Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 22.01.2001 року помер [PERSON], який приходиться чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON], [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами в с. Прилуцьке по вул. Жовтнева, 48, Ківерцівського району Волинської області. Спадкоємцями майна померлого є його діти: [PERSON], [PERSON], та його дружина [PERSON] Зазначене майно було набуте [PERSON] та [PERSON] під час перебування в шлюбі, тому є спільним майном подружжя, і відповідно спадкуванню підлягає 1/2 його частина, а інша 1/2 частина, як частка в спільному сумісному майні подружжя. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно на імя спадкодавця. Просять суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Прилуцьке, по вул. Жовтнева, 48, Ківерцівського району Волинської області, як на частку в спільному сумісному майні подружжя, та на 1/6 частину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]; за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Прилуцьке по вул. Жовтнева, 48, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування, після смерті батька [PERSON]; за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Прилуцьке по вул. Жовтнева, 48, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування, після смерті батька [PERSON] Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги підтримують та просять розгляд справи проводити у їх відсутності /а.с.22-24/. Представник відповідача від Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання заявленого позову та розгляд справи у їх відсутності /а.с.21/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 088128, актовий запис №4, виданого 23.01.2001 року Прилуцькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] помер 22.01.2001 року /а.с.6/. Відповідно до витягу з погосподарської книги № 5 за 2016-2020 роки, довідки № 1523, від 25.07.2016 року для прийняття спадщини, виданих Цуманською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.10.2016 року, житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Прилуцьке по вул. Жовтнева, 48, Ківерцівського району Волинської області, значиться за померлим [PERSON] Спадкодавець до дня смерті проживав зі своєю дружиною [PERSON] та дітьми: [PERSON], [PERSON]І, які продовжують проживати там /а.с.7-8,10/. Таким чином, на момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК України (редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії IV-УР № 241026, актовий запис № 3, виданого 06.03.1972 року Журавичівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.03.1972 року і шлюб розірвано не було, також із свідоцтв про народження серії І-ЕГ №253310 від 26.07.1972 року, серії І-ЕГ №253309 від 26.07.1972 року вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми спадкодавця, а зміна прізвища останньою пояснюється свідоцтвом про одруження серії І-ЕГ №404948 від 20.08.1988 року /а.с. 9, 11-12/. Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, і як передбачає ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 1861/01-16 від 10.11.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 45737309 від 10.11.2016 року, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №434 за 2016 рік. 30.09.2016 року із заявами про прийняття спадщини та видачу їм свідоцтв про право власності за законом звернулася дружина спадкодавця [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON] Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщину не звертались і свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с.25-26/. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 1676/02-31 від 30.09.2016 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця /а.с.13/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності до заявлених вимог.

Outcome: approved