Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] 17 липня 2017 року предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття. У обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину, котра проживає з нею, позивачем, на утримання якої відповідач матеріальну допомогу не надає, зовсім не займається вихованням сина, не навідує його, хоча є особою працездатного віку і зобовязаний належним чином виконувати свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дитини. Оскільки, відповідач працює неофіційно, тому просила визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із заочного рішення, довідки УСЗН м. Самбір, свідоцтва про народження та довідки про склад відомо, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий проживає з позивачем (а. с. 3, 4, 5, 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обовязку утримання неповнолітньої дитини, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід і тому є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у твердій грошовій сумі, ураховуючи вимогу позивача. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років у розмірі 1 426 грн. Ураховуючи наведене, є підстави присудити з відповідача у користь позивача аліменти на одну неповнолітню дитину у розмірі 1000,00 грн. щомісячно.

Outcome: approved