Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] 03.12.2018р. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою, у якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд стягнути солідарно з ПрАТ «Геркулес», ТОВ «Наш продукт плюс» на його користь матеріальні збитки у загальному розмірі 286 714,00 грн., моральну шкоду у розмірі 7 362,00 грн. та витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2 800,00 грн. Уточнена позовна заява мотивована тим, що 23.07.2018р. [PERSON] , перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «Наш Продукт Плюс»», керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», д.н.з. [NUMBER] , який належить ПрАТ «Геркулес», скоїв ДТП, в наслідок чого пошкодив автомобіль «БМВ Х5», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Представником ТОВ «Наш продукт плюс» Масло Н.В. надано суду відзив на позов, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив мотивований тим, що в період скоєння [PERSON] вказаного ДТП, останній перебував у відпустці за власний рахунок та не виконував службових обов`язків. Зазначив, що автомобіль яким керував [PERSON] є власністю ПрАТ «Геркулес» та на момент ДТП не перебував в оренді у ТОВ «Наш продукт плюс». [PERSON] надав суду відзив на позов, у якому зазначив, що під час ДТП він перебував у тимчасових трудових відносинах з ПрАТ «Геркулес» та здійснював трудові обов`язки на автомобілі належному ПрАТ «Геркулес». ПрАТ «Просто-страхування» надало суду письмові пояснення, в яких посилаючись на те, що здійснило страхове відшкодування у встановлені законом строки, просить суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представником ПрАТ «Геркулес». надано суду заяву, в якій він не заперечує факт того, що автомобіль «Мерседес Бенц», д.н.з. [NUMBER] , є власністю ПрАТ «Геркулес», а [PERSON] під час ДТП виконував службові обов`язки в ПрАТ «Геркулес» за строковим договором, проте, враховуючи, що уточнена позовна заява подана з порушенням встановлених ЦПК строків, ПрАТ «Геркулес» не є стороною у даній справі, а відтак просить відмовити у задоволенні позову. Також зазначив, що переданий [PERSON] автомобіль був технічно справним. Представником [PERSON] , - [PERSON] надано суду відповідь на заяву представника ПрАТ «Геркулес», в якій він, зокрема, посилаючись на те, що уточнену позовну заяву подано в межах встановлених ЦПК строків, просить суд позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] , - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] , - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Участі у судових дебатах не брав. У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Наш продукт плюс», - Білан О.С. позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Відповідач ПрАТ «Геркулес» явку свого представника у судове засідання не забезпечило, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином. Третя особа ПрАТ «Просто-страхування» явку свого представника у судове засідання не забезпечило, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши учасників справи, перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2018р. у справі № 205/5354/18 встановлено, що [PERSON] 23.07.2018р. о 10:30 год., керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенс», д/н [NUMBER] , по вул. Набережна Заводська в м. Дніпро, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «БМВ Х5», р.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.5). Вказаною постановою притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340,00 грн. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що [PERSON] фактично перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Наш продукт плюс», що також не заперечується представником товариства. Відповідно до наказу № 11-в/тр від 20.07.2018р. ТОВ «Наш продукт плюс» надало [PERSON] відпустку за власний рахунок з 21.07.2018р. по 28.07.2018р. (а.с.69). [PERSON] 20.07.2018р. уклав з ПрАТ «Геркулес» строковий трудовий договір на виконання робіт (Далі - Договір) (а.с.110-111). За змістом п.1.1 Договору ПрАТ «Геркулес» доручило [PERSON] , а останній зобов`язався виконувати для підприємства обов`язки водія вантажного автотранспорту. (а.с.110-111). Відповідно до п.1.7 Договору даний договір набуває сили з 21.07.2018р. та діє до 21.08.2018р. Таким чином, під час ДТП [PERSON] фактично перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Геркулес». Окрім того, факт перебування [PERSON] під час ДТП в трудових відносинах з ПрАТ «Геркулес» та керування належним ПрАТ «Геркулес» автомобілем не заперечується представником останнього в письмовій заяві, наданої до суду (а.с.148-149). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд не бере до уваги посилання представника ПрАТ «Геркулес» на те, що уточнену позовну заяву подано після встановленого ЦПК України строку, як на підставу для висновку, що воно не є належним відповідачем у справі, оскільки як вбачається з матеріалів справи уточнену позовну заяву було подано суду в судовому засіданні в межах встановлених ст.ст.49, 197 ЦПК України до закінчення підготовчого судового засідання. За змістом пункту 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Таким чином, враховуючи строковий трудовий договір, а також те, що представником ПрАТ «Геркулес» не заперечується факт правомірності керування [PERSON] належним товариству транспортним засобом під час виконання трудових обов`язків, суд доходить висновку що ПрАТ «Геркулес» є належним відповідачем у даній справі. Згідно з п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до страхового акту № 130236 від 08.11.2018р. ПАТ «Просто страхування» визнало вказане ДТП страховою подією та відповідно до умов договору страхування у встановлений законом строк виплатило страхове відшкодування власнику БМВ Х5 в розмірі 100 000,00 грн., що також не заперечується позивачем у справі. Згідно з висновком експертного дослідження про оцінку вартості майнової шкоди № 2908/18/18 від 21.08.2018р. розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Mercedes-Benz Х5», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 386 714,65 грн. (а.с.6-25). Таким чином, сума невідшкодованої позивачу майнової шкоди на момент розгляду цієї справи становить 286 714,00 грн. (386 714,65 грн. - 100 000,00 грн.). Відповідно до ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається за реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, за змістом ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивач довів факт заподіяння майнової шкоди внаслідок ДТП, яка сталась з вини [PERSON] , який на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Геркулес», та за участю автомобіля належному ПрАТ «Геркулес», тоді як останній не надав доказів на спростування позовних вимог про відшкодування завданої шкоди, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ПрАТ «Геркулес» на користь позивача 286 714,00 грн., як відшкодування такої шкоди. Крім цього, оскільки розмір збитків, завданих позивачу внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, визначається судом на підставі висновку експертного дослідження про оцінку вартості майнової шкоди № 2908/18/18 від 21.08.2018р., суд доходить висновку що витрати позивача у розмірі 2 800,00 грн. на проведення відповідної експертизи є витратами, які особа зробила для відновлення свого порушеного права у розумінні ст.22 ЦК України, а відтак підлягають стягненню з відповідача як складова частина реальних збитків. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині позовних вимог до ТОВ «Наш продукт плюс», оскільки під час ДТП [PERSON] не виконував покладені на нього підприємством трудові обов`язки та не керував транспортним засобом, який належить ТОВ «Наш продукт плюс». Стосовно стягнення з моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В обґрунтування моральної шкоди позивач посилається на нервові хвилювання внаслідок завдання пошкоджень його автомобілю, час на відновлення автомобіля, а також добровільну відмову відповідачів відшкодувати завдану матеріальну шкоду. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки саме по собі посилання позивача на те, що йому завдано матеріальну шкоду яку в добровільному порядку не відшкодовано, не може бути достатньою підставою для стягнення моральної шкоди. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial