Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, мотивуючи вимоги тим, що заявник перебувала у шлюбі з [PERSON] з 03.11.1977. Заявник була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а її чоловік - [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] у смт. Софіївський м. Хрустальний Луганської області, Україна. За час свого життя він отримував пенсію значно вищу за неї, тобто фактично заявник перебувала на утриманні свого чоловіка. Для оформлення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника заявник звернулася із заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, проте їй було відмовлено через відсутність необхідної довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою). Таким чином, з метою оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення і просить встановити факт перебування заявника на утриманні померлого чоловіка [PERSON] . Начальник Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надала до суду письмові пояснення по справі, в яких вказала, що сам по собі факт отримання заявником доходу у меншому розмірі, ніж у її померлого чоловіка, не є підставою для задоволення заяви. Доказів про те, що чоловік заявника надавав їй допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, до суду не надано. Заявник та її чоловік були зареєстровані за різними адресами. Належним способом захисту прав заявника є оскарження рішення УПФУ, а не встановлення факту перебування на утриманні. Розмір пенсії заявника перевищує прожитковий мінімум. Управління заперечує проти задоволення вимог [PERSON] та просить відмовити у їх задоволенні. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала вимоги по заяві, просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про перехід на пенсію у зв`язку зі втратою годувальника, але отримала відмову, оскільки заявник та її чоловік були зареєстровані за різними адресами. Вони переїхали до будинку батьків, чоловік працював шахтарем, жили разом. В період з серпня 2014 року по грудень 2015 року проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Чоловіку стало погано, трапився інсульт у лютому 2015 року, вони виїхали до лікаря у м. Хрустальний Луганської області. З грудня 2015 року по день смерті чоловіка вони разом проживали у м. Хрустальний. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав вимоги по заяві, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Заявник - подруга її племінниці, яка проживає у м. Хрустальний. Заявник та її чоловік були зареєстровані у неї, як ВПО. Приїжджали вдвох до м. Сєвєродонецька раз на місяць, щоб отримати пенсію. Чоловік заявника тяжко хворів. У нього трапився інсульт. Заявник та її чоловік жили разом в його будинку, вели спільне господарство. Свідок та заявник часто спілкувалися телефоном. Заявник отримувала маленьку пенсію - трохи понад 2000 гривень, чоловік працював шахтарем та отримував пенсію понад 8000 гривень. Понад 50% їх спільної пенсії уходило на лікування, придбання ліків та покупки їжі. Заявнику не вистачало своєї пенсії на життя. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вона бачила заявника та її чоловіка, чоловік тяжко хворів, у нього трапився інсульт. Заявник разом з чоловіком поїхали до м. Хрустальний в 2015-2016 роках, там проживали разом. Вислухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27.03.2000 Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована з 08.04.1983 за адресою: [ADDRESS] . Згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 14.03.1996 Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований з 01.03.1999 за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 27.08.2019 Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 03 листопада 1977 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 96. Місце реєстрації: Софіївська селищна рада міста Красний Луч. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно з копією довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції №8731, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 03.12.2014, [PERSON] , [INFO] , який постійно проживає за адресою: [ADDRESS], був зареєстрований в якості внутрішньо переміщеної особи з 28.11.2014 за адресою: [ADDRESS] , а з 28.05.2015 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, №8732, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 15.03.2017, [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована в якості внутрішньо переміщеної особи за адресою: [ADDRESS] . З копії довідки про доходи № 4761 8176 9271 1759, виданої 20.08.2020 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та отримує пенсію за віком, розмір якої за період з лютого 2019 року по липень 2019 року складав 11895,17 грн., а саме щомісяця: з лютого 2019 року - 1497,00 грн.; з березня 2019 по квітень 2019 року - 2702,09 грн.; з травня 2019 по червень 2019 року - 1497,00 грн.; з липня 2019 року - 2000,00 грн. Відповідно до довідки № 4238, виданої 21.09.2020 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, [PERSON] (ОР [NUMBER] ) знаходився на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та отримував пенсію за віком, розмір якої за період з березня 2019 року по серпень 2019 року складав 49391,22 грн., а саме щомісяця: з березня 2019 року по серпень 2019 року - 8231,87 грн. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.10.2019 Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у селищі міського типу Софіївський міста Хрустальний Луганської області, Україна, про що складено відповідний актовий запис №652. 11.02.2020 заявник звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про перехід на пенсію у зв`язку зі втратою годувальника. Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області №1216-02-8/4110 від 19.08.2020 [PERSON] відмовлено у переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за заявою від 11.02.2020 у зв`язку з відсутністю необхідної довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданих згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, зокрема, в разі смерті пенсіонера незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Відповідно до п.п. 9 п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 із змінами та доповненнями, до заяви про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника подаються документи про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Згідно із п. 2.11 вищевказаного Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Враховуючи вищевикладені письмові докази та показання свідків судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.11.1977. Заявник [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а її чоловік [PERSON] - [ADDRESS] , але фактично до 03 серпня 2019 року проживали разом за адресою: [ADDRESS] . При цьому, розмір пенсії померлого [PERSON] в сумі 8231,87 грн. на місяць значно перевищував розмір пенсії [PERSON] в сумі 2000,00 грн. на місяць (до часу смерті [PERSON] у серпні 2019 року), і був основним та постійним джерелом засобів до існування [PERSON] , яка була непрацездатним членом сім`ї у зв`язку із досягненням пенсійного віку. Вказані обставини свідчать про те, що пенсія [PERSON] була основним та постійним джерелом засобів до існування [PERSON] . Факт реєстрації заявника в якості внутрішньо переміщеної особи за іншою адресою, ніж її померлий чоловік, не свідчить про не доведення факту перебування заявника на утриманні. По-перше, згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік не проживають спільно. По-друге, сам лише факт реєстрації двох осіб в якості внутрішньо переміщених за різними адресами не свідчить про їх фактичне постійне проживання за різними адресами та про неможливість дружини перебувати на утриманні свого чоловіка. Крім того, посилання заінтересованої особи на те, що встановлення факту проживання заявника разом з чоловіком на непідконтрольній території може призвести до позбавлення заявника пенсійних виплат є неспроможним. Факт переміщення заявника з непідконтрольної на підконтрольну територію України підтверджується довідкою про внутрішнє переміщення, яка не втрачає своєї сили внаслідок ухвалення судом цього рішення. Після отримання довідки про внутрішнє переміщення заявник не втратила права на фактичне проживання зі своїм чоловіком на будь-якій території. Суд звертає увагу на те, що заявник отримала від Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області лист, в якому зазначено, що вона не надала документ, що засвідчує факт перебування на утриманні померлого годувальника. Отже, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області вважає недоведеним факт перебування заявника на утриманні померлого чоловіка. Пункт 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прямо вказує, що у разі неможливості надати документи, які перелічені у ньому, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Вищевказані обставини підтверджують, що встановлення факту перебування заявника на утриманні має юридичне значення для заявника і без встановлення цього факту заявник не зможе реалізувати своє право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Суд вважає необґрунтованими посилання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на те, що належним способом захисту прав заявника є оскарження рішення про відмову у переході на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. На думку суду, з урахуванням реєстрації постійного місця проживання та фактично проживання заявника і її померлого чоловіка за адресами на непідконтрольній українській владі території України, та як наслідок, відсутності можливості у заявника отримати довідку про сумісне проживання із померлим годувальником належної форми, у заявника немає підстав піддавати сумніву законність рішення органу Пенсійного фонду про відмову у переході на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. За таких обставин, лише встановлення факту перебування заявника на утриманні є єдиним належним способом захисту прав заявника. Після встановлення цього факту, заявник має право повторно звернутися до компетентного органу Пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, додавши до такої заяви рішення суду про встановлення відповідного факту. Стосовно тверджень про те, що заявник отримує пенсію не нижчу за розмір прожиткового мінімуму, суд зазначає, що сам по собі факт отримання пенсії, який забезпечує прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення подібних спорів. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі № 210/343/19. Суд вважає необґрунтованими посилання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на те, що між учасниками цієї справи виник спір про право, з огляду на таке. Системно проаналізувавши письмові пояснення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та лист вказаного Управління від 19.08.2020, можливо дійти висновку, що доводи заінтересованої особи стосуються виключно недоведення заявником обставин, на які вона посилається в обґрунтування заявлених вимог, що не є по суті підтвердженням наявності спору про право. При цьому необхідно ураховувати, що у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору про право. Суд зазначає, що заявник не висвловлювала незгоду або претензії стосовно незаконності рішення органу Пенсійного фонду про відмову у перехід її на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Право заявника на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника за умови надання відповідних документів (зокрема, документа про перебування члена сім`ї на утриманні або рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні) Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не заперечувало, що убачається із його листа від 19.08.2020. Разом із тим, саме по собі посилання вказаного Управління на існування між ним та заявником спору про право не може беззаперечно свідчити про наявність такого спору. Аналогічний підхід до визначення того, чи існує між учасниками справи спір про право, застосовано Верховним Судом в постанові від 30 жовтня 2019 року по справі № 296/289/19. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із чим заява [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Outcome: approved