Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

[PERSON] , 19.05.2020 звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] , мотивуючи тим, що їй на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 28.01.2019 належить житловий будинок на [ADDRESS] , відповідач є сином попереднього власника та значиться зареєстрованим в цьому будинку, однак з часу набуття нею права власності на означене житло, фактично проживає на [ADDRESS] , добровільно знятися з реєстрації у спірному будинку не бажає, будь-яких витрат по утриманню житла, в т.ч. по оплаті комунальних послуг не несе. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 04.06.2020 провадження у справі відкрито. [PERSON] у заявах від 26.08.2020 та від 24.09.2020 просила про задоволення позову та розгляд справи за її відсутності, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 43, 53). Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому, згідно з ст. ст.\~223,\~280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, на підставі наявних доказів, в заочному порядку, про що не заперечила позивачка у заяві від 24.09.2020 (а.с. 42, 45, 47, 48, 50, 52-53). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову. За положеннями ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 47 Конституції України\~закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Власник відповідно до положень\~ст. 319 ЦК України\~володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.ст. 321, 383 ЦК України\~ \~\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст.391\~ ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~ Верховний суд у постанові від 29.01.2018 у справі №766/1955/16-ц дійшов висновку, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.\~ Згідно ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Із долучених до матеріалів справи копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 154148510 від 28.01.2019 видно, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок на [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 28.01.2019, укладеного з [PERSON] (а.с. 7-13). Як убачається із відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 03.06.2020, копії будинкової книги, довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Городоцького району Львівської області №582 від 18.05.2020, актів про фактичне місце проживання від 29.10.2019, 26.12.2019 та від 27.02.2020, складених комісією міської ради, в житловому будинку [ADDRESS] , значиться зареєстрованим в т.ч. відповідач [PERSON] , однак останній з 28.01.2019 у спірному будинку не проживає, в житло не навідується, коштів на його утримання не дає, його фактичне постійне місце проживання [ADDRESS] (а.с. 14-22, 37). Із змісту позову від 19.05.2020, інших матеріалів справи убачається, що відповідач є членом сім`ї попереднього власника житлового будинку на [ADDRESS] , який після набуття позивачкою права власності на означене житло в добровільному порядку з реєстрації не знявся, з останньою договору найму на проживання в спірному житловому приміщенні не уклав, чим перешкоджає [PERSON] належним чином користуватися і володіти спірним житловим приміщенням та порушує її права, як власника. Таким чином, ураховуючи, що [PERSON] , будучи членом сім`ї попереднього власника житлового будинку [ADDRESS] , із переходом права власності до нового власника, втратив право користування ним, оскільки воно є похідним від прав власника, членом сім`ї якого він був, а його реєстрація у будинку обмежує право власності нового власника - [PERSON] , зокрема, користування і розпорядження своїм майном, суд доходить висновку про підставність вимог позивачки та задоволення позову. З огляду на вимоги ст. ст.\~133,\~141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved