Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] 25.05.2018р. звернулась з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житлом на [ADDRESS]., мотивуючи тим, що у 2013р. він вибув з будинку, в ньому без поважних причин не проживає, втратив будь-який зв'язок із спірним житлом, однак не скасовує своєї реєстрації в ньому. В судове засідання 12.12.2018р. позивачка [PERSON] не з'явилась, 22.11.2018р. подала заяву, в якій позов підтримала, просила про розгляд справи у її відсутності, від стягнення судових витрат з відповідача відмовилась (а.с.39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, 19.10.2018р. подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив про розгляд справи у його відсутності (а.с. 35). Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд приходить висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо). Із змісту позову, із копії договору купівлі-продажу від 21.07.2006р. та свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 08.09.2006р., із довідки Великолюбінської селищної ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 1451 від 06.08.2018р.(а.с. 4, 5, 28) убачається, що будинок на [ADDRESS]. зальною площею 98,6 м кв., на праві власності належить позивачці [PERSON], в ньому проживає позивачка з дітьми [PERSON], [PERSON] і [PERSON], відповідач [PERSON] зареєстрований, але в будинку понад один рік без поважних причин не проживає, жодних витрат по його утриманню і збереженню не несе. Факт непроживання відповідача понад один рік без поважних причин у спірному житлі, має підтвердження долученою до справи копією акту Великолюбінської селищної ради Городоцького р-ну Львівської обл. від 20.12.2017р. (а.с. 11). Отже, оскільки відповідач [PERSON] понад один рік без поважних причин в будинку на [ADDRESS]. не проживає, суд вважає, що він втратив право на користування спірним житлом. Обставин, які б свідчили про те, що відповідач покинув спірний будинок не з своєї волі, або ж після цього бажав повернутись до такого, в суді не здобуто.

Outcome: approved