Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби у Київській області про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження, накладеного на невизначене майно позивача 16.03.2011 року. Свої вимоги мотивує тим, що постановою державного виконавця відділу ДВС Тетіївського районного управління юстиції в Київській області від 16.03.2011 року в рамках виконавчого провадження про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] було накладено арешт на все майно, що перебуває у власності [PERSON] 13.09.2011 року виконавчі листи повернуті стягувачам без виконання, проте арешт знятий не був. Звернувшись до відповідача із заявою про зняття арешту з майна, позивачу було відмовлено, оскільки рішення судів про стягнення боргів з [PERSON] були повернуті без виконання, а не фактично виконані, а тому для вирішення питання про зняття арешту з майна позивачу рекомендовано звернутись до суду. В судовому\~ засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов, уточнивши позовні вимоги, а саме просить зняти арешт з майна, накладений на невизначене майно позивача 16.03.2011 року. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти заявлених позовних вимог з тих підстав, що виконавчі листи залишились не виконаними, борги [PERSON] не погашені, а тому зняття арешту з майна боржника порушить права стягувачів. Суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін,\~ вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Тетіївського районного управління юстиції в Київській області від 16.03.2011 року в рамках виконавчого провадження про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] було накладено арешт на все майно, що перебуває у власності [PERSON] 13.09.2011 року виконавчі листи повернуті стягувачам без виконання, а виконавчі провадження знищені 03.02.2015 року за закінченням строків зберігання. Встановлені судом факти підтверджуються: копією\~ інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5), витягами з виконавчих проваджень (а.с.30-34), копією відповіді Тетіївського районного відділу ДВС (а.с.7), довідкою Тетіївського районного відділу ДВС (а.с. 39) та копією акті знищення (а.с.40-42). Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України та положеннями ст.\~317, ч. 1 ст.\~319, ч. ст.\~321 Цивільного кодексу України\~\~гарантовано кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень частин першої та другої\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно з частиною першою\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною четвертою\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, частиною п?ятою цієї статті встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, власник майна, який протиправно обмежений у здійсненні права власності накладенням арешту на його майно, має право вимагати усунення порушення шляхом зняття арешту з цього майна за умови доведення, що воно належить саме йому, а не боржникові. Оскількивиконавчі листи у виконавчих провадженнях про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON], на підставі яких 16.03.2011 року було накладено арешт на все майно, що перебуває у власності [PERSON] повернуті стягувачам без виконання, повторно предявлені не були, а виконавчі провадження знищені 03.02.2015 року, суд вважає за необхідне зняти арешт з майна, накладений на майно [PERSON] 16.03.2011 року.

Outcome: approved