Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] в особі представника за договором адвоката Порхун О.П. звернулася до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 29 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №102; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] »; стягнути з відповідача судовий збір. Позовні вимоги позивач обґрунтовує відсутністю спільних інтересів з чоловіком, наявністю різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, втратою почуття любові та поваги один до одного. Спільного побуту та господарства не ведуть. Дитина шкоди від розірвання шлюбу не зазнає, оскільки батьки будуть мати рівні можливості у вихованні сина. В підготовче засідання позивач [PERSON] не прибула, представник позивача адвокат Порхун О.П. надала через канцелярію суду клопотання, в якому просить справу розглядати без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі за наявними у справі доказами та поясненнями. Крім того, подав до суду письмове пояснення по справі, в яких підтверджує обставини, зазначені позивачем в позові, вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу з позивачем таким, що суперечить його інтересам, що свідчить про визнання позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 29 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, про що 29 серпня 2015 року складено відповідний актовий запис №102, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача відсутні спільні інтереси з відповідачем, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного побуту та господарства не ведуть. Дитина шкоди від розірвання шлюбу не зазнає, оскільки батьки будуть мати рівні можливості у вихованні сина. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги наполягання позивача на розірванні шлюбу та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне шлюб на підставі ст.112 СК України розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння, поваги та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved