Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернулася до Кремінського районного суду Луганської області із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначається, що заявник [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , який помер і на момент смерті якого заявник проживала із ним за однією адресою: [ADDRESS] , здійснюючи за ним догляд, а після смерті батька також займалася його похованням. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку за вищевказаною адресою, яку заявник фактично прийняла, оскільки на момент смерті батька проживала разом із ним за однією адресою. Крім заявника спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] , яка є рідною донькою останнього та відповідно рідною сестрою заявника, і яка не бажає приймати спадщину. У встановлений шестимісячний строк заявник не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживала зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, а тому вважала, що спадщину фактично прийняла. Разом із цим, під час звернення заявника до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва та рекомендовано звернутися до суду. У зв`язку з цим заявник просила суд встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті батька. Ухвалою судді від 06.11.2020 разом із вирішенням питання про відкриття провадження у справі судом було задоволене клопотання заявника про виклик для допиту свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25-26). У судовому засіданні заявник та її представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, а також надали пояснення, зміст яких збігається із обставинами, викладеними у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що вона є рідною сестрою [PERSON] і вважає заявлені вимоги обґрунтованими, оскільки сама [PERSON] не претендує на спадщину після смерті їх батька і тому не має заперечень проти того, щоб заявник успадкувала його будинок. Представник іншої заінтересованої особи - Єпіфанівської сільської ради Луганської області - у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань (а так само письмових пояснень) не надав, тому судом, з урахуванням думки присутніх у судовому засіданні учасників, які не заперечували проти цього, була постановлена ухвала на місці без виходу до нарадчої кімнати про розгляд справи за відсутності представника сільради. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . У 2011 році [PERSON] переїхала до с. Єпіфанівка із с. Сиротине Луганської області та познаймилася із [PERSON] , з якою почала товаришувати та перебуває з нею у дружніх стосунках по теперішній час. Заявник із 2011 року і до 2014 року постійно проживала разом зі своїм батьком за адресою: [ADDRESS] до смерті останнього у 2014 році. Вона проживала з батьком лише вдвох, а сестра заявника [PERSON] приходила до них у гості. [PERSON] не була працевлаштована, тому весь час знаходилася вдома та займалася господарством. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є рідним сином заінтересованої особи [PERSON] , а тому [PERSON] доводиться йому тіткою. Приблизно з 2010 року тітка постійно проживала разом зі своїм батьком (який доводиться [PERSON] дідусем) за адресою: [ADDRESS] до смерті останнього у 2014 році. Дідусь був особою похилого віку та у зв`язку з цим потребував стороннього догляду, і цей догляд здійснювала саме його донька [PERSON] . Заслухавши заявника та її представника, а також заінтересовану особу та свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані суду докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , 02.03.1996 уклала шлюб із [PERSON] і після його реєстрації взяла собі прізвище чоловіка. У той же час заінтересована особа [PERSON] 24.12.1993 уклала шлюб із [PERSON] і після його реєстрації також взяла собі прізвище чоловіка. Батьком [PERSON] та [PERSON] у їх свідоцтвах про народження зазначається [PERSON] , а отже вони є рідними сестрами (а.с. 7-8, 11, 12, 13-14, 15, 16). [PERSON] помер [INFO] у віці 72 років в с. Єпіфанівка Луганської області і з акту обстеження, складеного депутатом Єпіфанівської сільської ради Луганської області за участю сусідів-свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживала разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , доглядала за ним і поховала за власний рахунок (а.с. 10, 19). Зазначені обставини [PERSON] та [PERSON] також підтвердили у судовому засіданні під час їх допиту в якості свідків, пояснивши, що заявник постійно проживала вдвох із батьком за вказаною адресою приблизно з 2011 року і до смерті останнього у 2014 році, здійснюючи за ним догляд. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав йому на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на будинок від 05.04.1990 та листом Комунального підприємства «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» № 284 від 04.08.2020 (а.с. 17, 18). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як зазначається у пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Із роз`яснень приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Дашдамірова Е.А. № 387/01-16 від 18.08.2020 вбачається, що заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті батька заявника [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із тим, що заявник пропустила передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надала нотаріусу документів, які б підтверджували факт спільного проживання та/або реєстрації [PERSON] за однією адресою разом із [PERSON] . У постанові нотаріуса також зазначається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, що також підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 61334813 від 18.08.2020, в якому відсутня інформація щодо заведених спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 20, 21). Таким чином, судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок заявнику є відсутність документів, що підтверджують факт спільного проживання [PERSON] із його донькою [PERSON] , у той же час зазначений факт знайшов своє підтвердження з досліджених у судовому засіданні письмових доказів та показань свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Отже, відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц, який суд враховує під час розгляду та вирішення цієї цивільної справи з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті батька заявника має для [PERSON] юридичне значення для реалізації її спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину (у вигляді житлового будинку), що залишилася після смерті [PERSON] . За таких обставин, оскільки факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини знайшов підтвердження у судовому засіданні з досліджених письмових доказів та показань свідків, а видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я заявника не може бути проведена на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», суд вважає за необхідне задовольнити заяву повністю та встановити факт постійного проживання [PERSON] зі своїм батьком [PERSON] на час смерті останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved