Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Кресюна В. А. 07 червня 2019 року звернувся з позовною заявою до суду, та уточнивши вимоги позову від 22 листопада 2019 року, просив зобов`язати відповідача усунути йому перешкоди у користуванні земельними ділянками: № [NUMBER] в масиві № [NUMBER] кадастровий № 5122980400:01:002:0226 площею 4.4855 га - цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Подільський район, Олексіївська сільська рада; земельна ділянка № [NUMBER] в масиві № [NUMBER] кадастровий № 5122980400:01:002:0164 площею 4.5092 га - цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Подільський район, Олексіївська сільська рада, шляхом їх повного звільнення відповідно до межових знаків; стягнути з відповідача на його користь: витрати понесені на обробку земельної ділянки площею 1,8723 га. у сумі 18681 грн.; упущену вигоду у сумі 46850 грн.; моральну шкоду у сумі 10000 грн.; стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати: за встановлення меж земельних ділянок та виготовлення технічного звіту 08.04.19 р. 1700,00 грн.; за обмір земельних ділянок 10.09.2019 р. 1700,00 грн.; 384.20 грн. за забезпечення позову; 3118,00 грн. судовий збір за подачу позову; 5000 грн. за проведення судової земельно-технічної експертизи; 6000,00 грн. на оплату правової допомоги адвокатом. Свої вимоги мотивував тим, що позивачу на праві приватної власності належить: земельна ділянка № [NUMBER] в масиві № [NUMBER] кадастровий № 5122980400:01:002:0226 площею 4.4855 га - цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Подільський район, Олексіївська сільська рада; земельна ділянка № [NUMBER] в масиві № [NUMBER] кадастровий № 5122980400:01:002:0164 площею 4.5092 \~ \~ \~ \~га - цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Подільський район, Олексіївська сільська рада. Вказані земельні ділянки знаходяться поруч. Позивач влітку та восени 2018 року провів підготовку земельних ділянок до посіву, а восени 2018 року засіяв земельні ділянки озимим ячменем з насіння власного врожаю 18 р. У квітні місяці 2019 року [PERSON] , без будь-якого попередження, викинув межові знаки з земельних ділянок № 224 та № [NUMBER] в масиві № [NUMBER] , які засіяні озимим ячменем, переборонував частину земельних ділянок та засіяв їх сояшником. 14.05.2019 року спеціалістами Куяльницької сільської ради за участі зацікавлених сторін було складено Акт обстеження земельних ділянок площею 4,51 га та 4,4855 га та встановлена площа на якій вчинено правопорушення, яка становить 2,345 га В результаті обстеження виявлено, що на земельних ділянках позивача межові знаки, які були встановлені ліцензійною організацією, порушені з боку сусіда Коновальчука [PERSON] . К. На масиві позивача засіяний озимий ячмінь. [PERSON] частина озимого ячменю площею 2.345 га була перекультивована та зверху засіяна соняшником. Позивач на обробку 1,8723 га власним трактором МТЗ-80 захопленої земельної ділянки поніс витрати на загальну суму 13065,73 грн. Провівши земельні роботи, засіявши, внісши добрива на площі 1,8723 га позивач планував зібрати ячменя по 5 тон з 1 га., а всього 9.37 т., який планував продати по ціні 5000 грн. за 1 тону та отримати вигоду у сумі 46850,00 грн., але із-за незаконного захоплення земельної ділянки площею 1,8723 га. [PERSON] він не зміг отримати цю вигоду. У зв`язку з тим, що [PERSON] незаконно захопив засіяну земельну ділянку площею 1,8723 га ячменем, незаконно її переборонував, незаконно засіяв її сояшником та провів на ній земельні роботи позивач поніс моральну шкоду, яка виражається в тому, що він не може проводити роботи на своїй же земельній ділянці, вирощувати посіяні на ній же самим ячмінь, його особистого приниження як власника земельної ділянки в очах дружини, дітей та односельчан, вимушений витрачати свою енергію для звернення до правоохоронних органів та державних органів для захисту своїх інтересів та прав, а тому поніс моральну шкоду яку оцінює в 10000,00 грн. Вказані обставини і змусили позивача звернутись до суду з даним позовом. Відповідач надав відзив на позов від 04.09.2019 року, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову. Вказував, що земельна ділянка № [NUMBER] в масиві № [NUMBER] загальною площею 9,13 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Одеська обл., Подільський р-н, Олексїївська сільська рада, належала на праві приватної власності [PERSON] З 2010 року він як спадкоємець [PERSON] після смерті матері, продовжував користуватися вказаною земельною ділянкою. Земельна ділянка № [NUMBER] межує з земельною ділянкою № [NUMBER] . Спори з приводу межі на полі між власниками земельних ділянок (паїв) на масиві № [NUMBER] за [ADDRESS] рада, виникли ще в 2018 році через невірне внесення масиву № [NUMBER] на карту Державного кадастру України та зміщення межи на верхньому краю поля [PERSON] . Відповідно до межових знаків, встановлених [PERSON] , всі межі між іншими пайовими земельними ділянками відповідно змістилися в бік яру, що розташований з північного краю поля. Таким чином, межа земельної ділянки № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , змістилася на земельну ділянку № [NUMBER] ,яка належить [PERSON] . І таким чином [PERSON] незаконно захопив частину земельної ділянки № [NUMBER] , посилаючись на перенесення межі і зміщення поля при внесенні земельної ділянки до Державного земельного кадастру та внесення права власності на належні йому земельні ділянки в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно в 2015 році, винесення межи в натурі та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці. Так як він проводив сільськогосподарські роботи на земельній ділянці [ADDRESS] масиві № [NUMBER] . Олексіївка Подільського району Одеської області, межі якої визначені згідно державного акту [PERSON] на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД №055990 від 11.02.2002р. (який є дійсним, ніким не скасованим), вважає що він проводив сільськогосподарські роботи на своїй землі, вимоги чинного законодавства не порушував. Крім того, щодо внесення добрив (нітроамофоски), внесення селітри на земельній ділянці площею 2,5 га на суму 4650,00 грн. та 4403,00 грн. ніякими документами, заявами свідків, тощо не підтверджується. Він як користувач земельної ділянки № [NUMBER] в масиві № [NUMBER] Олексіївка Подільського району [ADDRESS] області стверджує, що на цій земельній ділянці, яку він обробляє тривалий час протягом 2010-2018 років ніким ніякі добрива та селітра не вносилася; підвіз [PERSON] технікою [PERSON] не здійснювався; чим підтверджується вартість насіння і яка кількість насіння була використана позивачем не зрозуміло; чи було взагалі насіння у позивача - підтвердження немає; за якими чинниками розраховано вартість дискутування (сума 312 грн.) (чи взагалі воно проводилося на вказаній площі 2,345 га земельної ділянки), вартість сівби (сума 216 грн.) , підвіз та амортизація (сума 5500 грн.) невідомо; жодного документу з цього приводу в підтвердження вартості, розрахунку позивачем не надано. Розрахунки позивача про врожайність - можливість отримання з 1 га площі земельної ділянки 50 центнерів ячменя озимого є хибними та такими, що не відповідають дійсності. Так, якщо рахувати за даними Державної служби статистики України щодо середньої урожайності за січень-липень 2019 року по Одеській області (за даними по господарствам населення - 31.5 ц/га) та середньою ціною реалізації сільськогосподарської продукції у зазначений період по Одеській області (4 178.9 грн. за 1 тону) виходить наступне: на площі земельної ділянки 2,345 га теоретично можливо зібрати 73.8675 центнерів ячменю озимого; 73,8675 центнерів дорівнює 7,38675 тон; вартість 7,38675 тон ячменю озимого дорівнює 30868,50 грн. Позивачем же розрахована сума в позові за озимий ячмінь, якій він планував зібрати в 2019 року із земельної ділянки площею 2,345 га в розмірі 62500 грн., що фактично вдвічі більше вирахуваної суми за даними статистичної звітності. Також вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, та позивачем не надано жодних змістовних обґрунтувань та належних доказів заподіяння йому моральної шкоди. Представник позивача адвокат Кресюн В. А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник адвокат Куликова О. В. у судовому засіданні позов не визнали з підстав вказаних у відзиві, та просили відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належать: земельна ділянка № [NUMBER] в масиві № [NUMBER] кадастровий № 5122980400:01:002:0226 площею 4,4855 га - цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Подільський район, Олексіївська сільська рада, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.01.2019 року, та земельна ділянка № [NUMBER] в масиві № [NUMBER] кадастровий № 5122980400:01:002:0164 площею 4,5092 га - цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Подільський район, Олексіївська сільська рада, на підставі державного акту від 16.01.2002 року серії Р1 №478964. [PERSON] належала земельна ділянка № [NUMBER] в масиві № [NUMBER] загальною площею 9,13 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Одеська обл., Подільський р-н, Олексїївська сільська рада, на підставі державного акту від 11.02.2002 року серії ІV- [NUMBER] . Земельні ділянки № [NUMBER] та № [NUMBER] є суміжними. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.09.2010 року. Відповідач [PERSON] є правонаступником померлої [PERSON] та користувачем земельної ділянки № [NUMBER] в масиві № [NUMBER] загальною площею 9,13 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Одеська обл., Подільський р-н, Олексїївська сільська рада. Згідно довідки Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за вих. №205 від 29.05.2019 року, [PERSON] на своїй земельній ділянці (пай) 5,51 га посіяв у 2018 році під озимину ячмінь з насіння 2018 року з власного урожаю. Актом обстеження земельної ділянки, складеним 14.05.2019 року головними спеціалістами відділу з питань агропромислового комплексу та земельних відносин Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області Бондар Н. В. і Пшеничною І. Г., за участю старости сіл Олексіївка, Миколаївка, Глибочок Сметани В. Г. у присутності [PERSON] , було проведено обстеження земельних ділянок, які знаходяться за межами с. Олексіївка Куяльницької сільської ради площею 4,51 га та 4,4855 га. Було визначено площу на якій вчинено правопорушення - 2,345 га. В результаті обстеження виявлено, що на земельних ділянках [PERSON] межові знаки, які були встановлені ліцензійною землевпорядною організацією порушені з боку сусіда [PERSON] . На масиві [PERSON] засіяний озимий ячмінь [PERSON] , частина озимого ячменю площею 2,345 га була перекультивована та зверху засіяна соняшником. Висновком судової земельно-технічної експертизи №10-2019 від 03.10.2019 року встановлено, що фактично за даними контрольної кадастрової зйомки, проведеної сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] 21.09.2019 року станом на дату обстеження площа земельної ділянки, яку фактично захопив [PERSON] , складає 1,8723 га. При вивченні земельно-кадастрової документації на досліджувані земельні ділянки №№ [NUMBER] та №№222,223 в масиві № [NUMBER] на території Олексіївського старостинського округу Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, інформації Публічної кадастрової карти України, проведення контрольної кадастрової зйомки земельних ділянок №№224,225 та земельної ділянки, яка зареєстрована за [PERSON] , (№№222,223) встановлено, що має місце зміщення меж земельних ділянок , якими користується [PERSON] на земельні ділянки, які належать по праву приватної власності [PERSON] , внаслідок чого площа земельних ділянок [PERSON] зменшена на 1,8723 га, а саме: Земельна ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер 51229880400:01:002:0226 на площі 0,1282 га; Земельна ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер 51229880400:01:002:0164 на площі 1,7441 га. Згідно листа Подільського ВП ГУНП в Одеській області за вих. № 46/5061 від 02.052019 року, [PERSON] звернувся 27.04.2019 року до відділу щодо культивації його земельної ділянки, яке було зареєстровано до ЄО №3349. При перевірці було встановлено, що в даному випадку не вбачаються ознаки кримінального правопорушення. Згідно довідки Котовської місцевої прокуратури за вих. №110-85 від 21.12.2018 року, подана [PERSON] заява щодо неналежного виконання службовими особами Подільського відділу ГУ Держгеокадастру в Одеській області службових обов`язків, що завдано істотної шкоди, 21 грудня 2018 року зареєстрована в ЄРДР за №42018161340000089 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до\~статті 78 Земельного Кодексу України\~право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності визначені\~статтею 116 Земельного Кодексу України.\~\~ Статтею 321 ЦК України\~встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі ст.ст.91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7 визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст. 152 ЗК України шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (стаття 16 ЦК). Відповідно до частин другої, третьої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (стаття 1166 ЦК України). Пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Згідно з частинами першою, третьою статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними (стаття 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»). Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Позивач довів, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Суд вважає, що у разі незгоди з встановленими межовими знаками та виявленням на частині земельної ділянки, яку відповідач вважає своєю, посів іншими культурами, відповідач мав би звертатись до відповідних контролюючих органів для реагування, а не самовільно порушувати межові знаки, які були встановлені ліцензійною землевпорядною організацією та перекультивовувати частину озимого ячменю, посіяного позивачем, і зверху засіювати соняшником. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги у частині зобов`язання відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні земельними ділянками, шляхом їх повного звільнення відповідно до межових знаків, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо розрахунку суми упущеної вигоди, суд зазначає наступне. При визначенні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди суд враховує, що згідно довідки Управління статистики у Подільському районі за вих. №19-17/430 від 22.10.2019 року, середня урожайність ячменю озимого у Подільському районі за 2018 рік 38,0, на 01.08.2019 року 37,7, на 01.09.2019 року 38,8; середня ціна реалізації ячменю озимого по підприємствах у Подільському районі за 2018 рік 5046,5, на 01.08.2019 року 4031,80 грн., на 01.09.2019 року 4138,0 за 1 тону. У зв`язку із цим розрахунок упущеної вигоди становить 30062,57 грн. (38,8тон х 1,8723 га х 4138,0 грн. = 71 562,20 грн.). Також позивач просив стягнути витрати, які він поніс на обробку землі у розмірі 18681,00 грн., з яких: - дискування 1,8723 га. = 3.9 х 9.75 л солярки х 32 грн. за 1 літр = 240 грн. - сівба 1,8723 га. = 2.7 х 6.75 л. солярки х 32 грн. за 1 літр = 164 грн.; - посів насіння ячменю: 240 кг на 1 га. х 1,8723 га. = 284 кг. вартістю ячменю 6000 грн. за 1 тону або 6 грн. за 1 кг. 284 кг. х 6 = 1704 грн. -внесення добрива нітроамофоски 200 кг. на 1 га. на 1.8723 га. х 200 кг. = 374.46 кг. вартість добрива 9300 грн. за 1 тону, або 9.3 грн. за 1 кг. 374.46 кг. х 9.3 грн. = 3482.48 грн. - внесення добрива селітри по таломерзлій землі РУМ на 1,8723 га. х 200 кг. = 374.46 кг. вартість добрива селітри 8807 грн. за 1 тону, або 8.8 грн. за 1 кг. 374.46 кг. х 8.8 грн. = 3295.25 грн. - інші витрати: підвіз ТМЦ + амортизація = 4180 грн. Позивачем надана видаткова накладна №11464 від 17 жовтня 2018 року, згідно якої він придбав у ТОВ «Торговий дім «Укрросхим» селітру 1,4 т на суму 12330,00 грн. та видаткова накладна №3695 від 17 квітня 2018 року, згідно якої він придбав у ТОВ «Торговий дім «Укрросхим» нітроамофоска 2 т на суму 18600,00 грн. При таких обставинах, суд вважає доведеними витрати позивача на обробку земельної ділянки у частині витрат на внесення добрива нітроамофоски у розмірі 3482.48 грн. та внесення добрива селітри у розмірі 3295.25 грн., що складає 6777,73 грн. Доказів понесення інших витрат на обробку земельної ділянки позивачем не надано, а тому позовні вимоги у цій частині суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, а також ст. 386 ЦК України, оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача порушено право власності позивача на земельні ділянки, останньому заподіяно і моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню на підставі ст.ст. 386, 1167 ЦК України, і враховуючи характер правопорушення, глибину душевних переживань позивача і їх тривалість, та виходячи із засад розумності виваженості і справедливості, суд вважає розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначити в сумі 1000,00 грн. та стягнути вказану суму на користь позивача. Позивач просив стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір: 3118,00 грн. за подачу до суду позову, 384,20 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн., за проведення судової земельно-технічної експертизи 5000,00 грн., за встановлення меж земельних ділянок та виготовлення технічного звіту 08.04.19 року у розмірі 1700,00 грн.; за обмір земельних ділянок 10.09.2019 року 1700,00 грн. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При таких обставинах, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2241,63 грн. та судові витрати, пов`язані з отриманням висновку експертизи у розмірі 5000,00 грн. Судові витрати за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 384,20 грн. стягненню не підлягають, оскільки у задоволенні заяви було відмовлено. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивач подав суду: договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг адвокатом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; виписку по рахунку, відповідно до якої позивач сплатив адвокату Кресюна В. А. 6000,00 грн. Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги. При таких обставинах, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2553,19 грн. Витрати за проведення обміру земельних ділянок, встановлення меж земельних ділянок та виготовлення технічного звіту не відносяться до судових витрат, а тому вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial