Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Меженна В. І. звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заяву обґрунтовує тим, що після смерті його бабусі [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно , зокрема : житловий будинок , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Зазначає, що заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила , і заявник являється внуком померлої і як спадкоємець за законом прийнявши фактично спадщину, будучи зареєстрованим та проживаючи разом з померлою на день її смерті, звернувся до Ужгородської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно, однак , нотаріусом було відмовлено у вчиненні вищезазначеної нотаріальної дії у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок виданий на інше ім`я - [PERSON] . В своїй заяві позивач вказує на те, що при видачі Ужгородським міжміським бюро технічної інвентаризації 25.08.1989року його Свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою; [ADDRESS] було допущено помилку в імені власника, а саме зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження громадянки [PERSON] , свідоцтвом про одруження [PERSON] та паспортом [PERSON] . Виправити дану помилку, в позасудовому порядку не має можливості, так як чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення належності правовстановлюючого документу особі, а від такого залежить встановлення права власності заявника на спадкове майно. В зв`язку з чим, просить суд встановити факт того, що Свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] видане Ужгородським міжміським бюро технічної інвентаризації 25.08.1989 року на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання заявник [PERSON] та його представник - адвокат Меженна В.І. не з`явилися будучи належним чином повідомлені судом про день, час та місце судового розгляду, в канцелярію суду адвокат Меженна В.І. подала заяву, у якій просять справу розглядати за їх відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити. Представник Оноківської сільської ради Ужгородського району у судове засідання не з`явився та подав до суду письмову заяву, у якій просить розглядати справу у відсутності представника Оноківської сільської ради, проти заявлених вимог заявника не заперечує. У судове засідання Державний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Броді К.С. не з`явився та подав до суду письмову заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, проти заявлених вимог заявника не заперечує. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої Ужгородською державною нотаріальною конторою від 22.02.2019 р. за №55 /02-31 встановлено, що заявник [PERSON] звертався до державного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] , за померлою [PERSON] , однак, у видачі свідоцтва на нерухоме майно було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок - свідоцтво на право власності виданий на ім`я - [PERSON] . Судом встановлено той факт, що відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] від 4 квітня 2002року, виданого Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області та копії свідоцтва по народження серії [NUMBER] , виданого в с. Невицьке Ужгородського району 0902.1993 року (видане повторно), актовий запис №23 від 31.05.1924 року, копії свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 01.10.2017року , ім`я померлої зазначено « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] від 26.06.1963 запис №6, від 29.06.1946 р., місце реєстрації с . Невицьке Перечинського району, виданого Бюро записів актів громадянського стану, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . Також встановлено, що у домовій книзі про власника та прописку проживаючих в будинку за адресою : [ADDRESS] , ім`я власника зазначено « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого Ужгородським міжміським бюро технічної інвентаризації від 25.08.1989 року та зареєстрованого в реєстрову книгу за №1 під реєстровим №112 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , ім`я померлої [PERSON] , помилково зазначено невірно « [PERSON] ». Отже, судом встановлено, що розбіжність в написанні імені померлої [PERSON] виникла внаслідок можливої помилки, допущеної Ужгородським міжміським бюро технічної інвентаризації при оформленні свідоцтва на право власності. Виходячи з викладеного, суд доходить висновку про доведення заявником факту, що у свідоцтві на право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , ім`я власника житлового будинку помилково зазначено «[PERSON]» замість вірного « [PERSON] », а тому заява підлягає задоволенню. Задовольняючи заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд бере до уваги те, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації заявником свого права на прийняття спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину на майно, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved