Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Оксанина»» про стягнення боргу за договором оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що 20 серпня 2009 року, громадянка [PERSON], власник земельної ділянки площею 8,3282 га, з цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства», кадастровий № 7124385500:03:000:1423, що розташована в адміністративних межах Оксанинської сільської ради Уманського району, за межами с. Оксанина, уклала з ТОВ «Агрофірма «Оксанина»» договір оренди вказаної земельної ділянки строком на пять років, починаючи з 08.10.2009 року по 30.10.2014 року. 11 січня 2010 року громадянка [PERSON], жодного разу не отримавши орендної плати по договору, померла. Спадкоємець майна померлої [PERSON] у встановленому законом порядку вступив у спадщину і оформив право власності на ? спадкового майна померлої у вигляді земельної ділянки загальною площею 8,3282 га, з цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства». Таким чином [PERSON], успадкувавши майно померлої [PERSON], став стороною існуючого договору і набув прав та обовязків за ним. Неодноразово [PERSON] та він зверталися в контору підприємства відповідача з заявами про виплату заборгованості з орендної плати за договором, однак вимоги залишилися без задоволення без будь-яких пояснень. 13.03.2015 року, на юридичну адресу відповідача по справі було направлено рекомендований лист з вимогою сплати заборгованості по орендній платі за договором, відповіді на який до цього часу не отримали. У відповідності до п. 9 договору оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року зареєстрованого 04.01.2010 року за № 041079400032 в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, строком на пять років починаючи з 08.10.2009 року по 30.10.2014 року, розмір орендної плати за договором визначено в сумі 4050 гривень на рік, що за весь період дії договору складає 20250 грн.00 коп. [PERSON] являється спадкоємцем ? частин земельної ділянки за договором відповідно борг по несплаті орендної плати відповідачем відносно [PERSON] складає 15187,50 грн. Крім того, у відповідності до п. 11 Договору оренди земельної ділянки орендна плата вноситься у строки не пізніше ніж до 1 грудня поточного року. Згідно п. 14 договору в разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, справляється пеня в розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожний день такого прострочення. Таким чином, орендар за Договором та відповідач по справі зобовязаний був до 1 грудня 2014 року, сплатити власникові земельної ділянки і позивачу по справі [PERSON] заборговану орендну плату в сумі 15187,50 грн., що не зроблено до цього часу, а відповідно настали умови щодо можливості стягнення встановленої договором пені, розмір якої встановлено самим договором. Крім цього, вважає, що крім основного боргу в сумі 15187,50 грн., боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором не встановлено для нарахування відсотків інший строк. Просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість в сумі 27865 грн. 72 коп., яка складається з основного боргу в сумі 15187 грн. 50 коп., трьох відсотків річних за користування чужими коштами в сумі 195,98 грн., інфляційних нарахувань в сумі 5329,32 грн. та пені в сумі 7152 грн. 92 коп., а також стягнути з відповідача судові витрати в сумі 278 грн. 67 коп. 22 червня 2015 року представник позивача подав на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог, мотивуючи її тим, що при подачі вказаної позовної заяви сума боргу була обрахована станом на 06.05.2015 р., але враховуючи що відповідач не погасив вказаної заборгованості, а також не вжив жодних дій щодо такого погашення, вважає за необхідне збільшити розмір позовних вимог включивши в обрахунок термін з 06.05.2015 року по 22.06.2015 р. Таким чином станом на 22.06.2015 р. загальна сума нарахувань по інфляційним індексам, трьох відсотків річних та пені, яку відповідач має сплатити позивачу, становить 15737,90 грн., а всього з урахуванням основного боргу 30925,40 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] вказав, що оскільки відповідачем частково сплачено на користь позивача кошти в сумі 6243 грн. 45 коп., тому просить стягнути з відповідача на користь позивача 24681 грн.95 коп. з яких: 8944,05 грн. борг з орендної плати, 254,65 грн. відсотки станом на 22.06.2015 р., 6188,50 грн. інфляційні витрати, 9294,75 грн. пеня в розмірі 0,3% річних. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та вказала, що дійсно 20 серпня 2009 року між громадянкою [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Оксанина»» було укладено договір оренди земельної ділянки. Згідно умов договору орендна плата за землю становить 4050,00 грн. На виконання умов договору ТОВ «Агрофірма «Оксанина»» було вчасно нараховано орендну плату [PERSON], однак орендну плату вона не отримувала в звязку з цим кошти автоматично перейшли на інший рахунок. Тобто не виплата орендної плати сталася не з вини відповідача. Про те, що є спадкоємці майна після смерті [PERSON] товариству не було відомо, про це товариству стало відомо з позову. На даний час частка (3/4) [PERSON] орендної плати в сумі 6265,77 грн. сплачена, в межах строку позовної давності, а тому позов безпідставний. Заслухавши пояснення представника позивача, який діє в інтересах та на підставі довіреності від [PERSON], представника відповідача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЧР № 029948 від 07.06.2004 року, [PERSON] являлася власником земельної ділянки площею 8,3282 га, з цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства», що розташована в адміністративних межах Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області. 20 серпня 2009 року між громадянкою [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Оксанина»» було укладено договір оренди земельної ділянки № 352, зареєстрований 04.01.2010 року за № 041079400032 в Уманському районному відділі, Черкаської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, строком на пять років, починаючи з 08.10.2009 року по 30.10.2014 р. Відповідно до умов договору оренди, орендна плата становить 4050 грн. 00 коп. (п. 9 договору) та повинна вноситися у строк до 1 грудня поточного року (п. 11 договору). Крім того, п. 14 договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня в розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення. (а.с. 10). 11 січня 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 133738, виданого 13 січня 2010 року Оксанинською сільською радою Уманського району Черкаської області, актовий запис № 4. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 1358 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕВ № 501919 від 23.12.2014 року, позивач [PERSON] у встановленому законом порядку вступив у спадщину та оформив право власності на ? частини спадкового майна померлої [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 8,3282 га, яка розташована в адміністративних межах Оксанинської сільської ради. Представник позивача в позові зазначив, що позивач [PERSON], успадкувавши майно померлої [PERSON], став стороною існуючого договору і набув прав та обовязків за ним. А оскільки [PERSON] померла жодного разу не отримавши орендної плати, тому він і поставив питання щодо стягнення з ТОВ «Агрофірма «Оксанина»» орендної плати за договором за весь час дії договору оренди з 08.10.2009 року по 30.10.2014 року, пені, 3% річних та інфляційних нарахувань. Однак суд не може погодитися з таким твердженням представника позивача, оскільки, відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати (ч.ч.1,2 ст.22 Закону України Про оренду землі). Згідно зі ст.32 вказаного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Як зазначалося вище договір оренди було укладено між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Оксанина»» строком з 08.10.2009 р. по 30.10.2014 р.. Як зясовано в судовому засіданні за життя [PERSON] за отриманням орендної плати до ТОВ «Агрофірма «Оксанина»» не зверталася, як і не зверталася до суду з позовом про дострокове розірвання договору оренди землі. Тобто після смерті [PERSON] не було належного власника земельної ділянки, якому б ТОВ «Агрофірма «Оксанина»» мало б перераховувати орендну плату по договору оренди. [PERSON] за час дії договору оренди (з 08.10.2009 р. по 30.10.2014 р.) власником земельної ділянки не являвся, а тому і не міг бути стороною договору, відповідно не мав а ні прав, а ні обовязків передбачених договором.. [PERSON] став власником ? частин земельної ділянки лише з 23.12.2014 року з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в той час як договір оренди земельної ділянки № 352 припинив свою дію. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 2 ст. 1230 ЦК України, до спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у звязку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обовязків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя. Позовні вимоги в частині сплати неустойки, 3 % річних та інфляційних нарахувань не підлягають задоволенню так як в судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Агрофірма «Оксанина»» власнику земельної ділянки була нарахована орендна плата, але не була нею отримана, а [PERSON] став власником земельної ділянки тільки з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину 23.12.2014 року, тому з вини відповідача не має заборгованості по виплаті орендної плати. Крім того, відповідачем було виплачено позивачу орендну плату в межах строку позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, в розмірі 6265,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5303 (а.с. 50). Дана сума визначена виходячи з того, що позивач звернувся до суду 12.05.2015 року, враховуючи строк позовної давності, розмір орендної плати необхідно рахувати з 12.05.2012 року по 30.10.2014 р.(до моменту закінчення дії договору оренди), тобто за 2 роки 5 місяців 20 днів, що становить 10005,24 грн.. ? частини розміру орендної плати належні [PERSON] з урахуванням оподаткування становить 6265,77 грн. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. В звязку з вищевикладеним, суд вважає недоведеними позовні вимоги позивача щодо невиконання відповідачем своїх обовязків та його порушеного права, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed