Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що їх матері [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 735297, належала земельна ділянка, площею 3,8285 га, розташована на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області. 27.02.2017 року [PERSON] померла. Після її смерті, позивачі поховали її і як спадкоємці за законом першої черги відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину [PERSON], так як проживали разом з нею на момент смерті. Однак нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності, так як у них відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку. Крім того, виявилось, що в свідоцтві про смерть матері та державному акті на право власності на земельну ділянку її прізвище записано як «Волковінська», а в паспортах позивачів їх прізвище записано як «Волковинський». Позивачі в судове засідання не зявилися, але надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник позивачів адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов. Представник відповідача Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, проте надав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засідання вказала, що позивачі являються її двоюрідними братами. Коли їхня мати захворіла, вони приїхали та проживали разом з нею, доглядали її. Крім того, підтвердила той факт, що [PERSON] являється матірю позивачів. Свідок [PERSON] в судовому засідання вказав, що знає батьків позивачів. [PERSON] приходиться їм матірю, вона спочатку проживала самостійно, але потім коли захворіла, позивачі приїхали в село та доглядали за нею. Суд, заслухавши представника позивачів та свідків, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин громадян. Відповідно до копії свідоцтва про народження ЯУ №020000 [PERSON] народився 09.09.1950 року, в графі мати російською мовою була записана «Волковинская Евдокия Павловна». Згідно копії свідоцтва про народження ІІ-ЖД №344348 [PERSON] народився 03.11.1956 року, в графі мати російською мовою була записана «Волковинская Евдокия Павловна». Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 735297 виданий на ім`я [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №483781 від 03.03.2017 року, виданого Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, прізвище [PERSON] українською мовою вказано як «Волковінська». Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] дійсно була матірю позивачів. Отже, досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву в тому, що позивачі являється синами [PERSON] Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання\~права. Судом встановлено, що 27.02.2017 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №483781 від 03.03.2017 року, виданого Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за законом в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті [PERSON], так як проживали разом з нею на момент смерті, що підтверджується довідками №1056 від 19.10.2017 року та №1057 від 19.10.2017 року, виданими Балтською міською радою Одеської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 3,8285 га, згідно державного акту серії ЯЛ №735297, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 06.12.2011 року №1411/А-2011, розташовану на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області. Відповідно до довідки Кодимської районної державної нотаріальної контори №239/01-16 від 10.02.2018 року, до довідки приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу [PERSON] №143/01-16 від 30.01.2018 року, до довідки приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу [PERSON] №37/01-16 від 07.02.2018 року після смерті [PERSON], померлої 27.02.2017 року спадкова справа не заводилася. Однак, як вбачається з листів №2107/01-16 від 05.12.2017 року та №2108/01-16 від 05.12.2017 року, виданих приватним нотаріусом Балтського нотаріального округу [PERSON], видати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки відсутній оригінал державного акту на дане спадкове майно. Судом також зясовано, що позивачі робили спробу віднайти оригінал державного акту, шляхом подання оголошенням в газеті «Народна трибуна» №51(12293) від 23.12.2017 року, проте правовстановлюючий документ так і не знайшовся. Отже, в судовому засіданні встановлено неможливість оформлення права на спадщину іншим шляхом, крім як у судовому порядку і воно не суперечить ст.. 328 ЦК України. Згідно з вимогами ст. ст. 46, п. 2 і. 1 ст. 49 Глави 7 ЗУ «Про нотаріат» та у відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Глави 10 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить не рухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ст. ст. 1216 1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1225 ЦК України визначено, що спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пленум ВСУ в постанові № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. З вище зазначених причин позивачі не можуть реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку і у звязку з цим позов слід задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved