Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] 27.03.2019р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони разом не проживають. З часу припинення фактичних шлюбних відносин належної матеріальної допомоги, необхідної для утримання доньки, [PERSON] не надає. Відповідач працездатний, отримує дохід, інших утриманців не має, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, в зв`язку з чим просила стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 7 350,00 грн., починаючи з дати подання позовної заяви до повноліття дитини. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що відповідач позовні вимоги визнає частково, з заявленим розміром не згоден, оскільки він постійно приймає участь у вихованні доньки, купує одяг та перераховує щомісячно грошові кошти у розмірі 2000 гривень. Крім цього, відповідач проживає разом із матір`ю та бабусею, які знаходяться на його утриманні. Враховуючи вищевикладене, вважає за можливе сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 3000 грн. щомісячно, оскільки розмір, заявлений позивачем, не обґрунтований та відсутній його розрахунок, підтверджений належними доказами. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В ході розгляду справи судом встановлено, що з 02.11.2013 року сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі ОМУЮ, актовий запис №9956. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивача, а відповідач добровільно матеріальної допомоги в достатньому обсязі на утримання дитини не надає. Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на території України з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Отже, починаючи з 28.08.2018р., законодавством визначено мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, розмір якої на час розгляду справи дорівнює 2118,00 гривень. Судом встановлено, що дитина виховуються позивачем і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, отримує дохід. З урахуванням встановлених обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоров`я батька та матері дитини, матеріального становища платника, перебування на його утриманні матері бабки, які не працюють, а також, те, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України), суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, який підлягає стягненню з відповідача, має становити 3000,00 грн.. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн..

Outcome: partial