overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] 23 листопада 2017 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка проживала в с. Кохівка Ананьївського району Одеської області. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8,50 га, яка розташована на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Заповітом від 22 вересня 2003 року [PERSON] все своє майно заповіла заявнику. Заявник зазначає, що 08 листопада 2017 року він звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу №518/2017, однак вивчивши надані ним документи нотаріус виявила, що не підтверджується належність зазначеної земельної ділянки спадкодавцю, оскільки державний акт на право приватної власності на землю видано на ім'я [PERSON], а відповідно до свідоцтва про смерть та паспорта вона записана як [PERSON], через що було рекомендовано з відповідною заявою звернутися до суду, у зв'язку з чим заявник звернувся до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заявлених вимог. Суд, взявши до уваги пояснення заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи(а.с.1-23), прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: вище вказаного державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] має для заявника значення для оформлення відповідних документів для прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності документу, вище вказаного державного акта на право власності на земельну ділянку, який дійсно належить [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] 23 листопада 2017 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що йому належить право на земельну частку (пай) розміром 5,60 в умовних кадастрових гектарах на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області. Заявник зазначає, що після отримання сертифікату на право на вище вказану земельну частку (пай) він помітив, що в самому сертифікаті невірно зазначено його по батькові, а саме вказано «Пантилейович» замість вірного «Пантелійович». На вказану помилку він не звернув належної уваги, так як в нього не виникало труднощів у користуванні вказаної земельною часткою (паєм). Заявник вказує, що в 2017 році він вирішив оформити право власності на вище вказану земельну ділянку, однак неправильно записане його по батькові не дало йому можливості виконати вказану дію, тому він звернувся до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. Заявник в судовому засіданні під час розгляду справи заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи(а.с.1-8), прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: вище вказаного сертифікату [PERSON], [INFO], має значення для оформлення право власності на земельну ділянку в натурі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності зазначеного вище сертифікату [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] 23 листопада 2017 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що\~11 листопада 2014 року помер його батько [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вкладу в розмірі 1084 гривні 06 копійок в ПАТ «Укрсиббанк» та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Ананьєві Першому Ананьївського району Одеської області. Позивач вказує, що звернувся до Ананьївської районної держаної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, де йому було видано свідоцтво про право на спадщину на грошовий вклад, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на цей будинок, та було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не зявився, однак письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити(а.с.31). Представник відповідача у судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду письмові заяви, в якій просить справу розглянути у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує(а.с.37). Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує(а.с.38). Суд, взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши документи справи (а.с.1-31), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на вказане вище майно в порядку спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] 23 листопада 2017 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що\~22 квітня 1997 року померла його бабуся [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю). Позивач вказує, що 11 жовтня 2017 року звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно виданий після смерті спадкодавця, та було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити(а.с.19). Представник відповідача у судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду письмові заяви, в якій просить справу розглянути у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує(а.с.25). Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує(а.с.26). Суд, взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши документи справи (а.с.1-19), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права на зазначену земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] 23 листопада 2017 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], яка проживала в с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю). Позивач вказує, що 11 жовтня 2017 року звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно виданий після смерті спадкодавця, та було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не з'явився, однак надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити(а.с.19). Представник відповідача у судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмові заяви, в якій просить справу розглянути у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує(а.с.25). Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує(а.с.26). Суд, взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши документи справи (а.с.1-19), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права на зазначену земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] 23 листопада 2017 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що йому належить право на земельну частку (пай) розміром 5,60 в умовних кадастрових гектарах на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області. Позивач зазначає, що в 2017 році він вирішив оформити право власності на вказану земельну ділянку в натурі, для чого звернувся до відділ в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з метою отримання інформації стосовно порядку виділення земельної ділянки в натурі, виготовлення технічної документації тощо. В ході його звернення виникла необхідність у наданні оригіналу правовстановлюючого документа на землю, однак він не зміг надати даний документ, оскільки не зміг знайти його у своєму будинку та пошуки його позитивних результатів не дали. Позивач вказує, що через відсутність оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) та неможливість отримати дублікат цього документа, він не має можливості належним чином оформити право власності на свою земельну ділянку, у зв'язку з чим звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.9), згідно з якою просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує(а.с.15). Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує(а.с.17). Суд, взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши документи справи (а.с.1-9), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, в зв'язку з неможливістю визнання права власності [PERSON] на вище вказану земельну частку (пай), оскільки відсутній правовстановлюючій документ на зазначене майно, суд, дослідивши зібрані у справі докази, вважає за можливе визнати за [PERSON] право на вказану земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] 23 листопада 2017 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що їй належить право на земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Гандрабури» с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області. Заявник зазначає що на даний час вона вирішила оформити право власності на вище вказану земельну ділянку в натурі, однак неправильно записане її прізвище в сертифікаті , що не дало їй можливості виконати вказану дію, так як там вказане її прізвище «Ветрук» замість вірного «Вітрук», тому вона звернулася до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. Заявник в судовому засіданні під час розгляду справи заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи(а.с.1-14), прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: вище вказаного сертифікату [PERSON], [INFO], має значення для оформлення право власності на земельну ділянку в натурі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності зазначеного вище сертифікату [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] 23 листопада 2017 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 21 вересня 2001 року помер її дідусь [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 4,43 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Майнове» с. Новогеоргіївка Ананьївського району Одеської області. Позивач зазначає, що вона як спадкоємець за законом звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тим, що нею пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Позивач вказує, що строк прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин. Так, раніше вона не заявляла про себе, як про спадкоємця, оскільки згідно зі ст.529 ЦК УРСР 1963 року онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо під час відкриття спадщини немає живих того з батьків, який був би спадкоємцем…. З урахуванням зазначеного положення закону, який діяв під час відкриття спадщини, протягом строку прийняття спадщини в неї не було підстав для звернення до нотаріальної контори. Право на спадкування виникло в неї з прийняттям ЦК України 2003 року, оскільки спадщина не була прийнята єдиним спадкоємцем за законом Першої черги її батьком [PERSON] (дружина спадкодавця [PERSON] померла раніше 03 серпня 1999 року), у зв'язку з чим вона звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву(а.с.17), відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак надав заяву (а.с.21), в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги заяви позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи (а.с.1-16), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом. Заява про прийняття спадщини в установлений ст.1270 ЦК України строк не була подана спадкоємцями. Згідно п.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що передбачено п.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] 23 листопада 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 31 липня 2004 року зареєстрували шлюб, мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов'язки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила суд шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в зв'язку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 липня 2004 року в Піщанській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 10, мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем [PERSON] На протязі семи років сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов'язки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо, кожен має іншу сім'ю і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved