Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

[PERSON] 20 листопада 2021 року звернувся до суду з позовом до Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається, що [INFO] помер [PERSON] , якому належав житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] , спадщину після якого прийняла його дружина [PERSON] спільно проживаючи зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] . Він являється спадкоємцем її майна за заповітом, але приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошина Н.А. 27 жовтня 2020 року відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ. «А» 1959 року забудови, прибудови літ. «а» 1970 року забудови, літньої кухні-сараю літ. «Б» 1959 року забудови, сараю літ. «б» 1962 року забудови, сараю літ. «В» 1965 року забудови, сараю літ. «в» 1967 року забудови, сараю літ. «Г» 1969 року забудови, погрібу літ. «Гп» 1969 року забудови, літньої кухні літ. «Е» 1973 року забудови, літнього душу літ. «Ж» 2000 року забудови, колодязя літ. «К» 1970 року забудови, воріт №1, огорожі №2, загальною вартістю 45 488 грн., розташованого на приватизованій земельній ділянці розміром 0,10 га в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач Піщанська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на власний розсуд. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Установлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 17 серпня 2001 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 67. Відкрилася спадщина. Спадковим майном є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який відповідно до довідки Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 13 жовтня 2020 року за № 3613 лічиться за [PERSON] . Спадкоємцем першої черги є дружина [PERSON] , яка, згідно довідки Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 13.10.2020 № 3612, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10 квітня 2020 року Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 33. Відкрилася спадщина. 03 грудня 2001 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області Скиба В.Л. і зареєстрований у реєстрі за № 181, де все своє майно заповідала [PERSON] . Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Для оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиної Н.А. Інші особи заяв про прийняття чи відмову від спадщини не подавали і інформація про них відсутня. Заведена спадкова справа 68/2020, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за номером 66429645. 27 жовтня 2020 року приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошина Н.А. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 13 жовтня 2020 року за № 3613 згідно запису по господарської книги за № о-р 1746 [PERSON] належав житловий будинок 1959 року забудови з господарськими будівлями в [ADDRESS] . Державна реєстрація зазначеного житлового будинку не була проведена, як зазначено в довідці Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» від 27 жовтня 2020 року за № 61/4582. Виходячи з нормативних актів, зокрема, змісту положень ЦК України 1963 року (глави 12), вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що, оскільки, спадкодавцеві [PERSON] належало право на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] , то воно переходить до її спадкоємця [PERSON] . Згідно технічного паспорта виданого 06 листопада 2020 року Фізичною особою-підприємцем [PERSON] інвентаризаційна справа № 2/77, зазначений житловий будинок складається з житлового будинку літ. «А,а», літньої кухні-сараю літ. «Б», сараю літ. «б», сараїв літ. «В,в», сараю літ. «Г», погребу літ. «Гп», літньої кухні літ. «Е», літнього душу літ. «Ж», воріт №1, огорожі №2, колодязя літ. «К», інвентаризаційна вартість якого становить 45 488 грн. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Outcome: approved