Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] 26.02.2015 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свій позов обґрунтовує тим, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.04.1996 року, 05.03.2008 року шлюб було розірвано. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття в розмірі 250 грн. щомісячно. В даний час син є студентом першого курсу ДПТНЗ «Луцьке ВПУ будівництва та архітектури». Покликаючись на те, що син навчається стаціонарно, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач може надавати таку допомогу, просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, починаючи з 01.09.2014 року. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві і просить задовольнити їх. Суду пояснила, що син навчається стаціонарно на платній формі навчання. Вартість навчання становить 7994 грн. за весь період навчання 2014-2016 роки. Вказує, що вона отримує заробітну плату в розмірі 1220 грн., тому вказаних коштів не вистачає на утримання сина та плату за його навчання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Суду пояснив, що він не працює, в нього інша сім'я, в якій на утримання малолітня дитини, крім того утримує батьків, які є пенсіонерами та які хворіють, тому не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі перебували з 27.04.1996 року, реєстрація розірвання шлюбу проведена 05.03.2008 року (а.с.4). В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.10.1996 року. Батьками дитини згідно зазначеного свідоцтва вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). До досягнення сином віку 18 років, [PERSON] сплачував аліменти на його утримання в розмірі 250 грн. щомісячно. З довідки № 447 від 18.09.2014 року Луцького вищого професійного училища будівництва та архітектури встановлено, що [PERSON] є студентом першого курсу денного відділення зазначеного навчального закладу, термін закінчення навчання 30.06.2016 року. Вартість навчання 7994 грн. (а.с.10,14). Судом встановлено, що позивачем було сплачено половину вартості навчання сина в розмірі 3030 грн.(а.с.15-16). Позивач працює фармацевтом у приватного підприємця, за період з 01.05.2014 року по 31.10.2014 року загальна сума її доходу становила 7320 грн. (а.с.17). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що повнолітній син сторін навчається стаціонарно, потребує матеріальної допомоги на навчання, харчування, одяг, книги, канцелярські приладдя, зокрема, пов'язані зі специфікою навчання, проїзд, тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не працює. Наявність у відповідача неповнолітньої дитини в іншому шлюбі, яка перебуває на його утриманні, позивач не заперечила. Як зазначив в судовому засіданні відповідач, його батьки є пенсіонерами, а значить отримують пенсію. Про те, що він надає кошти непрацездатним батькам, які хворіють, доказів суду не надав. За таких обставин батьки не можуть рахуватись такими, що перебувають на його утриманні. На основі встановлених обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову 26.02.2015 року і до закінчення ним навчання 30.06.2016 року. Жодних обставин, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, останнім не наведено, належних доказів щодо цього суду не надано. Визначаючи розмір аліментів з відповідача, суд бере до уваги і можливість надання утримання повнолітньому сину матір'ю [PERSON], що передбачено ч.2 ст.200 СК України. Разом з тим, позов в частині стягнення з відповідача аліментів з 01.09.2014 року, тобто за минулий час, до задоволення не підлягає. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 цієї статті передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені лише в тому випадку, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Доказів щодо того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, [PERSON] суду не надала. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору. В задоволенні решти вимог слід відмовити. На підставі ст.ст. 184, 191,199, 200,201 СК України,

Outcome: partial