Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

[PERSON] 27.07.2021 року звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі № 644/2924/20, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 26400 грн. Заяву обґрунтовано тим, що Орджонікідзевський районний суд м. Харкова частково задовольнив позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Однак судом при постановленні рішення не було вирішено питання про судові витрати, які позивач понесла при розгляді справи а саме суд не вирішив питання про розподілення судових витрат, що пов`язані з витратами позивача на правову допомогу. До суду представником позивача адвокатом Дядейко О.О. було подано заяву про судові витрати. Також адвокат приймав участь у судових засіданнях, підготовку процесуальних документів тощо. На підставі договору про надання правової допомоги її інтереси у суді представляв адвокат Дядейко О.О. по договору від 12.03.2020 року. Згідно акту виконаних робіт адвокат здійснив надання правової допомоги на загальну суму 26400 грн. В межах дії договору позивач здійснила передплату у розмірі 7000,00 грн. відповідно до меморіального ордеру № @2РL344123 12.03.2020 року. Залишилась заборгованість в межах умов договору про правову допомогу на суму 19400 гривен. Фактична 100% не оплата витрат на правову допомогу не є перешкодою та або підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача відповідних судових втрат. В заяві позивач просила ухвалити додаткове рішення по справі № 644/2924/20 та стягнути з [PERSON] на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 26400 грн. Сторони в судове засідання не з`явились, подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Так рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 червня 2021 року по справі № 644/2924/20 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Департамент служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини - задоволено частково. В задоволенні позовної вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] - відмовлено. Визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання її матері [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених вимог, у розмірі 840,80 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 259 ЦПК України - Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. В обгрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем разом з заявою суду надано договір про надання правничої допомоги, укладений між позивачем та його представником - адвокатом Дядейко О.О.; меморіальний ордер № @2РL344123 12.03.2020 року про оплату позивачем по справі суми в розмірі 7000 грн. на оплату професійної правової допомоги за договором від 12.03.2020 року, акт виконаних робіт (надання професійної правничої допомоги) від 24.06.2021 року з якого вбачається, погодження сторін про те, що позивачу надана професійна правнича допомога на загальну суму 26400 грн. Відповідач по справі подав суду заперечення на заяву про стягнення з нього на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 26400 гривень, посилаючись на не співмірність таких витрат складності розглянутої судом справи в якій позов був задоволений частково. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи . Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц 19 лютого 2020 року зазначила, що при визначенні суми відшкодування на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд при вирішенні питань про розподіл судових витрат враховує, що спір між сторонами стосувався немайнових правовідносин. Справа не складає значного публічного інтересу, і не є складною. Судом також враховується, що позов задоволено частково, а отже доводи відповідача про не співмірність витрат позивача на правову допомогу, заслуговують на увагу. З урахуванням всіх вищенаведених обставин, а також пропорційності понесених судових витрат відносно предмета спору, ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог частково, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про відшкодування відповідачем позивачеві понесених судових витрат за надання правової допомоги частково та про стягнення з відповідача на користь позивача 7000.00 грн., на відшкодування фактично понесених судових витрат за надання правової допомоги. В іншій частині судові витрати за надання правової допомоги покладаються на позивача.

Outcome: partial