Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] 29 травня 2014 року звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] обгрунтовуючи свої вимоги тим, що з травня 1995 року він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21 лютого 2002 року; під час шлюбу [INFO] в них народився син [PERSON] і його було записано батьком дитини, але як стало йому відомо від знайомих, що відповідачка до шлюбу зустрічалась з іншим чоловіком і перебуваючи в шлюбі зраджувала йому; після відвідування лікаря він дізнався, що не може мати дітей, а тому не може бути батьком [PERSON] Позивач після відновлення провадження у справі в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує. В минулому судовому засіданні поясняв, що сумніви в своєму батьківстві в нього були ще при народженні сина, оскільки дитина була зачата до шлюбу з відповідачкою, а народилася вже у шлюбі; остаточно він переконався у неможливості бути батьком сина [PERSON] у серпні 2011 року після проведення відповідного медичного обстеження. Хоча син і досяг повноліття, але підтримує свій позов для власного самовпевнення у своєму батьківстві. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що позивач є біологічним батьком їх сина [PERSON] й на протязі шести років спільного проживання ніколи не висловлював своїх сумнівів у батьківстві; також позивач має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] від іншого шлюбу. Зазначає, що їх син вже досяг повноліття, а тому позивач за законом не має права оспорювати своє батьківство. Третя особа [PERSON] після відновлення провадження у справі в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи; в минулому судовому засіданні вважав вимоги позивача безпідставними, оскільки той ніколи не заперечував щодо нього свого батьківства. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до положень чч.1-3 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (вісімнадцятирічного віку в розумінні вимог ст.6 СК України). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON]. уклали між собою шлюб 20 травня 1995 року (актовий запис №715), який розірвано 21 лютого 2002 року (актовий запис №198); після укладення 02 вересня 2002 року повторного шлюбу (актовий запис №05) відповідачка носить прізвище [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про одруження, розірвання шлюбу, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. Як вбачається з копії актового запису про народження №114 від 16.01.1996р. та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження позивач значиться батьком, а відповідачка - матір'ю сина [PERSON], [INFO], й підставою запису відомостей про батька дитини є свідоцтво про укладення між сторонами шлюбу (дитина народжена у подружжя). За висновками судово-медичної (генетичної) експертизи №269 від 21.08.2014р. біологічне батьківство позивача відносно [PERSON] доведено - вірогідність складає величину не менш ніж 99,99%. Дослідивши вищезазначену експертизу, суд приходить до висновку, що вона відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, яке регламентує проведення таких експертиз, є належно вмотивованою, даною на підставі повного вивчення відібраних зразків крові обох батьків та самої дитини, а також узгоджується з поясненнями відповідачки та третьої особи, і суд не вбачає підстав сумніватися в її достовірності. Ці висновки експертизи суд кладе в основу рішення. Натомість, суд не може взяти до уваги доводи [PERSON] про неможливість його бути батьком сина [PERSON] з посиланням на медичну довідку від 09.08.2011р., оскільки неспроможність позивача до зачаття на час проведення обстеження та видачі зазначеної довідки жодним чином не свідчить про втрату ним репродуктивної функції на період перебування в шлюбі з відповідачкою та народження сина [PERSON] (1995 рік). Крім того, суд зважує і на ту обставину, що [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом 29 травня 2014 року, в той час як його син [PERSON], [INFO], на цей момент вже досяг повноліття. Таким чином, враховуючи викладені обставини позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed