Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача. 1.1. позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] та стягнути з нього аліменти на дитину щомісячно в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. 1.2. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а саме: не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться станом її здоров'я, фізичним, моральним та духовним розвитком, не виконує обов'язку щодо матеріального утримання дитини. Дитина проживає разом із матір'ю і весь обов'язок із виховання та забезпечення дитини виконує позивач. ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи. 2.1. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.08.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Представник позивача до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. 2.2. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзив на позовну заяву, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 2.3. Представник третьої особи, до початку розгляду справи через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її та підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 3.1. Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). 3.2. [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом із позивачем - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). 3.3. [PERSON] є учнем 4-а класу Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня №7 Чернігівської міської ради Чернігівської області, за час навчання дитини в ЗНЗ № 7, за період з 01.09.2014 року по 25.05.2018 року батько жодного разу в школі не з'явився і успішністю дитини не цікавився, що підтверджується копією довідки від 29.05.2018 року № 140 (а.с. 13). 3.4. Відповідно до копії характеристики учня 4-а класу Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня №7 Чернігівської міської ради Чернігівської області [PERSON], вихованням дитини займається мама [PERSON], яка цікавиться та контролює навчання та дозвілля сина, систематично відвідує батьківські збори, підходила на індивідуальні консультації до вчителя (а.с. 14). 3.5. Відповідно до копії характеристики від 03.08.2018 року, [PERSON], наданої Головою ради Чернігівської міської федерації кьокушинкай карате вихованням дитини займається мама [PERSON], мати постійно приводить сина та забирає з тренувань, супроводжує на змагання, спілкується з тренером з приводу тренувань сина (а.с. 15) 3.6. 22.10.2018 року виконавчим комітетом Деснянської районної у м. Чернігові ради було прийнято рішення № 249 «Про затвердження висновків щодо доцільності позбавлення батьків батьківських прав та відібрання дітей без позбавлення батьківських прав», яким було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 51). 3.7 Відповідно до висновку затвердженого рішенням виконкому Деснянської районної у м. Чернігові ради від 22.10.2018 року № 249, визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 52). 3.9. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що відповідач [PERSON] участі у вихованні сина не приймає, станом його здоров'я, проблемами не цікавиться, участі у вихованні дитини та її матеріального забезпечення не приймає. ІV. Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. 4.1. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 4.2. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. 4.3. Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. 4.5. З огляду на вищенаведене, а також той факт, що батько самоусунувся від виховання дитини, участі у його вихованні та утриманні не бере та той факт, що доцільність позбавлення відповідача батьківських прав також встановлена висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. 4.7. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. 4.8. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 4.9. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 4.10. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. 4.11. Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 4.12. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України, Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що обов'язок відповідача щодо утримання неповнолітньої дитини є абсолютним, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також з відповідача на користь держави підлягають стягненню 1409, 60 грн. судових витрат.

Outcome: approved