Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого на підставі договору про надання правової допомоги діє [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В позові посилається на те, що [INFO] померла його баба [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31 серпня 1989 року, а дід [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 03 листопада 1992 року. [PERSON] та [PERSON] за життя перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25.07.1955 року, та проживали в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказаним житловим будинком вони володіли на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 16 березня 1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Хустського районної ради від 14 березня 1990 року за № 50, і згідно якого право власності на житловий будинок належало колгоспному двору, головою якого був дідо [PERSON] . Його батько - [PERSON] , який помер [INFO] , за життя прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті проживав із спадкодавцем, що підтверджується довідкою, виданою Липчанською сільською радою Хустського району за № 11151 від 11.12.2019 року. На момент смерті батька [PERSON] з ним разом був зареєстрований його син, тобто він - [PERSON] та колишня дружина батька [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Липчанської сільської ради за №118 від 05.02.2020 року. Факт розірвання шлюбу між батьком [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 12 лютого 1998 року. Згодом, відповідачка [PERSON] , яка є рідною дочкою померлого [PERSON] , звернулась із заявою до приватного нотаріуса про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно спадкової справи № 822, яка зареєстрована в реєстрі за № 2630 на 1/2 частину майна, а саме на житловий будинок [ADDRESS] , з проведенням відповідної реєстрації, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.10.2006 року за № 12156042. Вирішивши скористатися своїм спадковим правом та оформити спадкове майно, яке отримав від свого батька [PERSON] , шляхом фактичного проживання, він звернувся до приватного нотаріуса. Перевіривши документи, нотаріусом йому було роз`яснено, що оформити спадкове майно, а саме житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , неможливо, оскільки майно, яке він прийняв після смерті батьків, належало їм на підставі свідоцтва на право особистої власності на майно колгоспного двору, головою якого був дід [PERSON] . Таким чином, на сьогоднішній день відсутній актуальний правовстановлюючий документ на право власності на вказаний житловий будинок. Свідоцтво на право на спадщину за законом, видане його тітці [PERSON] , є також таким, що видане з порушенням. Згодом, у родинному колі він та відповідачка [PERSON] вирішили, що спадковий будинок [ADDRESS] , повинен отримати саме він, оскільки в даному будинку він не лише проживає, а також утримує його в належному стані. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок та виданого з порушенням свідоцтва на право на спадщину, процесуально оформити прийняття спадщини, що підлягає державній реєстрації, у нотаріальному порядку не передбачено законом, оскільки набуття у власність [PERSON] житлового будинку здійснювалось у період дії норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року та Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року. Просить суд винести рішення, яким скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно та визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з належними до нього господарським будівлями та спорудами. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Від уповноваженого представника [PERSON] .І. до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності [PERSON] . Позовній вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надіславши заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Питання про стягнення з відповідачки судового збору позивач у позові не ставить.

Outcome: approved