Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] 06.10.2015 року звернулась до Кілійського районного суду з заявою про встановлення факту належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 076160, виданого 17.11.2004 року Кілійською районною державною адміністрацією. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] в заяві зазначила, що 17.11.2004 року вона отримала акт на право приватної власності на землю серії ОД № 076160. Однак в зазначеному акті було допущено помилку, а саме прізвищі власника, замість «Горіці» в державному акті зазначено «Гориці». При зверненні заявниці в квітні 2015 року до Відділу Держкомзему у Кілійському районі Одеської області було виявлено помилку в написанні її прізвища в державному акті на право приватної власності на землю серії ОД № 076160. Заявник, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, однак в поданій заяві вона вказала, що просить справу розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розглянути справу за його відсутності. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: З державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 076160, виданого 17.11.2004 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації № 464 від 16.08.2004 року, вбачається, що «Гориці Лідії Іванівні» передано на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,86 гектарів, розташовану на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно довідки № 417 від 05.10.2015 року, виданої Приозерненською сільською радою, [PERSON], [INFO], належить земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 076160, яка знаходиться на території сільської ради за межами населеного пункту. Згідно паспорту серії КМ № 937692, виданого Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області 17.02.2015 року, прізвище, імя, по батькові, дата народження заявниці [PERSON], [INFO]. Отже, судом достовірно встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю серії ОД № 076160, виданого 17.11.2004 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області № 464 від 16.08.2004 року, було допущено помилку в написанні прізвища власника, а саме: замість «Горіці» вказано неправильно «Гориці». У відповідності до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Оскільки заявниця позбавлена можливості в позасудовому порядку виправити допущену помилку, суд вважає, що право власника землі підлягає судовому захисту, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, за правилами окремого провадження. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення \~суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. \~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищезазначене, а також зважаючи не те, що заявниця дійсно позбавлена змоги в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном через неправильність запису у правовстановлюючому документі, а також на відсутність можливості в позасудовому порядку внести виправлення до правовстановлюючого документу, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved