Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

[PERSON] 01 жовтня 2018 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 жовтня 2015 року. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Позивач не працює знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, відповідач матеріальну допомогу на дружини не надає. На підставі вищезазначеного просить стягнути з відповідача на утримання дружиниаліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2015 року (а.с. 5). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Позивач не працює знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Батько матеріальну допомогу на утримання дружини добровільно не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, з урахуванням вищевказаного, потреб дружини, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved