Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] , 05.02.2021 звернувся в суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи тим, що їхній шлюб зареєстрований 29.10.1994 Виконавчим комітетом Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис №10, у шлюбі мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння, як наслідок тривалий час разом не проживають, стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, за таких обставин переконаний, що втратив до [PERSON] почуття поваги і любові, збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечить його інтересам. Просив позов задовольнити. Ухвалою судді від 26.02.2021 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в суді вимоги підтримав, покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснив, що понад 7 років з відповідачкою разом не проживають, з цього часу з останньою стосунків як подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, що причиною розпаду сім`ї є різні погляди на шлюб та сім`ю, тривале проживання окремо. Заперечує можливість примирення, просить позов задовольнити. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання 31.03.2021 та повторно 05.05.2021 не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзиву не подала, тому згідно з ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив у суді позивач (а.с. 15, 19, 21). Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. За положеннями ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~24, ч. 3 і ч. 4 ст.\~56, ч. 2 ст.\~112 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Із пояснень позивача в суді, із матеріалів справи убачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 29.10.1994 шлюб у Виконавчому комітеті Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис №10, у шлюбі мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , сторони понад 7 років разом не проживають, з цього часу стосунків як подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, причина розпаду сім`ї різні погляди на шлюб та сім`ю, тривале проживання окремо. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач у суді вимоги підтримав, настоює на розірванні шлюбу з відповідачкою, заперечує можливість примирення. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання в черговий раз не з`явилася, заперечень щодо заявлених позивачем вимог, не подала. З огляду на вищеозначені обставини та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , суд доходить висновку, що подальше вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, що має важливе значення, що шлюб носить формальний характер, подружні відносини між сторонами припинено остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved