Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

\~ [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 18 травня 2015 року звернулися до суду з заявою, в якій зазначають, що на даний час вони зареєстровані та проживають [INFO]. Дана квартира їм належить на підставі свідоцтва про право власності на житло та договору дарування 1/4 частини квартири від 28 серпня 2013 року, які відповідач по справі подарував безоплатно своїй матері [PERSON]. \~ \~ \~ \~ Позивачі вказують, що на даний час вони не в змозі в повному обсязі користуватися їхнім майном, оскільки прописка відповідача у їхній квартирі не дозволяє їм як власникам, розпоряджатися на власний розсуд вказаною квартирою, а відповідач не проживає в ній понад 10 років, власного майна в ній не має, а тому позивачі звернулися до суду та просять задовольнити позовні вимоги. Позивачі у судове засідання не з'явилися, однак надали на адресу суду письмові заяви, у яких просять розглянути справу у їх відсутності, на позовних вимогах наполягають, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.23-25). Відповідач у судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат виїхав» (а.с.19-26). Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяви позивачів, неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копій паспортів позивачі [PERSON], [INFO], уродженець та мешканець [ADDRESS]; [PERSON], [INFO], уродженка та мешканка [ADDRESS]; [PERSON], [INFO], уродженка та мешканка [ADDRESS] (а.с.3-7). З копії свідоцтва про шлюб встановлено, що [PERSON] 12 березня 2015 року уклала шлюб з [PERSON]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON](а.с.8) Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло квартира №1, розташована в м. Ананьєві, вул. Пушкіна, 37, на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]І.(а.с.10). З копії договору дарування ? частини квартири від 28 серпня 2013 року встановлено, що [PERSON] подарував та передав безоплатно [PERSON] ? частину квартири №1 у житловому будинку №37 в м. Ананьєві, вул. Пушкіна, Одеської області(а.с.11). Згідно з копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №8574225 від 28 серпня 2013 року квартира №1, розташована в м. Ананьєві, вул. Пушкіна, 37, Одеської області, перебуває у спільній частковій приватній власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON](а.с.12). З копій письмових пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 22 квітня 2015 року, встановлено, що [PERSON] на протязі більш ніж 10 років не проживає за адресою: [INFO], та його місце знаходження не відоме(а.с.13-15). Відповідно до довідки Ананьївської міської ради Одеської області №784 від 23 квітня 2015 року [PERSON] на протязі більш ніж 10-років не проживає в [INFO](а.с.16). Згідно з довідкою Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 01 липня 2015 року [PERSON] зареєстрований в [INFO](а.с.17). За змістом положень ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ч. 1 ст.\~316, ч. 1 ст.\~317, ч. 1 ст.\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути залишені за позивачами, враховуючи їх бажання. На підставі викладеного,

Outcome: approved