Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] 01.03.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів з неї аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачка, [PERSON], [INFO], є матір'ю її неповнолітнього онуки [PERSON], [INFO]. Її онучка з народження проживала разом з нею, відповідачка до 2004 року також мешкала разом з нею та своєю донькою [PERSON] З народження дитини та по 2004 рік відповідачка жодного дня не працювала, їй доводилось забезпечувати і доньку, і онуку. Улітку 2004 року відповідачка виїхала проживати в Луганську область, де і проживає на теперішній час. За весь цей час, з 2004 по 2016 рік вона жодного разу не поцікавилась життям доньки, не надала матеріальної допомоги, не привітала її з жодним святом. Її онучка також не заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки дитина в останнє бачила матір сім років тому, вона жодним чином не намагається спілкуватись з дівчиною, цікавитись її життям та здоров'ям. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі, у судове засідання не з'явилась. Представник третьої особи - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила розглянути справу без її участі, та винести рішення відповідно до чинного законодавства. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29.11.2000 року Артемівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 514, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копій свідоцтв про народження, розірвання шлюбу, та витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачається, що [PERSON] є онукою [PERSON] (а.с.7-13). Згідно довідки про склад сім'ї від 31.01.2017 року, встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з нею без реєстрації мешкає онука [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 150 СК України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не приймає участі в вихованні та утриманні неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, ухиляється від прийняття участі в її утриманні в грошовій чи будь-якій іншій формі. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бахмутської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні до її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування Бахмутської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, тривалий час ухиляється від їх виконання у відношенні своєї неповнолітньої доньки, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав. При вирішенні позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача, суд враховує роз'яснення викладені в п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з приводу того, що одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на її користь є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач 01.03.2017 року звернувся до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача з 01.03.2017 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved