Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] в інтересах якого діє адвокат Гринечко Сергій Богданович звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що 02 жовтня 2010 між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розлучення діти постійно проживають з бабусею [PERSON] . Зазначає, що відповідач фактично взагалі не приймає участі у житті та розвитку дітей, вдома з`являється рідко, у спонтанні дні, перерви між появами відповідачки удома можуть доходити до одного разу на місяць, та навіть при цьому не приділяє увагу дітям, вгамовує свої природні потреби (голод), та знову зникає на невизначений час. Гроші, що виділяються на дітей, використовує на власні потреби. Усіма необхідними матеріальними об`єктами діти забезпечуються виключно за рахунок батька та бабусі. Окрім того, відповідачка взагалі не цікавиться навчанням та шкільним побутом дітей, не підтримує зв`язок зі школою, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Вказує, що відповідачка фактично самоусунулася від виховання дітей, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення. не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти та не цікавиться їх навчанням та побутом. У зв`язку з викладеним просить позбавити батьківських прав [PERSON] , по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Гринечко С.Б. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник третьої особи Малецький Я.М. проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтв про народження, виданих повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 12 листопада 2014 року серія [NUMBER] та [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно характеристики [PERSON] наданої НВК «Генічеська школа І-ІІІ ступенів № 3 - дошкільний навчальний заклад», батько та бабуся приділяють належну увагу до навчання і виховання [PERSON] , батько постійно підтримує тісний зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті класу, школи. З характеристики на [PERSON] наданої НВК «Генічеська школа І-ІІІ ступенів № 3 - дошкільний навчальний заклад», вбачається, що вихованням [PERSON] займаються тато і бабуся, які приділяють належну увагу вихованню дитини. Рішенням засідання комісії з питань захисту прав дитини Генічеської районної державної адміністрації від 18 жовтня 2019 року, прийнятим за результатами розгляду матеріалів, наданих службою у справах дітей районної державної адміністрації про виконання батьківських обов`язків [PERSON] , рекомендовано звернутись до Генічеського районного суду щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . Актом фактичного проживання членів родини [PERSON] від 02 грудня 2019 року та довідкою виконавчого комітету Генічеської міської ради від 02 грудня 2019 року № 3826 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON] : донька - [PERSON] та син [PERSON] . Допитай у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю відповідача, пояснила, що остання вихованням дітей не займається, батьківські обов`язки не виконую та зловживає спиртними напоями. З висновку Генічеської районної державної адміністрації про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] від 16 березня 2020 року, слідує, що райдержадміністрації вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] . Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі - СК України). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до положень частин 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статі 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами підтверджується факт того, що відповідач злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не виховує дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, крім того зловживає алкогольними напоями. Доказів, які б спростовували дані факти, відповідачем суду надано не було. За таких обставин, враховуючу, що судом встановлено факт ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків та з огляду на позицію відповідача, яка позовні вимоги визнала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави.

Outcome: approved