Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вказано, що 04 березня 2002 р. Відділом приватизації житла виконкому Сєвєродонецької міської ради [PERSON] та її сину [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на житло - квартиру за адресою: [ADDRESS], на підставі розпорядження № 79, від 01.03.2002 р. У свідоцтві про право власності на житло зазначені такі співвласники: [PERSON], [PERSON]. У діючому на той час паспорті України, який отримала [PERSON], її прізвище було записано «[PERSON]» без літери «ь» після літери «р», при цьому прізвище сина було записано з її слів згідно даних паспорта, так як на момент приватизації сину було лише 15 років і паспорту громадянина України він не мав. Після заміни паспорту [PERSON] у 2014 р. її прізвище стало писатися «[PERSON]» через літеру «ь» після літери «р». Прізвище її сина [PERSON] після видачі йому паспорта також стало писатися через літеру «ь» після літери «р» - «[PERSON]». Тобто, після заміни паспортів, прізвища обох заявників значилися «[PERSON]» та «[PERSON]» відповідно, через літеру «ь» після літери «р», тоді як у Свідоцтві про право власності на житло прізвища не змінилися і значилися «[PERSON]» та «[PERSON]» відповідно, без літери «ь» після літери «р». Таким чином, через неоднозначність перекладу російського прізвища «[PERSON]», яке було спочатку перекладено українською мовою «[PERSON]», потім «[PERSON]», почалася плутанина. Написання прізвищ заявників у їх паспортах та свідоцтві про право власності на житло відрізняються, що не дає змоги заявникам розпоряджатись своєю власністю на свій розсуд, так як юридично «[PERSON]» - «[PERSON]» та «[PERSON]» - «[PERSON] - різні прізвища та різні особи. Заявник [PERSON] зверталася до Управління житлово-комунального господарства щодо внесення виправлення у свідоцтво про право власності на житло, але їй письмово відповіли, що внесення змін до свідоцтва про право власності на житло не в їх компетенції та можливе лише у судовому порядку. З метою надання заявникам можливості розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], необхідно встановити факт, що правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на житло - квартиру за адресою: [ADDRESS], видане 04.03.2002 р. на підставі розпорядження № 79 від 01.03.2002 р., на ім'я [PERSON] та [PERSON] належить [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала обставини, викладені в заяві та просила суд заяву задовольнити. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, без його участі та підтримав вимоги, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу управління Державної міграційної служби України в Луганській області в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Сєвєродонецьким МВ УДМС України в Луганській області 08.04.2014 року, заявник [PERSON], [INFO], зареєстрована з 27.03.1990 року за адресою: [ADDRESS]. Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 15.03.2005 року, заявник [PERSON], [INFO], знятий з реєстрації місця проживання 14.11.2012 року за адресою: [ADDRESS]. Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло № 82 від 04.03.2002 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради згідно з розпорядженням (наказом) № 79 від 01.03.2002 року, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з листа Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради № 38 від 25.04.2014 року свідоцтво про право власності на житло квартиру за адресою: [ADDRESS], оформлено на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради від 01.03.2002 року № 79 згідно дійсного на той час паспорту, в якому було записано «[PERSON]». На момент приватизації [PERSON] був неповнолітньою дитиною і в свідоцтво про право власності на житло записано «[PERSON]», за погодженням батьків. У зв'язку з тим, що заміну паспортів було проведено після приватизації квартири, і в нових паспортах записано «[PERSON]» та «[PERSON]», управління ЖКГ міської ради, як орган приватизації, не має можливості вносити зміни в свідоцтво про право власності на житло так як порядок внесення виправлень не передбачено чинним законодавством щодо приватизації житла. Враховуючи вищевикладене, судом вбачається, що розбіжність в прізвищі заявників у їх паспортах громадян України та свідоцтві про право власності на житло № 82, виданого 04.03.2002 року, виникла з причин неоднакового перекладу їхнього прізвища з російської мови на українську ([PERSON] (рос.) на «[PERSON]» або «[PERSON]», а [PERSON] (рос.) на «[PERSON]» або «[PERSON]»). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявниками у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку з чим заява [PERSON], [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved