Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 06 жовтня 2004 року померла [PERSON], яка мешкала та була зареєстрована за адресою: бул. Центральний[ADDRESS] м. Запоріжжя. 01 жовтня 2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 01 жовтня 2003 року за реєстровим № 2-3252, згідно до якого [PERSON], [INFO], місце народження м. Черкаси, що мешкала в м. Запоріжжі, бул. Центральний[ADDRESS], на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті, та на що за законом вона буде мати право, заповідала позивачу [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. При житті [PERSON] належала квартира № 5 у будинку № 13 по бул. Центральному в м. Запоріжжя, з якої: 1/2 частка квартири належала спадкодавцю на підставі свідоцтва № 714 про право власності на житло, та 1/2 частка, що належала чоловіку спадкодавці [PERSON], який помер 22 лютого 2003 року, яку вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. 10 листопада 2017 року позивач звернулася до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 06 жовтня 2004 року [PERSON], на підставі якої була заведена спадкова справа № 220/2017. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] позивачу було відмовлено у звязку із тим, що строк для прийняття спадщини за заповітом пропущений та ненадані документи, що підтверджують право власності спадкодавця на таке майно, потрібні для вчинення нотаріальної дії. Другий спадкоємець за заповітом, син позивача, [PERSON], ніяких претензій до позивача не предявляє, строк на прийняття спадщини за заповітом пропустив, до суду з цього приводу звертатися не буде, не заперечує, щоб право власності на квартиру було визнано за позивачем. Позивач посилаючись на те, що вона не може набути права власності на належне померлій майно в порядку спадкування за заповітом шляхом отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно, а також на те, що починаючи з березня 2004 року та по теперішній час вона мешкала у квартирі спадкодавця, але не була зареєстрована у цій квартирі разом із спадкодавцем на день її смерті, просить суд визнати юридичний факт прийняття спадщини, визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої 06 жовтня 2004 року [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, \~надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження від 28 лютого 1950 року серії ЯС №461855. За клопотанням позивача судом було витребувано з ТОВ ЗМБТІ свідоцтво № 714 про право власності від 06.05.1995 року, видане виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів, згідно до якого [PERSON] та [PERSON] належала на праві загальної спільної власності квартира [ADDRESS]. [PERSON], 22 лютого 2003 року помер, на день смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: бул. Центральний[ADDRESS] м. Запоріжжя, після його смерті відкрилась спадщина за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та на вклади в філії Орджонікідзевського ВОБ № 7717-097 м. Запоріжжя, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила всіх своїх спадкових прав, подавши до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, на підставі якої була заведена спадкова справа №583/2003 після померлого 22 лютого 2003 року [PERSON], та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вклади в філії Орджонікідзевського ВОБ № 7717-097 м. Запоріжжя. Згідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON] в силу ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняла спадщину після смерті [PERSON] 06 жовтня 2004 року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 8899, свідоцтво про смерть, видане 09.10.2004 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції. 01 жовтня 2003 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 01 жовтня 2003 року за реєстровим № 2-3252, згідно до якого [PERSON], [INFO], місце народження м. Черкаси, що мешкала в м. Запоріжжі, бул. Центральний[ADDRESS], все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті, та на що за законом вона буде мати право, заповідала позивачу [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За нормами ч. 1\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1\~ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Після смерті [PERSON] спадкоємцями за заповітом є [PERSON], [PERSON] Частиною 1\~ст. 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач зверталась до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] не звертався до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, фактично відмовився від прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою нотаріуса Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10 листопада 2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру, у звязку із тим, що строк для прийняття спадщини за заповітом пропущений та не надані документи, що підтверджують право власності спадкодавця на таке майно, потрібні для вчинення нотаріальної дії. Крім того, позивачу роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ч. 4\~ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5\~ст. 11 ЦК України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.\~ЦК України\~передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст.ст.\~335,\~376,\~392\~цього\~Кодексу. Статтею 392 ЦК України\~передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як визначено в\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. (ч. 1\~ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців,\~\~які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України\~передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. На підставні викладеного суд вважає, що [PERSON] набула право власності на спірну квартиру за життя в силу ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), однак не оформила це право у встановленому законом порядку, а тому є підстави для визнання за позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] Що стосується вимог про встановлення факту прийняття спадкового майна після померлої [PERSON], то суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до вимог ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За нормами ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження обставина, що позивач [PERSON] починаючи з березня 2004 року та по теперішній час мешкала у квартирі спадкодавця, але не була зареєстрована у цій квартирі разом із спадкодавцем на день її смерті, що підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], а тому позивач в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON] Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що позивач прийняла спадщину в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що є підставою для задоволення позивних вимог про визнання за позивачем права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, тому відсутні підстави для встановлення факту прийняття спадщини.

Outcome: partial