Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] в особі його законного представника [PERSON] звернувся в суд з позовом до Ківерцівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його матір - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із 43/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS]. 17.05.1984 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належну їй 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у [ADDRESS] заповіла [PERSON], позивачу по справі. У визначений законом термін він звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки як було встановлено, що за життя спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво, внаслідок чого збільшилась житлова і допоміжна площа житлового будинку, який входить до складу спадщини. Вказана прибудова відповідає дійсним вимогам пожежної безпеки, санітарно-гігієнічним вимогам та інженерному обладнанню. Крім того, вказане самочинне будівництво було здійснене на земельній ділянці, яка належала спадкодавцю. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Просить суд визнати за ним право власності на 43/100 частини житлового будинку загальною площею 108, кв.м., житловою 62,1 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Законний представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Ківерцівської міської ради в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просять проводити слухання справи у відсутності їх представника, щодо задоволення позовних вимог покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом (повторним) серії [NUMBER] від 31.03.2014 року (а.с. 11). Згідно зі свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 20.05.1999 року (а.с. 16) 43/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON]. Як вбачається із технічних паспортів на вказаний житловий будинок був самочинно добудований та збільшений у площі (а.с. 17-25). Відповідно до висновку експертного дослідження житловий будинок з прибудовами по своїм об'ємно-планувальним та конструктивним рішенням відповідає державним будівельним нормам (а.с.34-39) 17.05.1984 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належну їй 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірним будівель, що знаходиться у [ADDRESS] заповіла сину - [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема свідоцтва про право власності від 220.1.2016 року № 51923422 (а.с. 30) самочинна добудова до житлового будинку була проведена на земельній ділянці, яка перебуває у спільній сумісній власності позивача та його законного представника. Позивач у визначений законом термін звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із самочинним збільшенням житлової площі та переплануванням житлового будинку (а.с. 26). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності 43/100 частини житлового будинку загальною площею 108, кв.м., житловою 62,1 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Оскільки на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, враховуючи, що [PERSON] звільнений від сплати судового збору, так як є інвалідом 2 групи, вартість 43/100 частин будинковолодіння становить 294941 грн. 30 коп., тому з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 2949 грн. 41 коп.

Outcome: approved