Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] (далі\~- позивач) звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22.04.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між ним та [PERSON] (далі\~- відповідач) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 98. Від даного шлюбу мають малолітню доньку Варвару, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними зникли взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, у звязку з чим з липня 2016 р. вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Сімя розпалася остаточно, надавати строк для примирення необхідності немає. Майнового спору між ними немає. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявися, надав заяву, в якій просить слухати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить слухати справу без її участі, у якій позов визнала в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 22.04.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб; актовий запис № 98; свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 132661. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Гречко». Від даного шлюбу мають малолітню доньку Варвару, [INFO]; свідоцтво про народження серії І-ФП № 226566 від 05.05.2015 р. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені через відсутність взаєморозуміння; спільного господарства не ведуть; на примирення не згодні. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з приписами\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved