Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON].) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON].), в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 08.09.2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 542. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 08.09.2007 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу подружжя дітей немає. Спільне сімейне життя не склалося, через несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення спільного сімейного бюджету. Збереження шлюбу є неможливим, шлюб існує лише формально. Проте, розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Спільно нажитого майна, яке підлягає розподілу, подружжя не має. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.10.2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 08.09.2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 542. Дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач бажає розірвати шлюб, строк на примирення надавати не просив, на розірванні шлюбу наполягає. Як визначено у ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст.. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 487,20 грн. у відшкодування судового збору. Враховуючи наведене,

Outcome: approved