Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] 23 червня 2017 року пред'явила позов до Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права на спадкове майно, а саме, на земельні частки (паї), розміром 2,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі на місцевості кожен, які розташовані на території Містковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, у порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], котрий помер [INFO] року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що після смерті її батька [PERSON] відкрилася спадщина, а саме, на земельну частку (пай), розміром 2,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого 5 грудня 1995 року [PERSON], яку він успадкував після її смерті, та на земельну частку (пай) розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на території вказаної сільської ради, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого 5 грудня 1995 року [PERSON], і вона, позивач, будучи спадкоємцем майна батька за законом, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні частки (паї), оскільки сертифікати на право приватної власності на землю (середню земельну частку) є старого зразка. Під час судового розгляду позивач [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Від відповідача Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області надійшла заяви про розгляд справи за відсутності її представника та визнання позову. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із свідоцтва про смерть видно, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 11). Правилами статтей 548 та 549 ЦК Української РСР, який був чинний на час відкриття спадщини, встановлено, що для набуття права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Із свідоцтва про одруження видно, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с. 10). Із сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 2,00 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території [ADDRESS] та передана для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства (а.с. 12). Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Містковицькій сільській раді відомо, що 05.12.1995 зареєстровано сертифікат, виданий [PERSON] на право на земельну частку (пай) розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 14). Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входила вказана земельна ділянка і її чоловік [PERSON], як спадкоємець за законом прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Із свідоцтва про смерть та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі відомо, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 6, 8). Із сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) вбачається, що що [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 2,00 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території [ADDRESS] та передана для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства ( а.с. 13). Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Містковицькій сільській раді відомо, що 05.12.1995 зареєстровано сертифікат, виданий [PERSON] на право на земельну частку (пай) розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 15). Із свідоцтва про право на спадщину за законом та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі видно, що [PERSON] оформила спадщину після смерті свого батька [PERSON], а саме, на житловий будинок [ADDRESS], однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні частки (паї) після смерті її батька [PERSON] з посиланням на те, що сертифікати на земельні частки (паї), які належали [PERSON], котра померла [INFO] року, після смерті якої її чоловік [PERSON] спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав та сертифікат [PERSON], котрий помер [INFO] року, є старого зразка (а.с. 5, 8-9). У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи наведене, право [PERSON] на спадщину, що складається із вказаних земельних часток (паїв) на території с. Ковиничі Містковицької сільської ради, доведено і воно підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на це майно.

Outcome: approved