Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат адвокатського об`єднання «Сила права» Башуцький І.Я., звернулися до суду з позовом до Природного заповідника «Медобори»( далі - ПЗ «Медобори») та просять визнати незаконним та скасувати наказ ПЗ «Медобори» № 5-К від 20.01.2021 року «Про оголошення догани [PERSON] »; визнати незаконним та скасувати наказ ПЗ «Медобори» № 7-К від 22.01.2021 року «Про оголошення догани [PERSON] »; визнати незаконним та скасувати наказ ПЗ «Медобори» № 8-К від 27.01.2021 року «Про звільнення майстра лісу Городницького лісництва», згідно ст. 40 п.2, п. 3 КЗпП України, у зв`язку із порушенням «Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність» від 25.11.2020 року; поновити [PERSON] на посаді (роботі) майстра лісу Городницького лісництва природного заповідника «Медобори» з 27.01.2021 року; стягнути з Природного заповідника «Медобори» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.01.2021 року по день поновлення його на роботі та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог адвокат Башуцький І.Я. посилається на те, що керівництвом ПЗ «Медобори» 27.01.2021 року видано [PERSON] трудову книжку, з якої вбачається, що [PERSON] звільнено з роботи згідно п.2, п.3 ст. 40 КЗпП, на підставі наказу №8-К від 27.01.2021 р. Копії самого наказу про оголошення доган та копії наказу про звільнення з роботи ПЗ «Медобори» в день звільнення не видано [PERSON] . Їх отримано 08.02.2021 року представником на адвокатський запит. Вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню накази ПЗ «Медобори» від 20.01.2021 року № 5-К «Про оголошення догани [PERSON] » та від 22.01.2021 року № 7-К «Про оголошення догани [PERSON] », оскільки з часу прийняття на роботу та по 27 січня 2021 року [PERSON] чесно і сумлінно працював у ПЗ «Медобори», своєчасно і точно виконував свої трудові обов`язки, розпорядження керівництва, додержувався трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставився до майна, матеріальнолї шкоди ПЗ «Медобори» не завдавав. 10 вересня 2018 року [PERSON] нагороджений Грамотою Тернопільського ОУЛМГ (наказ №51-К від 10.09.2018) та станом на 27 січня 2021 року факти або документи (докази), які б свідчили про невідповідність [PERSON] займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації відсутні. До застосування дисциплінарного стягнення, власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Проте, т.в.о. директора ПЗ «Медобори» О.Ходинь, застосовуючи до [PERSON] дисциплінарні стягнення у виді оголошення доган та звільнення, не зажадав від останнього письмових пояснень та взагалі не повідомив його про причини застосування вказаних стягнень. Посилається на те, що звільнення [PERSON] згідно наказу №8-К від 27.01.2021 року на підставі двох пунктів, а саме п.2 і п.3 ст. 40 КЗпП України є незаконним, оскільки вказані підстави є самостійними і виключають можливості їх одночасного застосування, оскільки звільнення на підставі п.2 ст.40 КЗпП України у випадку виявлення невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, відбувається без вчинення працівником дисциплінарного проступку, а розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу на підставі п.3 ст.40 КЗпП України є наслідком вчинення працівником дисциплінарного проступку. Зазначає, що в наказі про звільнення [PERSON] №8-К від 27.01.2021 р. однією з підстав для звільнення останнього є протокол первинної профспілкової організації профспілкового комітету працівників лісового господарства України природнрого заповідника «Медобори», яка надала попередню надала згоду на звільнення [PERSON] . Однак, [PERSON] не є членом первинної профспілкової організації профспілкового комітету працівників лісового господарства України природнрого заповідника «Медобори», а також в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб, підприємців та громадських формувань відсутня юридична особа (профспілка) з таким найменуванням. Просить поновити позивача на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з часу звільнення по день винесення рішення про поновлення з розрахунку, що середньоденна заробітна плата складає 356, 77 грн. та витрати на правничу допомогу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Башуцький І.Я. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснив, що накази про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не відповідають вимогам трудового законодавства, так як у них не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягають порушення трудових обов`язків, самому позивачеві про це невідомо, оскільки порушень не допускав. Час вимушеного прогулу за період з часу звільнення, тобто з 27 січня 2021 року та станом на час розгляду справи складає 101 день, тому просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 36033,77 гривень та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000,00 грн. Представник відповідача адвокат Панчук С.М. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзиву на позов від відповідача не надходило. Суд, заслухавши усні пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки [NUMBER] [PERSON] , з 02.05.1995 року прийнятий лісорубом в Городницьке лісництво природного заповідника «МЕДОБОРИ» та 27.01.2021 року звільнений з посади майстра лісу згідно п.п.2,3 ст.40 КЗпП України. (а.с.5-6) Наказом т.в.о. директора природного заповідника «МЕДОБОРИ» О.Ходинь №5-К від 20.01.2021 року «Про оголошення догани [PERSON] » [PERSON] , майстру лісу Городницького лісництва, оголошено догану у зв`язку із порушенням під час проведення перевірки, які виявлені в обході №5 Городницького лісництва. Підстава: акт перевірки головного лісничого Філь І.Я. від 12.01.2021р., рапорт головного лісничого Філь І.Я. від 13.01.2021р., пояснювальна записка майстра лісу Городницького лісництва [PERSON] від 20.01.2021р., акт про відмову підпису [PERSON] (а.с.7) Наказом т.в.о. директора природного заповідника «МЕДОБОРИ» О.Ходинь №7-К від 22.01.2021 року «Про оголошення догани [PERSON] » [PERSON] , майстру лісу Городницького лісництва оголошено догану у зв`язку із результатами попенного переліку в кВ.42, вид.4 РРВ 2020 року. Підстава: рапорт лісничого Городницького лісництва Наконечного М.А. від 13.01.2021р., рапорт головного лісничого Філь І.Я. від 21.01.2021р ., акт відмови від підпису [PERSON] складений комісією від 21.01.2021 р.(а.с.8) Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівників від роботи у зв`язку з тимчасовою працездатністю або перебування його у відпустці. Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Таким чином, пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення, й правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Аналіз вказаних норм трудового права дає підстави для висновку, що дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення саме трудової дисципліни, причому характер цього порушення визначає вид дисциплінарного стягнення. Адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного дисциплінарного проступку, які мають бути належним чином зафіксовані, роз`яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. При цьому, право обрання виду дисциплінарного стягнення є прерогативою адміністрації роботодавця. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. Однак, в наказах природного заповідника «МЕДОБОРИ» №5-К від 20.01.2021 року «Про оголошення догани [PERSON] » та №7-К від 22.01.2021 року «Про оголошення догани [PERSON] » не зазначено, коли мали місце і в чому конкретно полягають порушення позивачем трудових обов`язків. Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, [PERSON] невідомо коли мали місце і в чому конкретно полягають порушення ним трудових обов`язків, про які йдеться в наказах про оголошення йому стягнень, оскільки жодних порушень він не допускав та пояснення від нього не вимагались. Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням наведеного, накази природного заповідника «МЕДОБОРИ» №5-К від 20.01.2021 року «Про оголошення догани [PERSON] » та наказ №7-К від 22.01.2021 року «Про оголошення догани [PERSON] » про накладення на позивача дисциплінарних стягнень не відповідають вимогам трудового законодавства, тому підлягають скасуванню. Доказів на підтвердження порушення позивачем трудової дисципліни, за порушення яких до нього застосовані стягнення у вигляді доган(наказ №5-К від 20.01.2021 року «Про оголошення догани [PERSON] » та наказ №7-К від 22.01.2021 року «Про оголошення догани [PERSON] »), стороною відповідача суду не надано. Як видно із матеріалів справи, наказом т.в.о. директора природного заповідника «МЕДОБОРИ» О.Ходинь №8-К від 27.01.2021 року «Про звільнення майстра лісу Городницького лісництва», звільнено майстра лісу Городницького лісництва [PERSON] з 27.01.2021 року, згідно п.2, п.3 ст.40 КЗпП України, у зв`язку із порушенням «Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність» від 25.11.2020 року, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації згідно довідника кваліфікаційних характеристик професй працівників, випуск 3 «Лісове господарство і пов`язані з ним послуги», погодженого заступником державного секретаря Мінпраці України М.О. Солдатенко від 17 липня 2003 року, затвердженого заступником голови Держкомлісгоспу України Ю.М. Марчук від 17 липня 2003 року. Систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Підстава: наказ №5-К від 20.01.2021 р., наказ №7-К від 22.01.2021 р., протокол №1 засідання первинної профспілкової організації профспілкового комітету працівників лісового господарства України природного заповідника «Медобори» від 22.01.2021 року.(а.с.9) Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40, п.п. 2,3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці. Згідно з п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Згідно роз`яснень пп.21-23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п.1 ст.41, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника. За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. Як слідує із копії наказу т.в.о. директора природного заповідника «МЕДОБОРИ» О.Ходинь №8-К від 27.01.2021 року «Про звільнення майстра лісу Городницького лісництва», [PERSON] звільнено з 27.01.2021 року, згідно п.2, п.3 ст.40 КЗпП України. Підстава-наказ №5-К від 20.01.2021 р., наказ №7-К від 22.01.2021 р., протокол №1 засідання первинної профспілкової організації профспілкового комітету працівників лісового господарства України природного заповідника «Медобори» від 22.01.2021 року. Відповідно до ст.43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно з положеннями статті 5-1 КЗпП, держава гарантує працездатним громадянам, правовий захист від незаконного звільнення. У постанові Верховного суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс 14 зроблено висновок, згідно якого «під незаконним звільненням слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом». Згідно ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявних в наказі т.в.о. директора природного заповідника «МЕДОБОРИ» О.Ходинь №8-К від 27.01.2021 року «Про звільнення майстра лісу Городницького лісництва» [PERSON] , підстав для звільнення - виявленої відповідачем невідповідності позивача займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, а також систематичного невиконання працівником [PERSON] без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. У справах, у яких оспорюється законність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Сторона відповідача в судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не подавали. Враховуючи наведене та те, що накази природного заповідника «МЕДОБОРИ» №5-К від 20.01.2021 року «Про оголошення догани [PERSON] » та №7-К від 22.01.2021 року «Про оголошення догани [PERSON] » не відповідають вимогам трудового законодавства та підлягають скасуванню, а згідно Наказу т.в.о. директора природного заповідника «МЕДОБОРИ» О.Ходинь №8-К від 27.01.2021 року «Про звільнення майстра лісу Городницького лісництва» вони були підставою звільнення позивача із займаної посади, судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що звільнення позивача за п.2, п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України відбулося без порушення законодавства про працю, тому наказ Природного заповідника «Медобори» № 8-К від 27.01.2021 року «Про звільнення [PERSON] » слід визнати незаконним та скасувати, а [PERSON] поновити на роботі. Статтею 235 ч.2 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Як вбачається із довідки про середню заробітну плату (дохід) №8 від 04.02.2021 року виданої ПЗ «Медобори», [PERSON] за два останні місяці роботи, що передували звільненню, отримав наступну заробітну плату: листопад 2020 року - 7005, 33 грн.; грудень 2020 року - 7978,80 грн. Середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 356, 77 грн.(а.с.10) Час вимушеного прогулу за період часу з 28 січня 2021 року (початок вимушеного прогулу) по 24 червня 2021 року (день ухвалення рішення судом) становить 101 робочий день. Зокрема, у січні 2021 року 2 робочих дні; у лютому 2021 року 20 робочих днів; у березні 2021 року 22 робочих дні; у квітні 2021 року 22 робочих дні; у травні 2021 року 18 робочих днів; у червні 2021 року на день ухвалення рішення судом 17 робочих дні. Враховуючи вищенаведене, норми Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 36 033,77 грн. (101 робочих днів х 356, 77 грн.). Представник позивача [PERSON] - адвокат Башуцький І.Я. в позовній заяві просить стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати, понесені останнім на правничу допомогу Адвокатського об`єднання «Сила права», які в судовому засіданні уточнив та просить стягнути з відповідача в користь позивача 18 000,00 гривень. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано суду договір про надання правничої (правової) допомоги від 26.01.2021 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Сила права» та [PERSON] , додаток №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 26.01.2021 року, ордер серії ВО № 1013775 від 15.02.2021 року, виписку за рахунками за період з 12.05.2021 року по 13.05.2021 року на суму 5 000,00 грн., Акт №1 від 24.06.2021 року обсягу наданої правової допомоги до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 26.01.2021 року. Відповідно до частин 1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 18 000,00 гривень з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню частково, а саме, у розмірі 11 000, 00 грн., враховуючи фактичну тривалість участі представника позивача в судових засіданнях. Крім того, в силу статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу, не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved