі за її позовом до Управління Держпраці у Полтавській області про скасування акту форми Н-5 від 27 грудня 2017 року спеціального розслідування випадку, що стався 05 листопада 2007 року в Полтавському обласному центрі медико-соціальної експертизи, задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Держпраці у Полтавській області щодо складання акту за формою Н-5 від 27 грудня 2017 року, про проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05 листопада 2007 року о 08 год. 00 хв. в Полтавському обласному центрі медико-соціальної експертизи, код згідно з ЄДРПОУ 26553989 Міністерства охорони здоров`я України, який затверджено начальником Управління Держпраці у Полтавській області С.Л. Щербак від 29.12.2017 року. Скасовано акт за формою «Н-5» від 27 грудня 2017 року про проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05 листопада 2007 року о 08 год. 00 хв. в Полтавському обласному центрі медико-соціальної експертизи, код згідно з ЄДРПОУ 26553989 Міністерства охорони здоров`я України, який затверджено начальником Управління Держпраці у Полтавській області 29 грудня 2017 року. Стягнуто з Управління Держпраці у Полтавській області(код ЄДРПОУ 39777136) на користь [PERSON] завдану моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Вирішено питання про стягнення судових витрат. Вказані судові рішення суду першої та апеляційної інстанції постановою Верховного Суду України від 19 грудня 2019 року залишено без змін. 05 листопада 2007 року в приміщенні обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Полтавського обласного Центру медико-соціальної експертизи за адресою: м. Полтава, вул. Стрітенська (Комсомольська), 43, стався нещасний випадок. Частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Комісією спеціального розслідування нещасного випадку було складено акт за формою «Н-5» від 19 січня 2010 року, проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05 листопада 2007 року о 08 год. 00 хв. в Полтавському обласному Центрі медико-соціальної експертизи, код згідно з ЄДРПОУ 26553989 Міністерства хорони здоров`я України та акт форми «Н-1» від 19 січня 2020 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом [PERSON] . Відповідно до ст. 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій осіб з інвалідністю. Ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до пошкодження здоров`я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, причину, час настання на групу інвалідності у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також необхідні види медичної та соціальної допомоги. Пунктом 3 Положення про медико-соціальну експертизу, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 визначено, що медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 (Офіційний вісник України, 2004 р., № 35, ст. 2337), висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури. Пунктом 11 «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 встановлено, що ступінь втрати професійної працездатності працівників (у відсотках), ушкодження здоров`я яких пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків, та потреба у медичній і соціальній допомозі визначаються на підставі направлення лікувально-профілактичного закладу, роботодавця або уповноваженого ним органу чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, суду чи прокуратури. У відповідності до ст.19 Конституцією України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. [PERSON] неодноразово зверталася до Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації щодо надання їй направлення на оформлення «Ф-088» лікувально-профілактичним закладом з послідуючим направленням на МСЕК для встановлення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) у зв`язку з ушкодженням здоров`я в наслідок нещасного випадку, що стався 05 листопада 2007 року в приміщенні обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 Полтавського обласного центра медико-соціальної експертизи за адресою: м. Полтава вул. Стрітенська (Комсомольська), 43. На даний час відповідачем вказане направлення не надано. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Таким чином, відповідач позбавив [PERSON] прав та гарантій, які визначені ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування». Зокрема, отримання тримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом; участь у розслідуванні страхового випадку, у тому числі за участі представника профспілкового органу або своєї довіреної особи; послуги медичної реабілітації; послуги професійної реабілітації, включаючи збереження робочого місця, навчання або перекваліфікацію, якщо загальна тривалість професійної реабілітації не перевищує двох років; відшкодування витрат під час проходження медичної і професійної реабілітації на проїзд до місця лікування чи навчання і назад, витрат на житло та харчування, транспортування багажу, на проїзд особи, яка його супроводжує; послуги соціальної реабілітації, включаючи придбання автомобіля, протезів, допомогу у веденні домашнього господарства, що надаються відповідно до законодавства; оскарження дії страховика, страхувальника-роботодавця щодо надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг; судовий захист своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 вказаного Закону позивач зобов`язана у разі настання нещасного випадку або професійного захворювання лікуватися в лікувально-профілактичних закладах або в медичних працівників, з якими Фонд уклав угоди на медичне обслуговування, але нею не може бути виконано дане зобов`язання у зв`язку з неналежними діями відповідача На час настання нещасного випадку 05 листопада 2007 року в приміщенні обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 Полтавського обласного центра медико-соціальної експертизи в м. Полтава по вул. Стрітенська (Комсомольська), 43, [PERSON] перебувала на посаді головного лікаря Полтавського обласного центра медико-соціальної експертизи та перебувала в трудових відносинах з Управлінням охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації, в подальшому Департаментом охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації. Отже, враховуючи вимоги п. 3 «Положення про медико-соціальну експертизу» та п. 11 «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві проводиться на підставі направлення лікувально-профілактичного закладу, роботодавця або уповноваженого ним органу чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму. З огляду викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Ухвалою Полтавського районного суду від 21 лютого 2020 року позивача звільнено від сплати судового збору, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved