Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON] 14.06.2017 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Повного товариства «Ломбард «Золота корпорація»» про стягнення невиплаченої зарплати, середнього заробітку за час затримки виплати зарплати з урахуванням індексу інфляції. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що з 01.12.2016 року вона почала працювати в ПТ «Ломбард «Золота корпорація»» на посаді касира-експерта. 03.04.2017 року позивача було звільнено за ст. 41 п. 2 КЗпП України. При звільненні позивачу не було виплачено заробітну плату за березень 2017 року в розмірі 3200 грн., а була тільки виплата за лікарняний лист. Позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату в сумі 3200,00 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 6480,00 грн., збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції у сумі 153,60 грн., а всього 9833,60 грн. Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Письмових заяв від неї не надходило. Представник відповідача ПТ «Ломбард «Золота корпорація»» у заяві від 15.01.2018 року просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. У своїх запереченнях представник відповідача посилався на те, що [PERSON] були виплачені всі належні їй при звільненні суми, розрахунок при звільненні проведено в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.\~ Згідно до ст. 6 Конвенції про захист\~ прав людини\~ і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У звязку з довготривалістю судового розгляду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами трудового законодавства, а саме: Кодексом законів про працю України. Судом встановлено, що наказом Повного товариства «Ломбард «Золота корпорація»» № 18/01-17 від 31.01.2017 року [PERSON] було прийнято на посаду касира-експерта з 01.02.2017 року (а.с. 35). Наказом Повного товариства «Ломбард «Золота корпорація»» № 01/04-17 У від 03.04.2017 року [PERSON] звільнено з посади касира-експерта у звязку з втратою довіри до неї згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України з 03.04.2017 року (а.с. 47). Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України підприємство, установа або організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу. Тобто, підставою для виплатити працівникові його середнього заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку є два юридичних факти порушення власником строків розрахунку при звільненні (ст. 116 КЗпП) та вина власника. В своєму позові [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за березень 2017 року в сумі 3200,00 грн. Однак вказані обставини не відповідають дійсності. Як вбачається з відомості нарахування заробітної плати за березень 2017 року [PERSON] за 15 відпрацьованих днів нарахована зарплата 2181,82 грн., сума до видачі за мінусом утримань 1756,36 грн. (а.с. 54). Вказана сума виплачена позивачу в повному обсязі, що підтверджується авансовою та платіжною відомостями за березень 2017 року з особистим підписом позивача (а.с. 61-62). Відповідно до ст. ст. 79-81 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на ту обставину, що відповідач ПТ «Ломбард «Золота корпорація»» здійснив розрахунок з [PERSON], тобто виплатив належну їй заробітну плату, тому суд вважає, що у задоволенні пред'явленого позову про стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої заробітної плати в сумі 3200,00 грн., середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати у сумі 6480,00 грн., збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції у сумі 153,60 грн., а всього 9833,60 грн., слід відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд враховує, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», її позовні вимоги не належать до задоволення, у звязку з чим компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed