Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

[PERSON] 18 березня 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та територіальної громади в особі Дніпровської міськради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п. 4 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 02 квітня 2020 року подано виправлену позовну заяву. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року було витребувано у Другої ДДНК належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] , та від КП «ДМБТІ» - копію інвентаризаційної справи на домоволодіння [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2020 року підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2020 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилалася на те, що [PERSON] є донькою [PERSON] . На підставі договору дарування, посвідченого Другою міською державною нотаріальною конторою 29 вересня 1960 року і зареєстрованого в реєстрі за № 2-7192, [PERSON] належить 3/10 частини домоволодіння [ADDRESS] ). На підставі свідоцтва про право власності від 15 жовтня 1985 року, виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 2-5119, [PERSON] належить 3/20 частини домоволодіння [ADDRESS] , яке розташоване на земельній ділянці площею 852 кв.м. На підставі свідоцтва про право на спадщину від 13 жовтня 1985 року, виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 2-5121, [PERSON] належить 3/20 частини домоволодіння [ADDRESS] , яке розташоване на земельній ділянці площею 852 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів № 127/69 від 14 березня 1989 року за [PERSON] було узаконено право власності на прибудову А1-1, переобладнане приміщення 1-4, площею 11,6 кв.м. в житлове, сарай літ. Н. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради № 102/14 від 16 березня 1999 року було затверджено акт розділу домоволодіння [ADDRESS] на два самостійних наступним порядком: земельну ділянку площею 341,0 кв.м. з житловим будинком літ. Б-1 - за [PERSON] , залишивши адресу: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 511,0 кв.м. з житловим будинком літ. А-1 - за [PERSON] , залишивши адресу: [ADDRESS] , та зобов`язано власників внести відповідні зміни в генеральний план через Міське бюро технічної інвентаризації. Проте, [PERSON] в МБТІ право власності та зміни про розподіл домоволодіння [ADDRESS] не зареєструвала. 12 листопада 1998 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрований в реєстрі за № 3-4097, яким житловий будинок [ADDRESS] заповіла своїй доньці, [PERSON] [INFO] [PERSON] подарував належне йому домоволодіння [ADDRESS] своєму синові, [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS] . [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері в порядку спадкування за заповітом у встановлений строк. Постановою Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 12 травня 2016 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю відомостей про реєстрацію права власності на домоволодіння [ADDRESS] . Просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . У своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач територіальна громада в особі Дніпровської міської ради свого представника у судове засідання не направила, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки представника судові не повідомила, відзив на позов до суду не надала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, надав судові заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с. 7). 14 листопада 1981 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). На підставі договору дарування від 29 вересня 1960 року, посвідченого Другою державною міською нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 2-7192, [PERSON] належить 3/10 частини домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 89 оберт-90). На підставі свідоцтва про право власності від 15 жовтня 1985 року, виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 2-5119, [PERSON] є власником Ѕ частини в праві спільної сумісної власності подружжя, яке складається з 3/10 частин домоволодіння [ADDRESS] , яке розташоване на земельній ділянці площею 852 кв.м., право власності на яке у встановленому законом порядку 22 жовтня 1985 року зареєстровано в ДМБТІ в реєстрову книгу № 414-92 (а.с. 10, 10 оберт). На підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 15 жовтня 1985 року, виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 2-5121, [PERSON] належить 3/20 частин домоволодіння [ADDRESS] , яке розташоване на земельній ділянці площею 852 кв.м., право власності на яке у встановленому законом порядку 22 жовтня 1985 року зареєстровано в ДМБТІ в реєстрову книгу № 414-92 (а.с. 88 оберт-89). Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів № 127/69 від 14 березня 1989 року було узаконено прибудову літ. А'-1, приміщення 1-4 площею 11,6 кв.м. як житлове, сарай літ. Н за домоволодінням [ADDRESS] , про що зобов`язати власника внести зміни в генплан через МБТІ (а.с. 12). 12 листопада 1998 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрований в реєстрі за № 3-4097, яким житловий будинок [ADDRESS] заповіла своїй доньці, [PERSON] (а.с. 84 оберт). Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Дніпропетровська № 102/14 від 26 березня 1999 року затверджено акт розподілу домоволодіння [ADDRESS] на два самостійні, виданий МБТІ від 22 вересня 1998 року, наступним чином: земельну ділянку площею 341,0 кв.м. з житловим будинком літ. Б-1 - за [PERSON] , залишивши адресу: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 511,0 кв.м. з житловим будинком літ. А-1 - за [PERSON] , залишивши адресу: [ADDRESS] , та зобов`язано власників внести відповідні зміни в генеральний план через Міське бюро технічної інвентаризації (а.с. 90 оберт). Право власності на домоволодіння [ADDRESS] у встановленому законом порядку [PERSON] не зареєструвала. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 85). 08 липня 2011 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] (а.с. 82 оберт). Постановою Другої дніпровської держнотконтори від 12 травня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Причиною відмови у вчиненні нотаріальної дії вказано відсутність відомостей в державному реєстрі про реєстрацію права власності на домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 93). Згідно з відомостями КП «ДМБТІ» за [PERSON] зареєстровано право власності на 6/10 частин домоволодіння [ADDRESS] , перереєстрація на права власності у зв`язку із розділенням домоволодіння на окремі не здійснювалася (а.с. 96) Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] 08 липня 2011 року звернулася до Другої дніпропетровської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 82 оберт). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відсутні (а.с. 82 оберт). Таким чином, суд приходить до висновку, що отримати спадщину на спірне майно, окрім, як в судовому порядку позивач не має можливості, оскільки хоча право власності у встановленому законом порядку і зареєстровано в КП «ДМБТІ» за [PERSON] , померлою [INFO] , на 6/10 частини домоволодіння [ADDRESS] , якою залишено заповіт на ім`я позивача, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння [ADDRESS] на окремі домоволодіння [ADDRESS] та [ADDRESS] , та виділенням земельних ділянок, спадкодавцем не здійснено перереєстрацію права власності у встановленому законом порядку в КП «ДМБТІ». Тому позивач позбавлена можливості захистити своє порушене право у поза судовому порядку, а за таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у загальному розмірі 2 765 гривень 40 коп. (а.с. 1, 63). Враховуючи, що відповідач по справі Дніпровська міська рада є бюджетною організацією, яка не передбачає відшкодування позивачам витрат зі сплати судового збору, суд вважає понесені позивачем судові витрати у справі віднести за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved