Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого діє [PERSON] звернулись до Бериславського районного суду Херсонської області із позовом до Бериславської міської ради Херсонської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В позовній заяві посилається на те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після племінниці - [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщина складає 53/100 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яку вона успадкувала за заповітом після [PERSON] , померлої [INFO] . Своїх спадкових прав не оформила. [PERSON] у встановлений законом термін звернувся з заявою до нотаріуса для отримання свідоцтва про право спадщину. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надані правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлого на вищевказаний житловий будинок. Тому нотаріусом запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на вищевказаний житловий будинок. Просить суд визнати за ним, [PERSON] , [INFO] право власності на нерухоме майно: 53/100 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 05.12.2019 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13.01.2020 року було замінено відповідача Бериславську державну нотаріальну контору належним відповідачем, Бериславська міська рада Херсонської області. Підготовче засідання відкладено. Позивач та його представник [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Представник Бериславської міської ради Херсонської області в підготовче засідання не прибув, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За нормою ч.1ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 69 років, про що 18.07.2000 року зроблено запис за №143, та Бериславським райвідділом реєстрації актів громадянського стану видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 18.07.2000 року (а.с. 9). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] у віці 60 років, про що 10.08.2018 року складено відповідний актовий запис, та Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 10.08.2018 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За заявою [PERSON] , що діє від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Симутенко Т.Г. щодо встановлення права власності на житловий будинок, Бериславською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №249/2018, до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка на момент смерті проживала в [ADDRESS] за заявою про прийняття спадщини за законом від рідного дядька померлої - [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину ще не видавались (а.с. 10). Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З листа нотаріуса вбачається, що [PERSON] , що діє від імені [PERSON] звернулася до Бериславської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 53/100 (п`ятдесят три сотих) часток житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , який належав її матері [PERSON] , померлій [INFO] , спадкоємицею якої за заповітом була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно листа нотаріуса, свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] неможливо видати, у зв`язку з тим, що спадкоємець не надав нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, повідомивши, про те, що такий документ втрачений та рекомендовано звернутися до суду. На замовлення [PERSON] КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР, було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28-29). Тобто у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось, а іншого способу захисту свої прав окрім звернення з позовом до суду у позивача немає, тому вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом. Пунктом 4.15 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок), передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст. 328 ЦК України). Згідно з Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З вищенаведеного випливає, що іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved