Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] в квітні 2017 року заявив позов, за яким, з урахуванням наступних уточнень, просив стягнути зі [PERSON] нараховані на заборгованість за кредитним договором від 28.11.2007 р. № 281107/6: пеню, за період з 09.08.2011р. по 17.04.2012р., в сумі 523052,69 грн.; інфляційні втрати, за період з 21.03.2015р. по 10.10.2017р., в сумі 2012252,40 грн.; та 3% річних, за період з 21.03.2015р. по 10.10.2017р., в сумі 257458,05грн., а всього стягнути 2792763,14 грн., за підстав неналежного виконання зобов'язань за договором. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти позову і заявив про застосування до спору наслідків пропуску позивачем строків позовної давності. Судом встановлено таке. 28.11.2007 року між АБ «Синтез» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 281107/6, за умовами якого банк надав останньому кредит в розмірі 1 000 000 доларів США на споживчі потреби, який в подальшому згідно з додатковою угодою від 28.01.2009 року № 3 до кредитного договору було збільшено до 1 013 500 доларів США, зі сплатою 16 % річних, яка в подальшому згідно з додатковими угодами від 27.11.2008 року № 1 та від 26.12.2008 року № 2 до кредитного договору була збільшена до 18 % річних, строком до 27.12.2008 року, який у подальшому було продовжено до 17.04.2009 року, згідно з додатковою угодою від 26.12.2008 року № 2 до кредитного договору. Додатковою угодою № 4 до кредитного договору від 28.01.2009 року визначено, що сторони за взаємною згодою домовились перевести заборгованість позичальника за кредитним договором у розмірі 1 013 500 доларів США в заборгованість у гривні за курсом 6, 60 грн. за 1 долар США і сума заборгованості позичальника за кредитним договором починаючи з 28.01.2009 року складає 6 587 750 грн. 28.01.2008 року між АБ «Синтез» та ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» було укладено договір відступлення права вимоги за зобов'язаннями, що випливають з умов кредитного договору. 28.09.2009 року між АБ «Синтез» та ТОВ «Українська телекомунікаційна ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» було укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до якого ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» прийняла всі права за договорами іпотеки. 08.08.2011 року між ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги за зобов'язаннями, що випливають з умов кредитного договору від 28.11.2007 року № 281107/6. 08.11.2011 року між ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки. Розмір заборгованості на 08.11.2011 року визначено в сумі 6 587 750 грн. У зв'язку із визнанням банкрутом TOB «Альянс технік», що є майновим поручителем відповідача та іпотекодавцем за зобов'язаннями, що випливають із вищевказаного кредитного договору, в рамках процедури відновлення платоспроможності товариства шляхом задоволення вимог кредиторів за рахунок обміну на активи цього підприємства відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» позивач частково задовольнив свої вимоги за рахунок предмета іпотеки згідно з договором іпотеки від 28.11.2007 року за реєстровим номером 1294, шляхом прийняття його у власність за вартістю 2 804 408 грн., на підставі проведеної оцінки предмета іпотеки. На підставі мирової угоди у справі, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва у справі № 44/48-6, та акта приймання - передачі від 07.12.2011 року позивач зареєстрував 27.11.2011 року право власності на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 28.11.2007 року. Залишок заборгованості за кредитом на час прийняття предмета іпотеки складав 3783342 грн. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.09.2016р. постановлено до стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 20.03.2015р. у розмірі 4883682,59 грн., що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 3353754 грн., інфляційних втрат у розмірі 1133568,85 грн., та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 396359,74 грн. В судовому засіданні встановлено, що дане рішення суду залишається не виконаним. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача нарахованих на борг інфляційних втрат та 3% річних, а тому суд перевіривши розрахунки вказаних сум і знайшовши їх правильними, вважає за необхідне позов в цій частині вимог задовольнити. Що стосується вимог позову про стягнення пені, то в їх задоволенні слід відмовити, застосувавши до спору наслідки пропуску позивачем строків позовної давності, відповідно до ст. 267 ЦК України. Доводи позивача про те, що перебіг строку позовної давності, за обставин справи, має відраховуватись з дня відступлення позивачу прав вимоги за кредитним договором є надуманими. Отже, позов підлягає задоволенню частково в сумі 2269710 грн. 45 коп. За такого рішення, витрати у справі підлягають розподілу між сторонами пропорційно задоволеної частки вимог, відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 625 ЦК України,

Outcome: partial