Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] в редакції позовних вимог від 27.02.2018 року звернулась до суду з позовом до Тростянецької районної державної адміністрації у Вінницькій області, Цибулівської сільської ради Тростянецького району про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування, зазначивши, що [INFO] померла її бабка [PERSON], яка постійно до дня смерті проживала в [ADDRESS]. Спадкоємцем до майна покійної бабки [PERSON] була її дочка [PERSON], мати позивача, яка померла [INFO]. Мати позивача вчасно прийняла спадщину після смерті своєї матері, скільки вони проживали разом до дня смерті бабки, вели спільне господарство, однак не встигла оформити своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] спадкоємцем до її майна являється позивач [PERSON], яка вчасно прийняла спадщину, проживаючи разом з спадкодавцем в одному будинку. Бабка позивача [PERSON] була включена до списків, які додавались до державного акта на право колективної власності на землю бувшого КСП «Промінь» с.Цибулівка Тростянецького району, однак сертифікату не отримала Відповідно до ст..1218 ЦК України позивач вважає, що має право на отримання земельної частки(паю), яка б належала її бабці. Тому змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права на земельну частку(пай) із розпайованих земель бувшої Агрофірми «Промінь» с.Цибулівка як спадкоємець після смерті бабки [PERSON] Позивач в підготовче судове засідання не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач представник Тростянецької РДА Вінницької області в підготовче судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить справу розглянути в його відсутності. Відповідач представник Цибулівської сільської ради Тростянецького району в підготовче судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання права на земельну частку(пай) після смерті [PERSON] за її онукою [PERSON] та просить справу розглянути в його відсутності. Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 18.04.1996 року виконкомом Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] померла [INFO](а.с.7 ). Після її смерті спадкоємцем являлась дочка [PERSON], родинний зв'язок між якими підтверджено відповіддю Тростянецького РВ ДРАЦС від 12.08.2017 року №1827-16.25-38, в якому зазначено, що відповідно до актового запису про народження [PERSON] від 18.04.1952 року встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON](а.с.11). В подальшому [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] в зв'язку з реєстрацією шлюбу. (а.с.11). [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], оскільки вони до дня смерті останньої проживали разом та вели спільне господарство, що відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР(в ред.1963 року) являться фактом прийняття спадщини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.09.2004 року(а.с.8). Родинний зв'язок позивача з померлою [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.08.1994 року виданим на ім'я [PERSON], [INFO], в якому в графі батько записаний [PERSON], мати - [PERSON](а.с.9) та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2012 року відповідно до якого позивач змінила прізвище на [PERSON] в зв'язку з одруженням(а.с.10). Відповідно до довідки №77 від 23.06.2017 року виданої виконкомом Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що спадкоємцем після смерті [PERSON] являється її дочка [PERSON], яка прийняла спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном, доглядала господарство, проводила невеликі ремонти.(а.с.12). Відповідно до ст.549 ЦК УРСР (в ред..1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. До складу спадкового майна входить право на земельну ділянку(пай), який розташований на території Цибулівської сільської ради Тростянецького району, яке вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON](а.с.12). Відповіддю відділу Держгеокадасту у Тростянецькому районі Вінницької області №29-304/0-0.36-177/147-17 від 28.08.2017 року підтверджено, що за наявною інформацією [PERSON] була включена до списку, що додавався до Державного акта на право колективної власності на землю колишнього КСП «Промінь» с.Цибулівка.(а.с.13). Підтвердженням того, що [PERSON] дійсно працювала в КСП «Промінь» с.Цибулівка являється: Інформація Держгеокадастру у Тростянецькому районі Вінницької області за № 29-304/0-0.36-177/147-17 від 28.08. 2017 року, де вказано, що дійсно, відповідно до відомостей, наявних у відділі, [PERSON] була включена до списку, який додавався до Державного акта на право колективної власності на землю бувшого КСП «Промінь» с. Цибулівка Тростянецького району Вінницької області.(а.с.13), Ксерокопія списку пенсіонерів агрофірми «Промінь» с.Цибулівка Тростянецького району Вінницької області на розпаювання земель, де за №1251 значиться [PERSON].(а.с.21,22), Акт комісії агрофірми «Промінь» с.Цибулівка від 23 березня 2000 року про видачу сертифікатів особам, які померли до видачі сертифікатів, де за № 166 записано [PERSON]. Архівна довідка КП «Тростянецький районний трудовий архів» про те, що [PERSON] дійсно працювала у СТОВ «Агрофірма «Кряж-Агро-1» с. Цибулівка з 1971 року по 1976 рік(а.с.23,24), Довідкою Цибулівської сільської ради № 77 від 23 червня 2017 року про те, що відповідно до проекту роздержавлення земель КСП «Промінь» с.Цибулівка у списках пенсіонерів, які працювали у КСП та проживають на території Цибулівської сільської Ради дійсно є [PERSON] за №1261.(а.с.12). Ксерокопія погосподарської книги за 1971-1973 роки , де вказано що [PERSON], [INFO] працювала у колгоспі ім.Жданова, колгоспниця. (а.с.33-36), Ксерокопія пенсійної справи [PERSON], [INFO], де вказано, що вона працювала в КСП, мала право на земельну частку(пай)(а.с.25-30). Відповідно до ст.ст. 5,19 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодному виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут. Трудові відносини членів підприємства регулюється цим Законом та статутом підприємства. Відповіднодо ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Державний комітет України по земельних ресурсах у листі від 22 серпня 2001 р. за N 14-17-2-П1580/4251 ( У4251219-01 ) роз'яснив, що як виняток землі резервного фонду можуть передаватись у колективну власність для забезпечення земельними паями громадян-членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю цього підприємства, і на час видачі зазначеного акта були членами КСП. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданих суду доказів розпаювання земель КСП «Промінь» с.Цибулівка відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», відбулося. [PERSON], будучи членом КСП «Промінь» була включена до списку осіб, що додається до державного акту на право на земельну частку (пай), які мають право на земельну частку (пай). Згідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають особи, які на час розпаювання земель були його членами. Відповідно до п.24 Постанови Пленум Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно ч.ч. 1,3 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають колишні члени КСП. Право на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно змісту ст.ст. 7, 8, 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Відповідно ст.1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] відповідно до вимог законодавства, була наділена правом на земельну частку(пай), що розташована на землях Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, однак не встигла отримати Сертифікат в зв'язку з смертю. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Відповідно до ст.1297 ЦК України « Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.» Відповіддю завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Середи Н.М. №599/02-17 від 15.09.2017 року підтверджено, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за нею право на спадкове майно після смерті [PERSON] та за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.15). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved