Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Теребовлянська державна нотаріальна контора, у якому просять: визнати за [PERSON] право власності на 2/7 частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , з яких 1/7 частина в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та 1/7 частина, як за членом колишнього колгоспного двору; визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по 1/7 частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , кожному, як за членами колишнього колгоспного двору; щодо визнання права власності за померлою 06 листопада 2010 року [PERSON] та померлим [INFO] [PERSON] по 1/7 частин житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, які б належали їм, як за членами колишнього колгоспного двору - залишити без розгляду. В обґрунтування заявлених вимог, вказують на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , та станом на 1991 рік в ньому проживали та були зареєстровані: її дочка [PERSON] , зять [PERSON] , який помер [INFO] , онуки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та її сестра [PERSON] , яка померла [INFO] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на 1/7 частину житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Після смерті [PERSON] у Теребовлянській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №142 від 17 квітня 2013 року за заявою [PERSON] . Однак, отримати в Теребовлянській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач [PERSON] не може через те, що даний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами зареєстрований за колгоспним двором, який складається з шести членів, головою якого є [PERSON] . Враховуючи вказані обставини, позивачі звернулися до суду для визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] за рішенням суду. Ухвалою суду від 04 серпня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 03 вересня 2020 року. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, у поданій позовній заяві просили справу розглядати за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача Теребовлянської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник Теребовлянської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25 січня 1990 року, виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить до колгоспного двору, що складається з 6-ти членів, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної Ради народних депутатів № 305 від 11 грудня 1989 року. У вищезазначеному Свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, вказано ім`я голови колгоспного двору як « [PERSON] », замість дійсного « [PERSON] » (а.с.12). Відповідно до довідки №09-04/12/242, виданої 24 вересня 2019 року виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області, домогосподарство, яке знаходиться в [ADDRESS] є колгоспним двором та станом на 1990 рік головою двору була [PERSON] і її сім`я складалась з наступних осіб: [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] - онук, [PERSON] - онук, [PERSON] - онук, [PERSON] - сестра (а.с.23). За даними технічного паспорту, виготовленого 28 серпня 2018 року Теребовлянським бюро технічної інвентаризації житловий будинок розташований по [ADDRESS] має загальну площу 134,9 кв.м., житлову - 90,5 кв.м (а.с.13-16) Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] належав до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відтак, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало по 1/7 частки житлового будинку кожному. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Довге, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.11). 22 липня 1946 року у с. Довге, Теребовлянського району, Тернопільської області [PERSON] та [PERSON] одружились і після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно (а.с.11) . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (виданого повторно), [PERSON] народилася [INFO] в селі Довге, Теребовлянського району, Тернопільської області та її батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] - мати (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і після його реєстрації останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 18 лютого 2020 року (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Довгенською сільською радою Теребовлянського району Тернопільській області, [PERSON] померла [INFO] в с.Довге, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Довгенської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 23 липня 2001 року, № 33, за яким належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в селі Довге Теребовлянського району та все інше рухоме та нерухоме майно заповіла [PERSON] (а.с.17). 17 квітня 2013 року була заведена спадкова справа за №142, після смерті [INFO] [PERSON] . Вказане підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою за № 98/02-14 від 29 січня 2020 року (а.с. 21). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою за № 98/02-14 від 29 січня 2020 року, вбачається, що при розгляді документів, а саме: свідоцтва про смерть, заповіту, довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації 29 серпня 2018 року за № 281, було встановлено, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] зареєстрований за колгоспним двором, який складається з шести членів, головою якого є [PERSON] (а.с.21). Відповідно до копії Характеристики будинку, будівель та споруд, інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , станом на 28 серпня 2018 року становить 59382 (п`ятдесят дев`ять тисяч триста вісімдесят дві) грн (а.с.15). Оскільки [PERSON] померла [INFO] , тому до правовідносин щодо спадкування після її смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) 2003 року. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на 1/7 частину житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок мав статус колгоспного двору, в якому станом на квітень 1991 року, крім померлої голови двору [PERSON] , проживали та були зареєстровані: її дочка [PERSON] , зять [PERSON] , який помер [INFO] , онуки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та її сестра [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] у Теребовлянській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №142 від 17 квітня 2013 року за заявою [PERSON] . Однак, отримати в Теребовлянській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач [PERSON] не може через те, що даний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами зареєстрований за колгоспним двором, тобто відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що право позивачів має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно. За умовами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів частини 1 статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Пунктом 1 частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачі не можуть реалізувати своїх прав, їхні права підлягають судовому захисту, а позов до задоволення шляхом: визнання за [PERSON] право власності на 2/7 частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , з яких 1/7 частина в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та 1/7 частина, як за членом колишнього колгоспного двору; визнання за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності по 1/7 частини кожному житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , як за членами колишнього колгоспного двору. Вимоги щодо спадкування за померлою 06 листопада 2010 року [PERSON] та померлим [INFO] [PERSON] їх частин житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , які б належали їм, як членам колишнього колгоспного двору не охоплюються заявленими у даному позові вимогами.

Outcome: approved