Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 07.06.2003 року за актовим записом № 2 виконкомом Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області. Від цього шлюбу у них 08.11.2003 року народилася дочка [PERSON] та 10.05.2008 року дочка [PERSON]. На даний час в Богуславському районному суді перебуває справа за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач відмовляється, хоча працездатний, інших осіб на утриманні не має. Неповнолітні доньки знаходиться на її повному утриманні, тому вона вимушена звернутися до суду із даною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але звернулаcя до суду із завою, в якій просила розглянути справу без її участі та уточнила свої позовні вимоги в частині розміру стягнення аліментів з відповідача, а саме просить стягнути 1/3 частину його заробітку. Вимоги підтримує повністю та просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, натомість звернувся до суду із завою, в якій просить розглянути справу без його участі. Уточнені позовні вимоги позивача визнає повністю і не заперечує проти стягнення аліментів. Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч. 4 ст. 130 ЦПК України, абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Outcome: approved