Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

[PERSON] 20.08.2021 звернувся до суду із указаним, який мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] померла його мати [PERSON] . Післясмерті батьків, він, як єдиний спадкоємець прийняв спадщину. Зокрема, 19.03.2021 приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник З.Д., йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частини житлового будинку із відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS] . Разом із тим, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вказана земельна ділянка була передана у приватну власність [PERSON] , на підставі рішення виконкому Тростянецької міської ради від 25.12.1993 за № 408, однак ним не було отримано державний акт на право власності. Із огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивач вимушений звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за ним право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, загальною площею 749 кв.м, яка передана у приватну власність [PERSON] рішенням виконкому Тростянецької міської ради від 25.12.1993 № 408 та розташована по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м. Тростянець Сумської області. Ухвалою суду від 25.08.2021 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 30.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, але подав заяву у якій просить суд справу розглянути без його, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача також у судове засідання не з`явився та подав заяву, у якій просить суд справу розглядати без його участі, відзив на позовну заяву не має наміру подавати, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом установлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , який помер [INFO] у м. Тростянець Сумської області, та [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Тростянець Сумської області (а.с. 5, 11, 15). Після смерті [PERSON] позивач спадщину прийняв та 31.07.2009 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було видане державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори Гребіник О.Д., на ј частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , а також зареєстрував своє право власності ( а.с. 12-15). Після смерті [PERSON] , позивач прийняв спадщину та 19.03.2021 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке було видане приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник З.Д. на 3/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS] , а також зареєстрував своє право власності (а.с. 7-9). Разом із тим, постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник З.Д. від 19.03.2021 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 6). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що приватним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернувся до суду. Відповідно до повідомлення та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за № 67022736 від 27.10.2021, наданих державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай В.В., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа за № 419/2009 та 31.04.2009 видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку розташованого по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Також видані свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину кожному на ім`я [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] та по Ѕ частині кожному спадкоємцю на земельну ділянку Криниченської сільської ради, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 43 - 46). Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру за № 66982837, №66982871 від 25.10.2021, наданих приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребіник З.Д., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа за № 1/2021, на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом, яку [INFO] подав син померлої - [PERSON] , [INFO] . Наявність будь-яких інших заяв у спадковій справі відсутня. 19.03.2021 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 37-41). Із заповіту, посвідченого 31.07.2009 державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори Гребіник О.Д. та зареєстрованого у реєстрі за № 2893, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким усе своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 42). Отже, [PERSON] прийняв спадщину після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , а інших спадкоємців, крім позивача, які б прийняли спадщину після їх смерті судом не встановлено. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як вбачається з витягу з протоколу засідання виконкому Тростянецької міської ради, рішенням за №408 від 25.12.1993 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» виконком міської ради вирішив передати у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 749 кв.м.,яка розташована по [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно повідомлення наданого відділом № 3 Управління в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області за №333/54-21 від 07.10.2021 у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та факту реєстрації земельної ділянки не встановлено (а.с. 31). Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності. Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , набув право на спадкування усіх їх прав та обов`язків, що належали останнім, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки розташованої по [ADDRESS] , однак через відсутність правовстановлюючого документа позивач, згідно із положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат», не одержав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право у порядку спадкування за заповітом слід визнати за ним рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved