Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачі є власниками квартир відповідно [ADDRESS] та [ADDRESS]. 24.11.2014 року приблизно о 09 год. ранку квартири позивачів послідовно було затоплено водою. Внаслідок чого суттєво пошкоджені приміщення кухні, в місцях залиття була електропроводка, яка також зазнала руйнування. Викликаний працівник обслуговуючого ЖЕО «ВОП «Дегтярівка» слюсар встановив, що джерелом затоплення став злам фільтра холодної води у квартирі [ADDRESS], який самостійно без залучення відповідних фахівців, встановив [PERSON] За даним фактом працівниками ЖЕО «ВОП «Дегтярівка» ТОВВ «Київжитлосвіт» було складено комісійний акт. За таких обставин з метою встановлення вартості шкоди позивачі звернулись до спеціалізованого підприємства ПП «Бізнес-Оцінка» Як свідчать Звіти від 08.12.2014 р. шкода спричинена [PERSON] становить 15 148,92 грн., [PERSON] - 9 781,42 грн. Також позивачі сплатити спеціалістам за проведення дослідження суму у розмірі 686,00 кожна. Зважаючи на спричинену [PERSON] шкоду позивачі просять суд стягнути з нього на користь [PERSON] вартість відновлювального ремонту 15 148,92 грн., вартість складання Звіту 686,00 грн., а всього 15 834,92, моральну школу 500,00 грн.; на користь [PERSON] вартість відновлювального ремонту 9 781,42 грн., вартість складання Звіту 686,00 грн., а всього 10 467,42 грн., моральну шкоду у сумі 500,00 грн. В подальшому позивачі у зв»язку із тим, що в квартирі [ADDRESS] мешкають крім [PERSON] інші особи просили суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] спричинену шкоду солідарно. Остаточно позивачі просили стягнути з відповідачів солідарно на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 15 635,00 грн., моральну шкоду у розмірі 650,00 грн. з індексацією згідно даних щодо індексу споживчих цін Міністерство статистики України з моменту постановлення рішення суду та на момент його виконання; на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 9 851,00 грн., моральну шкоду у розмірі 650,00 грн. з індексацією згідно даних щодо індексу споживчих цін Міністерство статистики України з моменту постановлення рішення суду та на момент його виконання та солідарно судові витрати. В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] заперечували щодо задоволення вимог. Пояснили, що акт про залиття складений на 10 день після випадку, а дефектний авт. аж 08.12.2014 року, тобто з грубим порушенням строку їх складення. Доказом же на підтвердження розміру матеріальних збитків позивачі вважають звіт № 1359 від 16.02.2017 р. та № 1364 від цієї ж дати, складені спеціалістом з проектно-кошторисної документації та визначення вартості будівельних робіт. Такі звіти в розумінні вимог чинного законодавства не можуть бути належними доказами. Таким чином, позивачами не доведено розмір збитків, причинно-наслідковий зв»язок між діями відповідачів та шкодою, а тому позов задоволенню не підлягає. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як свідчать матеріали справи [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS], [PERSON] співвласником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвами про право власності на житло, копії яких долучено до матеріалів справи. 24.11.2014 р. , як свідчать матеріали справи, відбулось залиття належних позивачам квартир, у зв»язку із чим [PERSON], [PERSON] звернулись з заявами до ВОП «Дегтярівська» про складання актів та складання кошторису вартості відновлювальних робіт За наданою довідкою Центру Комунального Сервісу від 16.03.2016 р. в кВ. [ADDRESS] проживають і зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Внаслідок залиття квартири [ADDRESS], [ADDRESS] позивачам було спричинено шкоду. За положеннями ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 зазначеної статті визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 03.12.2014 р. комісія ВОП «Дегтярівка» ТОВ «Київжитлосвіт» в складі: інженера [PERSON], майстра тех.. дільниці [PERSON], слюсаря-сантехника [PERSON] склала акти на предмет залиття квартир [ADDRESS], [ADDRESS]. Залиття сталось внаслідок пориву очисника холодної води в вище розташованій квартирі [ADDRESS]. Отже позивач зобов»язаний надати суду докази у підтвердження завданої йому шкоди, а відповідач повинен довести, що дана шкода була завдана не з його вини. Враховуючи презумпцію винуватості, встановлену ч. 2 ст. 1166 ЦК України, саме відповідачі мають надати докази. що залиття відбулось не з їх вини. Положеннями ч. 1 ст. 10 ЖК УРСР встановлено, що громадяни зобов»язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями. Під час розгляду справи, відповідачами не було надано жодного доказу того, щодо спростування викладених у акті ТОВ «Київжитлосвіт» обставин - наявності прориву очисника води в квартирі [ADDRESS], що розташована над квартирами позивачів. Зважаючи на викладене, приписи чинного законодавства України суд приходить до висновків про відсутність доказів, які б спростовували вину мешканців квартири [ADDRESS] у залиття квартир [PERSON], [PERSON] З іншого боку положеннями ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підтвердження розміру матеріальної шкоди позивачами надано звіти № 1364 та 1359 від 17.02.2017 р. про зведений кошторисний розрахунок вартості визначення розміру збитку внаслідок залиття квартири [ADDRESS] та [ADDRESS], що їх виконано спеціалістом з проектно - кошторисної документації та визначення вартості будівельно - ремонтних робіт [PERSON] на замовлення позивачів. За положеннями ст. 1192 ЦК України розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається на підставі реальної вартості пошкодженого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого майна. Вищезазначені Звіти, складені спеціалістом з проектно-кошторисної документації та визначення вартості будівельно-ремонтних робіт, на думку суду, не можуть бути належним та допустимим доказом розміру збитків, за умови відсутності відомостей щодо наявності у такого фахівця повноважень на надання звітів щодо визначення розміру збитків. Копія кваліфікаційного сертифіката особи, яка склала звіт на замовлення позивачів, і яка є невід»ємним додатком до такого звіту не міститься в матеріалах справи. Приписами ст. 143 ЦПК України передбачено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Зважаючи на викладені обставини в судовому засіданні стороні позивача було роз»яснено можливість застосування фахівців для з»ясування обставин, що мають суттєве значення для розгляду справи. Проте, [PERSON], [PERSON] не виявили бажання скористатися наданим їм чинним процесуальним законом України правом щодо заявлення клопотання про призначення експертизи. Інших документів, крім наданих звітів, які б достовірно свідчили про розмір збитків, які підлягають стягненню в розумінні положень ст. 1166, 1192 ЦК України, позивачами надано не було. При цьому розмір збитків, що їх має бути відшкодовано, має бути доведеним особами, які заявляють про їх наявність. Приписами ст. 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, положеннями ст. 11 ЦПК України встановлено обов»язок суду розглядати цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає за можливе зазначити. що позивачами не доведено розмір шкоди спричинений відповідачами залиттям, яке сталось 24.11.2014 року належними, а отже погодтитись з запереченнями відповідачів в цій частині, та з огляду на відсутність у суду обов»язкову збирати докази а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні позову і цій частині. За приписами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Пленум Верховного Суду України в п. 5 постанови № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз'яснив, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачам з боку відповідачів. Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнали позивачі, зміни, які відбулись в їх житті, негативних наслідків щодо душевної рівноваги та морального стану позивачів, а тому оцінює моральну шкоду в 650,00 грн. При цьому суд вважає за можливе відмовити у стягненні моральної шкоди з індексацією згідно даних щодо індексу споживчих цін Міністерство статистики України з моменту постановлення рішення суду та на момент його виконання, оскільки позивачами не було доведено таку можливість, в розумінні чинного законодавства України. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст.88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial