Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON] 12.05.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що у 1999 році між її батьками було розірвано шлюб і з цього часу відповідач, котрий є її батьком, сплачував аліменти на її утримання в розмірі ? до досягнення нею повноліття. На даний час вона навчається у Дрогобицькому державному педагогічному університеті імені І. Франка, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги для підтримки нормальної життєдіяльності і належного навчання. Зазначила, що відповідач добровільно не надає допомоги на її утримання, хоча, на її думку, він є матеріально забезпеченою людиною, оскільки отримує пенсію, як пенсіонер ГУ МВС України. За таких обставин просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі ? частини доходів відповідача щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і досягнення нею двадцяти трьох років. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач подав до суду заперечення проти позову, з якого вбачається, що він не вважає себе батьком позивачки, у 2005 року він був позбавлений відносно неї батьківських прав. Зазначив, що єдиним його доходом є пенсія, розмір якої становить 3200 гривень. На даний час він перебуває у шлюбних відносинах, від даного шлюбу він має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], котрий перебуває на його утриманні. Окрім цього, вказав, що він є хворим на цукровий діабет, а тому потребує постійного лікування, що вимагає відповідних витрат. Відносно аліментів, які він сплачував з 1999 року і до досягнення позивачкою повноліття зазначив, що їх розмір у 2007 році був зменшений за рішенням суду до 1/8. З огляду на ці обставини, погодився на стягнення з нього аліментів саме у такому розмірі. У судовому засіданні відповідач та його представник проти позову заперечили з вищенаведених підстав, у задоволенні позову просили відмовити. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Із копії свідоцтва про народження, виданого 29.01.1999 року, актовий запис № 22, районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Сколе Львівської області на ім`я [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьком є [PERSON], матір`ю - [PERSON]. Згідно копії довідки № 1022 від 05.05.2014 року, виданої Дрогобицьким державним педагогічним університетом імені І. Франка, [PERSON] навчається на І курсі біологічного факультету з державною формою навчання. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини на період навчання не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. З довідки Сколівської міської ради № 1123 від 17.04.2014 року про склад сім`ї вбачається, що у відповідача на утриманні перебуває неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Згідно копії довідки від 14.04.2014 року, наданої управлінням Пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області, відповідач отримує пенсію за вислугу років, розмір якої з січня 2014 року становить 3 252,38 гривень. В судовому засіданні встановлено, що пенсія є єдиним доходом відповідача, котрий на даний час ніде не працює, що підтверджується копією трудової книжки відповідача. При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини та стан його здоров`я згідно наданої копії виписки медичної карти амбулаторного хворого, з якої вбачається, що відповідач хворіє на цукровий діабет. Суд не бере до уваги твердження відповідача та його представника про те, що [PERSON] не є батьком позивачки та у 2005 році позбавлений відносно неї батьківських прав, оскільки встановлення батьківства не є предметом даного спору і у відповідності до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. З огляду на вказане вище та враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 12.05.2014 року і до досягнення нею двадцяти трьох років або припинення ним навчання. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 гривень судового збору за подання позовної заяви до суду.

Outcome: partial