Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 01.08.2015 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народився двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, з часом ставлення один до одного змінилось, почали виникати протиріччя. З січня 2019 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи наведене, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 01.08.2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в місті Києві, актовий запис №1866. Ухвалою Макарівського районного суду від 22.05.2020 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 22.05.2020 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 20.06.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0800104996791-0800105021476 (а.с. 20). Відповідно у встановлений судом строк, з урахуванням п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України, яким процесуальні строки, визначені Кодексом та встановлені судом, продовжуються на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Поряд з тим, 17.07.2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №731-ІХ від 18.06.2020 року, відповідно до якого процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції згаданого вище Закону України №540-IX від 30.03.2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 06.08.2020 року (включно). Протягом цього 20-денного строку учасники справи мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Проте, протягом зазначеного 20-денного строку відповідач не заявляв до суду клопотання про продовження йому процесуального строку, встановленого судом, для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку з наведеним суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 01.08.2015 року, про що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в місті Києві складено актовий запис №1866; прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01.08.2015 року, а.с. 8). За час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02.12.2015 року, а.с. 10), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.09.2018 року, а.с. 11). Відповідно до довідки №965 від 23.04.2020 року Макарівської селищної ради, гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; має такий склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , - донька; [PERSON] , [INFO] - син (а.с. 12). Як вказала позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, з часом ставлення один до одного змінилось, почали виникати протиріччя. З січня 2019 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя та дітей. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на корись позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с. 1). Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved