Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника адвоката Леонова Олександра Євгеновича (далі по тексту - заявник) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просила встановити факт батьківства, а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , заінтересовані особи: Київська міська рада (далі по тексту - заінтересована особа 1), Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної державної адміністрації (далі по тексту - заінтересована особа 2), Шевченківський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ м. Києва (далі по тексту - заінтересована особа 3). Заява обґрунтована тим, що заявник є рідною матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, батьком дитини в Свідоцтві про народження записаний [PERSON] . На момент народження дитини заявник в зареєстрованому шлюбі не перебувала, однак з батьком дитини проживали разом. [INFO] [PERSON] помер. Заявником, перед кремацією померлого було відібрано зразки букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи. Згідно Висновку експерта, ймовірність того, що померлий був батьком дитини заявника становить 99, 990218 %. З врахуванням наведеного, заявник звернулась до суду з вказаною заявою. Встановлення факту батьківства необхідно для внесення змін до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. 07.11.2019 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В. відкрито провадження по справі, залучено в якості заінтересованих осіб Службу у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної державної адміністрації та Шевченківський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ м. Києва. На підставі Розпорядження заступника керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва № 01-08-413 від 15.01.2020 та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2020, суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О. ухвалою від 16.01.2020 прийняв до свого провадження та признав до розгляду вказану цивільну справу. 17.01.2020 від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та ї представника. 24.01.2020 від заінтересованої особи 3 надійшли письмові пояснення. В судовому засіданні заявник вимоги підтримала, заяву просила задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи 1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. Представник заінтересованої особи 2 в судовому засідання заяву підтримав. Представник заінтересованої особи 3 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав пояснення, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народилась [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , актовий запис №2777, матір`ю дитини записана [PERSON] , батьком дитини вказаний [PERSON] . Заявник пояснила, що не перебувала в шлюбі з рідним батьком дитини, [PERSON] , а тому під час здійснення державної реєстрації народження їх спільної дитини провадилась за прізвищем та громадянством матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , актовий запис № 13767. Відповідно до Довідки про причину смерті (до форми 106/о № 505), причина смерті вказана - лівобічна гнійна пневмонія. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті тіло [PERSON] було кремоване, що підтверджується Договором-замовлення № 8.116777 К на організацію та проведення поховання від 19.08.2019 та Довідкою про одержання праху № 8.116777К.Організацією та оплатою поховання займалась заявник, що підтверджується вказаним Договором та наданими до матеріалів справи копіями квитанцій про оплату відповідних витрат. Заявником, на підтвердження факту батьківства було зроблено замовлення на проведення генотипоскопічнопічного дослідження Медико-генетичним центром «МАМА-ПАПА», на вирішення якого поставлене наступне запитання: «Чи є [PERSON] , дата народження [INFO] , померлий [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , дата народження [INFO] ?» Для проведення вказаного дослідження спеціалістами Центру були відібрані зразки букального епітелію у дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Актом відбирання букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) від 23.08.2019 № 23516, та у передбачуваного батька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Актом відбирання букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) від 16.08.2019 № 23516. Відповідно до Висновку генотипоскопічнопічного дослідження № 231516 , наданого Медико-генетичним центром «МАМА-ПАПА», ймовірність батьківства становить 99, 990218 %, біологічне батьківство учасника [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] учасника [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб складає 99, 990218 %. Заявник в судовому засіданні пояснила, що метою встановлення факту батьківства є внесення змін до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України), у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 130 СК України, заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Згідно ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Крім цього, у відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). З урахуванням наведеного, судом встановлено, що встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість внести зміни до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в частині зазначення інформації про батька дитини заявника, а встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. При цьому, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт батьківства громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] по відношенню до малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved