Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON]звернулися в суд з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно . Свої вимоги обґрунтовували тим, що 22.09.1997 року між їхнім батьком [PERSON] та сином [PERSON] укладено договір дарування 47/100 житлового будинку з надвірними будівлями і господарськими спорудами за № 8 по вул. Курській у м. Луцьку. 02.09.1997 року між батьком і дочкою [PERSON] укладено договір дарування 28/100 частин зазначеного будинковолодіння. 22.09.1997 року батько подарував дочці [PERSON] 25/100 вказаного будинковолодіння. Після укладення правочинів дарування нерухомого майна позивачами була проведена технічна інвентаризація та видані технічні паспорти на вказані об»єкти. За життя дарувальник [PERSON] оформив право приватної власності на земельну ділянку площею 0,06га по вул. Курській, 8 у м. Луцьку, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ВЛ № 0990 виданим [PERSON] міською радою народних депутатів 26 серпня 1997 року. 30 червня 1998 року [PERSON] помер. Спадкове майно не можуть оформити, оскільки державний акт на право приватної власності на землю оформлений на батька [PERSON] Покликаючись на вищенаведене просили визнати відповідно за [PERSON] право приватної власності на 47/100, за [PERSON] на 25/100, за [PERSON] на 28/100 земельної ділянки площею 0,06га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд по вул. Курській,8 у м. Луцьку. В судовому засіданні позивачі вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснили, що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю відсутній. Просили також зазначити в рішенні суду кадастровий номер земельної ділянки. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному об'ємі, заперечень щодо задоволення позову не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 30 ЗК України, що діяв на час укладення правочинів дарування майна при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об»єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодекс, і право власності або користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди. Відповідно до ст. 120 п.4 Земельного Кодексу України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Судом встановлено, що 22.09.1997 року між [PERSON] та сином [PERSON] укладено договір дарування 47/100 житлового будинку з надвірними будівлями і господарськими спорудами за № 8 по вул. Курській у м. Луцьку. 02.09.1997 року між батьком і дочкою [PERSON] укладено договір дарування 28/100 частин зазначеного будинковолодіння. 22.09.1997 року батько подарував дочці [PERSON] 25/100 вказаного будинковолодіння. Достовірність наведеного підтверджено договорами дарування, посвідченими нотаріально ( 9-16), витягами про реєстрацію прав власності, технічним паспортом на будинок ( а.с.17- 25). Після укладення правочинів дарування нерухомого майна позивачами була проведена технічна інвентаризація та видані технічні паспорти на вказані об»єкти. За життя дарувальник [PERSON] оформив право приватної власності на земельну ділянку площею 0,06га по вул. Курській, 8 у м. Луцьку, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ВЛ № 0990 виданим [PERSON] міською радою народних депутатів 26 серпня 1997 року ( а. с.26). 30 червня 1998 року [PERSON] помер. Позивачі не можуть переоформити право власності на землю з вищезазначених причин. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved