Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] - громадянин Російської Федерації, інтереси якого в суді представляє за довіреністю [PERSON], звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, мотивуючи тим, що рішенням виконкому Первомайської міської ради № 515 від 10.06.1975 року йому дозволено будівництво житлового будинку по [ADDRESS] без виділення в окреме домоволодіння. 11.06.1975 року було проведено розбивку житлового будинку, 25.08.1975 року надано дозвіл № 450 на проведення будівельних робіт. 06.10.1999 року будинок було прийнято в експлуатацію, про що затверджено відповідний акт рішенням виконкому № 551. Конкретна земельна ділянка під будинок не виділена. Власницею домоволодіння по [ADDRESS] є відповідачка [PERSON] У 2014 році він звернувся до виконкому міської ради щодо виділення йому земельної ділянки під будинок, однак дізнався, що [PERSON] приватизувала всю земельну ділянку по [ADDRESS], отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, що позбавляє його можливості отримати у власність або в користування земельну ділянку для обслуговування належного йому домоволодіння, розташованого на земельній ділянці, належній [PERSON] Вважає, що рішення міської ради, згідно яких відповідачка отримала у власність земельну ділянку, прийняті на підставі неправдивих відомостей, повідомлених [PERSON], а саме вона приховала наявність на вказаній земельній ділянці належного йому будинку. В результаті порушені його права як власника будинку, оскільки він не має можливості обслуговувати свій будинок. За таких обставин позивач просить визнати незаконними: пункт 1.77 рішення Первомайської міської ради Миколаївської області № 1 від 13 жовтня 2009 року «Про приватизацію земельних ділянок громадянам» про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд у власність по [ADDRESS]; п. 2.5 рішення Первомайської міської ради Миколаївської області № 3 від 29 серпня 2011 року «Про приватизацію земельних ділянок громадянам» про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0604 га кадастровий номер 4810400000:10:024:0004 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS]; а також визнати недійсним державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 4810400000:10:024:0004 площею 0,0604 га у межах згідно з планом по [ADDRESS], призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, виданий 05.12.2011 року та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 481040001000776 та скасувати державну реєстрацію Державного акту на право власності на землю. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримала позов, просила його задовольнити. При цьому пояснила, що будинок по [ADDRESS], який збудував позивач без виділення в окреме домоволодіння, лише прийнятий в експлуатацію, право власності позивача на вказаний будинок не зареєстроване, правовстановлюючого документу він не отримував, з позовом до суду про визнання права власності на будинок не звертався, також не звертався з позовами про визнання за нам права власності на частину земельної ділянки по [ADDRESS] або про розподіл чи визначення порядку користування вказаною земельною ділянкою. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, мотивуючи тим, що відповідач не має права власності на збудований ним по [ADDRESS] житловий будинок. Будинок будувався без виділення в окреме домоволодіння, що не передбачає виділення окремої земельної ділянки, але [PERSON] не заперечує проти встановлення сервітуту, щоб позивач міг обслуговувати збудований ним будинок, або проти укладення з ним договору оренди частини належної їй земельної ділянки. Під час приватизації земельної ділянки вона надавала всі наявні у неї документи, плани, надавала для огляду земельну ділянку, тож ніяким чином не приховувала наявність на ній будь-яких споруд, в тому числі і будинку позивача. Представники відповідача - Первомайської міської ради - Пригара В.П. та Полякова О.С. в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечували проти визнання недійсним та скасування державної реєстрації Державного акту на право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, однак просили відмовити в позові в частині вимог про визнання незаконними та скасування рішень міської ради. При цьому пояснили, що в разі, якщо суд визнає недійсним державний акт, рада скасує самостійно свої рішення. Представники третьої особи - Управління Держземагенства у Первомайському районі Миколаївської області - Петракова Л.В. та Погорєлова О.М. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, мотивуючи тим, що позивач не має зареєстрованого права власності на збудований ним по [ADDRESS] житловий будинок; не має і відповідного рішення суду про визнання за ним права власності на вказаний будинок, тож відсутні підстави для надання йому у власність або в користування земельної ділянки для обслуговування будинку. Крім того, звернули увагу суду на те, що площа земельної ділянки, отриманої у власність [PERSON] для обслуговування жилого будинку, менша за норму. Саме з таких причин [PERSON] в свій час і було надано дозвіл на будівництво будинку без виділення в окреме домоволодіння, оскільки з цілої земельної ділянки не можна виділити дві, які б відповідали нормам, для обслуговування двох домоволодінь. Такий дозвіл на будівництво надавався зі згоди колишнього землекористувача - попереднього власника будинку по [ADDRESS]. Представник третьої особи - Державної реєстраційної служби Первомайського МРУЮ - в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, а також повідомив, що державна реєстрація спірної земельної ділянки не здійснювалась реєстраційною службою, тож в разі постановлення рішення суду про скасування державної реєстрації, виконати його реєстраційна служба не зможе. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням виконкому Первомайської міської ради депутатів трудящих № 515 від 10.06.1975 року надано дозвіл [PERSON] на будівництво жилого будинку на земельній ділянці по [ADDRESS] без виділення в окреме домоволодіння. В тексті рішення зазначено, що домоволодіння по [ADDRESS] належить [PERSON], а його син [PERSON] має дозвіл власника [PERSON] на будівництво будинку на території його домоволодіння. 11.06.1975 року техніком групи по справам будівництва та архітектури здійснено розбивку жилого будинку згідно зазначеного вище рішення виконкому та генплану. При цьому в акті зазначено, що будинок - в користування [PERSON] 10.06.1978 року [PERSON] надано дозвіл № 450 на виконання будівельних робіт згідно рішення виконкому № 515 від 10.06.1975 року. 06.10.1999 року рішенням виконкому Первомайської міської ради № 551 затверджено Акт прийому в експлуатацію збудованого [PERSON] будинку по [ADDRESS]. За даними КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» збудований [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] дійсно числиться за [PERSON], однак право власності на нього не зареєстроване, що вбачається з протоколу №3 засідання комісії щодо оформлення правовстановлюючих документів від 21.08.2012 року. Як повідомила суду представник позивача, [PERSON] дійсно не оформив право власності на збудований ним будинок, не отримав правовстановлюючого документу. Цією ж комісією встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.07.2009 року. З наданих суду доказів вбачається, що збудований [PERSON] будинок не входить до складу власності [PERSON], але законно розташований на земельній ділянці площею 0,0604 га, яка їй належить на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 270462, виданого 05.12.2001 року на підставі рішення 13 сесії 6 скликання Первомайської міської ради від 29.08.2011 року № 3. Така ситуація цілком відповідає первинним умовам, на яких [PERSON] було надано дозвіл на будівництво будинку, оскільки в рішенні виконкому № 515 від 10.06.1975 року конкретно зазначено, що дозвіл на будівництво надано на земельній ділянці без виділу в окреме домоволодіння. [PERSON] ніколи на надавалася земельна ділянка у власність або в користування. Для обслуговування збудованого ним будинку він завжди користувався чужою земельною ділянкою, спочатку - [PERSON], а потім - [PERSON] Тобто [PERSON] має право на користування своїм будинком, який на законних підставах розташований на належній відповідачці земельній ділянці, також він має право на обслуговування свого жилого будинку, для чого йому безперечно потрібна земельна ділянка. Однак [PERSON] не має права на отримання земельної ділянки ані у власність, ані в користування навіть у разі оформлення права власності на будинок. В даному випадку мають застосовуватись правила статей 401 - 404 ЦК України щодо сервітуту - права користування чужою земельною ділянкою шляхом укладення відповідного договору з власником земельної ділянки або при наявності спору - в судовому порядку. В даному випадку не підлягають застосуванню правила ст.ст. 120, 152-155 ЗК України, ст. 377 ЦК України, оскільки [PERSON] ніколи не виділялася окрема земельна ділянка для будівництва жилого будинку. Умовою такого будівництва було розташування будинку на чужій земельній ділянці. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не обґрунтовані, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed