Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Шкорка Ігор Михайлович, звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 14.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №166, неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] залишити на вихованні та утриманні матері - [PERSON] , при розірванні шлюбу змінити прізвище [PERSON] на дошлюбне « [PERSON] », а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обгрунтування позову посилається на те, що між сторонами зареєстровано шлюб, від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне сімейне життя між подружжям не склалось, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю, через що, стосунки між ними суттєво погіршилися, втрачена довіра. Впродовж декількох місяців проживають окремо та припинили шлюбні відносини. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін, наполягає на розірванні шлюбу, просить не надавати строку для примирення та шлюб розірвати. Крім того, позивач бажає відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] » та неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] залишити на її вихованні на утриманні. При цьому, в позовній заяві також зазначено, що відповідач відповідно до свідоцтва про зміну імені від 20.06.2020 р. змінив своє прізвище та ім`я на [PERSON] . Процесуальні дії по справі: Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2020 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 24.11.2020 року представником позивача усунуто вказані в ухвалі недоліки позовної заяви. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] , в частині вимог про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання, були повідомлені належним чином, при цьому, до суду поступила письмова заява представника позивача - адвоката Шкорки І.М., у якій зазначив, що позов підтримують в повному обсязі та просять розгляд справи провести за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, при цьому, до суду поступила нотаріально посвідчена письмова заява [PERSON] від 11 січня 2021 року, в якій зазначив, що визнає позов повністю, просить його задоволити та розгляд справи проводити за його відсутності. Враховуючи вимоги ч.3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив, справу розглядати без участі сторін, які подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 14 лютого 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецької міського управління юстиції, актовий запис за №166. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони записані батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки від 24.04.2020 р. [PERSON] зареєстрована і мешкає за адресою: [ADDRESS] , у складі її сім`ї є [PERSON] , [INFO] . Долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про зміну імені від 20.06.2020 року серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] , що народився [INFO] змінив ім`я, про що 20 червня 2020 року про що Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис №15. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: « [PERSON] ». Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд бере до уваги зазначені обставини у позовній заяві, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини. Позивач примирення вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Суд також приймає до уваги позицію відповідача викладену у письмовій, нотаріально посвідченій заяві про визнання позову та розірвання шлюбу. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач висловила своє бажання відновити дошлюбне прізвище, то у відповідності до ст. 113 СК України, суд дійшов висновку, що після реєстрації розірвання шлюбу між сторонами позивачу слід присвоїти прізвище « [PERSON] ». Що стосується вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, якими є судовий збір в сумі 840,80 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 4 000 грн.то суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції №4012820007 від 28 жовтня 2020 року позивачем при поданні позовної заяви до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області сплачений судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що подав нотаріально засвідчену заяву, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 420,40 грн., сплаченого ним при поданні позову. Витрати зі сплати інших 50 відсотків судового збору у розмірі 420,40 грн. покладаються на відповідача. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що 23 жовтня 2020 року між Шкоркою Ігорем Михайловичем (Виконавець) та [PERSON] (Замовник) було укладено договір про надання правової допомоги, згідно якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику правову допомогу (адвокатські послуги) на умовах, передбачених цим правочином у представництві в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області у справі про розірвання шлюбу, за що Замовник зобов`язується сплачувати гонорар в розмірі, що обумовлений цим договором. Згідно п.3.1. зазначеного договору вартість гонорару Виконавця складає 4000 грн.00 коп.. Відповідно до акту від 20.01.2021 року про прийняття виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги від 23.10.2020 року Виконавець надав, а замовник прийняв правову допомогу в справі №308/11233/20 відповідно до договору про надання правової допомоги від 23 жовтня 2020 року у формі: зустріч з клієнтом, надання консультації, узгодження правової позиції з питання розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та повернення дошлюбного (дівочого) прізвища (1 год. 00 хв.); складання та подання цивільного позову (вивчення наданих Замовником документів, пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання стратегії представництва інтересів клієнта в судовому засіданні, формування (в т.ч. копіювання документів) пакету документів для подачі в суд) інших процесуальних документів (1 год. 00 хв.). Згідно акту 1 год. роботи виконавця становить 2000 грн. 00 коп., загальна вартість наданих послуг 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №03/20 від 30.12.2020 року [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 23.10.2020 року сплатила 4000,00грн. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved