Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі - позивач), звернувшись до суду з позовом, просить\~ визнати в порядку спадкування за заповітом за нею право власності на земельну ділянку площею 0,823 га, кадастровий номер 3220682700:01:008:0012, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Киданівської сільської ради, Богуславського району Київської області. Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який під час життя, а саме: 14.12.2001 року зробив заповідальне розпорядження на її користь на все своє майно, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданим 21.03.1958 року Богуславським рай ЗАГС Київської області, копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 01.02.2002 року виконкомом Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області (а.с. 7, 9) та копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Киданівської сільської ради, Богуславського району Київської області (а.с. 8), зареєстрованого в реєстрі за № 29, який\~ не змінено і не скасовано. Внаслідок смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки. Вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал державного акту на земельну ділянку, а також він не може бути пред`явлений, як правовстановлюючий документ, оскільки він виданий після смерті спадкодавця, що підтверджується постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/345 від 19.09.2019 року (а.с. 18). Про факт того, що дана земельна ділянка належала померлому [PERSON] підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] № [NUMBER] , копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-3212905632018 від 13.11.2018 року та копією свідоцтва № [NUMBER] про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] (а.с. 10-14). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не дивлячись на те, що про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позивач направила до суду свого представника з належним чином оформленим договором про надання правничої допомоги (а.с.19-22), тому суд вважає за можливе розглянути справи у відсутності позивача. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, натомість звернулась із заявою в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила розглянути справу без її участі та без участі позивача, позов задовольнити (а.с. 38). Відповідач виконавчий комітет Богуславської міської ради Київської області свого представника в судове засідання не направив, однак надіслав до суду заяву, в якій позов визнають та просили розглянути справу без участі їх представника (а.с. 39). Зважаючи на те, що сторони по справі не з`явились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд, за результатами підготовчого провадження ухвалює судове рішення в порядку, встановленому статтею 206 цього ж Кодексу. Згідно з частиною четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої\~ інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення частини третьої статті 200, частини четвертої статті 206 ЦПК України, статті 524, 529, 548, 549, ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), статті 392, 1218, 1225, 1258, 1261, 1268 ЦК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про визнання права власності на спадкове майно ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. Згідно положень частини першої статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривень 20 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved