Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

[PERSON] 15 вересня 2016 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. З відповідачем вони проживають окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, інших аліментних зобовязань немає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 2 000 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дітей. Позивач у судове засідання не зявилася. Відповідач\~ у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, зі слів його сестри [PERSON], він знаходиться на заробітках у Російській Федерації, його повідомлено про час та місце розгляду справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю в заочному порядку. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ч. 3 цієї статті сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття, що знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Ця фіксована сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а є твердою грошовою сумою, визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Частина 2 цієї статті передбачає, що визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» аліменти не є обєктом, які підлягають індексації, але з урахуванням аналогії права він може бути застосований до цих правовідносин (постанова ВСУ від 06 листопада 2013 року, справа №6-113 цс-13). Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Відповідно до свідоцтв про народження (а. с. 4-5), відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем, що підтверджено Актом обстеження побутових умов (а.с. 10). Відповідач не надає позивачу коштів на утриманням дітей, знаходяться на заробітках у Російській Федерації, весь тягар з виховання та утримання дітей лежить на [PERSON] Суд погоджується з розміром аліментів у 2 000 грн. (тобто по 1\~000 грн. на кожну дитину) з урахуванням індексації, що не суперечить вимогам закону і інтересам сторін та дитини. Оскільки позивач звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial