Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] в грудні 2014 року заявила позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], за підстав того, що [PERSON] свідомо усунувся від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала і пояснила, що хоч її колишній чоловік і продовжує проживати в одній квартирі з нею та дітьми, але будь якої участі в утриманні дітей, їх вихованні не приймає, навпаки постійно створює перешкоди у спілкуванні дітей з її родичами, не дозволяє виїзд дітей за межі міста, вчиняє під надуманими приводами сварки, б'є її на очах дітей, постійно вимагає гроші, був помічений в крадіжці грошей у членів сім'ї, та у нянечки молодших дітей. Далі позивач продовжила, що в наслідок такої поведінки відповідача, сім'я перебуває постійному страху, у неї та дітей розвились неврологічні розлади. [PERSON] заперечив проти позову, і пояснив, що доводи відповідача в обґрунтування позову не відповідають дійсності. Представник Святошинської в м. Києві районної державної адміністрації Чіркова М.М. підтримала позов, пославшись на висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Судом про розгляд справи також повідомлено прокурора Святошинського району м. Києва, проте останній участі у справі не приймав. Судом встановлено таке. Учасниками судового розгляду не заперечується і знаходить своє підтвердження письмовими доказами, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2005р. по 19.09.2013р., від шлюбу мають трьох синів [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO], сторони та діти проживають в квартирі [ADDRESS]. З рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.09.2013р., вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, та ведення спільного господарства ще за рік до звернення позивача з позовом про розірвання шлюбу, тобто з вересня 2012 року. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.11.2013р., на [PERSON] були покладені аліментні зобов'язання щодо утримання дітей у розмірі 1\\2 від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 03.10.2013р. і до повноліття сина [PERSON], а в подальшому в розмірі 1\\3 від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття синів [PERSON] і [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач пояснила, що жодного платежу з аліментів не отримувала. Дані пояснення відповідачем не спростовані. Напроти, за довідкою держвиконавця від 29.01.2015р., [PERSON] станом на 01.01.2015р. має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 39592,42 грн. Виходячи з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів про доходи, суд вважає, що він фактично ніде не працює. При цьому, довідку про доходи, за якою відповідач обіймає посаду директора ТОВ «Ізраїль» та отримує певну зарплатню, суд розцінює критично, оскільки вона видана самим відповідачем і не підкріплена іншими доказами. Оскільки, [PERSON] на протязі останніх двох років, будучи працездатним, перебуваючи в продуктивному віці, не вживає будь яких заходів до працевлаштування, то суд вважає, що таким чином він свідомо ухиляється від сплати аліментів, а відповідно від утримання власних дітей. На запитання суду про здійснення обов'язків з виховання дітей, відповідач не зміг повідомити про їх інтереси, як вони навчаються, чи мають друзів, скільки часу проводить з ними, тощо. Це все при тому, що він фактично проживає разом з дітьми і за поясненнями позивача практично весь час проводить дома. До того ж, позивач пояснила, що через зайнятість на роботі, та неможливість покластись на колишнього чоловіка, вона вимушена була найняти нянечку для догляду за молодшими дітьми дітьми. Факт найняття няні відповідачем не заперечується. Доводи позивача про численні конфлікти, в тому числі і з застосуванням відповідачем насильства, знайшли своє підтвердження документами реагування правоохоронних органів. Дані конфлікти, очевидно відображаються на здоров'ї, як позивача так і дітей. Так, психологом загальноосвітньої школи №162 Святошинського району м. Києва на завдання органу опіки і піклування було проведено роботу з учнем школи [PERSON]. За результатами тестів, психолог у звіті вказала, що у дитини наявні страхи, виконавши «малюнок сім'ї» [PERSON] не намалював батька, що на думку психолога може свідчити про емоційне неприйняття дитиною батька, конфліктність стосунків з ним, або ж те, що хлопчик адаптувався до факту, що батьки розлучені, в міжособистісних стосунках більш значимою є фігура матері, також відчувається вплив та емоційна прив'язаність до сім'ї дідуся і бабусі по лінії матері. В ході співбесіди, як це наведено у звіті, [PERSON] охоче говорив про відносини з братами, бабусею та дідусем, проте відмовився говорити про відносини з батьком і повідомив, що боїться того, що відбувається в домі, а щодо окремого проживання від батька сказав - «Якщо тато буде жити окремо, то мені буде легше, бо я дуже боюсь коли він свариться і б'є маму». В кінцевому психолог прийшла до висновку про необхідність щотижневої роботи з дитиною. До речі, [PERSON] в червні 2012 року та липні 2013 року проходив амбулаторний курс лікування з приводу неврологічного захворювання, на що вказує довідка лікаря. Крім того, з наданих позивачем медичних довідок вбачається, що їй в жовтні 2013 року лікарем-неврологом виставлено діагноз «виражений астено-неврологічний синдром», та призначено лікування, а 13 грудня цього ж року вона поступила в лікарню на стаціонарне лікування за діагнозом ЗЧМТ (струс головного мозку), де перебувала до 02.01.2014 року. Вказані захворювання та травми позивач пов'язує з поведінкою відповідача. Насамкінець, під час провадження даної справи, 23.02.2015 року за заявою позивача слідчим Святошинського РУ ГУ МВС до реєстру досудових розслідувань були внесені відомості, про те, що 22.02.2015р. біля 21 год. по [ADDRESS] [PERSON] вчинив хуліганські дії щодо [PERSON], [INFO] (матері позивача), на що вказує відповідний витяг з реєстру. Наведене, на думку суду, однозначно вказує не тільки на те, що відповідач не виконує обов'язки з виховання дітей, що передбачені ст.150 Сімейного Кодексу України, а ще й на те, що своєю поведінкою він перешкоджає їх повноцінному розвитку і завдає шкоди їх здоров'ю. Відповідно до ст. 155 ч.4 СК України, ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 СК України, разом з іншим, встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов'язань по вихованню дитини. Комісія з питань захисту прав дитини Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, на засіданні 11.03.2015р., дослідивши наведені вище та інші матеріали, опитавши сторони у справі, прийняла рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. До такого ж висновку, з огляду на наведене, приходить і суд. При цьому, суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. За такого рішення, витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, мають бути їй компенсовані відповідачем відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 150, 155, 164 СК України,

Outcome: approved