Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) в інтересах якого діє адвокат Живага О.В., звернувся до суду із позовом до Макарівської районної державної нотаріальної контори Головного територіального Управління юстиції у Київській області (далі - відповідач, Макарівська РДНК), в якому просив зняти обтяження (заборону на нерухоме майно), яке зареєстроване Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області за реєстровим № 51402 від 05.07.2004 року щодо об'єкту нерухомого майна - житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими (присадибними) спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач вказав, що 09.06.2009 року на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за №1761, позивач [PERSON], набув у власність житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований у [ADDRESS]. Після придбання житлового будинку [PERSON], зареєстрував своє право власності на нього в Макарівському БТІ. Дані обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу житлового будинку та копією витягу з реєстру прав власності про реєстрацію права власності [PERSON] 01.06.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Макарівського нотаріального округу [PERSON], з метою вчинення угоди щодо відчуження належного йому на праві власності житлового будинку, шо розташований у [ADDRESS]. При проведенні зазначеної перевірки виявилося, що 05.07.2004 року реєстратором - Макарівською ДНК до даних Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено архівний запис №51402 про заборону щодо відчуження житлового будинку у [ADDRESS], на підставі повідомлення від 14.08.1997 року без номера. При цьому у даних Реєстру зазначено, що власником даного нерухомого майна являється [PERSON]. Окрім того при перевірці виявилося, що також 05.07.2004 року реєстратором - Макарівською ДНК до даних Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено архівний запис № 51572 про арешт житлового будинку у [ADDRESS], на підставі повідомлення від 14.08.1997 року без номера. При цьому у даних Реєстру зазначено, що власником даного нерухомого майна являється [PERSON]. За запитом приватного нотаріуса [PERSON], Київським обласним державним нотаріальним архівом 08.06.2018 року було надано копію справи № 2-36 з Реєстру заборон відчуження житлових будинків за 1990-1998 роки щодо житлового будинку у [ADDRESS], де власником зазначено [PERSON] та лист про відсутність в архіві копій документів на підставі яких внесено заборону та арешт, а також про відсутність даних про зняття зазначених заборон. 04.09.2018 року Макарівська ДНК листом № 1470/01-16 повідомила позивача, що у них також відсутня інформація та документи щодо накладення чи зняття заборон на житловий будинок по [ADDRESS], тому вчинити дії щодо зняття вказаних заборони та арешту Макарівська ДНК не може. За вказаних обставин позивач не може у повній мірі здійснювати право розпорядження майном, так як державна нотаріальна контора не має можливості та підстав для зняття заборони та арешту нерухомого майна, оскільки у відповідності із Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус знімає заборону відчуження майна або його арешт, на підставі рішення суду. З огляду на зазначене позивач звернувся до суду для захисту своїх прав. Ухвалою суду від 21.09.2018 року позовну заяву [PERSON], прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач Макарівська РДНК копію ухвали суду, позовну заяву та додані до неї документи отримала 26.09.2018 року, протягом встановленого судом строку відзив на позов відповідач на подав. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 09.06.2009 року [PERSON], набув у власність житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований у [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 1761, та у Макарівському БТІ. Дані обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу житлового будинку та копією витягу з реєстру прав власності про реєстрацію права власності [PERSON] (а.с. 7-10). 01.06.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Макарівського нотаріального округу [PERSON], з метою вчинення угоди щодо відчуження вказаного житлового будинку, який при проведенні перевірки встановив, що 05.07.2004 року реєстратором - Макарівською ДНК до даних Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено архівний запис №51402 про заборону щодо відчуження житлового будинку у [ADDRESS] на підставі повідомлення від 14.08.1997 року без номера. При цьому у даних Реєстру зазначено, що власником даного нерухомого майна являється [PERSON]. Окрім того при перевірці виявилося, що також 05.07.2004 року реєстратором - Макарівською ДНК до даних Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено архівний запис № 51572 про арешт житлового будинку у [ADDRESS] на підставі повідомлення від 14.08.1997 року без номера. При цьому у даних Реєстру зазначено, що власником даного нерухомого майна являється [PERSON]. За запитом приватного нотаріуса [PERSON], Київським обласним державним нотаріальним архівом 08.06.2018 року було надано копію справи № 2-36 з Реєстру заборон відчуження житлових будинків за 1990-1998 роки щодо житлового будинку у [ADDRESS], де власником зазначено [PERSON] та лист про відсутність в архіві копій документів, на підставі яких внесено заборону та арешт, а також про відсутність даних про зняття зазначених заборон. 04.09.2018 року Макарівська ДНК листом № 1470/01-16 повідомила позивача, що у них також відсутня інформація та документи щодо накладення чи зняття заборон на житловий будинок по [ADDRESS], тому вчинити дії щодо зняття вказаних заборони та арешту Макарівська ДНК не може. З огляду на зазначене порекомендували звернутися до суду для вирішення спору. Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінюючи надані позивачем докази, як кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач обмежений у здійсненні права власності на належне йому нерухоме майно через наявність згаданих вище заборон, які зареєстровані Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області за реєстровим № 51402 від 05.07.2004 року на підставі повідомлення Макарівської державної нотаріальної контори від 14.08.1997 року, та №51572 від 05.07.2004 року на підставі повідомлення Радянського райсуду м. Києва від 10.12.1998 року та які жодного відношення до позивача не мають. Крім того суд враховує, що будь-які документи, на підставі яких внесено заборони, відсутні, а зі спливом більш як 20 років з часу внесення заборон строки позовної давності минули. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн., (а.с. 1) слід стягнути з відповідача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved