Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, в якій вказує, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . За життя померла склала заповіт, посвідчений 25 березня 2016 року секретарем Сокільчанської сільської ради за реєстром № 2, відповідно до умов якого [PERSON] , заповіла позивачу земельну ділянку (пай), яка належить їй на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯА № 427617. В зв`язку з тим, що позивач не проживала разом з померлою, тому їй не було відомо про існування заповіту. Вищевказаний заповіт позивачу передали родичі померлої, які знайшли вказані документи у її будинку, серед особистих речей. Звернувшись 06 травня 2020 року до нотаріуса з метою подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, позивач отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій. Частина 1 статті 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, який у даному випадку закінчився 06 квітня 2020 року. Заяву позивач про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подала своєчасно в зв`язку з тим, що не знала про існування заповіту, тому що вона не є спадкоємцем за законом. На сьогоднішній день жодних заяв про прийняття спадщини за вказаним спадкоємцем, до нотаріальної контори, подано не було, спадкова справа не відкривалась та немає інших спадкоємців, які прийняли спадщину та за згодою яких позивач могла б подати заяву про прийняття спадщини після спливу строку, встановленого законом, а тому питання про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини може бути вирішене лише в судовому порядку. Згідно інформації зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] до даного часу не заведена. Таким чином необізнаність позивача про наявність заповіту, складеного [PERSON] , на її користь є поважною причиною, а тому є всі підстави для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру Заповіт є чинним. Позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] , у три місяці, з дня набрання рішення суду законної сили. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі, судові витрати покладає на себе. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 жовтня 2019 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 225. Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданого 06 травня 2020 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкової справи [PERSON] , яка померла [INFO] . Довідкою № 149 від 04 травня 2020 року виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, передбачено, що [PERSON] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до дня своєї смерті [INFO] . На момент смерті за вищевказаною адресою була зареєстрована з сином [PERSON] , [INFO] . Інші особи за вищевказаною адресою не проживали та не були зареєстровані. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) виданого 06 травня 2020 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, у спадковому реєстрі знайдено інформацію про заповіт посвідчений 21 травня 2007 року, заповідачем вказана [PERSON] . Як вбачається з Заповіту посвідченого 25 березня 2016 року секретарем Сокільчанської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] заповіла земельну ділянку, яка розташована на території Сокільчанської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] , 1977 року народження. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 03 лютого 1962 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 03 лютого 1962 року Сокільчанським сільським ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, запис за № 2. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04 лютого 1995 року Сокільчанською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] , запис за № 4. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 427617 виготовленого 05 травня 2005 року, [PERSON] на підставі розпорядження голови Попільнянської РДА від 09.02.2005 року № 39, є власником земельної ділянки площею 3,1146 га, яка розташована на території Сокільчанської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області № 94/01-16 від 06 травня 2020 року, [PERSON] роз`яснено, що [PERSON] померла [INFO] , отже строк для подачі заяви про прийняття спадщини після її смерті закінчився [INFO] . Так як до 06 квітня 2020 року заявником не було подано заяви про прийняття спадщини, тому вважається, що спадщину заявник не прийняв. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом досліджено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем та встановлено про необізнаність позивача про наявність заповіту, складеного [PERSON] , на її користь, так як вона не проживала разом з спадкодавцем, а тому продовження їй строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом не суперечить закону та не порушить будь-чиїх інших прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформованої під час розгляду цивільної справи № 565/1145/17, Верховний Суд, прийнявши 26 червня 2019 року постанову, зазначив, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини та вплинули на своєчасність прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Спадкоємці, які протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подали заяву про прийняття спадщини, вважаються такими що не прийняли її. Згідно з правилами статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за наявності поважності причин його пропуску, також і після спливу значної кількості часу. За змістом статей 12, 81, 89, 263 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Встановивши, що [PERSON] була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. За вищенаведених обставин, є достатні підстави для задоволення позовних вимог та надання [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Outcome: approved