Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 3 липня 2020 року, близько о 21 год. 10 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21001 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що спричинило механічні пошкодження транспортним засобам та завдано пошкодження пасажиру автомобіля ВАЗ, чим було завдано матеріальні збитки та заподіяно моральну шкоду. [PERSON] просить стягнути з відповідача 19 814 грн. матеріальної шкоди, 2 900 грн. витрат на оплату авто-технічного дослідження та 3 000 грн. моральної шкоди. [PERSON] просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду понесену на лікування та 5 000 грн. моральної шкоди. Представник позивачів в судовому засіданні вказав, що підтримує позовні вимоги та просить позов, задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, вказує на необгрунтованість позову та просить в його задоволенні відмовити. Зазначає, що відповідальність в даному випадку має нести страховик відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Як об`єктивно встановлено в судовому засіданні, 3 липня 2020 року, близько о 21 год. 10 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21001 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що спричинило механічні пошкодження транспортним засобам та завдано пошкодження пасажиру автомобіля ВАЗ, чим було завдано матеріальні збитки та заподіяно моральну шкоду. 04.08.2020 року постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, водія автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. В судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини справи. В період лікування Позивачем 2 було витрачено доволі значні кошти на лікування, гіпсова іммобілізація тривала 1 місяць. Загальна сума витрат на лікування склала 6 631,41 грн., та підтверджується відповідними чеками. Вказане вище підтверджене матеріалами справи. Позивачі вказуючи, що їм завдані матеріальні збитки та завдана моральна шкода, звернулися до суду з відповідним позовом. Задовольняючи позов частково, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили, або умислу потерпілого. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідач є належним відповідачем, оскільки його вина у вчиненні ДТП підтверджується матеріалами справи. На думку суду він, як безпосередній винуватець завдання майнової шкоди має нести відповідальність за її настання. Доводи сторони даного відповідача про те, що він є неналежним відповідачем до уваги не беруться. За таких обставин, вимоги про стягнення з відповідача майнової шкоди у вигляді пошкодження автомобіля обгрунтовані та підлягають задоволенню. Також обгрунтованими є вимоги про відшкодування витрат пов`язаних з проведення автотоварознавчого дослідження та витрат на лікування. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п. 5 цієї постанови Пленуму згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи те, що майно позивачки було ушкоджено внаслідок ДТП, та те, що внаслідок ушкодження цього майна, вона перенесла певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобіля, витрати часу на відновлення порушеного права, вона має право на відшкодування заподіяної моральної шкоди. Вирішуючи питання про розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнав позивач, їх тривалості та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б засадам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України. Виходячи з цього, суд вважає за можливе визначити доведеною заподіяну [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. а [PERSON] в розмірі 1 500 грн.. Судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial