Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач 1), [PERSON] (далі - позивач 2) звернулися до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі - відповідач) про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивачі зазначили, що [INFO] помер їх батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на нерухоме майно у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 7,68 га, розташованої на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області та житлового будинку [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не складав. Позивачі 25.04.2019 отримали у приватного нотаріуса Петропавлівського нотаріального округу Свириденко Л.В. свідоцтва про право на спадщину за законом кожен на 1/2 частину земельної ділянки. Нотаріус постановою від 25.04.2019 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у зв`язку з ненаданням позивачами оригіналу правовстановлюючого документа на це майно. Посилаючись на норми ст.ст. 328, 392, 398, 1216, 1223, 1268 ЦК України позивачі просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача 1 та позивача 2 [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів. Позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що вчинено актовий запис № 106, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 08 жовтня 2018 року (а.с. 20). Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не складав, що підтверджується довідкою № 1080, виданою 24.05.2019 Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 22). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на таке майно: садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , який складається з таких споруд, позначених в технічному паспорті житлового будинку спеціальними знаками: будинок «А»; прибудова до будинку «а»; прибудова до будинку «а1»; тамбур «а2»; сарай «Б»; убиральня «В»; убиральня «Г»; огорожа «№1-4»; сарай «Д»; гараж «Е»; колодязь «К»; погріб «пда1» (а.с. 34-36); земельну ділянку площею 7,68 га, кадастровий номер: [NUMBER] , розташовану на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Позивач 1 є сином спадкодавця. Їхні родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, де батьком [PERSON] записаний [PERSON] (а.с. 15). Позивач 2 є донькою спадкодавця. Їхні родинні стосунки підтверджуються такими документами: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, де батьком [PERSON] записаний [PERSON] (а.с. 16); свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, згідно з яким [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла собі прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 17). Спадкодавець був одружений з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 24.03.1962 Миколаївським сільським РАЦС Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 18). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 19 грудня 2016 року (а.с. 19). Інші спадкоємці першої черги відсутні. На день смерті спадкодавець був зареєстрований та проживав один, що підтверджується довідкою № 888, виданою 24.04.2019 Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 21). Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. 25.04.2019 позивач 1 та позивач 2 звернулися до Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом, і вони отримали свідоцтва про прийняття спадщини за законом кожен по 1/2 частини земельної ділянки, площею 7,68 га, кадастровий номер: [NUMBER] , розташованої на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом № 12-2019 від 25.04.2019, зареєстрованих в спадковому реєстрі за № 373, № 374 (а.с. 27, 30), витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55995429, № 55995517 від 25.04.2019 (а.с. 28, 31), витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 164987028, № 164988122 від 25.04.2019 (а.с. 26, 29). У видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , що належав померлому [PERSON] , приватний нотаріус Петропавлівського нотаріального округу Свириденко Л.В. постановою від 25.04.2019 відмовила, тому що позивачами не було надано правовстановлюючі документи на будинок (а.с. 32). Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У позивачів відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок за законом через відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на житловий будинок і тому вони звернулися з позовом до суду. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Садибою згідно з статтею 381 ЦК України є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. ЦК України не містить визначення такого об`єкта права власності як домоволодіння. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який прийнято 01.07.2004 року, набрав чинності 03.08.2004 року, в редакції від 04.07.2012 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Належність померлому [PERSON] на праві особистої власності житлового будинку підтверджується довідкою Павлоградського МБТІ від 20.09.2018про те, що право власності на будинок по [ADDRESS] не зареєстровано. На підставі рішення виконкому Миколаївської сільської ради народних депутатів Петропавлівського району Дніпропетровської області №117 від 06.04.1988 за [PERSON] було визнано право власності на вказаний будинок, але власник не звернувся для оформлення свідоцтва про право власності (а.с.24). За довідкою № 1100 від 29.05.2019 Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за померлим [PERSON] згідно з погосподарською книгою № 4 сторінка 137 по [ADDRESS] значаться земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 23). Згідно з архівним витягом від 03.06.2019 № 60 з рішення № 117 від 06.04.1988 виконавчого комітету Петропавлівської районної ради народних депутатів про визнання права власності на житлові будинки за громадянами Миколаївської сільської ради, під порядковим номером № 488 зазначений [PERSON] , за яким визнано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , номер будинку не зазначений (а.с. 33). Отже, із сукупності вказаних доказів вбачається, що садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] належав на праві власності померлому [PERSON] , який набув його відповідно до діючого на час його придбання законодавства, позивач 1 та позивач 2 є спадкоємцями першої черги спадкового майна зазначеної особи у вигляді житлового будинку, і нотаріус безпідставно відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на нього, тому позов підлягає задоволенню. Вартість спадкового домоволодіння складає 33629 грн., що підтверджується висновком про вартість об`єкта оцінки, виконаного ТОВ «Земля і Право» 24 травня 2019 року (а.с. 40-85). Виходячи з цієї ціни позову та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачами був сплачений судовий збір, про що до позову додані квитанції банку від 14.06.2019 (а.с.1-4). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача 1 підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 768,40 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача 2 підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved