overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] 24 листопада 2017 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала в с. Шелехове Ананьївського району Одеської області. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,62 га, яка знаходиться на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Заповітом від 31 липня 2001 року [PERSON] заповіла їй все своє майно. Позивач зазначає, що вона як спадкоємець за заповітом звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що нею пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Позивач вказує, що строк прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин. Так, на момент відкриття спадщини вона не могла знати оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку, яка входить до складу спадщини, а тому з метою його відновлення звернулася до Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, де отримала письмову відповідь про неможливість видачі цього документу повторно, після чого вже почала займатися питанням оформлення спадщини, але на той момент нею вже був пропущений строк для отримання спадщини. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву(а.с.27), відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, однак надав заяву (а.с.30), в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги заяви позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи (а.с.1-27), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом. Заява про прийняття спадщини в установлений ст.1270 ЦК України строк не була подана спадкоємцями. Згідно п.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що передбачено п.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] 24 листопада 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 13 червня 2008 року зареєстрували шлюб, мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2011 року шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов'язки подружжя та виховання дітей, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила шлюб розірвати, визначити місце проживання дітей з нею, залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якої пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 червня 2008 року в Піщанській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 05, мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем [PERSON] З 2011 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов'язки подружжя та виховання дітей, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо, кожен має іншу сім'ю, і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище «[PERSON]» та визначити місце проживання малолітніх дітей з нею. Так як позов задоволено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] 24 лютого 2014 р. звернувся до Кіровського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання зареєстрованого ними 06 листопада 1993 р. шлюбу за тими підставами, що їх шлюбно-сімейні відносини, як і ведення спільного господарства припинені остаточно з червня 2012 р., оскільки вони мають різний погляд на життя, не приходять до єдиної думки з багатьох питань родинного життя. Позивач вказав у позові, що подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим та таким, що протиріче його інтересам, що має суттєве значення. Суперечки про місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], вони не мають, так як донька буде проживати у відповідачки. Суперечки з приводу поділу спільного майна наразі немає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, пояснив суду, що шлюб з відповідачкою розпався через небажання зрозуміти один одного, через недосягнення порозуміння з багатьох питань родинного життя; вони припинили подружні відносини ще з червня 2012 р., з того часу проживають окремо, примирення між ними неможливе та недоцільне. Відповідачка [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнала повністю, вважаючи, що примирення між ними дійсно неможливо, підтвердила відсутність спору з приводу проживання неповнолітньої доньки та відсутності спору про розділ сумісного майна. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 06 листопада 1993 р., їх подружні стосунки припинені в червні 2012 р. через непорозуміння між подружжям, різні погляди з багатьох питань родинного життя. Сторони не підтримують сімейно - подружні відношення, наполягають на розірванні шлюбу, сторони вважають примирення та відновлення подружніх стосунків неможливим, відповідачка позов визнала. Подружжя припинило шлюбні стосунки з червня 2012 р. , їх єдиної родини не існує. З огляду на те, що відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а сторони не бажають продовжувати шлюбні відносини та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що родина сторін розпалася, з чим погодилася відповідачка. За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження сім'ї позивача та відповідачки є неможливим, надання строку для примирення недоцільне, оскільки стосунки, що склалися між сторонами, суперечать інтересам сторін, свідчать про втрату подружжям тих почуттів, які є визначальними при утворенні сім'ї. На думку суду, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення та є підставою для розірвання шлюбу відповідно до ст.112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] 24 лютого 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 21 серпня 2004 року, мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили в квітні 2009 року із-за сварок та непорозумінь, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що за таких обставин їх сім'я існувати не може, тому просила суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 серпня 2004 року в Піщанській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 13, мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю [PERSON] З квітня 2009 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за постійних сварок та непорозумінь, що призвели до втрати почуття любові і поваги один до одного, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до думки, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, прізвище позивачу залишити за її бажанням шлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

[PERSON] 24 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 30 серпня 1997 року, мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З березня 2014 року шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. Просив суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила залишити їй шлюбне прізвище. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 1997 року в Рокитненській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 7, мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З березня 2014 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, в наданий судом строк для примирення ніхто із сторін ніяких дій для поновлення шлюбних відносин не вчинив і тому їх сім'я не відновилася. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, визнати відповідачу шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

\~[PERSON] 24 лютого 2016 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 25 квітня 2014 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого неповнолітніх дітей не мають. Вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства з червня 2014 року, але відповідачка на розірвання шлюбу не згодна. Причиною розпаду сімї стала втрата почуття любові та поваги. Спору про поділ майна немає. Вважає збереження сімї неможливим,\~ тому просить розірвати шлюб. \~Позивач\~\~у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов підтримує. \~Відповідачка\~ у судове засідання не з'явилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, на розірвання шлюбу згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 25 квітня 2014 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5),\~від якого неповнолітніх дітей не мають. З червня 2014 року вони припинили шлюбні відносини з причини втрати почуттів один до одного, з цього часу сторони спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні. Спору про поділ майна немає, тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] 24 лютого 2016 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають неповнолітню динтину: доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони проживають окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, інших аліментних зобов'язань немає, тому просить стягнути з нього аліменти на дітей в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини, але не мешне ніж 30 % прожиткого мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги змінила та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засідання не з'явився, але телефоном повідомив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та просив справу розглянути за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 цього Кодексу передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Відповідно до рішення Кремінського районного суду (а. с. 3), шлюб між сторонами розірвано. Згідно свідоцтва про народження (а.с.4), відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджено довідкою про склад сім'ї (а. с.2). Суд погоджується з розміром аліментів, запропонованим позивачкою, що не суперечить вимогам закону і інтересам сторін та дітей. Оскільки позивачка звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] 24 лютого 2017 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 26.06.2010 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивачка подала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 26.06.2010 р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 230 (а.с.3). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] 24 лютого 2017р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 05.03.2011р. з відповідачем зареєстрували шлюб і мають спільних дітей сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO], однак відповідач дітей не утримує, тому слід стягувати аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою до суду проте, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності, проти заочного розгляду справи - не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO], однак батько матеріальної допомоги на її утримання не надає. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 16.05.2011р. та Серія [NUMBER] від 07.05.2014р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 75, 180, 182, 183 СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] 24 лютого 2017р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], однак відповідач дитину не утримує, тому слід стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки батько має нерегулярний мінливий дохід. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою до суду проте, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності, проти заочного розгляду справи - не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], однак батько матеріальної допомоги на її утримання не надає, має мінливий, не регулярний дохід, тому слід стягувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісячно. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтв про народження дитини серії №1-БВ №075970від 25.03.2008р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 75, 180, 182, 183, 184 СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] 24 лютого 2017р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], однак відповідач дитину не утримує, тому слід стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою до суду проте, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності, проти заочного розгляду справи - не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], однак батько матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження дитини - Серії №1-БВ №188088 від 01.06.2012р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 75, 180, 182, 183 СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved