Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

[PERSON] 13.01.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], які народилися у них від спільного шлюбу, укладеного між сторонами 12.08.2005 року. На даний час діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має дохід - пенсію по інвалідності, тому позивачка звернулась до суду з цим позовом, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей, судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] позовні вимоги та обставини, зазначені в позові, підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.29). Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про час та місце судового засідання (а.с. 45-46), стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини: У відповідності зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 12.08.2005 року у Виконкомі Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області, запис №18 (а.с.4 ). [INFO] року народився [PERSON], батьками його є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). [INFO] року народилась [PERSON], її батьками є [PERSON], [PERSON] (а.с.6). [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання (а.с.25). Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved