Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] 07 червня 2017 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 19 травня 2015 року він уклав шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №35 від 19 травня 2015 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що рішення про розірвання шлюбу він прийняв у зв'язку з тим, що між ними було повністю відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. В їхній сім'ї виникали конфлікти, сварки та непорозуміння. Позивач вказує, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому при вказаних обставинах він прийняв рішення про його розірвання. Вказане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.11), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживанням відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду (а.с.22). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №35 від 19 травня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу(а.с.6). Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження(а.с.7). Приймаючи до уваги, що збереження сімї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, шлюбні стосунки не підтримують, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі залишити за позивачем, враховуючи її бажання.

Outcome: approved