Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) 04.04.2018 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], (далі - відповідач-1), [PERSON], (далі - відповідач-2), в якому вказала, що вироком Макарівського районного суду Київської області від 24.01.2017 року у справі № 370/205/16-к [PERSON], і [PERSON], було засуджено за крадіжку майна з території її домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Своїми злочинними діями [PERSON], і [PERSON], завдали позивачеві матеріальних збитків, як встановлено вироком суду, на суму 23000 грн., але, як вказує позивач, на сьогоднішній день вартість викрадених у неї речей і інструментів складає 34865 грн., згідно довідки про вартість майна. Крім того, окрім збитків у вигляді викраденого майна, злочинними діями відповідачів позивачеві були нанесені матеріальні збитки у вигляді пошкодження елементів будинку та гаража, а саме: металопластикового вікна кімнати, зовнішніх металопластикових дверей кухні, а також стелі 1 поверху будинку, стіни між будинком і гаражем у 2-х місцях (в т.ч. шпалер, листів гіпсокартону, металопрофільних каркасів , утеплювача і безпосередньо основної конструкції стіни), стелі і дверей гаража, куди вказані особи проникли з будинку заради викрадення бензогенератора та електроінструментів, що там зберігались. Факти руйнування елементів будинку підтверджуються у фототаблиці, наявній у матеріалах справи. Нанесені відповідачами збитки даними діями складають 9805 грн., згідно довідки про вартість ремонтно-відновлювальних робіт. Також позивач вказує, що внаслідок вчинення відповідачами злочину, їй спричинено інших збитків, що полягають у витратах на бензин, які позивач здійснила для пошуку власника автомобіля, що був зафіксований на камерах відеоспостереження, на якому вивезли викрадене у неї майно. З цією метою позивач багаторазово на власному автомобілі виїжджала з чоловіком на ринки і в ломбарди Макарова, Бородянки, Ірпеня, Бучі, Києва та обстежили всі будівельні майданчики навколо Макарова. Також, чоловік позивача, починаючи із дня вчинення відповідачами правопорушення (19.03.2016) і до дня підведення до будинку електропостачання 13.12.2016 року, постійно їздив до їх домоволодіння, де була здійснена крадіжка, з метою охорони майна від повторного грабунку. Розмір вказаних збитків на придбання пального до автомобіля складає 4200 грн. Враховуючи викладене, посилаючись на ст.ст. 22, 1166 ЦК України, позивач просила суд стягнути з відповідачів на її користь 48870 грн., матеріальних збитків. Крім того, позивач вказала, що протиправними діями відповідачів їй завдано і моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях у зв'язку із втратою свого майна та пошкодженням будинку, які позначили негативні зміни у її житті, такі як негативні переживання, душевні страждання, емоційна напруга, безсоння, тривога, нервозність, побоювання щодо збереження майна, були порушені її життєві плани та звичайні життєві зв'язки. Позивач зазначила, що замість виконання необхідних робіт у саду, пов'язаних з настанням весняного сезону (обрізка та побілка дерев, обприскування саду від шкідників) вона та її чоловік весь вільний час присвятили розшуку майна на ринках і ломбардах. Відповідно позивач відчувала негативні переживання з цього приводу. У зв'язку з тим, що чоловік позивача щовечора їздив ночувати в їх домоволодіння з метою захисту його від повторного грабунку (ключі теж були вкрадені), у позивача порушились звичайні життєві зв'язки, як-то неможливість бути разом з чоловіком та постійні переживання за нього. Викрадені бензопила і бензогенератор були необхідні у господарстві, оскільки велось будівництво, а електропостачання будинку ще не було. Тож навіть різати придбану деревину на дрова для опалення будинку приходилось звичайною пилою, що надзвичайно важко і займало багато часу, а також вимагало значних фізичних зусиль та навантажень, викликало постійну втому. Інші інструменти також були конче необхідні, а через їх відсутність роботи зупинились, оскільки на придбання нових інструментів взамін викрадених необхідні значні кошти. Замість виконання запланованих першочергових робіт в подальшому виконувались другорядні роботи. Позивач постійно зверталась до сусідів і позичала інструменти, спричиняючи незручності собі і їм. Через відсутність бензогенератора неможливо було подавати воду з колодязя, використовуючи наявний у нас насос, тож приходилось, щоб полити грядки, кущі, полуницю, квіти воду діставати вручну, що дуже важко, займає багато часу, а в підсумку - неефективно, через що позивач втратила значну частину посадок полуниці та овочів, а також декілька саджанців, а також вимагало значних фізичних зусиль, викликало постійну втому, оніміння кінцівок, біль в спині. Моральну шкоду позивач оцінила у 10000 грн., які просила стягнути з відповідачів на її користь. Ухвалою суду від 04.05.2018 року позовна заява [PERSON], прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також вказаною ухвалою відповідачам встановлено 15-ти денний строк з дня вручення даної ухвали на подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст.187 ЦПК України. Копію ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками відповідач-1 отримав 05.06.2018 року, про що свідчить розписка про отримання документів, надіслана на адресу суду Державною установою «Білоцерківська виправна колонія» №35, з листа якої вбачається, що будь-які пояснення засуджений писати відмовився, а тому суд приходить до висновку, що відзиву на позовну заяву у порядку, встановленому ст. 178 ЦПК України відповідач-1 не подав. Копію ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками відповідач-2 отримав 22.06.2018 року, про що свідчить розписка про отримання документів, надіслана на адресу суду Державною установою «Київський слідчий ізолятор». Відзиву на позовну заяву у порядку, встановленому ст. 178 ЦПК України відповідач-2 не подав. Враховуючи, що у становлений судом строк відповідачі не подали відзиву на позов, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Вироком Макарівського районного суду Київської області від 24.01.2017 року у справі 370/205/16-к, зміненим ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29.03.2017 року [PERSON], засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Цим же вироком засуджений [PERSON], за ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі. Вказаним вироком, серед іншого, встановлено, що 19.03.2016 року близько 02 години, перебуваючи у смт. Макарів Макарівського району Київської області, у [PERSON], та [PERSON], виник зговір про таємне викрадення будь-якого чужого майна для задоволення своїх матеріальних потреб. Реалізовуючи свій злочинний умисел, [PERSON], спільно з [PERSON], зайшов на територію домогосподарства, що розташоване по [ADDRESS] та належить [PERSON], після чого за допомогою фомки, разом відтиснули металопластикове вікно, через яке проникли в середину будинку, де проламавши стіну проникли до гаражного приміщення, звідки діючи таємно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, вчинили крадіжку електроінструментів, а саме: -бензогенератора марки «Stark» ЕСО 2500, вартістю 4000 грн.; -шуруповерта марки «Зеніт» ЗША 18, вартістю 950 грн.; -бензопили марки «STIHL», вартістю 2800 грн.; -дискової пилки марки «Stark», вартістю 1300 грн.; -шліфувальної машинки професійної марки «Kress» 2400 WSE, вартістю 2950 грн.; -шліфувальної машинки побутової марки «Einhell» BWS125/850/1, вартістю 700 грн.; -електрорубанка побутового марки «Einhell» ВЕН 900, вартістю 1100 грн.; -електрорубанка побутового марки «Експерт», вартістю 500 грн.; -шліфувального пристрою стрічкового марки «Einhell», вартістю 490 грн.; -електродрелі побутової вітчизняного виробництва у кількості 2 шт., вартістю 550 грн./шт., на суму 1100 грн.; -90 м проводу електричного 3-х жильного, вартістю 13 грн./м, на суму 1170 грн.; -пульвелізатора КП 96100, вартістю 440 грн.; -подовжувача електричного довжиною 15 м., вартістю 117 грн.; -подовжувача електричного довжиною 12 м., з запобіжником, вартістю 221 грн.; -рулетки геодезиста довжиною 50 м., вартістю 248 грн.; -ножиць для металу іноземного виробництва, вартістю 279 грн.; -ножиць по металу малих, вартістю 82 грн.; -стамески з нержавіючого металу в наборі 3 шт., вартістю 270 грн.; -диску до болгарки з побідитовими напайками, вартістю 396 грн.; -куртки чоловічої зимової синтапонової, вартістю 1000 грн.; -джинсів чоловічих, вартістю 800 грн., -простирадла електричного, вартістю 1887 грн.; -коньяку «Шабо», ємністю 0,5 л, у кількості 2 пляшки, вартістю однієї пляшки 100 грн., на суму 200 грн., чим заподіяли матеріальної шкоди [PERSON], на загальну суму 23000 грн. У подальшому викрадене майно [PERSON], та [PERSON], винесли на сусідню вулицю, тобто розпорядились майном на власний розсуд (а.с. 8-17). З розрахунку вартості зазначеного вище викраденого майна вбачається, що позивачу завдана шкода у розмірі 34865 грн., на підтвердження чого надано роздруківки з інтернет-ресурсів, з яких вбачається, що зазначене вище викрадене відповідачами нове майно коштує більше, ніж вказано у вироку суду (а.с. 20-43). З розрахунку вартості відновлювальних робіт по заміні створок вікон, дверей вбачається, що розмір шкоди, завданої протиправними діями відповідачів у цій частині становить 8320 грн., на підтвердження чого надано договір підряду №719 від 02.07.2016 року по виконанню вказаних відновлювальних робіт на суму 8320 грн., та акт прийому-передачі виконаних робіт за вказаним договором від 17.08.2016 року (а.с. 44-46). Вартість ремонтних робіт стелі, стін будинку, воріт та стелі гаражу відображено у розрахунку позивача та становить 1485 грн., на підтвердження чого надано кошторис на ремонтні роботи та товарні та фіскальні чеки, товаро-транспортні накладні на підтвердження вартості закуплених будівельних матеріалів на суму 649 грн., та вказано 836 грн., вартості відновлювальних робіт. Також позивач надала суду розрахунок вартості пального, витраченого на пошук свого майна, у розмірі 4200 грн. (а.с. 56). Вирішуючи позовні вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Правовідносини, що виникли між сторонами є деліктними, та регулюються ст.ст. 1166, 1167, 1177, 1192 ЦК України. Так, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. Як вбачається із системного аналізу зазначених вище норм, обов'язковими елементами деліктних правовідносин є: 1) протиправна поведінка; 2) вина особи; 3) наявність дійсної шкоди; 4) причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та її наслідками у виді спричинення шкоди. Так вироком Макарівського районного суду Київської області від 24.01.2017 року у справі 370/205/16-к, зміненим ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29.03.2017 року встановлена протиправна поведінка відповідачів та їх вина, а тому згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. Щодо розміру шкоди, завданого злочином, то слід зазначити, що вказаним вище вироком встановлено вартість викраденого майна у розмірі 23000 грн. Способи відшкодування шкоди визначені у ст. 1192 ЦК України, відповідно до якої з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Посилання відповідача на те, що вартість викраденого майна є значно вищою, судом відхиляються, оскільки позивачем не надано на підтвердження цього будь-яких належних чи допустимих доказів. Суд не може прийняти на підтвердження цього факту роздруківки веб-сторінок з мережі «Інтернет», оскільки вони не підтверджують реальну вартість втраченого майна, що було у використанні, на момент розгляду справи. Щодо розміру шкоди, яка становить вартість відновлювальних робіт по заміні створок вікон, дверей, суд погоджується з розрахунком позивача у розмірі 8320 грн., оскільки це підтвердження договором підряду №719 від 02.07.2016 року по виконанню вказаних відновлювальних робіт на суму 8320 грн., та актом прийому-передачі виконаних робіт за вказаним договором від 17.08.2016 року. Щодо розміру шкоди, яка полягає у вартості ремонтних робіт стелі, стін будинку, воріт та стелі гаражу, які відображено у розрахунку позивача, то суд погоджується з їх розміром лише частково, а саме у розмірі вартості використаних будівельних матеріалів на суму 649 грн., що підтверджується відповідними фіскальними та товарними чеками. Щодо вартості виконаних робіт 836 грн., то їх розмір нічим не обґрунтовано та не підтверджено, а тому вони судом не враховуються у розмір шкоди. Також суд не враховує в розмір шкоди вартість пального, витраченого на пошук свого майна, у розмірі 4200 грн., оскільки він не підтверджується жодними доказами, а крім того, витрати на розшук майна не є витратами на відновлення порушеного права, у розумінні ст. 22 ЦК України. Також слід зазначити, що між протиправними діями відповідачів та шкодою, про яку зазначено вище, наявний безпосередній причинно-наслідковий зв'язок, що стосується як викрадених речей, які позивачу в ході розгляду кримінальної справи не були повернуті, так і щодо необхідності проведення відновлювальних робіт по заміні створок вікон, дверей, а також ремонтних робіт стелі, стін будинку, воріт та стелі гаражу, які були пошкодженні при проникненні до житла позивача. Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню у розмірі 23000 грн., вартості викраденого майна, 8320 грн., вартості робіт з відновлення створок вікон та дверей та 836 грн., вартості будівельних матеріалів, використаних при ремонті стелі, стін будинку, воріт та стелі гаражу, що у сумі складає 32156 грн. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд безперечно погоджується, з доводами позивача, що внаслідок протиправної поведінка щодо майна позивача, а також у зв'язку із пошкодженням її майна, позивач зазнала моральної шкоди, що полягає у моральних стражданнях, які позначили негативні зміни у її житті, такі як негативні переживання, душевні страждання, емоційна напруга, тривога, побоювання щодо збереження майна, порушення її життєвих планів та звичайних життєвих зв'язків. Щодо інших доводів на обґрунтування моральної шкоди, то вони не підтверджуються жодними належними чи допустимими доказами, а рішення суду не може гуртуватися на припущеннях. Разом з тим, розмір відшкодування моральної шкоди, з огляду на вимоги розумності і справедливості, на думку суду, слід визначити у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на час розгляду справи, що становить 1841 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави, оскільки позивач звільнена від їх сплати та відсутні особи, що їх понесли.

Outcome: partial