overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] 30 листопада 2017 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що\~07 грудня 1998 року померла [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 6,03 в умовних кадастрових гектарах на території Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Позивач вказує, що звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, за законом згідно заповіту, однак їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній, та було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі(а.с.21). Представник відповідача у судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду письмове клопотання, в якому просить справу розглянути у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує(а.с.27). Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує(а.с.25). Суд, взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши документи справи (а.с.1-27), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права на зазначену земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

[PERSON] 30 серпня 2016 року звернувся до суду з\~\~позовом до відповідачки про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 15.09.2001 року він\~\~зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини у сторін фактично припинені з січня 2016 року, оскільки у них постійно стали виникати конфліктні ситуації, скандали та сварки, любов та взаєморозуміння між ними повністю були втрачені. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений\~належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, погодилась розірвати шлюб з позивачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Бернацька». Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 15.09.2001 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 303. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки з січня 2016 року, між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, любов та взаєморозуміння втрачені. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя, а збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дітей. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог\~\~частини 8\~статті 235 Цивільного процесуального кодексу України\~відповідачці залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу -\~«Бернацька».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] 30 серпня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 01 липня 2006 року, мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року. З грудня 2015 року шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння та спільних інтересів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сім'я їх розпалася остаточно, примирення неможливе. Просила суд розірвати шлюб, визначити місце проживання дітей з нею та залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. З заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 липня 2006 року в Омельницькій сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 6, мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року. З грудня 2015 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння та спільних інтересів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, визначити місце проживання малолітніх дітей з позивачем та залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] 30 серпня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись, що вони з відповідачем мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до їх повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю [PERSON] та знаходяться на її матеріальному утриманні. Відповідач [PERSON] з сімєю не проживає, участі в матеріальному утриманні дітей не приймає, працездатний. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають підстави для висновку про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] 30 серпня 2016 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 18 вересня 2012 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вони з 2014 року припинили шлюбні відносини у зв'язку з постійними сварками та небажанням відповідача утримувати сім'ю. Спору про поділ майна немає, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Вважає збереження сім'ї неможливим, тому просить розірвати шлюб, залишивши їй прізвище чоловіка та звільнити її від сплати судового збору. Позивач у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутністю, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 18 вересня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 2), від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Сторони 2014 року припинили шлюбні відносини з причини постійних сварок та небажання відповідача утримувати сім'ю. Спору про поділ майна немає, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишивши позивачу прізвище чоловіка. Позивач при зверненні до суду повинна була сплатити судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Оскільки [PERSON] знаходиться у декретній відпустці та має дохід від соціальних виплат у розмірі 2 580 грн. на квартал (а.с. 12), суд вважає за необхідне звільнити її від сплати судового збору, у зв'язку з чим судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] 30 серпня 2017 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON], який проживав в с. Долинське Ананьївського району Одеської області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки. Позивач зазначає, що він як спадкоємець за законом, 08 серпня 2017 року звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, тому рекомендовано звернутись до суду, у зв'язку з чим звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву(а.с.31), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, однак надав письмову заяву (а.с.39), в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання також не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, заперечень проти позову не має(а.с.37). Суд, взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши та перевіривши документи справи(а.с.1-30), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Положенням ч.1-2 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Так, відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; за ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] 30 серпня 2017 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що [INFO] року помер його батько [PERSON], який проживав в с. Долинське Ананьївського району Одеської області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки. Позивач зазначає, що він як спадкоємець за законом, 08 серпня 2017 року звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тим, що ним пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Позивач вказує, що строк прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин. Так, на момент відкриття спадщини він не знав про існування державного акта на право власності на вказану земельну ділянку, вважав, що батькові видавали лише сертифікат на право на земельну частку (пай), оригіналу якого в нього також не було, у зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.25), відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, однак надав заяву (а.с.29), в якій просить суд розглянути справу у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги заяви позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи (а.с.1-23), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом. Заява про прийняття спадщини в установлений ст.1270 ЦК України строк не була подана спадкоємцями. Згідно п.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що передбачено п.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] 30 серпня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 16 травня 1998 року зареєстрували шлюб. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов'язки подружжя, непорозумінь, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 травня 1998 року в Новогалещинській селищній раді Козельщинського району Полтавської області, актовий запис № 6, неповнолітніх дітей не мають. З червня 2016 року не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов'язки подружжя, непорозумінь, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] 30 серпня 2017 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що\~21 лютого 1996 року померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю). Позивач зазначає, що заповіту мати не залишила. На день відкриття спадщини спадкоємцями за законом І черги була вона та її сестри відповідачі по справі, які не мають бажання приймати спадщину. Позивач вказує, що звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно видано після смерті спадкодавця, та було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не зявилася, однак в позовній заяві просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити(а.с.25). Відповідачі у судове засідання на розгляд справи не зявилися, однак кожна окремо надала на адресу суду письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутність, проти позовних вимог не заперечують(а.с.37,39). Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує(а.с.40). Суд, взявши до уваги заяви позивача, відповідачів та представника третьої особи, вивчивши документи справи (а.с.1-38), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права на зазначену земельну частку (пай).

Outcome: approved