Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області та просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті його батька [PERSON], а саме: житловий будинок в [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог позивач посилавсь на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до якої увійшло нерухоме майно, а саме, домоволодіння, що розташовується в у [ADDRESS]. У відповідності до статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями першої черги майна померлого є [PERSON], син померлого і позивач по справі, а також [PERSON] (дружина померлого) та [PERSON] - син померлого та брат позивача. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Позивач [PERSON] прийняв спадщину за законом, що відкрилась після смерті його батька, оскільки своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] В свою чергу [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились, подавши відповідні заяви до нотаріуса по місцю заведення спадкової справи. Являючись єдиним спадкоємцем, позивач не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва, так як спадкодавець за життя не отримав правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння. У судове засідання позивач не прибув, його представник [PERSON] через канцелярію суду подав письмову заяву з проханням слухати справу у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання свого представника не направили, подали до суду заяву, в якій просили справу слухати у відсутність їхнього представника, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 04/14 до майна померлого [INFO] [PERSON], суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 20.09.2013р. виконавчим комітетом Маковищенської сільської ради Макарівського район Київської області), який до дня смерті постійно проживав у [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до якої увійшло нерухоме майно, а саме, домоволодіння, що розташовується в у [ADDRESS]. Факт належності померлому вказаного нерухомого майна підтверджується договором купівлі-продажу, який посвідчено 13.07.1985р. секретарем виконавчого комітету Копилівської ради народних депутатів та зареєстровано в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №24 (станом на 1985 рік село Маковище адміністративно підпорядковувалось Копилівській раді народних депутатів). У відповідності до статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями першої черги майна померлого є [PERSON], син померлого і позивач по справі, а також [PERSON] (дружина померлого) та [PERSON] - син померлого та брат позивача. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Позивач [PERSON] прийняв спадщину за законом, що відкрилась після смерті його батька, оскільки своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] (копія витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі міститься в матеріалах справи). В свою чергу [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились, подавши відповідні заяви до нотаріуса по місцю заведення спадкової справи. (аркуш спадкової справи 2,3,4) Однак державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане домоволодіння, що розташовується в [ADDRESS]. Нотаріус пояснив, що свідоцтво про право на будинок як на спадковий, не може бути видано у зв'язку з тим, що право власності померлого [PERSON] на вказане домоволодіння не було зареєстровано відповідно до чинного на той час законодавства (згідно листа приватного нотаріуса [PERSON] від 18.04.2014р. №144/02-14). Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.05р. у випадку відсутності у померлої особи правовстановлюючого документу на нерухоме майно, державна реєстрація якого не проводилась, питання належності нерухомого майна такій особі має вирішуватись в судовому порядку. Відповідно до статті 128 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час укладення вказаного договору, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до статті 227 Цивільного кодексу УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Як вбачається з обставин справи, померлий [PERSON] не зареєстрував вказаний договір купівлі- продажу від 13.07.1985р. у виконавчому комітеті Копилівської сільської ради та в Макарівському БТІ. В той же час відсутність такої реєстрації (з урахуванням норм законодавства, чинного на дату укладення договору) не має наслідком недійсності вказаної угоди, а тому є всі підстави стверджувати, що померлий [PERSON] правомірно набув у власність спірне домоволодіння. Факт належності домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS], належить [PERSON] підтверджується також випискою з погосподарської книги Маковищанської сільської ради від 13.03.2014р. №86. Як зазначено в договорі купівлі-продажу від 13.07.1985р., відчужуване домоволодіння належало продавцю - [PERSON] - на підстав запису в погосподарській книзі Копилівської сільської ради за №111 від 01.01.1985р. Хоча в договорі і не зазначено точної адреси домоволодіння, однак як вбачається з довідки Маковищанської сільської ради від 13.03.2014р. №85, мова йде саме про домоволодіння, яке розташоване у [ADDRESS]. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно пп. 3.14 п. З глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Враховуючи те, що позивач по справі прийняв спадщину за законом, що відкрилась 17.09.2013 після смерті його батька [PERSON], вважається, що він прийняв усе спадкове майно померлого, в тому числі і вищевказане домоволодіння, що у [ADDRESS], яке належало померлому на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчено 13.07.1985р. секретарем виконавчого комітету Копилівської ради народних депутатів та зареєстровано в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №24. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до технічного паспорту, виданого ТОВ «М БУДТЕХЕКСПЕРТ» 27.02.2014 р., до складу домоволодіння за вказаною вище адресою входить: житловий будинок загальною площею 65,4 кв.м, житловою площею 35,9 кв.м. - під літ. «А», веранда «а», ганок «а1», погріб «Б», убиральня «В», літня кухня «Г», гараж «Д», колодязь №1, огорожа №2-5, вартістю 112 170,00 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved