Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому посилаються на те, що вони є власниками будинку №62, що знаходиться по вулиці Покровській в місті Сокиряни Чернівецької області. У даному будинку зареєстровані: [PERSON], її доньки [PERSON], [PERSON] та брат її покійного чоловіка - [PERSON], але на даний час в ньому проживає тільки [PERSON] Відповідач, який не є власником будинку, з 2005 року в ньому не проживає, особистих його речей в ньому немає, і так як він виїхав за межі України та проживає в Росії, тому звязків з ними не підтримує та житлово-комунальні послуги відповідач не сплачує. У звязку з реєстрацією відповідача в належному позивачам будинку, у них виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, які фактично не надаються, але нараховуються, чим обєктивно порушуються права власників, які позбавлені можливості у встановленому законом порядку оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Просили суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком №62 по вулиці Покровській в м.Сокиряни Чернівецької області. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак подали письмову заяву, якою позовні вимоги підтримали та просили суд розглянути справу за їх відсутності. Надали згоду на заочний розгляд справи. Крім того, просили судові витрати залишити за ними. Відповідач [PERSON], будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачів, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ст.247 ч.3 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступні обставини: Згідно копій свідоцтв про спадщину за законом від 29.10.2014 року та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.10.2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку з господарськими будівлями та спорудами під №62 (кожній належить по 1/3 частки), що знаходиться по вулиці Покровській (бувша - Ватутіна) м.Сокиряни Чернівецької області. Довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), осіб Сокирянської міської ради за №3444 від 19.12.2018 року підтверджується, що в м.Сокиряни, по вул.Покровська, буд.62, який належить позивачам зареєстровані четверо осіб: [PERSON], її доньки [PERSON], [PERSON] та брат її чоловіка [PERSON] Актом депутата Сокирянської міської ради [PERSON] від 13.12.2018 року підтверджується, що в присутності свідків сусідів [PERSON] та [PERSON] було встановлено, що [PERSON] за адресою: по вул.Покровська, буд.62 в м.Сокиряни зареєстрований, однак з 2005 року не проживає. Особистих його речей не виявлено. Витягом з рішення виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області №167 від 18.12.2018 року підтверджується, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] зверталися до виконавчого комітету Сокирянської міської ради щодо зняття з реєстрації [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO], однак їм було відмовлено в цьому згідно чинного законодавства та рекомендовано звернутися в суд. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ (надалі Закон) відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, повязані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Згідно ст.3 Закону реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ст.7 вищезазначеного Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Тобто, питання реєстрації місця проживання особи відносяться до категорії понять, які регулюються житловим законодавством. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідач фактично не проживає в будинку позивачів без поважних причин та відсутній в ньому більше одного року. За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належному позивачам будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому місця проживання, яка є похідною від наявності у відповідача права на користування житлом, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. Оскільки в поданій до суду письмовій заяві позивачі судові витрати залишають за собою, суд не вирішує питання про їх стягнення з відповідача. На підставі ст.405 ч.2 ЦК України, ст.ст.3,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1383-1У та

Outcome: approved