Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів із [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] на період її навчання посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини від шлюбу між сторонами; 16.05.2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На даний час [PERSON] навчається у ПТУ-інтернаті на денній формі навчання та не перебуває на повному державному утриманні а, оскільки коштів на утримання дочки недостатньо і вона потребує додаткових витрат для життя, одержання освіти, - позивач просить присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання дочки на період навчання у розмірі 1000грн. в місяць. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] у підтримання своїх вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов по суті власних пояснень визнав частково та ствердив, що у звязку із наявним у нього матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти в меншому розмірі, ніж просить позивач, - згідний оплачувати 500-600грн. Вислухавши пояснення сторін та зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав: Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із свідоцтва про народження серії І-СГ №070740 вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони у цивільній справі. Згідно довідки №511, виданої 25.12.2015 року ПТУ-інтернат професійної реабілітації учнів-інвалідів м. Самбора, [PERSON] дійсно навчається в ПТУ-інтернаті з 01.09.2015 року до 30.06.2018 року і не перебуває на повному державному утриманні, форма навчання денна. У судовому засіданні під час розгляду цивільної справи встановлено, що [PERSON] частково виконував обовязок по утриманню неповнолітньої дитини. У звязку з цим суд надає віри представнику позивачу [PERSON] в тому, що фактично на утримання дочки [PERSON] саме [PERSON] використовувались та затрачалися значні кошти на утримання повнолітньої дитини: на харчування, одяг, при необхідності на лікування та інші потреби, але про це документально підтвердити їй складно, оскільки фактично не збирала доказів. Із пояснень відповідача [PERSON] при зясуванні обставин справи установлено, що він згідний сплачувати аліменти на утримання дочки на період її навчання у розмірі 500-600грн. в місяць, - у звязку з складним матеріальним становищем, відсутністю постійної роботи. Аналізуючи наведене, пояснення сторін, ураховуючи інтереси дитини, котра навчається, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, суд прийшов до висновку в необхідності присудити стягувати аліменти в розмірі по 600 грн. з відповідача щомісячно на утримання дочки [PERSON] у користь матері [PERSON] до закінчення навчання 30.06.2018 року з часу предявлення такого позову. Відповідно до ч.\~2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. принцип 6, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові, розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За законодавством України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Тому, аналізуючи зібрані докази, пояснення сторін, слід присудити до стягнення щомісячні кошти (аліменти) з [PERSON] в користь [PERSON] на період навчання дочки [PERSON] в розмірі по 600 грн. щомісячно, розяснивши сторонам, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. \~Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Тому при вирішенні спору суд виходить із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу пояснень позивача та відповідача, представлених ними документів. Під час судового розгляду представник позивача не довела суду, що саме визначений нею розмір аліментів у позовній заяві слід присудити до стягнення; відповідач по суті пояснень позов визнав частково. У звязку з таким вирішенням між сторонами спору, відповідно до встановленого порядку розподілу судових витрат такі підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в розмірі 551,2грн.

Outcome: partial