Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання за ними права власності на 1/2 частку кожному: домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки кадастровий номер: 2625610100:22:007:0006; земельної ділянки кадастровий номер: 2625610100:22:007:0007 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовують тим, що після смерті батька вони прийняли спадщину за законом, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено їм у видачі свідоцтва про право власності за законом, оскільки при перевірці ним було виявлено інформацію про заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 2477 від 27.10.1999 року, посвідчений приватним нотаріусом Кузьменко Н.П. Севастопільського міського нотаріального округу АР Крим від імені [PERSON] . Вищенаведене позбавляє їх можливості оформити право власності на спадкове майно. У зв`язку з вищевказаним, позивачі просиили суд визнати за ними на 1/2 частку кожному: домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки кадастровий номер: 2625610100:22:007:0006; земельної ділянки кадастровий номер: 2625610100:22:007:0007 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, однак в позовній заяві просили у випадку їх неявки в судове засідання розгляд справи провести без їх участі. Представник відповідача - Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій позов визнав у повному обсязі, вказав, що заперечень проти позову немає та просив справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.01.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13221265 від 15.01.2007 року (а.с. 5, 5 зворот) [PERSON] (батько позивачів) на праві приватної власності належало домоволодіння по [ADDRESS] . Дані відомості також підтверджуються копією Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу: 687098 від 22.02.2013 року (а.с. 6). Також відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 858872, виданого 26.06.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010731100396, на підставі рішення VI сесії Тлумацької міської ради V демократичного скликання від 23.03.2007 року, [PERSON] належала земельна ділянка розміром 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , кадастровий номер 2625610100:22:007:0006 (а.с. 7). Дані відомості також підтверджуються копією Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу: 6895804 від 26.07.2013 року (а.с. 8). Крім того, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 858873, виданого 26.06.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010731100395, на підставі рішення VI сесії Тлумацької міської ради V демократичного скликання від 23.03.2007 року, [PERSON] належала земельна ділянка розміром 0,0228 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Богуна, в м. Тлумачі Івано-Франківської області , кадастровий номер 2625610100:22:007:0007 (а.с. 9). Дані відомості також підтверджуються копією Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу: 6892193 від 26.07.2013 року (а.с.10). [INFO] [PERSON] (батько позивачів) одружився з [PERSON] та після реєстрації одруження останній присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 15). У шлюбі [PERSON] (батько позивачів) та [PERSON] (мати позивачів) народилося двоє дітей: [PERSON] (позивач) [INFO] , та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, де в графі батько вказано « [PERSON] », а в графі мати - « [PERSON] (а.с. 13, 16). 18.12.2012 року шлюб між [PERSON] (батько позивачі) та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 17). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00024517337 від 12.11.2019 року позивач [PERSON] 11.08.2011 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 14). Позивач [PERSON] 22.09.2011 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 16 зворот). Відповідно до даних трудової книжки серії [NUMBER] , виданої [PERSON] , останній з 01.09.1974 року по 30.07.1979 року навчався у Львівському політехнічному інституті, а з 1979 року по 2005 рік працював на території м. Тлумача Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 18-19). Відповідно до довідки виконавчого комітету Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 1212 від 25.06.2018 року [PERSON] (батько позивачів) згідно будинкової книги був зареєстрований та на день смерті проживав один по [ADDRESS] (а.с. 12). [INFO] померла [PERSON] (мати позивачів), а [INFO] помер [PERSON] (батько позивачів), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 11, 11 зворот). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] О .В. (позивач) та [PERSON] (позивач) прийняли спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , оскільки у шестимісячний термін подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом (а.с. 45 зворот, 46). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 43/2018 від 27.06.2018 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 45-73), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивач) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , які бажають прийняти та прийняли спадщину. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку кадастровий номер: 2625610100:22:007:0006; земельну ділянку кадастровий номер: 2625610100:22:007:0007, що розташовані по вул. Богуна, в м. Тлумачі Івано-Франківської області , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Позивачам [PERSON] та [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, земельну ділянку кадастровий номер: 2625610100:22:007:0006; земельну ділянку кадастровий номер: 2625610100:22:007:0007, які розташовані по вул. Богуна, в м. Тлумачі Івано-Франківської області , оскільки при перевірці заповітів нотаріусом було знайдено інформацію про заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 2477 від 27.10.1999 року, посвідчений приватним нотаріусом Кузьменко Н.П. Севастопольського міського нотаріального округу АР Крим від імені [PERSON] , згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53098858 від 28.08.2018 року, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданими державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. за №№ 566/02-31, 567/02-31 від 07.11.2019 року (а.с. 23, 24). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельні ділянки. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачам [PERSON] та [PERSON] слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме по 1236,50 грн. кожному. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved