Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , 3-я особа Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціального захисту Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , І.Н. [NUMBER] , батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , І. Н . [NUMBER] , на користь [PERSON] , аліменти в розмірі 2000 грн. щомісяця у твердій грошовій сумі на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , щомісяця починаючи з дня звернення до суду з цим позовом аж до повноліття сина. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу з початку 2012 року. [INFO] у них народився син - [PERSON] . Їх подружнє життя не склалось. З травня 2015 року припинили підтримувати сімейні відносини і почали проживати окремо. Син увесь час проживає з позивачем, яка повністю займається повним вихованням дитини та матеріально забезпечує сина. Але відповідач усіляким чином ухиляється від виконання своїх батьківських обв`язків - ніяких взаємин із дитиною не підтримує, не бере жодним чином участі у вихованні, не цікавиться станом здоров`я сина, фізичним, духовним та моральним розвитком. Ніякої допомоги на утримання своєї дитини не надавав і не надає по цей час, не спілкується з дитиною, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення. У зв`язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.04.2018 року відкрито провадження по даній справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження, у підготовче засідання. 02.05.2018 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціального захисту Харківської міської ради про визначення часу та місця спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 червня 2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціального захисту Харківської міської ради про визначення часу та місця спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо прийнято та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціального захисту Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Просила зустрічний позов залишити без розгляду. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення судових повісток відповідачу та його представнику. Представником третьої особи - Управлінням служб у справах дітей департаменту праці та соціального захисту Харківської міської ради до суду подана заява про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У відповідності до приписів ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 280 ЦК України. Враховуючи, неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є відповідач - [PERSON] та позивач - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.7). Дитина [PERSON] мешкає за однією адресою з позивачем по справі : [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Отже, за змістом п. 2 ч.1 ст.164 СК України позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Відповідно до висновку Департаменту Служб у справах дітей № 396 від 15.06.2018 року, відповідача по справі - [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що позбавлення батьківських прав відповідача буде підставою для визначення статусу дітей та надання їм державних гарантій соціального захисту, виходячи з інтересів дітей, суд вважає, що позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, частиною 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача, яка не працює та положення ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідної якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини та не може бути меншим , ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Надавши оцінку обставинам та доказам по справі, враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, а також потреби дітей та соціально-економічні умови сьогодення, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, в розмірі в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.03.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з наведеного, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі розмірі 704 грн. 80 коп. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. Стосовно зустрічного позову [PERSON] суд приходить до наступного. Відповідно до статті 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки у судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Суд відкладає розгляд справи в разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача у судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року по справі №310/12817/13. В судове засідання на 10.06.2019 року позивач [PERSON] не з`явився, явку представника не забезпечив, у зв`язку з чим, розгляд справи відкладено на 09 липня 2019 року. 09 липня 2019 року позивач [PERSON] та його представник повторно не з`явились у судове засідання, про день, час і місце розгляду справи позивач повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяву про розгляд справи у його відсутність позивач (його представник) завчасно (до призначеного дня судового засідання) до суду не подав. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про залишення позову [PERSON] без розгляду з підстав, передбачених частиною третьою статті 169, пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України, оскільки неявка позивача (його представника) у судове засідання, призначене на 09.07.2019 року, є повторною, а заяви про розгляд справи за відсутності позивача до суду, на момент ухвалення відповідного процесуального рішення, не надходило. Суд звертає увагу позивача [PERSON] на положення частини другої статті 207 ЦПК України, за змістом якої особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. На підставі викладеного та

Outcome: approved