Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON], від імені якої діє [PERSON], звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом знесення (демонтування) за власний рахунок самовільно встановленої огорожі та приведення прибудинкової території у відповідність до проекту та вимог ДБН. В судовому засіданні представник позивача уточнив, що позивач вимагає від відповідачів знести тільки внутрішні огорожі на прибудинковій території, зовнішню огорожу необхідно залишити. Позов обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 28 грудня 2006 року. Цей багатоквартирний будинок був реконструйований в житловий з дитячого садочку. Відповідно до робочого проекту реконструкції на прибудинковій території заплановано було влаштування майданчиків для сміттєзбірників, для чистки килимів, для сушіння білизни, для дітей, для відпочинку дорослого населення, а також газони та доріжки. На момент придбання нею квартири прибудинкова територія була незагороджена, однак тепер відповідачі без її погодження та без жодних дозволів звели високі паркани навколо окремих входів до квартир і користуються відгородженими частинами спільної земельної ділянки на власний розсуд. Вважає, що це порушує її права та права членів її сім'ї на повноцінне, безпечне проживання та користування прибудинковою територією для відпочинку і задоволення інших потреб, де повинні бути влаштовані вищезазначені майданчики. Окрім того зазначає, що відповідачами порушено вимоги ДБН В.1.17-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва» та ДБН 260-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», оскільки збудовані ними огорожі унеможливлюють під'їзд пожежних машин та іншого спеціалізованого транспорту до будинку. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві. Також позивач пояснила, що ще однією підставою позову є ненадання відповідачами згоди на огородження нею частини прибудинкової території, яка знаходиться напроти гаражів відповідачів. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їхній представник, [PERSON], у судовому засіданні заперечили проти позову. Пояснили, що прибудинкова територія житлового будинку [ADDRESS] є власністю ТВК «Затишок». Згідно з рішеннями ТВК «Затишок» усім власникам квартир, в тому числі і позивачу, було виділено для користування земельні ділянки в межах крайніх стін квартир. Виділена [PERSON] земельна ділянка для користування є не меншою за інші. Зовнішній периметр прибудинкової території майже звідусіль огороджений. В середині периметру прибудинкової території відповідачі також поставили огорожі по межах виділених їм ділянок. Повідомили, що у внутрішніх огорожах є хвіртки для проходу. [PERSON] додатково пояснила, що її квартира знаходиться по сусідству з квартирою [PERSON] Огорожу між виділеною їй земельною ділянкою та земельною ділянкою [PERSON] вона звела приблизно у 2007 році, вже після придбання [PERSON] квартири. Заперечень щодо зведення паркану [PERSON] не висловлювала. Навпаки, обурювалася наявністю в огорожі з фронтальної сторони будинку хвіртки, в зв'язку з чим вона змушена була її заварити. З цієї ж підстави при зведені огорожі з тильної сторони будинку не встановила хвіртки. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову. Так, на підставі свідоцтв про право власності судом встановлено, що у 2002 - 2004 роках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] набули право власності на квартири в житловому будинку [ADDRESS]. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2015 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - міський голова м. Рогатина Гусак В. С., про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання вчинити дії (надалі - рішення суду від 27 травня 2015 року) судом встановлено, що в червні 2003 року власниками квартир в житловому будинку [ADDRESS] створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - товариство власників квартир «Затишок», державну реєстрацію проведено 23 червня 2003 року. 28 грудня 2006 року квартиру № 6 у цьому багатоквартирному житловому будинку придбала [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 28 грудня 2006 року. Згідно з рішенням суду від 27 травня 2015 року управлінням Держкомзему у Рогатинському районі 16 серпня 2012 року було видано ТВК «Затишок» державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], площею 0,2911 га. Державну реєстрацію права власності на земельну ділянку проведено 27 травня 2014 року. Рішеннями загальних зборів ТВК «Затишок» від 04 серпня 2003 року та 18 березня 2004 року визначено порядок користування прибудинковою територією, а саме дозволено членам ТВК «Затишок» користуватися земельними ділянками в межах стін їх квартир, а також огороджувати ці земельні ділянки. Рішенням загальних зборів ТВК «Затишок» від 02 жовтня 2012 року було вирішено виділити [PERSON] для користування земельну ділянку в межах стін її квартири, а також зобов'язано її розібрати огорожу для безперешкодного проїзду спецавтомобілів, вільного доступу членів товариства до приміщень гаражів та підвалу. Згідно з ч. 3 ст. 42 Земельного кодексу України (в ред. чинній на час вирішення питання про порядок користування) порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Надані позивачем докази (фотографії огорож, проект реконструкції) не доводять факт позбавлення рішеннями загальних зборів ТВК «Затишок» про порядок користування земельною ділянкою можливості позивача належно користуватися своєю квартирою, чи фактичне виключення її з числа користувачів спільної земельної ділянки, або невідповідність цих рішень архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Вимог про зміну порядку користування земельною ділянкою позивач не заявляла. За таких обставин суд дійшов висновку, що права [PERSON] щодо користування квартирою та прибудинковою територією не були порушені.

Outcome: dismissed