Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Візінський В.В., звернулася в суд з позовом до Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , в якому просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування. Позовні вимоги представник позивачки мотивував тим, що [PERSON] був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок по [ADDRESS] . За вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 1,02 га. Станом на 15.04.1991 у даному господарстві були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме частка житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. [PERSON] заповіту не вчиняла, спадкоємцем першої черги за законом є її чоловік [PERSON] . Проживаючи на час смерті разом із спадкодавцем, [PERSON] фактично спадщину прийняв та успадкував частку житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , однак не оформив своїх спадкових прав на дане майно. [PERSON] помер [INFO] , залишивши заповіт, згідно якого житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться біля нього в [ADDRESS] заповів дочці [PERSON] , а все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів дочці [PERSON] . [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини і видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті батька [PERSON] . Отже, спадкоємцем за заповітом є позивачка [PERSON] . На час смерті [PERSON] проживав і був зареєстрований один. Позивачка вчасно звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що невизначені частки між членами бувшого колгоспного двору. Технічним паспортом на житловий будинок та свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON] , знаходиться по [ADDRESS] . Звітом про оцінку житлового будинку визначено його ринкову вартість, яка становить 76 038 грн. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивачки - адвокат Візінський В.В. в заяві зазначив, що заявлені вимоги підтримує, позовну заяву просить задовольнити; Далешівська сільська рада вказала, що не заперечує щодо задоволення позову; відповідачка [PERSON] не заперечує щодо задоволення позову, позовні вимоги визнає повністю. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 31 жовтня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 184 від 11 жовтня 1989 р., вбачається, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] , що стверджується довідкою № 658, виданою 12.06.2019 виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району. Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 9020 від 18.06.2019, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012, свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 6 за [PERSON] , як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 31.10.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № 184 від 11.10.1989. Про те, що головою колгоспного двору в [ADDRESS] був [PERSON] свідчить також довідка № 550, видана 16.06.2020 виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району. Станом на 15.04.1991 в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору [PERSON] , 1931 р.н., дружина [PERSON] , 1934 р.н., що підтверджується довідкою № 657, виданою 12.06.2019 виконкомом Далешівської сільської Городенківського району. За заповітом, посвідченим 02 серпня 2007 р. секретарем виконавчого комітету Далешівської сільської ради Городенківського району, зареєстрованим в реєстрі за № 92, [PERSON] , [INFO] , жителька с. Далешове Городенківського району, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і на що вона за законом матиме право заповіла дочці [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 43766364 (номер в реєстрі нотаріальних дій 92), що доводиться копією витягу № 16838499 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданого 17.10.2008 Городенківською районною державною нотаріальною конторою у зв`язку з відкриттям спадкової справи. Член колгоспного двору [PERSON] померла [INFO] у віці 73 роки в с. Далешове Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 29 від 06 жовтня 2008 р. в Книзі реєстрації смертей, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Далешівською сільською радою. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, - вказано в ч.1 ст.1222 ЦК України. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] ; на день її смерті з нею був зареєстрований та проживав чоловік [PERSON] , 1931 р.н., що стверджується довідкою № 548, виданою 16.06.2020 виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району. Про те, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 25 грудня 1962 р. Далешівською сільською радою, запис за № 1 від 08 січня 1958 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження. Позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями: свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] , виданого 20 травня 1960 р. Далешівською сільською радою Городенківського району, запис за № 29 від 03 травня 1960 р. в книзі реєстрації актів про народження; довідки № 898/03-55, виданої 22 листопада 2008 р. Івано-Франківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, з якої слідує, що позивачка при реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 1431 від 15 грудня 1988 р. Відповідачка [PERSON] , [INFO] , також є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копіями: свідоцтва про народження відповідачки серії [NUMBER] , виданого 08 травня 1968 р. Далешівською сільською радою Городенківського району, та повторного свідоцтва про народження відповідачки серії [NUMBER] , виданого 22 лютого 2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за № 16 від 08 травня 1968 р. в Книзі реєстрації народжень, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 17 липня 1987 р., з якого слідує, що відповідачка при укладенні шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 302 від 17 липня 1987 р. Із копії спадкової справи № 1089/2008, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що відповідачка [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] на користь чоловіка померлої [PERSON] та прийняла спадщину після смерті матері за законом, як спадкоємець першої черги, оскільки відповідно до ч.5 ст. 1275 ЦК України відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. [PERSON] , як спадкоємцю першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , [INFO] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 817, на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у с/с «Далешево» розміром 100,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Оскільки відповідачка відмовилася від прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] на користь свого батька [PERSON] , тому, відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, право на спадкування одержав [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті дружини, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Позивачка [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом, після смерті матері [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] , який діяв згідно довіреності в інтересах [PERSON] , як спадкоємця першої черги за законом після смерті дружини [PERSON] , 17.07.2018 подав нотаріусу заяву про видачу на ім`я спадкоємця свідоцтва про право на спадщину за законом, однак документи про спадкування [PERSON] не отримав. За заповітом, посвідченим 19 лютого 2009 р. секретарем виконавчого комітету Далешівської сільської ради Городенківського району, зареєстрованим в реєстрі за № 9, [PERSON] , [INFO] , житель с. Далешове Городенківського району, житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться біля нього в [ADDRESS] заповів дочці [PERSON] ; все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і на що він за законом матиме право заповів дочці [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 46982058 (номер в реєстрі нотаріальних дій 9), що доводиться копією Інформаційної довідки № 54535070 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 18.12.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] помер [INFO] у віці 86 років в м. Нью-Йорк (США), що стверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 06 грудня 2018 р. Департаментом охорони здоров`я та психічної гігієни м. Нью-Йорк. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. [PERSON] , [INFO] , на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований по [ADDRESS] один, що стверджується довідкою № 549, виданою 16.06.2020 виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району. Із копії спадкової справи № 537/2018, наданої суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, вбачається, що позивачка [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( 18.12.2018 ). Відповідачка [PERSON] , будучи також спадкоємцем за заповітом, 18.12.2018 (до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини) подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини і видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті батька [PERSON] . Частиною 1 статті 1275 ЦК України визначено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Оскільки відповідачка відмовилася від прийняття спадщини за заповітом та за законом після смерті батька [PERSON] , тому, відповідно до ч.1 ст.1275 ЦК України, частка у спадщині, яку вона мала право прийняти, переходить до позивачки, як іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, - судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON] як спадкоємець за заповітом, 10.06.2020 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Їй 10 червня 2020 р. видано сім свідоцтв про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № № 830, 831, 832, 833, 834, 835, 836 на: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Далешівської сільської ради; земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Далешове та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належали її померлому батькові [PERSON] на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії: ЯЖ № 622825, ЯЖ № 622920, ЯЖ № 622582, ЯЛ № 492229, ЯЛ № 492228, ЯЛ № 492230, ЯЛ № 492231. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 618/02-31 від 06 червня 2020 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] вбачається, що житловий будинок споруджено в 1960 році, господарські будівлі та споруди - в 1960, 1970 роках. Їх ринкова вартість станом на 19.06.2020 становить 76 038 грн., що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № 19062020_00736/С, складеного ФОП « [PERSON] ». За господарством по [ADDRESS] закріплена земельна ділянка площею 1,02 га, а саме: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,42 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - 0,27 га, сінокіс - 0,08 га, що стверджується довідкою № 55, виданою 16.06.2020 виконкомом Далешівської сільської ради. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті батька [PERSON] фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачами, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1261, 1268-1270, 1273, 1275, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved