Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] 05 березня 2020 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів.Позивач просить стягнути з відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. 22 червня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 14 липня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти стягнення аліментів в розмірі Ѕ частини з усіх видів доходу. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2010 року по 05 червня 2013 року (а.с. 7). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні (а.с. 8). Встановлено, що сторони проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але нерегулярно та в недостатньому розмірі. [PERSON] займає посаду водія у ТОВ «ГРІН ІСЛАНД», дохід за період з 02 червня 2020 року по 30 червня 2020 року складає 5 700,00 гривень. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Оскільки відповідач офіційно працевлаштований та має постійний дохід, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів у частці від його доходу. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Відповідач є працездатними, доказів неможливості сплачувати аліменти із об`єктивних, незалежних від них причин, суду не надав. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний і спроможний надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягувати щомісячно з відповідачааліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 05 березня 2020 року і до повноліття дитини. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial