Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє адвокат [PERSON], звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому просить зняти арешт та заборону на відчуження накладений постановою серії АМ №214644 відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області від 11 вересня 2007 року зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 26 вересня 2007 року під реєстраційним номером обтяжень 5732519, арешт всього нерухомого майна, у тому числі квартири [ADDRESS], що належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], який помер [INFO] року в селищі Холоднянське, Смілянського району Черкаської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить їй, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року її батько [PERSON] помер. З метою оформлення спадкових прав після смерті її батька, вона 02 липня 2016 року звернулася з заявою про прийняття спадщини до Смілянської державної нотаріальної контори. Після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини нею подані до Смілянської державної нотаріальної контори документи для юридичного оформлення та отримання свідоцтва про прийняття спадщини на квартиру [ADDRESS]. В жовтні 2017 року від нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори вона довідалася про те, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції від 11 вересня 2007 року серії АМ №214644 на все нерухоме майно її батька накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження за реєстраційним номером обтяження - 5732519 до складу якого ввійшла вищевказана квартира. Таким чином нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. З листа Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2017 року їй стало відомо, що її батько притягувався до адміністративної відповідальності цим же судом, однак надати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності не представилося можливим, оскільки минув термін зберігання такої. 07 листопада 2017 року Смілянський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області повідомив їй, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі листи, де [PERSON] є стороною (боржником або стягувачем) виконавчого провадження на виконанні не перебувають та для зняття арешту з майна рекомендовано звернутися до суду. Таким чином її права, як власника майна у спільній сумісній власності та спадкоємця прав залишаються порушеними. Накладений арешт на все нерухоме майно її батька, до якого ввійшла вищевказана квартира, позбавляє її можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON]Арешт на майно [PERSON] триває значний час, однак протягом цього часу не було вчинено жодних виконавчих дій щодо майна, що вказує на формальність арешту, а не наявність мети, з якою такий повинен накладатися. Наявність арешту на належне спадкодавцю [PERSON] нерухомого майна є перешкодою для здійснення власником прав володіння, користування та розпорядження майном. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] під час судового засідання 19 березня 2018 року позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Після вказаного судового засідання такі звернулися до суду з заявою, в якій просили подальші судові засідання проводити без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали. Представник відповідач Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області [PERSON] під час судового засідання 19 березня 2018 року зазначила, що дійсно позивач звернулася до Смілянського міського відділу ДВС з заявою, на підставі реєстру обтяжень, про перебування на виконанні відділу виконавчих проваджень відносно [PERSON] виконавчих проваджень. За даною заявою був здійснений моніторинг автоматизованої системи виконавчих проваджень, на підставі якого позивачу була надана відповідь, що можливості зняти запитуване нею обтяження Смілянський міський відділ ДВС не має, оскільки арешт накладався на підставі постанови Смілянського міськрайонного відділу ДВС. Смілянський міський відділ ДВС в автоматизованій системі виконавчих проваджень може бачити провадження Смілянського міськрайонного відділу ДВС, однак ввійти до таких та побачити коли виносилася постанова, на підставі якого документа, чи повернутий він, на підставі чого повернутий та до якого органу, можливості не має. В зв'язку з вищевказаним позивачу надано відповідь, що зняти обтяження Смілянський міський ДВС не може. В зв'язку з реорганізацією Смілянський міськрайонний відділ ДВС припинив своє існування та утворилися два нові відділу, а саме міський та районний. Правонаступником Смілянського міськрайонного відділу ДВС являється Смілянський міський відділ ДВС, разом з тим останній позбавлений об'єктивної можливості зняти обтяження, на яке вказує позивач. Крім того, позивачу було роз'яснено про доцільність звернення до суду для зняття вказаного обтяження. Провадження щодо [PERSON] у паперовому вигляді знищене в 2008 році. Після вказаного судового засідання представник відповідача звернулася до суду з заявою, в якій просила подальші судові засідання проводити без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Третя особа [PERSON] під час судового засідання 19 березня 2018 року зазначила, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. На вказану адресу жодного разу не надходило листів чи попереджень про накладення на вказану квартиру арешту та їй про такий не було відомо до 2017 року. Проти задоволення позовних вимог вона не заперечує. Після вказаного судового засідання третя особа [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила подальші судові засідання проводити без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Третя особа [PERSON] під час судового засідання 19 березня 2018 року зазначила, що він є співвласником квартири [ADDRESS]. На вказану адресу жодного разу не надходило листів чи попереджень про накладення на вказану квартиру арешту та йому про такий не було відомо до 2017 року. Батько йому також про накладення арешту на вказану квартиру нічого не казав. Проти задоволення позовних вимог він не заперечує. Після вказаного судового засідання третя особа [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив подальші судові засідання проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи 27 червня 2018 року відбувався за відсутності учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Частиною 4 ст.274 ЦПК України визначено вичерпний перелік справ, які суд розглядає виключно в порядку загального позовного провадження. Вищевказаний перелік не містить справи за позовом про зняття арешту з майна, в зв'язку з чим суд приходить до беззаперечного висновку про можливість розгляду такої в порядку спрощеного позовного провадження. Суд заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача та третіх сторін, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №102923054 від 07 листопада 2017 року накладено арешт на нерухоме майно постановою державного виконавця Смілянського міськрайонного відділу ДВС Кирнос В.В. від 11 вересня 2007 року серії АМ №214644 на все майно [PERSON] накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, за реєстраційним номером обтяження: 5732519 зареєстрованого 26 вересня 2007 року (а.с.17). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №279469, яке видане 03 березня 2016 року виконавчим комітетом Тернівської сільської ради Смілянського району Черкаської області(а.с.18). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 28 лютого 2001 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-СР №483284 виданого відділом РАЦС Смілянського міськвиконкому Черкаської області 06 березня 1987 року, батьком [PERSON] являється [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 квітня 2013 року у справі №703/1162/13-ц, дошлюбним прізвищем [PERSON] - позивача по справі, являється «[PERSON]» (а.с.10). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до беззаперечного висновку, що [PERSON] - позивач по справі, являється донькою померлого [INFO] року [PERSON], відтак є спадкоємицею останнього та співвласницею квартири [ADDRESS] Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44330434 виданого Смілянською державною нотаріальною конторою 02 липня 2016 року, зареєстрована спадкова справа №400/2016, номер справи у спадковому реєстрі №59173266, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.13). Як встановлено під час судового розгляду з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, звернулася [PERSON]. У відповідності з ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з позбавленням володінням майном. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Листом №1,43/381/2017 від 02 листопада 2017 року виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області адресованого адвокату [PERSON], останнього повідомлено, що справи №3-4360/2006, №3-4363/2006, №3-9250/2007 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] знищені (а.с.15). Згідно листа начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 07 листопада 2017 року за № 14.5-36/10878 проведеною перевіркою бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на 07 листопада 2017 року виконавчі документи, де [PERSON] є стороною (боржником або стягувачем) виконавчого провадження на виконанні Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не перебувають (а.с.16). Відповідно до листа начальника Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 27 червня 2018 року за №15,20-40/5638, в ході проведеної перевірки встановлено, що виконавчі документи боржником по яким є [PERSON] на виконання до відділу станом на 17 червня 2018 року не надходили (а.с.47). Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На підставі ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Таким чином, позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права через наявність зареєстрованої заборони відчуження на спадкове майно [PERSON], а саме: частину квартиру [ADDRESS] Окрім того, відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач та треті особи не заперечують проти задоволення позову, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а невизнане право позивачів захисту в судовому порядку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved