Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON].) звернувся до суду з зазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (далі - відповідач, ПАТ «УСК «Гарант-Авто»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 20 986,11 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 15.01.2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Kangoo», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля «Hyundai», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля «Renault Kangoo», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Renault Kangoo», державний номерний знак [NUMBER], одержав механічні пошкодження. Винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто». 16.01.2014 року на виконання вимог закону [PERSON] звернувся до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» із повідомленням про настання страхового випадку та надав передбачені чинним законодавством документи. Згідно розрахунку, зробленого працівником ПАТ «УСК «Гарант-Авто», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Kangoo», державний номерний знак [NUMBER], становить 20 986,11 грн. 28.02.2014 року позивач подав ПАТ «УСК «Гарант-Авто» заяву про виплату страхового відшкодування, проте, останнє виплату страхового відшкодування до даного часу не здійснило. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування, згідно ст..35 ЦПК України, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача до участі у справі залучено [PERSON] (далі - третя особа, [PERSON].) та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 та ч. 3 ст. 192 ЦПК України відповідно, повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд, згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність представника відповідача та третьої особи, які повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 15.01.2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Kangoo», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], автомобіля «Hyundai», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], автомобіля «Renault Kangoo», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], про що свідчить довідка № 9334816 про дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 10-11). Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Renault Kangoo», державний номерний знак [NUMBER], одержав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ (а. с. 9). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], автомобіль «Renault Kangoo», державний номерний знак [NUMBER], зареєстровано на праві власності за [PERSON] (а. с. 5). Згідно довіреності від 12.09.2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON], право розпорядження автомобілем «Renault Kangoo», державний номерний знак [NUMBER], в тому числі, одержувати грошові суми у разі пошкодження автомобіля, надано [PERSON] (а. с. 7-8). Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2014 року винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] (а. с. 12-13). Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, шкода, завдана позивачеві з вини [PERSON] підлягає відшкодуванню за рахунок останнього. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність [PERSON] у період, коли сталась дорожньо-транспортна пригода, була застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто», що підтверджується полісом № АЕ/1841816 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а. с. 57). Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як визначено у ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 16.01.2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 14). Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Як визначено у ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 9.1, п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно полісу № АЕ/1841816 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн., франшиза - нуль грн. Таким чином, ПАТ «УСК «Гарант-Авто» відповідає перед позивачем за заподіяну [PERSON] шкоду в межах 50 000,00 грн. Як визначено у ст.. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З аналізу викладеного слідує, що відповідач не відшкодовує всі витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в повному обсязі, а лише передбачені законодавством. Згідно розрахунку вартості збитку, завданого власнику КТЗ № 16529, складеного 26.02.2014 року працівником ПАТ «УСК «Гарант-Авто», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Kangoo», державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 20 986,11 грн. (а. с. 16-29). Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. 28.02.2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» із заявою про страхове відшкодування (а. с. 30). Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved