Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

[PERSON] 5 лютого 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2020 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 9 квітня 1997 року, від сумісного життя мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність характерів, поглядів на життя, ведення спільного господарства, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. Позивач тривалий час проживає з іншим чоловіком. З травня 2003 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просила шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 9 квітня 1997 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 242 (а.с. 6). Від сумісного життя мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність характерів, поглядів на життя, ведення спільного господарства, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. Позивач тривалий час проживає з іншим чоловіком. З травня 2003 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Відповідач у своїй заяві від 24 березня 2020 року позовні вимоги визнав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, позивач підтримує стосунки з іншим чоловіком, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 840 гривень 80 коп, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved