Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач, Копилівська сільська рада), в якому просив визнати за ним право власності на належне йому спадкове майно, а саме, на земельні ділянки площею 0,2500 га, цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер ділянки 3222783201:01:006:0139, та площею 0,1170 га, цільове призначення якої ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер ділянки 3222783201:01:006:0140, місцезнаходження [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що [INFO], померла [PERSON], яка до дня смерті постійно проживала у [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина за законом на спадкове майно померлої. До складу спадщини [PERSON], увійшло домоволодіння із надвірними господарськими спорудами, яке розташоване у [ADDRESS], а також земельні ділянки: площею 0,1170 га (цільове призначення - ведення особистого підсобного господарства) та площею 0,2500 га (цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) розташовані за тією ж адресою. Відповідно до договору дарування від 29.04.2008 року [PERSON], подарувала [PERSON], земельну ділянку площею 0,4880 га, від земельної ділянки площею 0,8550 га, яка розташована на території [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], є син померлої, [PERSON], [INFO], позивач по справі. Позивач по справі, [PERSON], прийняв спадщину за законом, оскільки у визначений строк подав заяву до приватного нотаріуса [PERSON], про прийняття спадщини та відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.01.2014 заведена спадкова справа за №55582165. Право власності [PERSON] на земельні ділянки, площею 0,2500 га, цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку; господарських будівель і споруд, кадастровий номер ділянки 3222783201:01:006:0139 та площею 0,1170 га, цільове призначення якої ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер ділянки 3222783201:01:006:0140, місцезнаходження [ADDRESS], посвідчувалось державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №096890, зареєстрованим 08.09.1998р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №248, 267. Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№НВ-3202420312014 та НВ-3202420282014 від 17.03.2014, вищезазначені земельні ділянки дійсно належать на праві приватної власності [PERSON], та зареєстровані у Державному земельному кадастрі. В той же час питання про спадкування вищевказаних земельних ділянок, які належали на праві власності [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №096890 нотаріусом не може бути вирішеним у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів на вказане майно. Позивачу по справі [PERSON], при зверненні до приватного нотаріуса [PERSON], із заявою про оформлення спадщини на вказані земельні ділянки, було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказане майно. Як зазначалося вище, оригінал вказаного державного акту на право приватної власності на землю втрачено, що підтверджується оголошенням у газеті «Макарівські вісті» №8 від 28.02.2014р. Позивач у судове засідання не прибув, у письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити із вказаних у заяві підстав. Відповідач у судове засідання представника не направив, письмово повідомив суд про можливість розгляду справи за відсутності представника, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив на ступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть сері [NUMBER], яке видане 06.08.20013 р., виконавчим комітетом Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області), яка до дня смерті постійно проживала у [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина за законом на земельні ділянки: площею 0,1170 га (цільове призначення - ведення особистого підсобного господарства) та площею 0,2500 га (цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) розташовані у [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України єдиним спадкоємцем першої черги за законом є син померлої, [PERSON], [INFO], який прийняв спадщину, оскільки у визначений строк подав заяву до приватного нотаріуса [PERSON], про прийняття спадщини та відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.01.2014 заведена спадкова справа за №55582165. Право власності [PERSON] на земельні ділянки, площею 0,2500 га, цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку; господарських будівель і споруд, кадастровий номер ділянки 3222783201:01:006:0139 та площею 0,1170 га, цільове призначення якої ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер ділянки 3222783201:01:006:0140, місцезнаходження [ADDRESS], посвідчувалось державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №096890, зареєстрованим 08.09.1998р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №248, 267. Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№НВ-3202420312014 та НВ-3202420282014 від 17.03.2014, вищезазначені земельні ділянки дійсно належать на праві приватної власності [PERSON], та зареєстровані у Державному земельному кадастрі. В той же час питання про спадкування вищевказаних земельних ділянок, які належали на праві власності [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №096890 нотаріусом не може бути вирішеним у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів на вказане майно. Позивачу по справі [PERSON], при зверненні до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про оформлення спадщини на вказані земельні ділянки, було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказане майно, що підтверджується листом приватного нотаріуса [PERSON], від 18.04.2014 № 185/02-14. Як зазначалося вище, оригінал вказаного державного акту на право приватної власності на землю було втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Макарівські вісті», №8 від 28.02.2014р.. Як вбачається з роз'яснення Управління Держземагентства у Макарівському районі Київської області від 30.08.2013р., №01-12/91, відповідно до частини десятої статті 79-1 ЗК України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. З набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011р., та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Прядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012р., №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється без оформлення державних актів. Особа, яка згідно державним актом на право власності на земельну ділянку є власником земельної ділянки, у разі виявлення помилок у виданому державному акті, втраті, псуванні, після державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на підставі розробленої технічної документації для підтвердження реєстрації земельної ділянки та права власності на зазначену земельну ділянку, згідно із Порядком ведення Державного земельного кадастру, може замовити та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з послідуючим оформленням права власності на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Однак в Реєстраційній службі Макарівського районного управління юстиції-позивачу роз'яснили, що порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. №703. Відповідно до ст. 15 Закону державна реєстрація речових прав проводиться на підставі заяви заінтересованої особи. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до частини третьої ст. 16 Закону разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку. Відповідно до пункту 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком. Відповідно до п.п. 9 п. 37 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою. Відповідно до п. 48 Порядку Для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, реєстрація якого проведена до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку заявник подає органові державної реєстрації прав: завірену в установленому порядку органом, що видавав документ, копію примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа; оголошення про втрату документа у регіональних друкованих засобах масової інформації за місцем розташування нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє ім'я виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа). В той же час відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Однак власник спірних земельних ділянок - [PERSON] - померла, а тому позивач не має можливості отримати дублікат вищевказаного державного акту. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 вказаної статті способом захисту прав особи судом може бути, зокрема, визнання права особи на майно. З огляду на неможливість відновити втрачений правовстановлюючий документ в інший спосіб, позивач змушений звернутись з даним позовом відповідно до положень ст. 392 ЦК України. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно пп. 3.14 п. З глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Як зазначалося вище, спірні земельні ділянки належали на праві власності [PERSON], і після її смерті позивач по справі [PERSON], успадкував частину майна як спадкоємець за законом, а тому вважається, що я прийняв усю спадщину померлої, в тому числі і вище вказані земельні ділянки. З матеріалів справи вбачається, заповіту померла [PERSON], за життя не складала. Позивач належить до спадкоємців першої черги за законом, який спадщину прийняв. Інші спадкоємці, які би спадщину прийняли, судом не встановлені. Земельні ділянки належали померлій на праві власності. Правовстановлюючі документи на ці ділянки були втрачені, і нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач позов визнав, позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача не підлягають, оскільки він не вчиняв протиправних дій, які слугували зверненню позивача до суду із позовом.

Outcome: approved