Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] в серпні 2017 року звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки AUDI модель 100 2.3Е, СПГ 1993 року випуску, шасі WAUZZZ4AZPN011247,д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] шляхом продажу предмету застави будь-яким способом третій особі з наданням права позивачу зняття з реєстраційного обліку в органах ДАІ МВС України, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] по договору позики-застави з майновим поручителем [PERSON] від 01.04.2010 року в розмірі 27 000 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, суду подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується конвертом яке повернулось за закінченням терміну зберігання, причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.04.2010р. між [PERSON] та [PERSON] виникли відносини за договором позики на суму 27 000 гривень строком повернення до 15.01.2017р. З метою забезпечення виконання зобов'язання, що виникло на підстав договору позики, 01.04.2010р. між [PERSON], як заставодержатель, [PERSON] як Заставодавець, був укладений договір позики-застави майна, предметом якого був автомобіль марки AUDI модель 100 2.3Е, СПГ 1993 року випуску, шасі WAUZZZ4AZPN011247, д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 14.11.2008 року, заставною вартістю 27 000 грн., строком погашення до 15.01.2017р. Даний договір було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. 01.04.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, у відповідності до якого поручитель взяв на себе обов'язок нести солідарну відповідальність за невиконання боржником своїх зобовязань. За вимогами ст.1046 ЦК України за договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Факт підписання розписки, свідчить про отримання позичальником всієї грошової суми. Як слідує зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст..14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Відповідно до ст.19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. А тому, з врахуванням вищезазначеного, дані вимоги позивача про звернення стягнення на заставне майно - автомобіль марки AUDI модель 100 2.3Е, СПГ 1993 року випуску, шасі WAUZZZ4AZPN011247,д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] шляхом продажу предмету застави будь-яким способом третій особі з наданням права позивачу зняття з реєстраційного обліку в органах ДАІ МВС України, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] по договору позики-застави з майновим поручителем [PERSON] від 01.04.2010 року в розмірі 27 000 грн, підлягають до задоволення. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 14, 15, 16, 526, 530, 610-612, 1046-1049 ЦК України, ст.19-20 Закону України «Про заставу»,

Outcome: approved