Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, що знаходяться на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак із об'єктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася у позовній заяві просила на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України справу слухати у її відсутності (а.с. 3). Представник відповідача - Галайковецької сільської ради подала суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у їх відсутності (а.с. 23). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] у с. Галайківці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права власності на земельну ділянку, що знаходиться на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7, 13). Все своє майно, що буде належати їй на день смерті і на яке за законом матиме право [PERSON] заповіла своїй онуці [PERSON] (а.с. 6). За даними Галайковецької сільської ради зазначений заповіт, станом на 11 квітня 2016 року є чинним не зміненим і не скасованим (зворот а.с. 6). Своє право спадкувати після смерті [PERSON] за заповітом позивач довела довідками виконавчого комітету Галайковецької сільської ради № 178 від 21 березня 2016 року та № 118 від 06 березня 2017 року (а.с. 7, 8), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 9), свідоцтвом про народження (а.с. 10), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00016790234 від 22 червня 2016 року (а.с. 11) та свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 12). Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своєю постановою № 44 від 11 лютого 2017 року ( а.с. 15) відмовив [PERSON] у посвідчені свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для прийняття спадщини. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті). Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вважала, що, проживаючи спільно із спадкодавцем за однією адресою та здійснюючи за нею догляд, прийняла спадщину (а.с. 8). Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 27/2017 (а.с. 25-26) слідує, що лише позивач 11 лютого 2017 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved