Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Куруц А.А., звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.03.2015 року Ужгородським міськрайонним суд Закарпатської області ухвалено рішення у цивільній справі № 308/5424/14-ц, згідно з яким шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] [INFO] , розірвано, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 04.03.2015 року і до досягнення ними повноліття. Зазначає, що станом на сьогоднішній день відповідач свої зобов`язання із сплати аліментів на утримання дітей не виконує та відповідно до довідки за від 11.07.2018 року за № 47511308/18, виданої Ужгородським РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, має заборгованість по сплаті аліментів згідно з виконавчим листом № 308/5424/14-ц від 27.04.2015 року в сумі 37320,38 грн. станом на 01.07.2018 року. Тобто, весь тягар щодо утримання дітей лежить на плечах матері (позивача). Зауважує, що з дня ухвалення рішення у справі № 308/5424/14-ц змінилися життєві обставини, а саме, діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підросли, почали ходити до школи, внаслідок чого збільшилися витрати на харчування дітей, на забезпечення їхнього належного зовнішнього вигляду (одягом і взуттям), розвитком додаткових здібностей, на забезпечення їх шкільним приладдям (канцелярія, книги і т.п.), що підтверджується довідками від 23.07.2018 року за № 299, № 300. Крім того, у 2018 році, в порівнянні з 2015 року, суттєво підвищилися ціни на продукти харчування, медикаменти та комунальні послуги та інше, внаслідок чого позивачеві вкрай важко самій забезпечувати базовий рівень життєвих потреб своїх дітей. Звертає увагу на те, що відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей, хоча має грошові кошти, так як періодично їздить на заробітки до сусідніх країн Європи. Також вказує, що відбулися зміни в розмірі прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, і, виходячи з викладеного, вважає, через значні інфляційні процеси в Україні, значне підвищення вартості життя, зміни в житті дітей, розмір аліментів, який відповідач має сплачувати згідно з рішенням суду від 04.03.2015 року є значно менший від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини. На підставі викладеного позивач просить суд збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2015 року в цивільній справі № 308/5424/14-ц, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 17.09.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за наявними у справі матеріалами. Позивача у судове засідання не з`явилася, при цьому її представник подав до суду заяву від 26.06.2019 року, відповідно до якої просить розглянути справу без участі позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився,\~хоча про\~час і\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином, про причини неявки не повідомлено, відзив на позовну заяву відповідачем не подано та клопотань про відкладення справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 02.06.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2015 року (справа № 308/5424/14-ц), що набрало законної сили, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітніх дітей, визначення порядку прийняття участі у спілкуванні дітей та стягнення аліментів, позов задоволено частково. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 02.06.2007 року, зареєстрований виконавчим комітетом Галочської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 02, розірвано. Малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишено при матері [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 04.03.2015 року і до досягнення ними повноліття. На підставі вказаного рішення судом було видано виконавчий лист у частині стягнення аліментів, який пред`явлено позивачем до виконання. Згідно з довідкою від 11.07.2018 року за № 47511308/18, виданою Ужгородським РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, відповідач [PERSON] має заборгованість по виплаті аліментів згідно з виконавчим листом 308/5424/14-ц від 27.04.2015 року, виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, в сумі 37320,38 грн. станом на 01.07.2018 року. За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Як вбачається з матеріалів справи, спільні діти сторін проживають з позивачем, навчаються у Шишлівській ЗОШ І-ІІІ ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області, потребують матеріального забезпечення. Даних про те, що відповідач працює та має постійний (сталий) дохід матеріали справи не містять. За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року установлено прожитковий мінімум 2027 гривень, з 1 липня 2118 гривень, з 1 грудня 2218 гривень. На час ухвалення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2015 року (справа № 308/5424/14-ц) згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» у 2015 році було\~установлено прожитковий мінімум: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року 1032 гривень, з 1 вересня 1167 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року 1286 гривень, з 1 вересня 1455 гривень. Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення від 04.03.2015 року про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування в силу положень ч. 3 ст. 82 ЦПК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за синами, вік дітей, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у відповідача аліментних зобов`язань та інших утриманців, вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, а також ту обставину, що з часу ухвалення рішення суду від 04.03.2015 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дітей, зросли витрати на їх утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивача у сторону його погіршення. Враховуючи викладене та беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог\~ст. 180 СК України та відповідно до положень ст. 192 СК України позов слід задовольнити повністю і збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2015 року в цивільній справі № 308/5424/14-ц, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. Як роз`яснено в п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до положень ч. ч. 6, 7 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в частині вимог про стягнення аліментів, то такий слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved