Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року помер рідний дядько [PERSON] - [PERSON], якому належало право на земельну частку (пай) площею 5,54 умовних кадастрових гектарів пайового фонду КСП ім. Телішевського згідно сертифікату серії [NUMBER], розташовану на території Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, виданого Вільшанською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON]. Вказане право на земельну частку (пай) [PERSON] успадкував від [PERSON] на підставі заповіту від 11 жовтня 1994 року, оскільки фактично прийняв спадщину відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, однак за життя не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] має право на земельну частку (пай), яке прийнято ним як спадщина, що залишилась після смерті [PERSON], але через втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) позивач не може реалізувати своє право. У зв'язку з наведеним, просить визнати за [PERSON] право в порядку спадкування за законом після смерті його дядька, [PERSON], який помер [INFO] року в с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, на земельну частку (пай) розміром 5,54 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату серії [NUMBER], розташовану на території Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, виданого Вільшанською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника Коритно - Забузької сільської ради Вільшанського району, заявлені позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач народився [INFO] року в с. Коритно - Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01 січня 1974 року Коритно - Забузькою сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.8). У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України за №00016282903 від 05 лютого 2016 року, [PERSON] народився [INFO] року в с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.14). У вказаному витязі його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно з копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України за № 00016283166 від 05 лютого 2016 року, [PERSON] народився [INFO] (а.с.13). У вказаному витязі його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 27 січня 1987 року Вівсяниківською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області, [PERSON] помер [INFO] року у віці 47 років в с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.11). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Коритно-Забузькою сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 31 липня 2001 року, [PERSON] помер [INFO] року у віці 88 років в с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.12). За час свого життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповів своєму синові [PERSON] належний йому на правах особистої власності житловий будинок в с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті та на що він матиме право (а.с.18). Вказаний заповіт посвідчено секретарем Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області Галицькою В.М. 11 жовтня 1994 року за реєстровим № 16, який станом на 19 травня 2016 року не змінено і не відмінено. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 16 грудня 2015 року виконавчим комітетом Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.10). За час свого життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів [PERSON] земельну ділянку площею 6,2030 га., кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, належну йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Вільшанською районною державною адміністрацією 18 червня 2008 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010836600002. Вказаний заповіт посвідчено секретарем Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області Галицькою В.М. 05 лютого 2015 року, зареєстровано в реєстрі за № 3 (а.с.74). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 45238973 від 28 вересня 2016 року після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу Науменком Ф. С. заведена спадкова справа за № 31/2016 від 26 травня 2016 року (а.с.39). Відповідно до інформації за № 268/01-16 від 28 вересня 2016 року, наданої приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу Науменком Ф. С. після смерті [PERSON], який помер [INFO] року заведена спадкова справа № 31/2016. Справа заведена на підставі заяви [PERSON] від 26 травня 2016 року про прийняття спадщини за заповітом. 31 серпня 2016 року за реєстровим №447 на ім»я [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкову земельну ділянку площею 6,2030 га., кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.41). Крім цього, 02 вересня 2016 року із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] звернувся рідний племінник спадкодавця, [PERSON] (а.с.108). Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу від 19 вересня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Телішевського в с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах, що залишилось після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначену земельну частку (пай) (а.с.136). Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Вільшанському районі № 9-28-99.2-1581/15-16 від 03.11.2016 року згідно запису № 213 від 07 вересня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Телішевського Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району на ім'я [PERSON] було видано сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Площа земельної частки (паю) складає 5,54 умовних кадастрових гектарів (а.с.140). З оголошення в газеті «Зорі над Синюхою» №37 від 17 вересня 2016 року, вбачається, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] по КСП ім. Телішевського Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району, розміром 5.54 умовних кадастрових гектарів, виданий на ім'я [PERSON] втрачений (а.с.56). Відповідно до довідки №156 від 12 вересня 2016 року виданої виконкомом Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним на день його смерті 11.07.2001 року був зареєстрований та проживав [PERSON], який упродовж шести місяців та на день своєї смерті [INFO] року, почав фактично управляти та володіти належним йому спадковим майном, а саме: житловим будинком, який належав померлому на праві власності. Зокрема, він постійно підтримував житловий будинок в належному стані, та взяв його під охорону. А також інші особисті речі, які належали [PERSON] на правах особистої власності та, які знаходилися за місцем його проживання на момент смерті. Також [PERSON] після смерті [PERSON] продовжував сплачувати комунальні платежі по особовому рахунку померлого (а.с.19). Згідно з довідкою, виданою Коритно-Забузькою сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області за №164 від 25 травня 2016 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований [ADDRESS] та проживав один (а.с.73). Відповідно до вимог ч.1 ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пленум Верховного суду України у п.11 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно із ч.1 ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Частиною 1 ст.534 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У частині другій ст. 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.2 ст.1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Як зазначалося вище, батько позивача, [PERSON] помер [INFO] року, тобто до відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1266 ЦК України). Таким чином, [PERSON] є племінником спадкодавця [PERSON] та спадкоємцем другої черги за правом представлення відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України. Матеріалами справи встановлено, що на час смерті [PERSON], який помер [INFO] року в с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, разом з ним проживав його син, дядько позивача, [PERSON], який фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, а отже прийняв спадщину за заповітом на належне йому право на земельну частку (пай), розміром 5,54 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить довідка Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області за №156 від 02 вересня 2016 року (а.с.19). Незважаючи на відсутність письмового звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори, вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини, передбачені ст.549 ЦК УРСР. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх підстав для задоволення позову про визнання права на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), розміром 5,54 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, виданого Вільшанською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON], оскільки позивач прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори відповідно до ст. 1269 ЦК України протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку, спадкоємці першої черги спадщину не прийняли, а тому суд приходить до переконливого висновку, що [PERSON] має право на прийняття спадщини за законом за правом представлення після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, що залишилась після смерті його рідного брата [PERSON], який помер [INFO] року у с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved