Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до Харківського районного суду з позовом до Манченківської селищної ради, [PERSON], [PERSON], третя особа - Друга державна нотаріальна контора Харківського району, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14 лютого 1957 року зареєструвала шлюб із [PERSON]. 28 червня 1963 року [PERSON] подарувала своєму синові - [PERSON], ціле домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування. 26 вересня 1964 року [PERSON] надано дозвіл на проведення робіт з індивідуального житлового будівництва на земельній ділянці, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення № 22 виконкому Манченківської селищної ради депутатів трудящих від 13 листопада 1963 року. [INFO] у подружжя народився син [PERSON]. [INFO] народився син [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. На замовлення позивача від 23 липня 2012 року КП «Архітектурне бюро Харківського району» проведено обстеження стану забудови садиби з метою визначення її відповідності містобудівним вимогам від 17 серпня 2012 року. 18 жовтня 2012 року Манченківською селищною радою Харківського району Харківської області видано рішення «Про надання дозволу на збереження збудованого з відхиленням від проектно-дозвільної документації житлового будинку, самочинно збудованих господарських будівель та споруд, розташованих на [ADDRESS]». Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій нотаріус Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області постановила, що відповідно до повідомлення КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» від 10 листопада 2014 року № 364 право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], в КП «Люботинське БТ1» не зареєстровано, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] відмовлено, що є підставою для звернення до суду. У судове засідання представник позивача не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Манченківської селищної ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідачем [PERSON] надано заяву, в якій він проти позову не заперечує та просить розглядати справу за його відсутності (а.с. 52). Відповідачем [PERSON] надано заяву, в якій він проти позову не заперечує та просить розглядати справу за його відсутності (а.с. 54). Представником третьої особи - Другої державної нотаріальної контори Харківського району, надано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 49). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників. Оскільки розгляд справи відбувався у відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. 14 лютого 1957 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] в Манченківській сільраді Харківського району, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 14 лютого 1957 року (а.с. 34). 28 червня 1963 року [PERSON] подарувала своєму синові [PERSON] ціле домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування, який посвідчено нотаріусом Другої Валківської державної нотаріальної контори від 28 червня 1963 року, за реєстром № 1140 (а.с. 33). Факт родинних зв'язків між [PERSON] та його матір'ю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], виданим Харківським районним РАГС серії [NUMBER] (а.с. 4). 26 вересня 1964 року [PERSON] надано дозвіл на проведення робіт з індивідуального житлового будівництва на земельній ділянці, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення № 22 виконкому Манченківської селищної ради депутатів трудящих від 13 листопада 1963 року (а.с. 5). [INFO] в родині позивача народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Манченківською селищною радою Харківського району на підставі актового запису № 14 від 30 січня 1959 року (а.с. 7). [INFO] в родині позивача народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Манченківським селищним РАЦС на підставі актового запису № 44 від 20 травня 1971 року (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Манченківською селищною радою Харківського району Харківської області на підставі актового запису № 64 (а.с. 9). На замовлення позивача від 23 липня 2012 року КП «Архітектурне бюро Харківського району» проведено обстеження стану забудови садиби з метою визначення її відповідності містобудівним вимогам від 17 серпня 2012 року (а.с. 10-16). 18 жовтня 2012 року Манченківською селищною радою Харківського району Харківської області видано рішення «Про надання дозволу на збереження збудованого з відхиленням від проектно-дозвільної документації житлового будинку, самочинно збудованих господарських будівель та споруд, розташованих на [ADDRESS]» (а.с. 26). Згідно з постановою від 16.12.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до повідомлення КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» від 10 листопада 2014 року № 364 право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], в КП «Люботинське БТ1» не зареєстровано, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] відмовлено (а.с. 31). Листом від 23.02.2015 року Друга державна нотаріальна контора Харківського району повідомила про те, що після смерті [PERSON], померлого [INFO], який мешкав за адресою: [ADDRESS], до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався (а.с. 58). Згідно з листом КП «Люботинське БТІ» від 23.02.2015 року, згідно архівних даних станом на 09.04.2012 року відомості щодо реєстрації нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], відсутні (а.с. 59). Як убачається з копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS], станом на 12.04.2012 року (а.с. 27-30), на території домоволодіння є наступні самочинно побудовані об'єкти: житловий будинок А-1, прибудова А1-1, літня кухня Б, веранда б, гараж В, сарай Г, душ Д, вбиральня Е, сарай З, погріб І, сарай Л, навіс Н, альтанка М. Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Статтею 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з частиною 4 статті 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Отже, право власності на нерухоме майно виникає з моменту його реєстрації у встановленому законом порядку, а особа, яка здійснила самочинне будівництво, не набуває права власності на нього. Оскільки позивачем не надано доказів реєстрації спадкодавцем права власності на спірний житловий будинок у встановленому порядку, а також доказів визнання за спадкодавцем права власності на самочинно побудовані споруди на території спірного домоволодіння, суд приходить до висновку, що право власності на спірне домоволодіння у спадкоємця не виникло. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. внаслідок його смерті. Отже, оскільки спадкодавець за життя не набув права власності на спірне домоволодіння, то право власності на таке нерухоме майно не входить до складу спадщини. Таким чином, відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], в порядку спадкування за законом.

Outcome: dismissed