Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свій позов обґрунтовують тим, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Крім них в цій квартирі ще зареєстровані [PERSON] та відповідач. [PERSON] уклала шлюб 10.12.1999 з [PERSON] На цій підставі відповідача і було зареєстровано у вищезазначеній квартирі. Їхнє подружнє життя не склалось і шлюб було розірвано у 2012 році. Починаючи з квітня 2008 року [PERSON] жилим приміщенням не користується, спільний побут позивачі з ним не ведуть, взаємних прав та обов'язків не мають, а точне місце перебування його не відоме. Позивачі зазначають, що від спільних знайомих стало відомо, що відповідач виїхав до Російської Федерації, та є у нього нова сім'я. Оскільки відповідач перестав бути членом їхньої сім'ї, коли розірвав шлюб з [PERSON], та спільно з ними не проживає, то він вважається таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. А факт того, що відповідач не проживає в кв.№ 29 по вул. Благовісна 455 в м. Черкаси більше 7 років підтверджується актом опитування сусідів від 18.01.2016. Зважаючи на те, що відповідач не проживає у квартирі, то відповідно участі в її утриманні, сплаті комунальних послуг він не бере. А враховуючи той факт, що комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб, то їхня сім'я щомісяця несе додаткові витрати, до того ж виникають труднощі при оформленні субсидії. Все це стало підставою для звернення до суду, оскільки з кожним разом тарифи на оплату комунальних послуг збільшуються, а пенсії та зарплата позивачів не такі великі, щоб сплачувати зайві кошти за особу, що фактично не проживає і не користується житлово-комунальними послугами. Таким чином, оскільки відповідач у квартирі не проживає більше шести місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням та комунальні послуги, не несе витрат по утриманню квартири, то він вважається таким, що втратив право користування нею. В судове засідання позивачі не з'явилися, надавши заяви від 03.03.2016, в яких просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: відповідно до копії свідоцтва на право власності на житло від 20.08.1997 № 14481 квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної, сумісної або часткової власності [PERSON], та членам його сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.10.2014 по спадковій справі № 47/2014, засвідченого приватним нотаріусом [PERSON], спадкоємцем після смерті [PERSON], [INFO], яка померла 05.11.2008, є її син [PERSON], а спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з права власності на ? частку квартиру [ADDRESS] Відповідно копії Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 01.10.2014 власником ? частки квартири [ADDRESS] є [PERSON] Згідно копії довідки виданої КП Придніпровською СУБ від 16.01.2016 № 83 в квартирі [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до довідки зареєстрованої канцелярією Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.02.2016 за вхід. № 3143 наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Черкаській області, відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно копії акту опитування сусідів від 18.01.2016 в кв.№ 29 по вул. Благовісній, 455 в м. Черкаси [PERSON] не проживає більше 7 років. Відповідно до копії рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2012, справа № 2314/3396/2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON]) розірвано. Статтею 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно ч.1 ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). Крім того, в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сімї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання предявивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі ст.ст. 64, 71, 72,156 ЖК України,

Outcome: approved