Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] в особі представника - [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] і свої вимоги мотивує тим, що з 10 серпня 1991 року по 05 жовтня 2007 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано за рішенням суду від 05 жовтня 2007 року. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 16 червня 1999 року позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що право власності на спірну квартиру оформлено позивачкою під час шлюбу з відповідачем, то на даний час зазначена квартира вважається такою, що належить на праві спільної сумісної власності. Хоча фактично квартиру придбано за особисті кошти позивачки, якій їй надала мати, а відповідно до ст. 57 СК України, особистою власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Починаючи з 2005 року відповідач залишив квартиру, забравши всі свої речі. За власним бажанням вирішивши змінити своє місце проживання. Згідно рішення Зарічного районного суду від 12 грудня 2011 року по справі № 2-3181/2011 р. відповідача визнано таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . та знято з реєстрації за вказаною адресою. Кошти на купівлю квартири позивачці дала мати [PERSON] , яка частину коштів у сумі 8427 грн. отримала від продажу своєї квартири. Також [PERSON] надала [PERSON] 1304 грн. На той час позивачка самостійного доходу не мала, так як знаходилась в декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач також постійно та офіційно на той час не працював, обходився мінливим заробітком. З означеного вбачається, що подружжя не мало спільних коштів для придбання нерухомості. Позивачка зазначає, що з договору-купівлі продажу квартири від 16 червня 1999 року вбачається, що [PERSON] продала квартиру за адресою [ADDRESS] за 8427 грн., даний договір внесено в реєстр за № 2378 та посвідчено приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу Ануфрієвим О.В. В цей же день 16 червня 1999 року було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] , де [PERSON] виступає покупцем та придбала дану квартиру за 9731 грн., даний договір було посвідчено тим же приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим О.В. та внесено в реєстр за № 2376. Позивачка вказує на те, що [PERSON] продала свою квартиру з метою придбати нерухомість для своєї доньки, щоб вона в свою чергу була забезпечена житлом, оскільки вже на той час її подружнє життя з відповідачем не відповідало уявленням про повноцінну сім`ю. Фактично відповідач був відсутній в Україні на момент укладення договору купівлі-продажу спірної квартири. Посилаючись на вказані обставини, просить визнати за позивачкою право особистої приватної власності на квартиру номер [ADDRESS] . Суми набутої за час шлюбу. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2018 року позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу усунути недоліки. 16 жовтня 2018 року представником позивача надано суду уточнену позовну заяву та квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20 грудня 2018 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2018 року провадження по справі зупинено до залучення правонаступника позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 червня 2019 року залучено до участі у справі як процесуального правонаступника позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , її спадкоємця [PERSON] , поновлено провадження у справі з призначенням підготовчого засідання на 30 вересня 2019 року. 30 вересня 2019 року у зв`язку із зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. в розгляді справи №591/5963/19, слухання справи відкладено до 18 грудня 2019 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2019 року закрито підготовче провадження, призначено дану справу до судового розгляду на 20 лютого 2020 року. В дане судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщався судом належним чином. Зі згоди позивачки, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з такого. Під час судового розгляду встановлено, що 10 серпня 1991 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було розірвано 05 жовтня 2007 року, що підтверджується копією виписки з рішення Зарічного районного суду м. Суми по справі №2-3465/2007 (а.с.10). 16 червня 1999 року [PERSON] здійснила продаж квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі продажу від 16 червня 1996 року посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2378 (а.с. 11). 16 червня 1999 року укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] , згідно якого [PERSON] виступає покупцем та придбала дану квартиру за 9 731 грн., даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим О.В., внесено в реєстр за № 2376 (а.с.12). Відповідно до розписки-зобов`язання від 16 червня 1999 року [PERSON] здійснювала обмін двокімнатної квартири по [ADDRESS] на однокімнатну квартиру по [ADDRESS] , володілець [PERSON] . В розписці зазначено про те, що [PERSON] бере доплату в сумі десяти тисяч вісімсот гривень, що є еквівалентом двох тисяч сімсот доларів США. Гроші отримані нею повністю, претензій не має (а.с. 80). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2011 року по справі №2-3181/2011 року [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 57). З довідки №2544/02-14 від 30 травня 2019 року, яка видана Сумською міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що згідно матеріалів спадкової справи №229//2019, яка заведена держнотконторою після померлої [INFO] [PERSON] спадкоємицею за заповітом, яка прийняла спадщину є її мати - [PERSON] (а.с. 63). Спірне майно придбане подружжям до 2004 року, тобто до набрання чинності СК України, а тому при вирішенні справи необхідно застосовувати положення КпШС України, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий введенням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно із частиною першою статті 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, є власністю кожного з них (роздільним майном). Частиною першою статті 28 КпШС України визначено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, їх частки є рівними. Презумція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Укладенню договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] передувало відчуження за три тижні до придбання зазначеної квартири, належної на праві власності [PERSON] квартири [ADDRESS] , що об`єктивно підтверджує доводи позову про придбання зазначеного нерухомого майна саме за рахунок власних коштів. Зазначене, а також відсутність доказів, які б свідчили про наявність у подружжя [PERSON] спільних грошових заощаджень у розмірі достатньому для придбання спірного нерухомого майна чи участі позивача особистими коштами у його придбанні, свідчить про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved