Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

[INFO] помер батько позивачів [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актовим записом про смерть від 27.06.2017 року № 11, зробленим виконавчим комітетом Іванівської Другої сільської ради Барвінківського району у Харківській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді земельних ділянок площею 2,5073 га (рілля), кадастровий № [NUMBER] , і площею 4,9842 га (рілля), кадастровий № [NUMBER] , розташованих на території Іванівської Другої сільської ради Барвінківського району Харківської області, що належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 липня 2016 року (спадкова справа № 139/2016), зареєстрованого в реєстрі за № 912, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 липня 2016 року (спадкова справа № 139/2016), зареєстрованого в реєстрі за № 915, виданих державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори. За життя [PERSON] свідоцтва про право на спадщину отримав, але право власності належним чином не зареєстрував. Позивачі є спадкоємцями за законом першої черги після померлого [PERSON] , що підтверджується паспортом, свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб позивачів. Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Винниченко В.І. з заявою про видачу свідоцтв на право на спадщину, але їм у видачі свідоцтв на право на спадщину за законом в рівних частках по Ѕ частці кожному на зазначені земельні ділянки постановами приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Винниченко В.І. від 05.07.2018 року було відмовлено, так як вони не надали правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на земельні ділянки. У зв`язку в викладеним вище у позивачів виникли перепони для оформлення спадщини на земельні ділянки, тому вони звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на зазначені земельні ділянки. Позивачі подали до суду заяву, в якій підтримують свої вимоги і прохають розглядати справу без їх участі, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач теж подав до суду заяву, в якій визнає позов і прохає розглядати справу без участі свого представника, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В зв`язку з визнанням відповідачем позову суд згідно з ч. 3 статті 200, ч. 4 статті 206 ЦПК України ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого. З копій свідоцтв про право на спадщину за законом від 05.07.2016 року вбачається, що [PERSON] являвся спадкоємцем земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 2,5073 га (рілля), кадастровий № [NUMBER] , та 4,9842 га (рілля), кадастровий № [NUMBER] , розташованих на території Іванівської Другої сільської ради Барвінківського району Харківської області (державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] ). Вказані свідоцтва були загублені, що підтверджується об`явою в газеті «Вісті Барвінківщини» від 16.11.2018 року № 46. Позивачі звернулася до приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Винниченко В.І. з заявами про прийняття спадщини, але їм у видачі свідоцтв на право на спадщину за законом на зазначені земельні ділянки постановою приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Винниченко В.І. від 05.07.2018 року було відмовлено, так як вони не надали оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджують права власності спадкодавця на земельні ділянки. З повідомлення приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Винниченко В.І. від 16.07.2019 року № 249/01-16 вбачається, що приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Винниченко В.І. 09 серпня 2017 року відкрита спадкова справа № 32/2017 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за заявою про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] Стаття 1268 ч. 5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Верховний Суд України 04 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову в якій зробив такий правовий висновок: «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними». Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5. Частиною 4 статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тому, виходячи з наведених вище обставин, на підставі ст. 392 ЦК України та з огляду на приведені вище правовий висновок Верховного Суду України і роз`яснення постанови пленуму суду касаційної інстанції, у разі неможливості подання спадкоємцем нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документа, ця обставина спричиняє неможливість видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, а тому в такого спадкоємця виникає потреба на підставі ст. 392 ЦК України захистити своє суб`єктивне документально не підтверджене право власності на успадковане нерухоме майно, яке за законом спадкоємцю вже належить із часу відкриття спадщини, але документального підтвердження набутого права власності на яке немає і одержати його в позасудовий спосіб неможливо. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозв`язку, суд доходить висновку, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки позивачі є такими, що прийняли спадщину після смерті [INFO] [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved