Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її батька [PERSON] . Позовні вимоги мотивує таким. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] , вказаний житловий будинок є спадковим майном. Зазначає, що спірний будинок зареєстровано за [PERSON] - матір`ю позивача та [PERSON] - тіткою позивача, сестрою матері. [PERSON] померла [INFO] , її спадкоємцем за заповітом була мати позивача, яка спадщину прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав в повному обсязі, зокрема, не оформила свої спадкові права на частину житлового будинку в [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] ; позивач стверджує, що на момент смерті її мати проживала по [ADDRESS] разом з її батьком [PERSON] , який є спадкоємцем матері; інших спадкоємців після смерті матері, які прийняли спадщину, ані за законом, ані за заповітом немає. В передбачений законом шестимісячний строк позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до Першої Красноармійської державної нотаріальної контори, де нотаріус завела спадкову справу № 346, проте листом № 1328/01-16 від 21.12.2015 у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що спадкова справа №84/1994, відкрита після смерті [PERSON] , зберігається у Донецькому обласному державному нотаріальному архіві, до якого немає доступу, оскільки він розташований на тимчасово окупованій території України в м.Донецьку та у зв`язку з тим, що копія зазначеної спадкової справи відсутня та невідоме коло спадкоємців померлої [PERSON] . Ухвалою суду від 31.05.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, у державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. витребувано інформаційні довідки зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи (із зазначенням спадкоємців) та виданих свідоцтв про право на спадщину (із зазначенням спадкоємців), а також належним чином засвідчені копії спадкових справ після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.41). В судове засідання позивач та представник відповідача не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач на позові наполягає, відповідач просить винести рішення на розсуд суду (а.с.38, 56). В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю її учасників. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом , та зміст спірних правовідносин. Батьками позивача (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) є [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.7-10, 12). Станом на 28.10.1998 батьки позивача були зареєстровані в спірному будинку [ADDRESS] (а.с.11); станом на 10.12.2003 батько позивача був зареєстрований в спірному будинку, інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою немає (а.с.13). Право власності на спірний будинок зареєстровано за [PERSON] - мати позивача та [PERSON] - сестра матері позивача, тітка позивача на підставі рішення народного суду першої дільниці м.Красноармійська від 26.03.1948 в Красноармійському БТІ 07.05.1951, реєстрова книга №13 за реєстровим номером 4050 (а.с.17,18). За листом КП «БТІ» від 06.04.2021 до 01.01.2013 спірний будинок належав [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про власників спірного будинку відсутні (а.с.21). [PERSON] померла [INFO] , її спадкоємцем за заповітом є мати позивача - [PERSON] , яка за життя в Другій красноармійській державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31.05.1994, реєстровий номер 1059, на житловий будинок в [ADDRESS] (а.с.19). Позивач після смерті батька, а саме 09.06.2004 , звернулась із заявою про прийняття спадщини до Першої Красноармійської державної нотаріальної контори (а.с.50), заведена спадкова справа № 346, за копіями матеріалів якої мати та батько позивача проживали разом в спірному будинку (довідка від 05.11.2015, а.с.52 зворотній бік). Позивачу листом державного нотаріуса Шиленко С.В. від 21.12.2015 №1328/01-16 повідомлено, що спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , була сестра [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав частково, після якої спадкоємцем був чоловік [PERSON] , померлий [INFO] , який спадщину прийняв фактично, але не оформив своїх спадкових прав, та роз`яснено, що для оформлення спадщини по спадковій трансмісії необхідно з`ясувати коло спадкоємців та склад спадкового майна після смерті першого спадкодавця, тобто [PERSON] , яка померла [INFO] , але у зв`язку з тим, що спадкова справа №83/1994 до її майна відкрита у Другій красноармійській державній нотаріальній конторі та 31 травня 1994 року видане свідоцтво про право на спадщину на майно, про що є довідка вищезазначеної нотаріальної контори, яка повідомила, що не може надати копію спадкової справи №84/1994, так як на підставі п.10 Положення про Державний нотаріальний архів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 18 травня 2009 року №870/5, п.15 Правил ведення нотаріального діловодства в зв`язку із закінченням строку зберігання документів в Другій красноармійській нотаріальній конторі, нотаріальні документи за 1994 рік здані в Донецький обласний державний нотаріальний архів на зберігання. Вказано, що Донецький обласний нотаріальний архів немає змоги надати копію спадкової справи №84/1994, так як нотаріальні документи прийняті на зберігання в архів, залишилися в архівосховищах в м.Донецьку, доступ до яких відсутній, про що є довідка завідувача Донецького обласного нотаріального архіву Руденко Н.С. (а.с.20). За Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не відкривались, після смерті [PERSON] спадкова справа за №346 від 09.06.2004 відкрита на підставі заяви про прийняття спадщини за законом доньки померлого - позивача, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.46-49). Розв`язуючи спір, суд враховує такі норми права. За приписами п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 30.05.2008 №7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Суд зазначає, що оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] (день її смерті), а після смерті [PERSON] - [INFO] (день її смерті) та строк їх прийняття закінчився до 01.01.2004, відповідні спадкові відносини регулюються ЦК УРСР. За приписами ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст.525 ЦК УРСР). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст.259 ЦК УРСР). Положеннями ст.548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За змістом ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи наведені законодавчі приписи та встановлені на підставі письмових доказів обставини, суд доходить висновку, що мати позивача - [PERSON] є спадкоємицею своєї сестри [PERSON] за заповітом, яка прийняла спадщину, в тому числі, частку спірного будинку, яка належала померлій [PERSON] ; батько позивача - [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті своєї дружини [PERSON] як такий, що прийняв спадщину, а саме спірний будинок, який належав його дружині, оскільки фактично вступив в управління/володіння спадковим майном - спірним будинком, де він був зареєстрований та проживав; доказів наявності у вказаних спадкодавців інших спадкоємців матеріали справи не містять, відповідачем про таке не заявлено. При цьому суд враховує, що за змістом ст.560 ЦК УРСР отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину, є його правом, а не обов`язком. Спадщина після смерті батька позивача [PERSON] відкрилася [INFO] , отже відповідні відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, оскільки строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст.1269). Строки для прийняття спадщини визначені в ст.1270 ЦК України, за якою для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що з копії спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , вбачається, що позивач своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, докази наявності у померлої особи інших спадкоємців чи складання ним заповіту - відсутні, суд доходить висновку, що позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , до складу якої входить спірний будинок, який належав [PERSON] в порядку спадкування після смерті дружини. З огляду на викладене, оскільки позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання за нею права власності на житловий будинок за адресою - [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Відтак, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved