Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

[PERSON] 12.06.2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.07.2004 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Понад пять років тому відповідач залишив сімю та пішов проживати до своєї матері. З того часу відповідач не цікавиться дитиною, не надає матеріальної допомоги на його утримання. Позивачка проживає разом із дитиною, не працює, жодних доходів не має. Відповідач працює у Северинівському ВАТ «Конкорд», отримує постійний і достатній заробіток, а тому, вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1/2 частки його доходів до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача витрати по оплаті правової допомоги в сумі 250 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала із підстав, що викладені в позовній заяві, уточнила, що просить стягувати аліменти у розмірі, що буде не менший, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Додатково та на запитання суду пояснила, що вона неофіційно працює та її середньомісячний дохід складає 1000-1100 грн. на місяць та цих коштів їй не вистачає для того, аби повністю забезпечити сина. Сина необхідно підготувати до школи, забезпечити одягом. Відповідач допомогу надає нерегулярно та після звернень позивачки, в мізерних сумах, один раз забирав сина на канікули, востаннє грошову допомогу відповідач надав близько шести місяців назад у сумі 100 грн. Дитина та відповідач здорові, про наявність у відповідача інших утриманців позивачці невідомо. Власного житла позивачка не має. Вважає, що відповідач може сплачувати 1/2 частку доходу, бо він сам та витрат на інших осіб не несе. Розраховує на допомогу у розмірі 600 грн. щомісяця. Відповідач позов визнав частково, не заперечив проти стягнення із нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказав, що не має власного житла живе із батьками, його батько інвалід 2 групи, а баба першої, мати не працює, інших дітей не має. Він сам здоровий, працює. Його середньомісячний дохід складає 1200 грн. та стягнення половини цієї суми поставить його у скрутне матеріальне становище. Дійсно востаннє надавав допомогу позивачці в сумі 100 грн. пів року назад. Припинив надавати допомогу, оскільки приїхав до дитини на день народження, а там уже інший чоловік. На даний час їх шлюб розірвано, разом сторони не проживають. Однак відповідач надавав допомогу позивачі на її прохання, купував одяг та продукти харчування синові, брав його на канікули. В задоволенні вимог про стягнення коштів за правову допомогу не визнав, оскільки відсутні відомості про надання такої правової допомоги позивачці. Суд, оглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2004 р.(а.с.4) Від спільного проживання у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с. 6) Відповідач [PERSON] працює в ТОВ «Конкорд», де отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати. (а.с. 7), брав сина на канікули (а.с.20) Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обовязків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). При вирішенні питання про розмір аліментів, враховуючи, що відповідач здоровий, працездатний, працюючий, відсутність у відповідача інших дітей, яких він утримує, скрутне матеріальне становище дитини, часткове визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на користь позивачки в інтересах дитини в частці від заробітку відповідача, починаючи з дня предявлення позову, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183, 191 СК України та виходячи з обставин справи. Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути кошти (аліменти) на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача [PERSON], так як ним позов визнано частково та визначений розмір аліментів на утримання дитини відповідає вимогам закону. Позивачкою не наведено обставин, які мають істотне значення та не доведено, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі більшому, ніж визначений судом. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 250 грн. (а.с.8), то в даній частині позов не підлягає задоволенню. Ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» №4191 від 20.12.2011 року, який набрав чинності з 1 січня 2012 року передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. [PERSON] у судовому засіданні правову допомогу позивачці не надавав, договору про надання такої правової допомоги та розрахунку її розміру суду не надано, тобто вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та ознайомлення з матеріалами справи в суді [PERSON] не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial