overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] 20.03.2014р. звернувся до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 26.11.1988р. Від даного шлюбу [INFO]р. народилась дочка [PERSON]. Подружнє життя не склалося. Вони люди різних характерів. У зв'язку з цим між ним та відповідачкою виникали постійні сварки та конфлікти. З травня 2011р. вони проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Заперечив будь-яку можливість примирення з відповідачкою. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, погодилася на розірвання шлюбу з позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Сторони [PERSON] та [PERSON] зареєструвади шлюб 26.11.1988р. Це їх перший шлюб. У них від шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO]р.н. (а.с.4,5). Сторони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, наміру проживати разом та зберігати шлюб не мають. Позивач категорично заперечує можливість примирення з відповідачкою. Відповідачка позов визнала. Визнання нею позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийняте судом. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, встановлені судом обставини підтверджують те, що конфлікт між подружжям носить стійкий характер, розпад шлюбу є безповоротним. Спроби примирення неможливі і не відповідають інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка в судовому засіданні висловила бажання надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]». Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Роз'яснити сторонам, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є наявне рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили. Майнового спору між сторонами не заявлено. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально і його слід розірвати. Позивач зазначив в судовому засіданні про недоцільність стягнення в його користь з відповідачки судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] 20.03.2014р. звернулась до суду з дійсним позовом, вказуючи, що з 19.09.2003р. вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач, та який проживає разом із нею й знаходиться на її утриманні. Свій позов мотивує тим, що відповідач вже п'ять років матеріально не забезпечує їх сина, на її звернення щодо отримання від нього яких би матеріальних коштів - ігнорує, коли як вона прикладає усі зусилля для забезпечення необхідних потреб дитини. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів своїх доходів та заробітків щомісячно, й до повноліття дитини, так як має можливість працювати і являється батьком дитини. Позивач [PERSON] свої вимоги підтримала цілком, просила їх задоволенні, та надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] вимоги позову [PERSON] визнав цілком, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності , суд знаходить заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19.09.2003р (а.с.9), від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.10), який зареєстрований разом із матір'ю - . [PERSON] (а.с.12). Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини. З наданих до суду письмових заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який фізично здоровий, має можливість працювати, аліментні зобов'язання перед іншими особами не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в заявленому розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів та заробітків щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

[PERSON] 20. 03. 2015 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 28. 07. 1984 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який був зареєстрований Мліївською сільською радою Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 17. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося. В сім'ї немає порозуміння. Шлюбні відносини фактично припинені з червня 2001 року. Спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача суд приходить до наступного. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують з червня 2001 року і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, у позивача з 2010 року є інша жінка, з якою він проживає у цивільному шлюбі, тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати . Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] 20.04.2015 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.07.2012 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 115. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Подружнє життя з відповідачкою не склалося. В сімї немає порозуміння, оскільки кожен має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, внаслідок чого часто виникають сварки. Шлюбні відносини фактично припинені з січня 2015 року. Спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала не заперечувала проти розірвання шлюбу. З мотивацією позивача щодо причин розпаду сімї погодилася. Просила залишити прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд приходить до наступного. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.07.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 115. Від шлюбу сторони дітей не мають, сімейних відносин не підтримують з січня 2015 року і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає. Відповідачці після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] 20.04.2016р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 26.06.1999р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинені у сторін з 07 січня 2012 року, через те, що у них відсутнє взаємне розуміння. В судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутністю наполягала на задоволенні позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 26 червня 1999 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Самарської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 153. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з 07 січня 2012 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] 20.04.2016 року звернулася до суду з позовом до Сокирянської міської ради Чернівецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Посилається на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка про проживала з адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за зазначеною адресою. При своєму житті [PERSON] не склала заповіт. Інших спадкоємців за законом. крім позивачки, не має. 09.03.2016 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Гапчука В.В. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилось після смерті її матері [PERSON], однак їй було відмовлено в зв`язку, пропущенням позивачкою встановленого законом шестимісячного строку подання даної заяви. Вищезазначений строк був пропущений з поважної причини, оскільки з 10.09.2012 року по 25.09.2012 року позивачка перебувала на лікуванні і в зв`язку з чим пропустила строк прийняття спадщини, який закінчився 23.09.2012 року, Просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом на спадкове майно [PERSON], яка померла [INFO] року в м.Сокиряни Чернівецької області. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено наступні обставини. Після смерті [INFO] року в м. Сокиряни Чернівецької області [PERSON] відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1120, ч.1 ст.1221 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відкрилась спадщина. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги є позивачка по справі [PERSON] Особи, які мають права на обов'язкову частку в спадковому майні або інші спадкоємці першої черги за законом відсутні. Позивачка з поважних причин пропустила встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд визнає за можливе прийняти визнання представником відповідача позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.1270, ч.3 ст.1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

\~ [PERSON] 20.04.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 24.09.1983 року, зареєстрованому Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №113. Спільних неповнолітніх дітей немає. З 2016 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння та почуття один до одного. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам, просить його розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, оскільки за наданий судом строк для примирення він не помирився з відповідачкою і вони проживають окремо одне від одного. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем проживанням, зареєстрованим у встановленому законом порядку.\~ Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-МИ №126909, виданого повторно 20.04.2017 року Сокирянським\~ районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, 24.09.1983 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Мещанінова) [PERSON] було зареєстровано шлюб Сокирянським\~ районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №113. \~ На даний час сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. За наданий судом строк для примирення сторони не помирилися. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивача розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача у відповідності до положень ст.112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] 20.04.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває з 09.08.2009 року в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Підзахаричівської сільської ради Путильського району Чернівецької області за №04. Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям сторони проживали до 06.06.2016 року. Сім`я розпалася по тій причині, що у них різні погляди на життя, між ними втрачено взаєморозуміння. Подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, миритись не бажає. Вважає, що за таких обставин збереження реєстрації шлюбу між ним та відповідачкою є неможливим та суперечить його особистим інтересам. Просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Миритись з відповідачем не бажає. Після розірвання шлюбу не має наміру змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.08.2009 року виконавчим комітетом Підзахаричівської сільської ради Путильського району Чернівецької області за №04. Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з відповідачкою. Спільним сімейним життям сторони прожили до 06.06.2016 року. Сім`я розпалася по тій причині, що в них різні погляди на життя, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Миритися сторони не бажають та вважають, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин та у відповідності до положень ст. 112 СК України, суд приймає визнання відповідачкою позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved