Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] 20 липня 2016 року звернулася до суду із позовом, який вона збільшила 18 серпня 2016 року (а.с.21), в обґрунтування якого посилається, що 15 лютого 2016 року вона з КП «Кремінна-Комунсервіс» уклала договір на надання послуг ринку зі строком дії до 14 січня 2019 року. Відповідно до цього договору останній надає їй місце для розміщення торгового обєкту на території КП ККС «Вечірній ринок» у м. Кремінна площею 13,5 кв. м., а вона щомісячно сплачує ринкові витрати у розмірі 255 грн. 96 коп. Відповідачем в порушення умов договору 30 червня 2016 року була укладена додаткова угода про розірвання договору у звязку з тим, що вона систематично не виконує умови договору, не займається торговою діяльністю, не сплачує загально ринкові витрати. Вказані порушення з її боку відсутні. Крім того відповідач демонтував належний їй кіоск і на тому місці встановив кіоск [PERSON] Тому вимагає цю угоду визнати не дійсною, зобовязати відповідача демонтувати кіоск третьої особи, на вказане місце встановити кіоск, що належить їй та стягнути судові витрати. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримали. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, оскільки позивач не виконувала умови договору, перемови щодо змін до договору не дали результатів, тому було вирішено його розірвати. Кіоск позивача було переміщено на ділянку, яку вона не займала в межах виділеної їй ділянки, а на її частині земельної ділянки встановлено кіоск третьої особи за договором. Третя особа [PERSON] позовні вимоги [PERSON] також не визнала, оскільки позивач не використовувала кіоск за призначенням, тому на підставі договору з відповідачем було вирішено демонтувати кіоск позивача та переставити на іншу частину виділеної земельної ділянки. Її кіоск було розміщено на частині земельної ділянки, яку не використовувала позивач за договором. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, свідка, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити частково. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним. Згідно до ст. 654 цього Кодексу розірвання договору вчиняється в такий самій формі, що й договір, що розривається. Якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Тобто, законодавець звертає увагу субєктів цивільних правовідносин на дотримання прав та обовязків, які визначені ними у договорі. Докази, які надані суду, свідчать про наступне. Сторони 15 лютого 2016 року уклали договір на надання послуг ринку зі строком його дії до 14 січня 2019 року (п.6.1 договору а.с.3), відповідно до умов якого відповідач надає на території КП «Кремінна- Комунсервіс» «Вечірній ринок» у м. Кремінна ділянку у розмірі 13,5 кв. м. для здійснення підприємницької діяльності, а позивач щомісячно сплачує частину загально ринкових витрат у розмірі 255 грн. 96 коп. не пізніше наступного числа поточного місяця або кожний день торгівлі до початку її здійснення. (п.п.1.1,2.2,3.1). Розірвання договору може мати місце за згодою сторін, одностороння відмова від виконання договору не допускається.(п.6.2). Спори, які виникають з умов договору, вирішуються шляхом домовленості (п.6.3). У випадку не досягнення домовленості, спір передається на розгляд суду. (п.6.4). Всупереч вказаним домовленостям, відповідач в односторонньому порядку спочатку наказом від 07 червня 2016 року (а.с.7) розірвав договір з 07 червня 2016 року і направив позивачці для відома (а.с.8), а потім 30 червня 2016 року склав додаткову угоду про розірвання договору на надання послуг ринку у звязку з систематичним не виконанням умов договору, відсутністю торгової діяльності, не відшкодуванням загально ринкових витрат (а.с. 6). Доводи представника відповідача про правомірність розірвання договору в односторонньому порядку з посиланням на відсутність результатів у перемовах є безпідставним, оскільки сторони відповідно до п. 6.2 договору взяли на себе зобовязання на протязі 20 днів розглядати можливі зміни та доповнення до нього, а не його розірвання. Із пояснень свідка [PERSON] вбачається, що 19 липня 2016 року кіоск [PERSON] було переставлено на інше місце поруч з тим, з якого його було демонтовано. На протязі тижня на місці знаходження кіосків [PERSON] та [PERSON] було встановлено інший кіоск для використовування третьою особою. На вказаному місці можливо встановити кіоск позивача. З вимогами позивача про зобовязання відповідача демонтувати кіоск [PERSON] та встановити на це місце її кіоск суд не може погодитися, оскільки вказані вимоги до третьої особи не заявлені, остання встановила кіоск на підставі договору з відповідачем від 01 липня 2016 року і цей договір позивач не оспорює. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп. (а.с.1) відповідно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial