Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[INFO] померла баба позивача [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, зокрема, на право на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак із об'єктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус не може прийняти від неї заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом 11 вересня 2017 року звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 3). Представник відповідача - Бахтинської сільської ради подав суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у його відсутності (а.с. 21, 24). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] у м. Бар Вінницької області (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 13). Заповітом, вчиненим 21 червня 1999 року [PERSON] все, на що вона матиме право на момент смерті, заповіла [PERSON]. Із поданих позивачем документів, зокрема інформаційної довідки за Спадкового реєстру по заповітах № 48552247 від 26.07.2017 (а.с. 17) було встановлено, що спадкодавець [PERSON] 28 жовтня 2003 року склала ще один заповіт (а.с. 28). Відповідно до змісту цього заповіту, спадкодавець свій житловий будинок і земельну ділянку заповіла [PERSON]. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Своє право спадкувати після смерті [PERSON] за правом представлення право на земельну частку (пай) позивач довела, свідоцтвом про смерть свого батька [PERSON] (а.с. 8), рішенням Барського районного суду Вінницької області від 17 липня 2017 року, яке набрало чинності 28 липня 2017 року (а.с. 9-10) про встановлення родинних відносин, довідкою виконавчого комітету Бахтинської сільської ради № 169 від 11 березня 2016 року (а.с. 13), заявою [PERSON] про відмову від прийняття спадщини (а.с. 14). Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області своїм роз'ясненням (а.с. 15) відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини після [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки лише у квітні 2016 року їй стало відомо, що спадкоємець за заповітом [PERSON] не прийняв спадщину і не претендує на неї (а.с. 14). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48552257 від 26 липня 2017 року (а.с. 16) вбачається, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв. Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved