Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON], в особі свого представника [PERSON], завернувся до суду із вищевказаним позовом, яким просив визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати Фрунзенський РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області зняти даних осіб з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позову посилалися на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS], яка придбана ним з прилюдних торгів 22.04.2014 року. [PERSON], [PERSON] є колишніми власниками даної квартири та зареєстровані за спірною адресою. Позивач як власник квартири позбавлений можливості в повному обсязі реалізувати свої права власника, оскільки відповідачі добровільно не знімаються з реєстраційного обліку в квартирі, яка їм не належить. На підставі викладеного позивач, в особі свого представника, звернувся до суду із відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Присутня у судовому засіданні від 20.08.2014 року його представник [PERSON], що діяла на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просивши суд про їх задоволення, проте у дане судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій просить суд звершити розгляд справи за її відсутності на підставі наявних в справі матеріалів, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. На підставі викладеного, суд, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши заявлене представником позивача клопотання, визнав його таким, що не суперечить чинному законодавству, та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, за таких обставин дане клопотання приймається судом та підлягає задоволенню. Відповідачі повторно до суду не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про час та місце судового засідання. Представник Фрунзенського районного відділу у м. Харкові ГУ ДМСУ в Харківській області до суду не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовує, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у зв'язку із чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши представника позивача у судовому засіданні від 20.08.2014 року, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 20953621 від 25.04.2014 року. Належну квартиру позивач придбав на прилюдних торгах по реалізації арештованого нерухомого майна-предмету іпотеки, на підтвердження чого представником позивача було надано протокол № 2114176 по проведенню прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна належного [PERSON]. У даній квартирі залишилися зареєстрованими попередній власник [PERSON] та [PERSON], що засвідчено відомостями адресно - довідкового підрозділу ГУДМС. Відповідачі у вказаній квартирі не проживають, їх речей там немає. Позивач який є власником квартири, фактично позбавлений права користуватися своєю квартирою, за своїм бажанням, так як в будь-який момент до квартири зможуть в'їхати відповідачі, адже вони там зареєстровані. Реєстрація відповідачів обмежує його право вільно розпоряджатися придбаною квартирою. Реєстрація відповідачів покладає на [PERSON] обов'язок по додатковій сплаті комунальних платежів, оскільки на даний момент він змушений оплачувати. На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Підстави для визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням визначені в ст.ст. 72, 107 ЖК України, ст. 405 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Аналіз змісту вказаних правових норм та матеріалів справи свідчить про те, що право відповідачів користуватися житлом є похідним від їх права власності. При відчуженні житла, закон не передбачає при цьому збереження колишнім власником та членами його сім'ї права користування житлом. Зазначені висновки не суперечать нормам ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Після відчуження житла відповідачі не набули права на житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо - ст. 810 ЦК України, ст. ст. 61, 64 ЖК України). Таким чином, з припиненням права власності особи на жиле приміщення вона втрачає право користування цим приміщенням. Отже, у зв'язку із відсутністю у відповідачів договірних відносин з новим власником квартири та припиненням їх права власності на спірну квартиру, припинено право відповідачів на користування квартирою [ADDRESS] Позивач наполягає в позові, що не має можливості користуватися та розпорядитися своєю квартирою, яка належить йому на законній підставі, оскільки в квартирі зареєстровані відповідачі. За таких обставин, право власності позивача підлягає захисту, шляхом усунення перешкод в здійсненні прав власника щодо користування та розпорядження квартирою шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі. У зв'язку з тим, що державна реєстрація адреси місця проживання особи є похідною від місця проживання вказаної особи, а відповідачі визнаються судом такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд задовольняє також і позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстрації за вказаною адресою. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved