Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання до вчинення певних дії, посилаючись на те, що [PERSON] мешкає за адресою [ADDRESS], його будинок закріплений за ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» та він бажає щоб його обслуговував ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль», а саме надавав теплову енергію та гаряче водопостачання, однак між ними не укладено договір, у зв'язку з наведеним просить зобов'язати відповідача Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» видати позивачу через суд інформацію, яка є невід'ємною частиною договірних відносин зі споживачем теплової енергії при укладенні договорів, а саме яка вказана в проекті складеного ним договору в п.п.14.2-14.5, про що уточнив в судовому засіданні; зобов'язати відповідача укласти договір з [PERSON] на теплопостачання (з наданням комунальних послуг) квартири №99 за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, які просили задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, просила відмовити в його задоволенні у зв'язку із необґрунтованістю. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що позов не підлягає задоволенню. Позивач звертався 09.10.2014р. до відповідача з пропозицією укладання договору, проект якого складено ним а.с.3-8. Відповідно до ст.16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 1 Закону «Про теплопостачання» тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання і сфері комунальних послуг. Регулювання тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії з урахуванням змін цін на енергоносії та інших витрат визначено ст.15 цього ж Закону одним із основних завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання. Законом «Про ціни та ціноутворення», іншими законодавчими актами встановлено, що у Україні діють вільні та регульовані ціни. Наведені норми свідчать, що вартість послуг з постачання теплової енергії відноситься до сфери регульованих цін і встановлюється уповноваженим органом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 Закону «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). На підставі наведеного, оскільки вся інформація є загальновідомою, доступною та встановлена на законодавчому рівні, суд не вбачає порушення прав позивача та вважає за необхідне відмовити у задоволені позовної вимоги про надання інформації. Згідно статей 3, 6, 627 ЦК України, закріплено принцип свободи договору, відповідно до якого укладання договору носить добровільний характер і ніхто не може бути примушений у договірні відносини. Згідно з цим принципом, не передбачено, такого правового наслідку, як зобов'язання щодо укладання договору так і спонукання до його укладання в судовому порядку. Таким чином, звернувшись до суду з вимогою про зобов'язання укласти договір з ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» про надання послуг з централізованого опалення квартири, позивач обрав спосіб захисту своїх прав, який нормами ЦК України та ЖК України не передбачений. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині спонукання до укладання договору про надання послуг з централізованого опалення квартири не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed