Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] 27 січня 2020 року звернулась до суду із позовом до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, та уточнивши вимоги позову від 21.02.2020 року, просить поновити їй строк на відчуження належної їй на праві власності земельної ділянки площею 4,9602 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Подільського району Одеської області, який встановити 1 рік з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили. Свою вимогу мотивувала тим, що 12 травня 2008 року нею отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,9602 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01 квітня 2009 року нею на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 травня 2008 року, отримано державний акт серії ЯЖ №713621 від 01.04.2009 року про право власності на земельну ділянку площею 4,9602 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, кадастровий номер 5122986900:01:002:0097. Вона є громадянкою Республіки Молдова та протягом року після набуття права власності не встигла розпорядитися земельною ділянкою, так як не була обізнана в законодавстві та не відвідувала Україну з 2009 року. На даний час при зверненні до нотаріусу з питання продажу земельної ділянки, їй було роз`яснено положення законодавства про обов`язок продажу земельної ділянки протягом року. Позивач у судове засідання не з`явилась. Її представник адвокат Куликова О. В. у судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила його задовольнити. Додатково вказувала, що у провадженні Котовського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до [PERSON] про примусове припинення права власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки на користь держави. Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за довіреністю Дементьєва С. Г. у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої проти заявлених вимог не заперечував та просив розглянути справ у відсутність представника сільської ради. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] 12 травня 2008 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстроване в реєстрі за №857, на спадкове майно матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9602 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області. 01 квітня 2009 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №713621 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9602 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 травня 2008 року. Позивач є громадянкою Республіки Молдова. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. За змістом ст.ст.14, 41 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України іноземним громадянам та особам без громадянства дозволяється набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. За положеннями ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Статтею 145 ЗК України передбачено, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Особа, до якої переходить право власності на земельну ділянку і яка не може набути право власності на землю, має право отримати її в оренду. Отже, на підставі наведених норм [PERSON] зобов`язана була у зазначений законом строк відчужити вищевказану земельну ділянку. Оскільки земельна ділянка була набута у власність позивачем ще у 2008 році, судом не встановлено підстав для поновлення позивачу строку на відчуження земельної ділянки через 12 років з моменту набуття права власності. Крім того, у провадженні Котовського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до [PERSON] про примусове припинення права власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки на користь держави. Законодавством України, зокрема Земельним Кодексом не передбачено можливість поновлення чи продовження судом іноземним громадянам визначеного ч. 4 ст. 81 ЗК України строку для відчуження земельної ділянки, або ж встановлення додаткового строку. При таких обставинах, позов [PERSON] є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed