Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право на користування житлом у гуртожитку, а саме кімнатою № 37 в гуртожитку по вулиці Добровольського, 27 у місті Черкаси, вказавши, що на підставі розпорядження Черкаського шовкового комбінату № 359 від 15.03.2004 року вона є наймачем кімнати №37. В даній кімнаті вона зареєстрована та постійно проживає з 2003 року разом з дочкою [PERSON] та онукою [PERSON] [INFO]. Відповідачі також зареєстровані у кімнаті №37, хоча фактично там з 2003 року не проживають, вибули із кімнати добровільно та вселитися назад не намагалися. Особисті речі та майно відповідачів у кімнаті №37 відсутні. Всі витрати по утриманню вказаної кімнати вона несе самостійно, а відповідачі комунальні послуги по кімнаті №37 не сплачують. Реєстрація відповідачів в даній кімнаті гуртожитку перешкоджає оформленню нею субсидії, а також впливає на вартість оплати комунальних послуг за дану кімнату. За таких обставин на підставі статей 71, 72 ЖК України позивач просила суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування кімнатою №37 в гуртожитку по вулиці Добровольського, 27 у місті Черкаси. У судове засідання позивач не зявилася. Представник позивача підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини викладені у позові та наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], а також відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечували. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні за її участі проти позову заперечувала та подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] подав письмові заперечення проти позову та просив проводити розгляд справи без його участі. У своїх запереченнях проти позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зазначали, що згідно Розпорядження № 206 ЗАТ «ЧШК» від 12.07.2000 року [PERSON] та членам її сімї надано житлову площу в кімнаті №37 гуртожитку по вул. Добровольського, 27 у м. Черкаси. Згідно Розпорядження № 384 ЗАТ «ЧШК» від 15.03.2004 року житлова площа у кімнаті №37 надана також у [PERSON]. Гуртожиток по вулиці Добровольського, 27 в м.Черкаси є гуртожитком для проживання одиноких громадян, а не гуртожитком сімейного типу, оплата за проживання проводиться за встановленими ставками відповідно до зайнятих ліжко-місць, а не від кількості зареєстрованих осіб. [PERSON] не отримала в користування відособлену кімнату, а згідно розпорядження отримала право на проживання в гуртожитку на певній житловій площі, що перебуває у користуванні кількох осіб. А тому [PERSON] не є стороною правовідносин між наймачем жилої площі та наймодавцем, не є членом сімї відповідача, отже вона не може бути позивачем в даній справі. Крім того вважали, що відсутні належні докази реєстрації [PERSON] у спірній кімнаті. Також на їх думку позивачка безпідставно стверджує про сплату надмірних сум за комунальні послуги та неможливість отримати субсидію, оскільки відповідно до рахунку-повідомлення [PERSON] сплачує послуги за три ліжко-місця, тобто лише за свою сімю, та їй вже надано субсидію не дивлячись на реєстрацію у кімнаті №37 родини [PERSON]. Доказів про інші додаткові витрати [PERSON], які вона несене у звязку із реєстрацією відповідачів у кімнаті №37 не надано. [PERSON] та [PERSON] не заперечували, що фактично проживають у кімнатах №41, 42, 43 гуртожитку, однак зареєстровані в кімнаті №37 де знаходяться їх речі, а саме вікно, радіатор опалення та двері. Вони неодноразово просили адміністрацію ДП «РЕУ ЧШК» зареєструвати їх у кімнатах №41,42,43 однак їм в цьому було відмовлено. Представник третьої особи ПАТ «ЧШК», - [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила визнати відповідачів такими, що втратили право на користування кімнатою №37 в гуртожитку за адресою м. Черкаси вул. Добровольського, 27. Додатково пояснила, що згідно Рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради №398-1 від 04.07.1974 року гуртожиток має статус, - «гуртожиток для одиноких громадян» і призначений для проживання працівників та службовців підприємства. На підставі розпорядження №206 від 12.07.2000 року відповідачам було надано дозвіл на поселення в кімнату №37, однак вони самовільно, без згоди адміністрації ЧШК зайняли кімнату №39 та намагалися зайняти кімнату № 38. В подальшому самовільно зайняли кімнати № 41, 42, 43 гуртожитку та здійснили ряд самовільних перепланувань. Ордер про переселення в кімнати № 41, 42, 43 відповідачам не видавався. Оплата за проживання в гуртожитку нараховується на ліжко-місце та додатково оплачуються комунальні послуги з водопостачання-водовідведення та електропостачання. На час вирішення справи в суді гуртожиток по вул. Добровольського, 27 у комунальну власність Черкаської міської ради не передано. Представник третьої особи ПАТ «ЧШК», - [PERSON] підтримав позицію [PERSON]. Представник третьої особи ДП «РЕУ ЧШК» ПАТ «ЧШК» [PERSON] надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив справу розглянути за його відсутності. Суд вислухавши пояснення відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] з 1986 по 2005 рік працювала на Черкаському шовковому комбінаті на різних посадах. Звільнена 27.07.2005 року за п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, що підтверджено відомостями трудової книжки (а.с. 86-88). Згідно розпорядження №206 від 12.07.2000 року АТЗТ «Черкаський шовковий комбінат», - [PERSON] поселено в гуртожиток по вул. Добровольського, 27 в кімнату №37 (а.с. 71). Згідно розпорядження №359 від 15.03.2004 року АТЗТ «Черкаський шовковий комбінат», - [PERSON] поселено в гуртожиток по вул. Добровольського, 27 в кімнату №37 (а.с. 6). За відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Черкаській області (а.с. 16-18, 20) відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO] к. 37. Крім того у вказаній кімнаті на даний час зареєстровані [PERSON], її донька [PERSON] та онука [PERSON] [INFO], що підтверджено довідкою ДП «РЕУ ЧШК» (а.с. 7). Відповідно до ст. 127 ЖК УРСР, - для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв'язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради №398/1 від 04.07.1974 року (а.с. 146), - затверджено [PERSON] державної комісії на приймання в експлуатацію 9-ти поверхового гуртожитку на 408 місць по вул. Добровольського, 27. Вказаний будинок передано на баланс Черкаському шовковому комбінату та дозволено ввести в експлуатацію. Наказом №394/1 від 03.10.2016 року ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» затверджено Положення про гуртожитки, які перебувають у приватній власності ПАТ «ЧШК» (а.с. 83-84). Відповідно до Положення ПАТ «ЧШК» про гуртожитки, - особи, які проживають в гуртожитку зобовязані використовувати виділене ліжко-місце за його прямим призначенням для власного проживання та проживання членів своєї сімї. Наказом ДП «РЕУ ЧШК» №47 від 01.08.2003 року встановлено, що нарахування оплати за проживання в гуртожитках для одиноких громадян, у тому числі по вул. Добровольського, 27 проводити з 01.08.2003 року із розрахунку затвердженої собівартості ліжко-місця (а.с. 145). Таким чином судом встановлено, що будинок №27 по вул. Добровольського у м. Черкаси на даний час належить ПАТ «ЧШК» та має статус гуртожитку для одиноких громадян. Відповідно до Правової позиції висловленої Верховним Судом України у справі № 6-1166цс15 (Постанова від 04.11.2015 року), - стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми статей 71, 72 ЖК УРСР. На час розгляду справи в суді гуртожиток по вул. Добровольського, 27 у м. Черкаси не переданий у комунальну власність територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради, а тому жилі приміщення в цьому гуртожитку не підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Суд вважає, що у розумінні ст. 71, 72 ЖК УРСР [PERSON] не наділена правом звернення до суду із позовом про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування кімнатою № 37 в гуртожитку по вул. Добровольського, 27 у місті Черкаси, оскільки зважаючи на статус вказаного гуртожитку (для одиноких громадян) та особливості нарахування плати за користування гуртожитком (за ліжко-місце) вона так як і відповідачі має право на користування певною частиною жилої площі у кімнаті №37. Доводи [PERSON] про те, що реєстрація відповідачів у кімнаті №37 порушує її права, призводить до покладення на неї надмірних платежів та не дозволяє оформити субсидію не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки плату за користування гуртожитком [PERSON] сплачує виходячи із кількості займаних нею та членами її сімї ліжко-місць, а крім того згідно рахунку-повідомлення Черкаської ТЕЦ (а.с. 196) [PERSON] за адресою м. Черкаси вул. Добровольського, 27 к. 37 користується субсидією по оплаті послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивачем не доведено порушення невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та фактом їх реєстрації у кімнаті №37 гуртожитку по вул. Добровольського, 27 у м. Черкаси. В той же час суд звертає увагу, що власнику гуртожитку ПАТ «ЧШК» та обслуговуючій організації - ДП «РЕУ ЧШК» з метою уникнення непорозумінь між мешканцями необхідно було дотримуватися п.2 Наказу ДП «РЕУ ЧШК» №47 від 01.08.2003 року про те, що кількість ліжко-місць в кімнаті визначається площею кімнати поділеної на 6 кв.м. (а.с. 145). Однак у кімнаті №37 площею 11,4 кв.м. фактично зареєстровано 7 осіб. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати понесені позивачем при звернення до суду відшкодуванню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed