overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

[PERSON] 04.09.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем, розірваного за рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 12.12.2013 року, має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], котрий проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому, зважаючи на важке майнове становище та неможливістю одній утримувати дитину, вона змушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, повторно у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. З копії свідоцтва про народження, виданого 02.10.2009 року Корчинською сільською радою Сколівського району Львівської області на ім`я [PERSON], [INFO], вбачається, що його батьком є [PERSON]. Таким чином, на відповідача покладений обов`язок утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Будь-які докази на підтвердження поганого стану здоров'я відповідача, його скрутного матеріального становища чи наявності у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних членів сім'ї у матеріалах справи відсутні. З огляду на вказане вище та враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини із усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме 04.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 гривень судового збору за подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] 04.09.2015 р. звернувся до суду з цією заявою. У заяві зазначив, що у його бабушки [PERSON] була рідна сестра [PERSON], яка проживала в селі Червоне одиноко і не мала сімї та мала у власності земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу «Кальченківське» посвідчену сертифікатом серії СМ № 004664, виданим на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 5 квітня 1996 року № 106 розміром 4,14 умовах кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі. 15.05.1988 р. [PERSON] зробила заповіт, яким все своє майно заповіла заявнику, який на даний час не змінювався та не скасовувався. 04.12.1997 року [PERSON] померла, таким чином внаслідок смерті відкрилася спадщина на її майно, в тому числі на земельну частку. Однак при заповнені сертифіката на право на земельну частку (пай) [PERSON] була допущена помилка в написанні її прізвища, зокрема її прізвище в сертифікаті зазначено як «Одненко» в той час як дійсне її прізвище «Одненкова», тому виникають у нього труднощі з оформлення спадщини за померлою. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляді справи, Причини неявки суду невідомі. Зацікавлена особа Білопільська державна нотаріальна контора на розгляд справи не зявилася, подала заяву про розгляд справи у відсутності представника, заперечень до поданої заяви не має.. Вислухавши пояснення заявниці та дослідивши подані докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ст. 256 ч.1 п. 6 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів, якщо прізвище, імя, по батькові зазначено в документі не збігається з прізвищем, імям, по батькові цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.. Від встановлення цього факту залежить виникнення спадкового права для заявниці. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 004664 видано також на прізвище [PERSON].. Перевіривши інші документи подані в справу у суда не виникає сумніву щодо належності вищезазначених документів померлій [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] 04.09.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває з 02.09.2007 року в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за актовим записом №77. Сторони є батьками неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Спільним сімейним життям сторони проживали до листопада 2016 року. Сім`я розпалася по тій причині, що сторони не знайшли взаємопорозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Їхні подружні відносини припинені, спільного господарства вони не ведуть. Можливості примирення вона не вбачає. Вважає, що за таких обставин збереження реєстрації шлюбу між нею та відповідачем є неможливим та суперечить її особистим інтересам. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]». У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Судові витрати по справі не бажає стягувати з відповідача на свою користь. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення, можливості примирення не вбачає, просить судове засідання проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.09.2007 року виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за актовим записом №77. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Спільним сімейним життям сторони проживали до листопада 2016 року. Сім`я розпалася по тій причині, що в них різні погляди на життя, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Можливості примирення сторони не вбачають. Позивачка вважає, що збереження шлюбу суперечить її особистим інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин та у відповідності до положень ст.112 СК України, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] 04.09.2019 року звернулася до Новодністровського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 15.07.2015 року зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №24. Сторони спільних дітей не мають. З січня 2019 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, просить його розірвати. На підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, судові витрати по сплаті судового збору не бажає стягувати з відповідача. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо їх задоволення, можливості примирення з позивачкою не вбачає, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області, 15.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №24. Позивачка та відповідач спільних дітей не мають. Сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Відповідач також не вбачає можливості примирення та спільного проживання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] 04.09.2019 року через поштове відділення звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 02.06.2018 року, зареєстрованому Чернівецькому міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №803. Позивачка та відповідач спільних дітей не мають. З червня 2019 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що відповідач не приділяв позивачці належної уваги, матеріально не забезпечує сім`ю, затососувував до позивачки фізичну силу, ображав її та зловживає спиртними напоями, сторони втратили взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Розірвати шлюб в добровільному порядку в органах ДРАЦС відповідач відмовляється. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, просить його розірвати. У змісті позовної заяви позвачка зазначила, що після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне, розгляд справи проводити без її присутності. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по сплаті судового збору. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився та подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо їх задоволення, можливості примирення з позивачкою не вбачає, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.06.2018 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, 02.06.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №803. Позивачка та відповідач спільних дітей не мають. На даний час сторони припинили подружні відносини. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] 04.10.2016 року звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій вказує, що він є рідним батьком [PERSON], [INFO], з раннього дитинства страждає на психічне захворювання, не розуміє значення своїх дій та потребує постійного стороннього догляду, має 2 групу інвалідності. Внаслідок стійкого хронічного розладу психічного здоров'я сина виникла необхідність у встановленні над ним опіки. Просить визнати сина [PERSON] недієздатним, призначити його опікуном сина. В судове засідання заявник не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи: Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області не з'явився, надіслав заяву в якій просить суд розглядати справу в їх відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до документів які є в матеріалах справи, а саме свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], [INFO], Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району району м. Запоріжжя від 20.09.1994 року, в якому в графі «батько» вказаний «[PERSON]». Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 0818280 від 05.09.2016 року, [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства, інвалідність встановлена безстроково. Водянська сільська рада Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької підтримує заяву [PERSON] щодо призначення його опікуном над сином [PERSON], що підтверджується рішення № 10-50/3 від 20.09.2016 року. Довідкою виконавчого комітету Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької № 1789 від 23.09.2016 підтверджується факт проживання заявника разом з сином [PERSON] по [ADDRESS]. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 560 від 03.11.2016 року, [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості у ступені неглибокої імбецильності з епісиндромом у анамнезі, внаслідок чого він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Отже, підлягають задоволенню вимоги заявника про визнання [PERSON] недієздатним, оскільки внаслідок психічного розладу він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи викладене, суд вважає, що немає перешкод для встановлення опіки і призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] 04.10.2016 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на своє утримання, в якій вказала, що з 28.04.2012 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільно подружжя не мешкає. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав та просив суд слухати справу у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що згідно зі ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно зі ст. 84 ч.2 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 6 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 квітня 2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 28 квітня 2012 р. зареєстрували шлюб. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 жовтня 2016 року, виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, [PERSON] народився [INFO], його батьком зареєстрований [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем, з якою мешкає неповнолітня дитина, позивач здійснює догляд за дитиною віком до трьох років, ніде не працює, інших доходів крім допомоги на дитину не отримує. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів на утримання дружини підлягає задоволенню. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів. На підставі ст.ст.75,79,80,84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] 04.10.2019 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між ними, який зареєстровано 19 травня 2016 року у Виконавчому комітеті Блюдниківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, - дітей залишити проживати з матірю. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 19 травня 2016 року зареєстрував з відповідачкою шлюб. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сім`я фактично розпалась, відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, з червня 2019 року проживають роздільно. Збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому просить шлюб розірвати, місце проживання дітей визначити разом з матір`ю. В судове засідання позивач не з`явився, хоча повідомлявся про розгляд справи, однак таким заявлено клопотання в позовній заяві про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно свідоцва про одруження серії [NUMBER] від 22 серпня 2019 року між сторонами 19 травня 2016 року зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Блюдниківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 (а.с. 4). У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26 вересня 2019 року та серії [NUMBER] від 26 вересня 2019 року (а.с. 6-7). Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю, [PERSON] . На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved