Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 21 вересня 2015 року предявили позов до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування майнової в розмірі 8\~929,97 грн. та моральної шкоди в розмірі 10\~000,00 грн., завданої затопленням квартири. У обґрунтування позову посилалися на те, що їм, позивачам, на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS] і 2 серпня 2015 року до позивача [PERSON] підійшла [PERSON] разом із майстром по ремонту водопровідно-каналізаційних мереж [PERSON] та повідомила, що має намір замінити каналізаційні труби, а майстер повідомив, що для цього необхідно зняти бойлер та унітаз, на що він, позивач, відмовився, посилаючись на те, що тільки два роки тому назад робив ремонт у квартирі, крім цього, без дружини робити нічого не хотів і наступного дня він поїхав у с. Купновичі, де проживає у батьківському будинку тривалий час. 2 серпня 2015 року [PERSON] зателефонувала до [PERSON] з цього ж приводу, однак та відповіла, що перебуває на лікуванні у с. Солотвино Закарпатської області та просила почекати один місяць, а тоді вже разом поміняти каналізаційні труби. 3 серпня 2015 року [PERSON] знову зателефонувала до [PERSON] з приводу заміни каналізаційних труб, на що [PERSON] відповіла, щоб роботи не проводили до 6 серпня 2015, поки вона не приїде з курорту. 6 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON], зайшовши у квартиру, виявили, що приміщення коридору та туалету залиті каналізаційними нечистотами, після чого була викликана депутатська комісія, яка встановила, що нечистоти потрапили з унітазу через непрохідність каналізаційної труби, а також те, що сусіди з третього та четвертого поверхів замінили у відсутності позивачів у стояку каналізаційну трубу з металевої на пластикову і внаслідок такої заміни сталася непрохідність коліна, із-за чого відбулося затоплення нечистотами їхньої квартири. Цього ж дня, після огляду комісією квартири, позивачі [PERSON] та [PERSON] почали прибирати у квартирі, підвали, чистити криницю від нечистот, жоден із відповідачів, не зважаючи на своє халатне відношення, не допомогли їм прибирати. Через затоплення квартири їм, позивачам, була завдана матеріальна шкода, а саме: у вбиральні на стіні відстали шпалери, у дверному прорізі між вбиральнею та коридором розбухла дверна коробка, у коридорі, по обидві, сторони викривилася вагонка, після затоплення також була пошкоджена підлога, яку вони були змушені демонтувати, дошки на підлозі та утеплювач керамзит стали непридатними, а також пошкоджена килимова доріжка. Вартість відновлювального ремонту, необхідного для ліквідування наслідків залиття квартири, згідно висновку експерта від 18 серпня 2015 року, становить 5\~825,00 грн. [PERSON] цього, ними, позивачами, понесені непередбачувані витрати, зокрема, на проїзд до м. Львова для укладення договору із експертом, послуги експерта, вартість килимової доріжки та лінолеуму і тому майнова шкода складає всього в розмірі 8\~929,97 грн. У добровільному порядку відповідачі відмовилися усунути наслідки затоплення та відшкодувати витрати, необхідні для проведення ремонту у коридорі та вбиральні. Також їм, позивачам, заподіяно моральну шкоду, яка проявилася у перенесенні стресу, втраті спокою, оскільки вони постійно переживали з приводу заподіяної шкоди, прибирання нечистот вважають принизливим та неприпустимим, оскільки у цей день було сонячно, температура повітря сягала понад 30 градусів за Цельсієм, відповідно нечистоти нагрівалися та випаровувалися. [PERSON] дискомфорту, створеного залиттям, вони потерпали від випарів каналізації, якими дихали, які складають небезпеку не тільки для здоровя, а й для життя, оскільки суміш токсичних газів метану, сірководню, діоксину вуглецю та аміаку в невеликих кількостях здатні викликати отруєння, внаслідок його інтоксикації, а при досягненні високої концентрації можуть привести до летального результату. [PERSON] є пенсіонером, особою похилого віку, [PERSON] є інвалідом ІІ групи загального захворювання, хворіє бронхіальною астмою, через затоплення у неї значно погіршився стан здоровя, у неї почастішали приступи задухи. На підставі наведеного позивачі просили відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10\~000,00 грн. Згідно ухвали суду від 23 листопада 2015 року до участі у справі залучено як співвідповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також як третю особу - Рудківське ВУЖКГ. Під час судового розгляду позивачі [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у підтримання позовних вимог про відшкодування майнової посилалися на обставини, викладені в позовній заяві, [PERSON] та [PERSON] просили відшкодувати моральну шкоду в розмірі по 5 000,00 грн. кожному, а [PERSON] та [PERSON] відмовилися від вимоги про стягнення моральної шкоди. Відповідач [PERSON] позов не визнав посилаючись на незаконність, безпідставність та необґрунтованість позову, відсутність належних та допустимих доказів, оскільки із акта обстеження, скарги та висновку будівельно-технічного дослідження, складеного 18.08.2015 експертом [PERSON], жодним чином не вбачається протиправна поведінка відповідачів, причинний звязок між протиправною поведінкою та збитками. [PERSON] цього, каналізаційний стояк у підїзді перебуває у незадовільному стані та потребує негайного ремонту, у звязку з чим із нього не перший раз витікають нечистоти, неодноразові звернення до Рудківського ВУЖКГ не дали жодного результату. [PERSON] цього, як і у попередні рази, він та інші сусіди не відмовлялися допомагати позивачам усунути наслідки затоплення, однак ті відмовлялися та повідомили, що звернуться до суду. Моральну шкоду позивачі обґрунтували виключно словами, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння такої шкоди і сума компенсації є безпідставною та необґрунтованою, у звязку із чим просив відмовити в позові у повному обсязі. [PERSON] позов не визнала та пояснила, що є власником квартири № 8 по вул. Чорновола і через постійні поломки вона вирішила замінити у квартирі труби. В липні 2015 року начальник Рудківського ВУЖКГ [PERSON] відмовив їй у проведенні цих робіт, посилаючись на відсутність коштів. Тоді вона зателефонувала до [PERSON] з питань заміни труб, але та сказала зачекати місяць - два. 2 серпня 2015 року вона із майстром [PERSON] пішли до [PERSON], котрий в той час був вдома, але той в грубій формі відмовився розмовляти і тому 5 серпня 2015 року до обіду вони замінили ті труби. Увечері 5 серпня 2015 року зателефонувала її дочка і сказала, що повідомила [PERSON] про те, що замінено труби, а на слідуючий день сталося залиття квартири Федів. [PERSON] позов не визнала з підстав, наведених відповідачами [PERSON] та [PERSON] Представник третьої особи [PERSON] пояснив, що [PERSON]П зверталася до нього з питання заміни каналізаційних труб, але дане питання не було остаточно погоджено і відповідачі самостійно замінили каналізаційні труби. 6 серпня 2015 року прийшла [PERSON] і повідомила, що сталася аварія, вийшла комісія і задокументувала той факт. У залитті квартири Федів є вина виконавців робіт із заміни каналізаційних труб, які не прочистили каналізацію від стояка і до криниці та потрібно було зробити чистку у каналізаційному коліні. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. За правилами статті 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Із свідоцтва про право власності на квартиру(будинок), технічного паспорта, свідоцтв про одруження та довідки вбачається, що квартира № 2 на першому поверсі у будинку 18а по вул. Чорновола (попередня назва Львівська) в м. Рудки Самбірського району Львівської області належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON] (дошлюбне прізвище Федів) М.С. та Куцинді (дошлюбне прізвище) [PERSON] (а. с. 6, 24-25, 26, 28, 29). Із свідоцтва про право власності, технічного паспорта та свідоцтва про одруження відомо, що квартира № 8 на третьому поверсі у цьому ж будинку належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], Даниляк (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [PERSON], Демій (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] (а. с. 98). Із договору купівлі-продажу, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно видно що квартира № 11 на четвертому поверсі вказаного будинку належить [PERSON] ( а.с. 93, 94, 95). Згідно\~ст. 41 Конституції України\~використання власності не може завдавати шкоди, зокрема, правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобовязує. Положеннями статтей 382 та 383 цього Кодексу встановлено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування , опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовану у житловому будинку. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі надані йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно- технічних вимог і правил експлуатації будинку. За правилами частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам\~фізичної\~або\~юридичної особи, а також шкода, завдана\~майну\~фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Із акта обстеження квартири [ADDRESS] в м Рудки від 6 серпня 2015 року вбачається, що комісія у складі голови депутатської комісії з питань ЖКГ, комінальної власності, благоустрою, охорони навколишнього середовища, архітектури і будівництва [PERSON], депутатів Рудківської міської ради [PERSON], [PERSON] провела обстеження та перевірку фактів, викладених у скарзі [PERSON] і встановила, що під час обстеження у квартирі [PERSON] в приміщенні туалету та в частині коридору виявлено нечистоти, які потрапили з унітазу через непрохідність каналізаційної труби та коліна. У підвальному приміщенні під квартирою [PERSON] витікають нечистоти. За твердженням [PERSON] сусіди, які користуються спільним каналізаційним стояком, проводили заміну частини стояка на 4-му та 3-му поверхах у період їх відсутності вдома (а. с. 7). Свідок [PERSON] показав, що 6 серпня 2015 року о 16 год. відбувалося засідання сесії і секретар оголосила, що є звернення [PERSON] про те, що по вул. Чорновола відбулося затоплення квартири, після чого вийшла комісія і встановила факт залиття. У коридорі відчувався запах каналізації та було зафіксовано, що із каналізації всі нечистоти вилилися через унітаз в квартиру. Власник квартири пояснила, що вище по стояку відбулася заміна труби. Із акта обстеження квартир 8, 11 у будинку по вул. Чорновола, 18а в м. Рудки відомо, що у вказаних квартирах була проведена заміна каналізаційної труби із металевої на пластикову (а. с. 8). Обставини такої заміни не заперечили і відповідачі. Із висновку № 202/16 судової будівельно-технічної експертизи від 11 серпня 2017 року вбачається, що можливою причиною залиття (затоплення) приміщень квартири № 2, розташованої у будинку № 18 «а» по вул. Чорновола у м. Рудки Самбірського району Львівської області являється відсутність пропускної здатності каналізаційної системи нижче рівня підєднання сантехнічних приладів у квартирі № 2 цього багатоквартирного пятиповерхового будинку. У результаті заміни у квартирах № 8 та № 11 у будинку № 18 «а» по вул. Чорновола у м. Рудки Самбірського району Львівської області каналізаційних металевих труб на пластикові, можливе залиття (затоплення) приміщень квартири № 2 у цьому багатоквартирному пятиповерховому будинку. Ймовірним механізмом залиття квартири [ADDRESS] є підвищення рівня та продуктів водовідведення у системі водовідведення будинку, тобто у каналізаційному стояку через втрату пропускної здатності каналізаційною системою нижче рівня підєднання сантехнічних приладів у квартирі № 2 цього багатоквартирного пятиповерхового будинку (а.с. 131-140). Отже, залиття квартири позивачів відбулося унаслідок заміни у квартирах № 8 та № 11 в будинку № 18 «а» по вул. Чорновола у м. Рудки каналізаційних металевих труб на пластикові, яка була проведена самочинно, без узгодження із іншими власниками квартир, які під»єднані до спільної каналізаційної труби, тобто майну позивачів заподіяна майнова шкода унаслідок порушення відповідачами вимог статтей 382 та 383 ЦК України. Однак, такі дії вчинено не всіма співвласниками власниками квартири № 8 у вказаному будинку, оскільки сторонами визнано, що [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] участі у проведенні цих робіт не приймали і тому відсутні підстави для покладення на них обовязку щодо відшкодування позивачам майнової шкоди. Згідно висновку № 14/08-15а експертного будівельно-технічного дослідження, таблиці № 1, додатку № 2 до нього, складеного 18 серпня 2015 року, вартість відновлювального ремонту, необхідного для ліквідування наслідків залиття приміщення квартири № 2 у будинку № 18 а по вул. Чорновола у м. Рудки Самбірського району Львівської області становить 5\~825,00 грн. (а. с. 9-13). Із предявленого позивачами позову необхідно виключити вимогу про відшкодування витрат на купівлю покриття для підлоги (лінолеуму), оскільки зазначеним висновком експертного дослідження не передбачено встановлення такого покриття. Ураховуючи наведене, із відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] необхідно солідарно стягнути у користь позивачів 5\~497,90 грн. за заподіяння майнової шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її\~майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана з розміром цього відшкодування. У пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ розяснено, що зазначено, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Моральна шкода, завдана позивачам [PERSON] та [PERSON] полягає у тому, що внаслідок залиття їхньої квартири вони пережили стрес, був порушений їхній звичний спосіб життя, відновлення квартири потребувало значних фізичних зусиль та матеріальних витрат, прибирання нечистот негативно впливало на їх стан здоров»я. [PERSON] є пенсіонером, особою похилого віку. Позивач [PERSON] хворіє бронхіальною астмою, є інвалідом другої групи загального захворювання (а.с. 27). Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої позивачам, суд виходить із глибини фізичних і душевних страждань позивачів, обставин, при яких була заподіяна їм шкода та ступеня створених для них незручностей, характеру вчинених по відношенню до них протиправних дій, зусиль для відновлення порушеного права, у тому числі на судовий захист, а також з вимог розумності і справедливості та дійшов висновку, що відшкодуванню підлягає заподіяна моральна шкода [PERSON] в сумі 1000,00, а [PERSON] - в сумі 1\~500,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено\~рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~судові витрати. Якщо\~позов\~задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Із рахунка-фактури № 12/08-15 від 12 серпня 2015 року видно, що вартість проведення цієї експертизи становить 1500,00 грн. (а. с. 23). [PERSON] того, позивачі понесли витрати, повязані із доїздом експерта та витрати на розмноження позовних матеріалів, всього в сумі 118,50 грн., що підтверджено квитками, квитанціями (а.с. 31, 32, 34, 35). Вартість судової будівельно-технічної експертизи від 11 серпня 2017 року становить 3\~082,80 грн., що вбачається із рахунка та квитанції (а.с. 158, 159). Також позивачами сплачено судовий збір в розмірі 487,20 грн, що підтверджено квитанцією (а.с. 1). Ураховуючи наведене підлягає до задоволення вимога позивачів про стягнення із відповідачів на їх користь судових витрат у розмірі 5\~388,50 грн.

Outcome: partial