Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (надалі також позивачі) звернулись до суду із позовом до [PERSON] (надалі також відповідач), та після уточнень своїх вимог (а.с.79-80) остаточно просили усунути їм перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, шляхом позбавлення відповідача [PERSON] права користування житловим будинком № 60 по вул. Покровська в м. Глухові. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що після придбання у власність будинку № 60 по вул. Покровська в м. Глухові, в ньому залишився зареєстрованим колишній власник [PERSON], який не бажає знятись з реєстрації, що створює їм перешкоди у користуванні і розпорядженні цим будинком. Позивачі та їх представник у судове засідання не зявились. Від представника позивачів надійшла заява, у якій він просив справу розглянути за його відсутності і проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про розгляд справи як за зареєстрованим місцем проживання, так і за фактичним місцем проживання (а.с. 53, 70), про причини своєї неявки суд не повідомив, а також заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, відповідно до статей 169, 224 ЦПК України на підставі наявних доказів та згідно з статті 197 ЦПК України без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд, перевіривши і дослідивши матеріали справи та подані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.12.2003 р. придбали у власність у [PERSON] житловий будинок № 60 по вул. Покровська в м. Глухові (а.с.12-13). З будинкової книги на вищевказаний будинок вбачається, що ще до купівлі-продажу цього будинку, у ньому з 22.07.2002 р. є зареєстрованим відповідач (а.с.16), який згідно з довідкою голови квартального комітету не проживає у цьому будинку з 2003 р. (а.с.18). Таким чином, відповідач був вселений та зареєстрований в спірному будинку за згодою колишньої власниці будинку [PERSON] як член її сімї. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України\~ власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення\~ перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 05.11.2014 № 6-158цс14, який є обовязковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. Оскільки у [PERSON], членом сімї якої є відповідач, припинилось право власності на будинок, то останній втратив й право користування цим жилим приміщенням, а його реєстрація у цьому будинку створює перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном позивачів, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню понесені останніми документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного та відповідно до статей 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved