overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] 10.11.2016р. звернувся із позовом до Грімненської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], що померла [INFO], мотивуючи тим, що на час відкриття спадщини не зміг вчасно звернутись до нотаріальної контори, оскільки хворів. В вересні 2016р. звернувся за спадщиною до нотаріальної контори, але нотаріус в оформленні його спадкових прав відмовила, мотивуючи пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини, просить позов задоволити. В судове засідання позивач не з'явився, 08.12.2016р. подав заяву, в якій висловився на підтримку позову, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с.19). Представник позивача в суді позов підтримав, також пояснив, що протягом 2006-2016р.р. [PERSON] хворіє, тому на час відкриття спадщини не зміг вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном на три місяці. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, 08.12.2016р. сільський голова подав заяву, в якій висловився на підтримку позову, просив про розгляд справи у відсутності їх представництва (а.с.18). Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов. Так, відповідно до ч. 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270, та ч. 3 ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON], що видно із пояснень представника позивача та копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 12) є сином спадкодавця. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видно, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). Із копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.02.2006р., Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] і Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] (а.с.9-11) убачається, що [PERSON] була власником житлового будинку на [ADDRESS], мала інше майно. Як видно пояснень представника позивача, долученої до справи виписки із медичної карти № 4227 від 27.05.2016р. (а.с.13) убачається, що [PERSON] з 2006р. хворіє, д-з: гіпертонія і інше. Враховуючи той факт, що позивач [PERSON] тривалий час хворіє, суд приходить до висновку, що позивач в шестимісячний строк не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а тому суд визначає йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, терміном три місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] 10. 12. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що до 16. 04. 2013 року по вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу є спільний син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Малолітній син сторін, крім школи відвідує секцію по бойовому самбо та музичну школу, за навчання в даних гуртках позивач змушена самостійно сплачувати. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона вимушена звернутися за захистом свої прав до суду. Просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, сторони, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 16. 04. 2013 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін є син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою від 05. 12. 2015 року за № 4890. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.5 ст.181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2015 рік, встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року, № 80-VІІІ, а саме на дітей віком з 6 до 18 років: з 01 вересня 2015 року - 1455 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення. При подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

[PERSON] 10.12.2015 року звернулась до суду із заявою про визнання незаконним та скасування наказу №307 від 24.11.2015 року « Про винесення догани» відносно неї, стягнення з Державної Установи «Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України» на її користь моральної шкоди у розмірі 2000 грн., судового збору у розмірі 487.20 грн. У судовому засіданні частково підтримала заявлені вимоги, суду пояснила, що вона 10.01.2013 року була прийнята на посаду завідувача бактеріологічною лабораторією лікаря бактеріолога Маріупольського лінійного відділу ДВП ДУ« Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України», 24.11.2015 року відносно неї був винесений наказ №307 від 24.11.2015 року « Про винесення догани», однак наказ про винесення відносно її догани скасований відповідачем, тому просить стягнути на її користь з відповідача моральну шкоду та сплачений судовий збір. Суду пояснила, що внаслідок винесення догани, їй не була сплачена премія за час роботи, вона переживала про те, що сталося, тому наполягає на стягненні моральної шкоди у розмірі 2000 грн. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу за відсутністю представника, від відповідача надійшло повідомлення про скасування наказу № 307 від 24.11.2015 року «Про винесення догани». Суд, вислухавши позивача, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково з наступних підстав: Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноважений ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суду наданий наказ №307 від 24.11.2015 року «Про винесення догани» відносно завідуючої бактеріологічною лабораторією Маріупольського лінійного відділу ДВП ДУ « Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України» [PERSON] Згідно письмових пояснень Державної установи «Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України» від 16.02.2015 року, наказ №307 «Про винесення догани» скасований наказом директора ДУ №1 від 08.02.2016 року. Приймаючи вищевказане до уваги, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, лише у частини стягнення моральної шкоди. При цьому суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено спричинення моральної шкоди у розмірі 2000 грн., тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Крім того, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 487.20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] 10.12.2015 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19липня 2009 року. Під час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2009 року. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 25.12.2012року, серії [NUMBER] від 22 грудня 2009року, виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що [INFO] народився син [PERSON], [INFO] року народилась дочка [PERSON], батьками яких є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.3-4). Судом встановлено, що діти на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач є батьком дітей, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, щомісячно, слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). В зв'язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору (державного мита) в розмірі 551,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] 10.12.2019р. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15.04.2010р. вони уклали шлюб, зареєстрований Сахновецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницькій області, актовий запис №3. Від спільного проживання є неповнолітні доньки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 15.04.2010р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Сахновецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницькій області, актовий запис №3. Від спільного проживання є неповнолітні доньки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін Серії [NUMBER] від 15.04.2010р., даними свідоцтв про народження дітей Серія [NUMBER] від 15.04.2010р., Серія [NUMBER] від 07.11.2011р. та визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] 10.12.2020 р. звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 05.10.2013 р. В шлюбі у них народився [INFO] син [PERSON] . Протягом останнього року з відповідачем не підтримують шлюбні стосунки, протягом тривалого часу відносини між ними були напруженими. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи в сім`ї постійно виникали сварки. Ведення спільного господарства з відповідачем припинено, за її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Позивач просить суд винести рішення яким шлюб з відповідачем розірвати. В суді позивач та його представник позов підтримали, просять його його задовольнити, стягнути з відповідача судові витрати по справі. Суду позивач пояснила, що спільне проживання з відповідачем припинили, примирення з відповідачем суперечить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, подав 21.01.2021 р. до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 05.10.2013 р., про що складено актовий запис № 870. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя сторін не склалося. В зв`язку з різними поглядами на життя, різні характери, відсутністю бажання спільно вирішувати сімейні проблеми сторони припинили спільне проживання, не ведуть спільне господарство. Позивач миритися з відповідачем не бажає, просить шлюб з відповідачем розірвати оскільки перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу про що вказав в своїй заяві до суду. Відповідно \~ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування \~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~Враховуючи обставини справи, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому підстав для збереження \~сім`ї \~немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

[PERSON] 10 березня 2015 року подав до суду заяву про визнання недієздатною його сестру [PERSON], [INFO]. У обґрунтування своєї заяви посилався на те, що його сестра є інвалідом першої групи «А» з дитинства внаслідок психічного захворювання, через що вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та допомоги, у зв'язку з чим над нею необхідно встановити опіку. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання заяви посилався на викладені у ній обставини. Заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, з'ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку про задоволення заява з таких підстав. Згідно ст. 237 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана, зокрема, членами її сім'ї. Із свідоцтв про народження та довідки, виданої виконавчим комітетом Ралівської сільської ради, відомо, що [PERSON] є братом [PERSON] та членом її сім'ї (а.с. 4, 7, 8). Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Із довідки до акта огляду МСЕК відомо, що [PERSON] є інвалідом першої групи «А» з дитинства та потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги (а.с. 3). Із висновку судово-психіатричного експерта вбачається, що [PERSON] в даний час страждає стійким хронічним психічним розладом, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки (а.с. 26-27). Згідно ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Орган опіки та піклування - Самбірська районна державна адміністрація Львівської області внесла до суду подання про призначення опікуном [PERSON] її брата [PERSON] (а.с. 6). Представник органу опіки та піклування підтримала вказане подання. Призначення [PERSON] опікуном не суперечить інтересам [PERSON], так як вони перебувають у родинних відносинах і [PERSON] має можливість виконувати обов'язки опікуна, оскільки має повну цивільну дієздатність та згідний на призначення його опікуном [PERSON] Обставин, які б виключали можливість призначення [PERSON] опікуном своєї сестри [PERSON], не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] 10 березня 2016 року звернувся до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що під час звернення до управління Пенсійного фонду України у Кремінському районі для оформлення пенсії в трудовій книжці була виявлені помилки. Його ім'я російською мовою вказано «[PERSON]», дата народження вказана «[INFO]» замість «[INFO]», тому він не зміг підтвердити факт належності йому трудової книжки. Також при перевірці інших сторінок трудової книжки з'ясувалося, що на другій сторінці в записі №2 зроблено наведення дати зачислення його вимірювальником приладу 6 розряду служби контрольно-вимірювальних приборів та автоматики після закінчення навчання в Комунарському гірничо-металургійному інституті. Вказану неправильність не має можливості усунути на підприємстві, оскільки воно ліквідовано, тому просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у вигляді начальника управління Пенсійного фонду у Кремінському районі [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти вимог у частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу не має. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно трудової книжки від 27 вересня 1978 року (арк. с. 10-23) ім'я заявника російською мовою вказано «[PERSON]», дата народження його визначена «[INFO]». Відповідно до копії паспорту (арк. с. 4-6) ім'я заявника російської мовою вказано «[PERSON]», дата його народження «[INFO]». У дипломі та військовому квитку (арк. с. 9, 24-33) запис про ім'я та дату народження заявника збігаються з паспортом. Тому вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Обґрунтування заявника відносно наведення дати зачислення його вимірювальником приладу у трудовій книжці не відноситься до фактів, що мають юридичне значення і розглядаються судом. Крім того це не є позовною вимогою у даному провадженні і вона може бути предметом розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] 10 березня 2017р. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], 06.05.2009р.н., однак відповідач дитину не утримує, тому слід стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою до суду проте, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності, проти заочного розгляду справи - не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], 06.05.2009р.н., однак батько матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження дитини - Серії №1-БВ №104714 від 13.05.2009р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 75, 180, 182, 183 СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved