Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] 12.07.2021 року звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, Відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, в якій просить визначити місце проживання дитини - малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування позову, позивач зазначає, що 20.09.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Вони проживали спільно в квартирі [ADDRESS] до жовтня 2020 року. Однак протягом останніх років сімейні відносини між нею та відповідачем погіршилися, почуття і повага зникли і вони стали сторонніми людьми. Позивачем 01.07.2021 року подано позовну заяву про розірвання шлюбу. На цей час позивач проживає з донькою за адресою: [ADDRESS] . Питаннями здоров`я, освіти, матеріального забезпечення малолітньої доньки вона займається одноособово, що підтверджується довідкою та характеристикою заступника директора Запорізької загальноосвітньої школи I-III ступенів №65 Територіального відділу освіти Шевченківського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради від 24.06.2021 року, декларацією про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. Позивач зазначає, що відношення відповідача до неї виключає можливість продовження спільного життя, як подружжя, а також досягнення домовленості між ними. За останні два роки відповідач не виявляв бажання приймати участь у лікуванні, у здобутті освіти спільною донькою, не з`являвся на визначених для неї подіях. Позивач вважає, що у неї з малолітньою донькою сталі соціальні зв`язки з викладачами, однокласниками, лікарями і мешканцями будинку [ADDRESS] , вона має можливість і бажання опікуватися нею, забезпечує харчуванням, одягом, комфортним місцем проживання, забезпечує їй належний матеріальний стан для розвитку особистості, що є необхідним для дитини її віку. У зв`язку з тим, що відповідач не має можливості і бажання забезпечувати і виховувати малолітню доньку [PERSON] , з огляду на сумлінне виконання позивачем своїх батьківських обов`язків та інтересів дитини, вважає, що є необхідність у визначенні її місця проживання з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 19.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.30). В підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с.40). Відповідач [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.38). Представник третьої особи Відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради,надіслав до суду електронною поштою лист, відповідно якого зазначив, що питання надання висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини розглядаються на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької області по Шевченківському району (а.с.35). Представник третьої особи Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському районунадав електронною поштою заяву про проведення судового засідання без участі представника, надав висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини та просить рішення прийняти на розсуд суду враховуючи висновок органу опіки та піклування (а.с.43). Будь-які інші заяви чи клопотання сторонами не заявлялись, та судом не вирішувались. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 20 вересня 2014 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 20.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, про що 20.09.2014 року складено відповідний актовий запис №399 (а.с.12). Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 01.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, про що 01.12.2015 року складено відповідний актовий запис №569 (а.с.13). Як зазначає позивач, сімейні відносини між нею та відповідачем погіршилися, почуття і повага зникли, вони стали сторонніми людьми, у зв`язку з цим позивачем 01.07.2021 року подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до даних Довідки про реєстрацію місця проживання особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 26.05.2021 року №04-21/7-389, місцем реєстрації проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 26.05.2021 року є адреса реєстрації її матері: [PERSON] , а саме: [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до довідки за підписом заступника директора Запорізької загальноосвітньої школи I-III ступенів №65 Територіального відділу освіти Шевченківського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради від 24.06.2021 року №01-38/119, [PERSON] , батько малолітньої [PERSON] , ні в якій формі не здійснює зв`язків з педагогами та адміністрацією дошкільного підрозділу №2 (а.с.14). Відповідно до характеристики Запорізької загальноосвітньої школи I-III ступенів №65 Територіального відділу освіти Шевченківського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради від 24.06.2021 року №01-38/118, [PERSON] відвідує групу «Чомусики» з вересня 2020 року, виховується та проживає з матір`ю, батько не приймає участі в житті дитини (а.с.15). За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. Згідно приписів ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до положень статей 7, 13 СК України, частини 4 статті 10 ЦПК України і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді цієї категорії справ суди обов`язково застосовують Конвенцію про права дитини від 20.11.1989 ратифіковану Україною 27.02.1991, із змінами (далі - Конвенція про права дитини) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У своєму рішенні «Хант проти України» від 07.12.2006, заява №31111/04, ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (§54). Верховний Суд в постанові від 04.04.2018 по справі №756/2109/16-ц зазначив, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. З зазначених норм права та практики ЄСПЛ вбачається висновок, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини, а вже тільки потім - права батьків. Відповідно до частин 5 та 6 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брали участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини. Відповідно до змісту висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району №22.04/01-34-980 від 14.12.2021 року, про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , малолітня [PERSON] зареєстрована та мешкає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання від 08.12.2021 року, яке було проведено спеціалістами відділу по Шевченківському району служби у справах дітей Запорізької міської ради, для проживання, навчання, виховання, відпочинку та розвитку дітей створені належні умови. Вважають доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.44). Враховуючи, що вимога позову про визначення місця проживання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] разом з її матір`ю: [PERSON] , у квартирі за місцем їх реєстрації: [ADDRESS] - обґрунтована, визнається відповідачем, не заперечується третьою особою, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, в порядку ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, понесені нею судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1). Інших судових витрат понесених позивачем, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved