Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.11.2011 року у справі № 2-4270/11 було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, яким стягнув в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором №1880 від 18.10.2005 року з додатковими угодами в загальному розмірі станом на 04.07.2011 рік 1476899 грн. 80коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1820 грн. 23.04.2013 року на виконання вказаного рішення Суворовського районного суду м. Одеси було видано виконавчі листи № 2-4270/11 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Мафін Банк» заборгованості за кредитним договором № 1880 у сумі 1476899,80 грн., а також про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Мафін Банк» судового збору в розмірі 1820 грн. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.04.2013 року у справі № 1527/10603/12 було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, яким стягнув в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 2837/OF від 17.07.2008 року з додатковими угодами в загальному розмірі 192906,10 дол. США, 18541 грн. 72 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1820 грн. 28.01.2014 року на виконання вказаного рішення Суворовського районного суду м. Одеси було видано виконавчі листи № 1527/10603/12 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Мафін Банк» заборгованості за кредитним договором № 2837/OF у сумі 192\~906,10 дол. США, а також про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Мафін Банк» судового збору в розмірі 1820 грн Вказані виконавчі листи перебували на виконанні Суворовського ВДВС м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області у зведеному виконавчому провадженні № 43559152, в рамках виконання якого 01.09.2016 року постановою заст. Начальника Суворовського відділу ДВС м. Одеси накладено арешт на все майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. 11.12.2018 року між ПАТ «МТБ Банк» та ТОВ «ФК «Стандарт Фінанс Групп» були укладені договори відступлення права вимоги, згідно яких права вимоги за Кредитними договорами №1880 від 18.10.2005 року та № 2837/OF від 17.07.2008 року, разом з додатками, а також додаткові угоди/договори до них, що укладені між ВАТ «Морський транспортний банк» та [PERSON] , перейшли до ТОВ «ФК «Стандарт Фінанс Групп». В подальшому, 11.12.2018 року між ТОВ «ФК «Стандарт Фінанс Групп» та [PERSON] були укладені договори відступлення права вимоги, в порядку та на умовах яких ТОВ «ФК «Стандарт Фінанс Групп» відступило за плату [PERSON] право вимоги за Кредитними договорами №1880 від 18.10.2005 року та № 2837/OF від 17.07.2008 року, а [PERSON] замінила ТОВ «ФК «Стандарт Фінанс Групп» як сторону кредитора у зазначених Кредитних договорах, та прийняла на себе всі його права та обов`язки за Кредитним договором. 17.01.2019\~року Суворовським\~районним судом\~м.\~Одеси постановлено\~ухвалу про\~заміну сторони\~стягувача у\~виконавчому документі,\~якою замінив\~вибулого стягувача\~ПАТ «Марфін\~Банк» на\~його правонаступника\~ [PERSON] \~у виконавчому\~провадженні про\~стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором №1880 від 18.10.2005 року з додатковими угодами в загальному розмірі станом на 04.07.2011 рік 1476899 грн. 80коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1820 грн. Окрім того, 05.03.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси було постановлено ухвалу про заміну сторони стягувача у виконавчому документі, якою замінив вибулого стягувача ПАТ «Марфін Банк» на його правонаступника [PERSON] у виконавчому провадженні про стягнення в солідарному порядку в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 2837/OF від 17.07.2008 року з додатковими угодами в загальному розмірі 192906,10 дол. США, 18541 грн. 72 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1820 грн. Позивач зазначає, що станом на 24.12.2020 року заборгованість перед [PERSON] за кредитними договорами №1880 від. 18.10.2005 року та № 2837/OF від 17.07.2008 року відсутня. [PERSON] в інтересах [PERSON] зверталася до Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі звернулася до Першого Суворовського відділу ДВС міста Одеси Південного МУМЮ (м. Одеса) із заявою про зняття арешту нерухомого майна, накладеного постановою про арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 43559152, винесеною ст. державним виконавцем Суворовського ВДВС м. Одеси Войтеком В.В. 01.09.2016 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 1527/10603/12 від 28.01.2014 року та № 2-4270/2011 від 23.04.2013 року та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження № 16189136. Однак, начальником першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Собяніной О.В. позивача було повідомлено про те, що ВП № 42775009 закінчено 15.12.2016 року згідно п.8 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний на той час), виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не стягнуто. В межах виконавчого провадження № 42775009 накладено арешти. ВП №38060347 закінчено 15.12.2016 року згідно п.8 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний на той час), виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не стягнуто. В межах виконавчого провадження № 38060347 накладено арешти. Більш детальна інформація у відділі державної виконавчої служби відсутня. Згідно приписів п.2 ч. 9 наказу від 07.06.2017 року №1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Оскільки, станом на сьогоднішній день [PERSON] позбавлений можливості іншим чином захистити свої права, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким зняти арешт нерухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 43551952, винесеною старшим державним виконавцем Суворовського відділу ДВС м. Одеси Головного управління юстиції в Одеській області Войтенко В.В. 01.09.2016 року при примусовому виконанні виконавчого листа №1527/10603/12, виданого 28.01.2014 року та № 2-4270/2011, виданого 23.04.2013 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення із [PERSON] грошової суми та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження № 16189136, вид обтяження: арешт нерухомого майна; дата, час державної реєстрації: 02.09.2016 11:03:26; підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43559152, видана 01.09.2016 року, видавник: Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеса головного територіального управління юстиції в Одеській області. Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 15.01.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.05.2021 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, відповідачем було подано до суду заяву, в якій вона не заперечує проти зняття арештів, які були накладені державним виконавцем під примусового виконання судових рішень про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 1880 від 18.10.2005 року та № 459/F від 17.07.2008 року, № 2837/OF від 17.07.2008 року. Також, відповідач просила суд провести розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи. Представник третьої особи Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савченко С.В. в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи за її відсутності, у зв`язку із великою завантаженістю державних виконавців. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.11.2011 року у справі № 2-4270/11 було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, яким стягнув в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором №1880 від 18.10.2005 року з додатковими угодами в загальному розмірі станом на 04.07.2011 рік 1476899 грн. 80коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1820 грн. 23.04.2013 року на виконання вказаного рішення Суворовського районного суду м. Одеси було видано виконавчі листи № 2-4270/11 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Мафін Банк» заборгованості за кредитним договором № 1880 у сумі 1476899,80 грн., а також про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Мафін Банк» судового збору в розмірі 1820 грн. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.04.2013 року у справі № 1527/10603/12 було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, яким стягнув в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 2837/OF від 17.07.2008 року з додатковими угодами в загальному розмірі 192906,10 дол. США, 18541 грн. 72 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1820 грн. 28.01.2014 року на виконання вказаного рішення Суворовського районного суду м. Одеси було видано виконавчі листи № 1527/10603/12 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Мафін Банк» заборгованості за кредитним договором № 2837/OF у сумі 192\~906,10 дол. США, а також про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Мафін Банк» судового збору в розмірі 1820 грн Вказані виконавчі листи перебували на виконанні Суворовського ВДВС м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області у зведеному виконавчому провадженні № 43559152, в рамках виконання якого 01.09.2016 року постановою заст. начальника Суворовського відділу ДВС м. Одеси накладено арешт на все майно боржника [PERSON] . В той же час, 15.12.2016 року заступником начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Войтенко В.В. у виконавчому провадженні № 42775009 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві (виконавчий лист № 1527/10603/12 від 28.01.2014 року) з огляду на те, в ході реалізації виконавчих дій коштів від реалізації рухомого майна боржника недостатньо для задоволення вимог. Стягнуто та перераховано борг у розмірі 2042092,98 грн., стягнуто витрат 42,72 грн., стягнуто виконавчий\~збір 204209,30\~грн. Інше майно на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу встановлена заборона банку. Окрім того, 15.12.2016 року заступником начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Войтенко В.В. у виконавчому провадженні № 38060347 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві (виконавчий лист № 2-4270/2011 від 23.04.2013 року) з огляду на те, в ході реалізації виконавчих дій коштів від реалізації рухомого майна боржника недостатньо для задоволення вимог. Стягнуто та перераховано борг у розмірі 595069,92 грн., стягнуто витрат 42,72 грн., стягнуто виконавчий\~збір 60395,82\~грн. Інше майно на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу встановлена заборона банку. Судом встановлено, що 11.12.2018 року між ПАТ «МТБ Банк» та ТОВ «ФК «Стандарт Фінанс Групп» були укладені договори відступлення права вимоги, згідно яких права вимоги за Кредитними договорами №1880 від 18.10.2005 року та № 2837/OF від 17.07.2008 року, разом з додатками, а також додаткові угоди/договори до них, що укладені між ВАТ «Морський транспортний банк» та [PERSON] , перейшли до ТОВ «ФК «Стандарт Фінанс Групп», що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями даних договорів (а.с. 50 61). В подальшому, 11.12.2018 року між ТОВ «ФК «Стандарт Фінанс Групп» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, в порядку та на умовах яого ТОВ «ФК «Стандарт Фінанс Групп» відступило за плату [PERSON] право вимоги за Кредитними договорами №1880 від 18.10.2005 року та № 2837/OF від 17.07.2008 року, а [PERSON] замінила ТОВ «ФК «Стандарт Фінанс Групп» як сторону кредитора у зазначених Кредитних договорах, та прийняла на себе всі його права та обов`язки за Кредитним договором, що підтверджується наявною в матеріалах копією вказаного договору (а.с. 62 68). 17.01.2019\~року Суворовським\~районним судом\~м.\~Одеси постановлено\~ухвалу про\~заміну сторони\~стягувача у\~виконавчому документі,\~якою замінив\~вибулого стягувача\~ПАТ «Марфін\~Банк» на\~його правонаступника\~ [PERSON] \~у виконавчому\~провадженні про\~стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором №1880 від 18.10.2005 року з додатковими угодами в загальному розмірі станом на 04.07.2011 рік 1476899 грн. 80коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1820 грн. Окрім того, 05.03.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси було постановлено ухвалу про заміну сторони стягувача у виконавчому документі, якою замінив вибулого стягувача ПАТ «Марфін Банк» на його правонаступника [PERSON] у виконавчому провадженні про стягнення в солідарному порядку в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 2837/OF від 17.07.2008 року з додатковими угодами в загальному розмірі 192906,10 дол. США, 18541 грн. 72 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1820 грн. Згідно довідки від 01.12.2020 року, яка видана громадянину [PERSON] вбачається, що станом на 27.10.2020 року в нього відсутні боргові зобов`язання перед [PERSON] за кредитними договорами №1880 від. 18.10.2005 року та № 2837/OF від 17.07.2008 року (а.с. 35). Дана довідка надана позивачу гр. [PERSON] . З наявної в матеріалах справи Інформаційної з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 236439251 від 10.12.2020 року вбачається, що [PERSON] на праві спільної часткової власності у частці 1/2 належать нежитлові приміщення № 511 за адресою: [ADDRESS] . Однак, представником позивача було надано Інформаційну Довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 251495180 від 07.04.2021 року, з якої вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить нежитлові приміщення № 511, загальною площею 417.3 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 118). Окрім того, із зазначеної вище Інформаційної з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 236439251 від 10.12.2020 року вбачається, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про обтяження № 16189136, вид обтяження: арешт нерухомого майна; дата, час державної реєстрації: 02.09.2016 11:03:26; підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43559152, видана 01.09.2016 року, видавник: Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеса головного територіального управління юстиції в Одеській області. 16.07.2021 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Першого Суворовського відділу ДВС міста Одеси Південного МУМЮ (м. Одеса) із заявою про зняття арешту нерухомого майна, накладеного постановою про арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 43559152, винесеною ст. державним виконавцем Суворовського ВДВС м. Одеси Войтеком В.В. 01.09.2016 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 1527/10603/12 від 28.01.2014 року та № 2-4270/2011 від 23.04.2013 року та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження № 16189136. Однак, листом № 32030 від 28.07.2021 року начальником першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Собяніной О.В. позивача було повідомлено про те, що ВП № 42775009 закінчено 15.12.2016 року згідно п.8 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний на той час), виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не стягнуто. В межах виконавчого провадження № 42775009 накладено арешти. ВП №38060347 закінчено 15.12.2016 року згідно п.8 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний на той час), виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не стягнуто. В межах виконавчого провадження № 38060347 накладено арешти. Більш детальна інформація у відділі державної виконавчої служби відсутня. Згідно приписів п.2 ч. 9 наказу від 07.06.2017 року №1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи копіями зазначеного листа. Однак, із зазначених вище постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП № 42775009 від 15.12.2016 року та ВП № 38060347 від 15.12.2016 року вбачається, що в ході проведення виконавчих дій у ВП № 42775009 стягнуто витрати 42,72 грн. та виконавчого збору в розмірі 204209,30 грн., а в ході проведення виконавчих дій у ВП № 38060347 стягнуто витрати 42,72 грн. та виконавчого збору в розмірі 60395,82 грн. Судом встановлено, що згідно відкритий даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається відсутність відкритого виконавчого провадження № 43559152. В той же час, із письмових пояснень представника третьої особи ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Янковської І.В. вбачається, що арешт на майно [PERSON] було накладено в рамках зведеного виконавчого провадження № 43559152, яке перебувало на виконанні у Суворовському відділі ДВС м. Одеси. Вказане виконавче провадження було завершено на підставі п. 15 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно з\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 4\~ст. 10 ЦПК України\~суд має застосовувати при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно статті 1 Протоколу 1 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. За змістом\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до\~ст. 319 цього Кодексу\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до положень частин першої та другої ст.\~56\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною четвертою ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, частиною п`ятою цієї статті встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Таким чином, власник майна, який протиправно обмежений у здійсненні права власності накладенням арешту на його майно, має право вимагати усунення порушення шляхом зняття арешту з цього майна. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та зняття арешту з його майна, накладеного в рамках зведеного виконавчого провадження № 43559152, постановою ст. державним виконавцем Суворовського ВДВС м. Одеси Войтеком В.В. від 01.09.2016 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 1527/10603/12 від 28.01.2014 року та № 2-4270/2011 від 23.04.2013 року, оскільки дане виконавче провадження є завершеним, боргових зобов`язань [PERSON] перед стягувачем [PERSON] немає, у матеріалах справи відсутні будь які докази щодо існування підстав для продовження обтяження на майно позивача, проте накладений арешт є незнятим, чим порушено право позивача володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, а тому таке право підлягає захисту. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у зведеному виконавчому провадженні № 43559152, яке є завершеним, порушується право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна боржника у зведеному виконавчому провадженні № 43559152. На підставі та

Outcome: approved