Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 26 листопада 2011 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони не змогли дійти до спільної згоди по різним питанням подружнього життя, оскільки різні за поглядами та характерами. Від шлюбу мають двох доньок, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини припинені з січня 2016 року. Їх сім`я фактично розпалась, примирення між ними неможливе. Вважає, що подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. У судове засідання Позивач не з`явилася, але нею подано заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши при цьому, що позовні вимоги підтримує повністю, дітей віком до одного року не мають, спору щодо місця проживання дітей також не мають, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, та просив розглянути справу без його участі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 листопада 2011 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2925(а.с.8). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На час розгляду справи на утриманні Позивача та Відповідача немає дітей віком до одного року. З позовної заяви вбачається, що сторони не змогли дійти до спільної згоди по різним питанням подружнього життя, оскільки різні за поглядами та характерами, сімейні відносини припинені з січня 2016 року, примирення між ними неможливе. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя Позивача та Відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін та спільних дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) України, в зв`язку із задоволенням позову, необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір, сплачений позивачем в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved