overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] просить встановити факти родинних відносин, а саме, що [PERSON] , померлий [INFO] , був батьком [PERSON] , [INFO] , та чоловіком [PERSON] , [INFO] . На обгрунтування вимог у заяві зазначено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема належна покійному частка житлового будинку [ADDRESS] в розмірі 31/300 частин. Спадкоємцями за законом є заявники по справі та [PERSON] , яка у встановленому порядку відмовилась від прийняття спадщини. На даний час постало питання успадкування вказаної нерухомості, проте розбіжність у написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі з прізвищем зазначеним у свідоцтві про смерть, а саме « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно, перешкоджає отриманню свідоцтва про право на спадщину, що і стало підставою для звернення до суду. [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримують. Заінтересовані особи: [PERSON] , Конотопська міська рада, приватний нотаріус Конотопського міського нотаріального округу Ничвидюк Н.А. також подали окремі заяви про розгляд справи за їх відсутності, по суті вимог не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , померлий [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , та чоловіком [PERSON] , [INFO] , доводиться свідоцтвами про народження та укладення шлюбу, за яким прізвище кожного з подружжя російською мовою вказано як « [PERSON] », свідоцтвом про смерть [PERSON] тощо. (а.с.5-17) і жодних сумнівів не викликає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON], [PERSON] просять визнати безвісно відсутнім сина [PERSON], який зареєстрований в [INFO] по 1-му пров. вул. Короленка, 5, з жовтня 2016 року. На обгрунтування вимог [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, зазначили, що [PERSON] зареєстрований за однією адресою з ними. Декілька років тому [PERSON] виїхав на заробітки до Росії, останній раз телефонував у жовтні 2016 року, після чого жодних відомостей про місце його перебування не має. Визнання [PERSON] безвісно відсутніми необхідно для оформлення субсидії на комунальні послуги, що і стало підставою звернення до суду. Представник заявників за ордером та угодою адвокат [PERSON]»єва М.А. підтримала вимоги фактично пославшись на обставини викладені вище. Заінтересована особа Сектор реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальних громад Конотопського міськвиконкому правом надання письмових пояснень не скористались, що не перешкоджає розгляду справи. Суд, вислухавши доводи учасників процесу, пояснення свідків [PERSON], [PERSON]В, які підтвердили факт відсутності [PERSON] за місцем реєстрації і невідоме місце його перебування більше року, дослідивши представлені докази, приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць- перше січня наступного року. Під час судового розгляду було встановлено, що [PERSON] значиться зареєстрованим в [INFO] по 1-му пров. вул. Короленка, 5, проте за вказаною адресою не проживає, а з жовтня 2016 року відсутні відомості про місце його перебування. Отже, відсутність більше року відомостей в місті постійного проживання вказаної особи про місце перебування є підставою для визнання безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON] просять суд визнати за ними право власності на 1/4 та 3/4 частини земельної ділянки площею 0,15 га в м.Волочиську по вул.Войцехівського 21, які належали [PERSON], [PERSON], котрі успадкували її після смерті [PERSON], котрий помер 02.05.2000 р. посилаючись на те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки їм було відмовлено нотаріусом в зв'язку з тим, що покійними [PERSON], [PERSON] не було зареєстровано право власності на дані земельні ділянки після отримання свідоцтв про право на спадщину. [PERSON], [PERSON] позов підтримали. Представник міської ради подав заяву про розгляд справи за його відсутності, покладається на думку суду. Вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копій свідоцтв про право на спадщину за законом виданих 21.12.2007 р. після смерті [PERSON], котрий помер 02.05.2000 р. його дружина [PERSON], син [PERSON] прийняли у спадщину по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,15 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку і 0,05 га для ведення особистого підсобного господарства по вул.Войцехівського 21 в м.Волочиську, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ХМ № 619 виданого Волочиською міською радою 23.08.1995 р.. Згідно копії свідоцтва про смерть 1-БВ № 174566 [PERSON] померла 10.12.2011 р., після смерті котрої [PERSON], [PERSON] успадкували 1/2 частку належного їй житлового будинку, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.04.2014 р.. 07 і 08.04.2013 р. нотаріус відмовив [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки в зв'язку з тим, що спадкодавцем не було проведено державну реєстрацію даної земельної ділянки. Згідно копії свідоцтва про смерть 1-БВ № 232513 [PERSON] помер 22.07.2014 р., після смерті котрого заведено спадкову справу № 56610821 і [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частини житлового будинку по вул.Войцехівського 21 в м.Волочиську. Таким чином [PERSON] є власником 1/4 , а [PERSON] 3/4 частин житлового будинку по вул.Войцехівського 21 в м.Волочиську. 19.11.2015 р. нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку по вул.Войцехівського 21 в м.Волочиську після смерті [PERSON] в зв'язку з тим, що ним не було зареєстрповано право власності на цю частку. Таким чином після смерті [PERSON], [PERSON] [PERSON] успадкував, але не зареєстрував 3/4 частини земельної ділянки, а [PERSON] 1/4 частину земельної ділянки по вул.Войцехівського 21 в м.Волочиську. Таким чином [PERSON], [PERSON] позбавлені можливості успадкувати земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом і за заповітом у нотаріуса. В зв'язку з цим за ними необхідно визнати право власності на 1/4 і 3/4 частини земельної ділянки в розмірі 0,15 га відповідно до частко у праві власності на житловий будинок, який розташований на даній земельній ділянці відповідно до ст. 120 ЗК України, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON] просять суд визнати за ними право власності по 1/2 частині земельної ділянки площею 2,24 га на території Пахутинецької сільської ради, яка належала їх батькові [PERSON], котрий помер 25.05.2015 р. посилаючись на те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку 20.11.2015 р. їм було відмовлено нотаріусом через виправлення в державному акті по батькові власника земельної ділянки. [PERSON], котрий представляє інтереси [PERSON] позов підтримав. Представники відповідачів подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії свідоцтва про смерть 1-БВ № 251816 25.05.2015 р. помер [PERSON]. За даними копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 58247905 за заявою позивачів, якою підтверджується прийняття ними спадщини. Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серія ХМ № 058121 дійсно по батькові власника земельної ділянки виправлено на Климентійович. 20.11.2015 р. нотаріусом позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю [PERSON] через виправлення у державному акті. Таким чином [PERSON], [PERSON] позбавлені можливості успадкувати земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса. Родинні відносини позивачів із спадкодавцем підтверджуються копіями свідоцтв : про народження 1-БВ № 094872 [PERSON], про укладення нею шлюбу 1-БВ № 066123, У1-УР № 923837 [PERSON]. В зв'язку з цим за позивачами необхідно визнати право власності по 1/2 частині земельної ділянки, яка належала покійному [PERSON], задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON] просять суд визнати за ними право власності по 1/2 частині земельної ділянки розміром 1.65 га, яка належала їх матері [PERSON], котра померла 15.04.2009 р. відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку ХМ № 043001, в зв'язку з тим, що не мають змоги отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку через втрату правовстановлюючого документа на неї, а нотаріус з цієї причини відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. [PERSON], котра представляє інтереси [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача подав заяву про визнання позову і розгляд справи за його відсутності. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть 1-БВ № 110662 [PERSON] померла 15.04.2009 р.. Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Волочиському районі від 12.06.2016 р. на ім'я [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,65 га серія ХМ № 043001. Із копії оголошення в газеті Зоря від 21.04.2016 р. вбачається, що цей державний акт втрачений. В зв'язку з цим 31.05.2016 р. нотаріус відмовив [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], після смерті якої заведено спадкову справу № 58563809 і на підставі договору про розподіл спадщини між позивачами було отримано свідоцтва про право на спадщину. Земельна ділянка площею 1,65 га за цим договором не розподілялася, тому підлягає спадкуванню в рівних частках позивачами. В зв'язку з цим суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON], [PERSON] просять суд встановити той факт, що [PERSON], котрий помер 26.12.2011 р. був їхнім батьком, так як в свідоцтвах про їх народження відсутні відомості про батька, що не дає їм можливості оформити спадщину за заповітом. [PERSON], [PERSON] заяву підтримали. Представник сільської ради подала заяву про визнання доводів заяви і розгляд справи за її відсутності. Вислухавши заявників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, за даними копії свідоцтва про смерть 1-БВ № 174104 26.12.2011 р. помер [PERSON]. Відповідно до копій свідоцтв про народження 1-БВ № 174321, 1-БВ № 475555 [PERSON], [PERSON] відсутній запис про батька. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу 1-БВ № 276007 [PERSON] після одруження присвоєно прізвище [PERSON], а згідно довідки № 370/02.1-04-35 від 14.03.2016 р. відділу ДРАЦС Волочиського райуправління юстиції [PERSON] двічі реєструвала шлюб 21.04.1976 р. із [PERSON] і їй було присвоєно прізвище [PERSON], 01.10.1987 р. із [PERSON] і їй присвоєно прізвище [PERSON]. 19.01.2016 р. нотаріус відмовив [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через неможливість прослідкувати родинні відносини із спадкодавцем. Однак, свідок [PERSON] пояснила, що проживала по сусідству із Богдан Й.П., виросла разом із заявницями, тому їй відомо, що покійний був батьком [PERSON], [PERSON]. Аналогічні покази дала свідок [PERSON]. Ці покази узгоджуються із дослідженими в ході судового розгляду виписками із погосподарських книг Писарівської сільської ради за 1964-1966 рр., 1967-1969 рр., 1971-1973 рр., 1974-1976 рр. про те, що в сім'ї [PERSON] проживали [PERSON] - чоловік і доньки [PERSON], [PERSON]. Таким чином дослідивши зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що покійний [PERSON] дійсно був батьком [PERSON], [PERSON], що дасть заявницям можливість реалізувати спадкові права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] в березні 2017 р. заявили позов про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що відповідачі понад 6 місяців без поважних на те причин не проживають за місцем своєї реєстрації. Представник позивача [PERSON] подав заяву, за якою на вимогах позову наполягає, просить задовольнити позов за підстав, наведених в позовній заяві, розглянути справу без його участі та позивачів, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує. Відповідачі в суд не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись за останнім відомим місцем реєстрації. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд знаходить за можливе постановити заочне рішення за наявних доказів. Судом встановлено таке. За довідкою від 22.03.2017 року (ф. 3), квартира [ADDRESS] неприватизована, будинок перебуває на балансі комунального концерну «Центр Комунального Сервісу», власником особового рахунку є [PERSON], разом з позивачами в квартирі також зареєстровані відповідачі по справі. Відповідно до ч. 1 статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Позивачі стверджують, що відповідачі з 1997 року за місцем реєстрації не проживають. Ці доводи позивачів знайшли своє підтвердження, доказами, а саме актами працівників ЖЕД-2, на обслуговуванні якого знаходиться будинок, від 01.06.2016 р., 05.09.2016 р., 25.11.2016 р. та 30.01.2017 р., що складені на підставі пояснень сусідів жильців квартири [ADDRESS] За таких обставин, відсутності заперечень відповідачів, суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON] більше ніж 6 місяців не проживають за місцем своєї реєстрації, без поважних на те причин, а тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України їх слід визнати такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Отже, позов підлягає задоволенню. Питання перерозподілу судових витрат позивачами не порушувалось. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] заявили позов до ДП «Клесівське лісове господарство» про визнання за ними права спільної часткової власності, за кожним по 1\\3 частині, на [ADDRESS] в порядку її приватизації, оскільки в даний час житловий будинок перебуває на балансі відповідача, однак приватизувати квартиру за рішенням органу приватизації ДП немає можливості із-за відсутності у відповідача органу приватизації. В судовому засіданні позов підтримав позивач [PERSON], позивачі [PERSON] та [PERSON] в суд не з»явились, на підставі довіреності їхні інтереси підтримав [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому розгляді позовні вимоги визнав, оскільки позивачі довгий час проживають в квартирі і користуються нею і для приватизації необхідне рішення суду, так як орган приватизації в лісгоспі не створений. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Позивачі надали суду докази в підтвердження того, що вони постійно проживають і зареєстровані в [ADDRESS], про що свідчить їхня реєстрація за цією адресою, технічний паспорт про користування квартирою. За даними відповідача орган приватизації на підприємстві не створений, а тому є підстави рішенням суду приватизувати позивачам житло на праві спільної часткової власності. Тому суд робить висновок, що відповідно до ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» їх квартира підлягає приватизації. На підставі ст.ст. 1-3,8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернувся в суд з позовом до Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області в якому просять: - визнати за [PERSON] право власності на 4/6 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], з них: на ? частину - як за співвласником та на 1/6 частину - як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] в смт. Чоповичі Малинського району Житомирської області; - визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в смт. Чоповичі Малинського району Житомирської області; - визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в смт. Чоповичі Малинського району Житомирської області. Позивачі позов підтримали, про що надали суду відповідні заяви. Представник відповідача в судове засідання не з?явився. У зв'язку з цим справа розглядається за правилами статей 224-227 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 березня 2009 року в смт. Чоповичі Малинського району Житомирської області помер [PERSON] (а.с. 13). За життя він придбав будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] (а.с. 16-22). Даний будинок був придбаний [PERSON] під час шлюбу з [PERSON] (а.с. 14), а тому він був їх спільною сумісною власністю. Однак право власності на будинок [ADDRESS] [PERSON] не зареєстрував (а.с. 23), а тому [PERSON] не може підтвердити документально своє право власності на даний будинок. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки за загальним правилом у разі поділу майна подружжя чоловік та дружина мають рівні частки, то суд визнає за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], як за співвласником. Таким чином після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді решти ? частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Дана частина будинку успадковується в рівних долях дружиною померлого [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14-15). У зв?язку з цим суд визнає за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування по 1/6 частині вищевказаного будинку за кожним, як за спадкоємцями першої черги за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з заявою в якій просять: - встановити факт, що вони: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є відповідно синами та дочкою [PERSON] , який помер [INFO] в с. Нянівка Малинського району Житомирської області, та [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Нянівка Малинського району Житомирської області; - встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 415782 виданий 19.04.2006 року Малинською районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Нянівка Малинського району Житомирської області. Встановлення даних фактів необхідне їм для оформлення спадщини після смерті батьків. Заявники та заінтересована особа подали заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши надані докази, суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] і його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно паспорту [PERSON] [INFO] записаний як [PERSON] (а.с. 17). Також згідно свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] і його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно паспорту [PERSON] [INFO] записаний як [PERSON] (а.с. 23). Крім того згідно свідоцтва про народження [INFO] народилась [PERSON] і її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до виписки з погосподарських книг (а.с. 16): 1. Заявники записані як: - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; 2.Батьки заявників записані як: - [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько заявників, а [INFO] померла їх мати (а.с. 6, 8). В свідоцтвах про смерть батько заявників записаний як [PERSON] , мати записана як [PERSON] . З досліджених документів вбачається, що помилки в написанні прізвищ заявників і їх батьків виникли внаслідок неправильного перекладу їх з російської мови на українську. Відповідно суд визнає доведеним той факт, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є відповідно синами та дочкою [PERSON] , який помер [INFO] в с. Нянівка Малинського району Житомирської області, та [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Нянівка Малинського району Житомирської області. Також судом встановлено, що 19.04.2006 року Малинською районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 415782 (а.с. 9). Відповідно до вищедосліджених доказів [PERSON] , на яку виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, та [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Нянівка Малинського району Житомирської області, є однією і тією ж особою. Отже державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 415782 виданий 19.04.2006 року Малинською районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Нянівка Малинського району Житомирської області. Враховуючи, що від вищевказаних фактів залежить виникнення особистих та майнових прав заявників,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з заявою в якій просять встановити факт, що вони є відповідно сином та дочками [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] в м. Малині Житомирської області. Встановлення даного факту необхідне їм для оформлення спадщини після смерті матері. Заявники та заінтересована особа подали заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши надані докази, суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] і його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно паспорту [PERSON] [INFO] записаний як [PERSON] (а.с. 17). Також згідно свідоцтва про народження [INFO] народилась [PERSON] і її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.01.1964 року і спочатку їх прізвища були записані як [PERSON] та [PERSON] , а згодом виправлені на [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Крім того згідно свідоцтва про народження [INFO] народилась [PERSON] і її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 11). [INFO] померла мати заявників (а.с. 6). у свідоцтві про смерть мати заявників записана як [PERSON] . З досліджених документів вбачається, що помилки в написанні прізвищ заявників і їх матері виникли внаслідок неправильного перекладу їх з російської мови на українську. Відповідно суд визнає доведеним той факт, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є відповідно сином та дочками [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] в м. Малині Житомирської області. Враховуючи, що від вищевказаного факту залежить виникнення особистих та майнових прав заявників,

Outcome: approved