Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] в листопаді 2019 року звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Чернівецький лісгосп» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Посилається на те, що наказом директора державного підприємства «Чернівецький лісгосп» від 31.10.2019 року №201-к його звільнено з посади лісничого Тарнавського лісництва державного підприємства «Чернівецький лісгосп» на підставі пункту 4 статті 40 Кодексу законів про працю України, за прогули без поважних причин протягом шести днів з 27 вересня 2019 року. В основу цього наказу було взято безпідставний і помилковий висновок про звільнення його за прогули без поважних причин протягом шести днів з 27 вересня 2019 року. Так, рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06.05.2019 року його було поновлено на роботі на посаді лісничого Тарнавського лісництва із вимогою допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі. 13 травня 2019 року Глибоцьким районним судом було направлено копію рішення суду йому та відповідачеві. Він чекав наказу про поновлення на роботі, але побачивши, що його немає, 31 травня 2019 року, звернувся до директора лісгоспу із письмовою заявою про поновлення на роботі. 10 червня 2019 року звернувся до директора з повторною заявою про поновлення на роботі. 11 червня 2019 року директор відмовив йому в поновленні на роботі, мотивуючи тим, що на рішення районного суду подана апеляційна скарга. 26 вересня 2019 року рішенням Чернівецького апеляційного суду рішення районного суду про поновлення його на роботі залишено без змін. 04 жовтня 2019 року він отримав результативну частину рішення апеляційного суду і звернувся до Глибоцького районного суду задля отримання виконавчого листа, однак там йому повідомили, що виконавчий лист видадуть коли отримають повний текст рішення суду і матеріали справи. В той же день, близько 16.00 год., він отримав на пошті лист державного підприємства «Чернівецький лісгосп» з повідомленням про поновлення його на роботі на посаді лісничого згідно наказу №66кт від 27.09.2019 року і зобов`язанням надати пояснення про прогули з 27 вересня по 04 жовтня 2019 року. Вважає, що цей наказ буд навмисно виданий 27 вересня 2019 року без повідомлення його аби зробити його «прогульником» і звільнити з роботи. Крім того, 27 вересня 2019 року він не міг бути на роботі, тому що через простудне захворювання звернувся до сімейного лікаря, який призначив йому лікування і з цього числа до 04 жовтня 2019 року лікувався в домашніх умовах, що підтверджується довідкою лікаря від 07.10.2019 року. Також зазначає, що наказ про його звільнення видано під час його непрацездатності, що підтверджується листком непрацездатності №516501 від 31.10.2019 року. Зважаючи на допущенні відповідачем порушення вимог трудового законодавства вважає, що наказ №201-к від 31.10.2019 року підлягає скасуванню як такий, що виданий незаконно. Крім того, вказуючи на незаконність свого звільнення, вважає, що з відповідача також підлягає стягненню на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня його звільнення по день постановлення рішення суду про поновлення його на роботі. Крім цього, вважає, що у зв`язку з незаконним звільненням йому заподіяна моральна шкода, яку оцінює у розмірі 10 000 грн. Дана шкода полягає в тому, що через незаконне звільнення він зазнав і продовжує зазнавати сильних душевних страждань, суттєво погіршився стан його здоров`я, втрачені нормальні життєві зв`язки, що вимагає він нього додаткових зусиль для організації свого життя, протиправне звільнення з роботи підірвало його ділову репутацію в очах колег, друзів, сусідів. У зв`язку із наведеним, просить скасувати наказ директора державного підприємства «Чернівецький лісгосп» від 31.10.2019 року №201-к про його звільнення з роботи та поновити його на роботі на посаді лісничого Тарнавського лісництва державного підприємства «Чернівецький лісгосп», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та 10 000 грн. завданої йому моральної шкоди. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав. Також представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 26.09.2019 року зобов`язано негайно поновити [PERSON] на посаді лісничого Тарнавського лісництва державного підприємства «Чернівецький лісгосп». На виконання судового рішення 27 вересня 2019 року наказом №66кт останнього було поновлено на даній посаді. Дана обставина була відома позивачу в той же день, про що свідчить його заява від 07.10.2019 року, в якій він підтверджує що з 27 вересня 2019 року він вийшов на роботу. Однак 27 вересня 2019 року позивач не розписався про ознайомлення з наказом і зник з роботи, у зв`язку з чим наказ про поновлення на роботі був надісланий йому поштою за місцем проживання. 07 жовтня 2019 року, з`явившись на роботі позивач звернувся із заявою про необхідність створення комісії для прийому-передачі лісництва, оскільки він з 27 вересня 2019 року вийшов на роботу. Натомість позивачу було запропоновано надати пояснення про причино його відсутності на роботі з 27 вересня 2019 року, а після повідомлено про засідання профкому підприємства на якому розглядатиметься подання адміністрації про його звільнення. Позивач написав заяву про розгляд подання на профспілковому комітеті без його участі та зник з роботи. 31 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до директора державного підприємства «Чернівецький лісгосп» із заявою про те, що він завершив лікування, не перебуває на лікарняному і просить призначити робочу комісію про прийом-передачу лісництва та надати чергову відпустку для поїздки в санаторій. Однак в позовній заяві позивач стверджує, що 31 жовтня 2019 року вранці отримував процедури на денному стаціонарі і перебував в стані непрацездатності. Листок непрацездатності оформляється лікуючим лікарем. В листку непрацездатності від 31.10.2019 року, виданим Герцаївською районною лікарнею, зазначено що позивач перебував на амбулаторному лікуванні, отже листок непрацездатності мав оформлюватись відповідно в поліклініці сімейним лікарем, тому вважають, що він не є належним доказом. Зважаючи на викладене, просить відмовити позивачу в задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення\~позивача,\~представника відповідача та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06.05.2019 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 26.09.2019 року, позовні вимоги [PERSON] до державного підприємства «Чернівецький лісгосп» про скасування наказу та поновлення на роботі задоволено. Скасовано наказ директора державного підприємства «Чернівецький лісгосп» від 01.10.2018 року №125-к про звільнення [PERSON] з посади лісничого Тарнавського лісництва державного підприємства «Чернівецький лісгосп». Поновлено [PERSON] на посаді лісничого Тарнавського лісництва державного підприємства «Чернівецький лісгосп» з 01.10.2018 року. (а.с. 25-30, 31-34). На виконання рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06.05.2019 року та на підставі ухвали Чернівецького апеляційного суду від 26.09.2019 року державним підприємством «Чернівецький лісгосп»\~видано наказ\~від 27.09.2019\~року №66кт\~про поновлення\~позивача на\~роботі на посаді лісничого Тарнавського лісництва державного підприємства «Чернівецький лісгосп». (а.с. 11). Наказом державного підприємства «Чернівецький лісгосп» від 31.10.2019 року №201-к [PERSON] \~звільнено з посади лісничого Тарнавського лісництва державного підприємства «Чернівецький лісгосп» за прогули без поважних причин протягом шести днів, а саме: 27 вересня 2019 року, 30 вересня 2019 року, 01 жовтня 2019 року, 02 жовтня 2019 року, 03 жовтня 2019 року, 04 жовтня 2019 року згідно пункту 4 статті 40 Кодексу законів про працю України, з 27 вересня 2019 року. (а.с. 9). Частиною шостою статті 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Як вбачається з позовної заяви, позивач як на підставу своїх вимог про поновлення на роботі, посилається на те, що про поновлення його на роботі на посаді лісничого Тарнавського лісництва він дізнався 04 жовтня 2020 року, близько 16.00 год., коли отримав лист державного підприємства «Чернівецький лісгосп» з повідомленням про поновлення його на роботі згідно наказу №66кт від 27.09.2019 року. У відзиві на позовну заяву і у судовому засідання представник відповідача посилався на те, що позивач 27 вересня 2019 року вийшов на роботу. Однак, у зв`язку із тим, що останній не розписався про ознайомлення з наказом і зник з роботи, наказ про поновлення на роботі був надісланий йому поштою за місцем проживання. Як вбачається з листа державного підприємства «Чернівецький лісгосп» №484 від 01.10.2019 року, у зв`язку із нез`явленням [PERSON] на роботі, адміністрація не мала змоги ознайомити його зі змістом наказу за №66кт від 27.09.2019 року про поновлення на роботі і, відповідно, надіслала даний наказ останньому поштою. (а.с. 17 на звороті). Згідно з частиною сьомою статті 235 Кодексу законів про працю України рішення про поновленні на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Суд зазначає, що виконання рішення суду роботодавцем це його законодавчо встановлений обов`язок. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 06.11.1992 року №9 «про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Отже, поновлення оформляється на підставі рішення суду шляхом видання наказу роботодавця про поновлення працівника на роботі. При цьому, з таким наказом працівника мають ознайомити. І лише, якщо працівник був належно повідомлений про поновлення на роботі, але не приступив до виконання трудових обов`язків, роботодавець має право звільнити його за прогул (пункт 4 статті 40 Кодексу законів про працю України). З огляду на викладене, враховуючи що державне підприємство «Чернівецький лісгосп» із наказом №66кт\~від 27.09.2019\~року про\~поновлення [PERSON] \~на роботі\~не ознайомило\~останнього в\~день його\~винесення,\~такий наказ було\~надіслано позивачеві\~поштою за\~місцем проживання,\~і відповідно,\~отримано останнім 04 жовтня 2019 року, суд вважає встановленим, що позивач був належно повідомлений про своє поновлення на роботі лише 04 жовтня 2019 року. За таких обставин, суд доходить висновку, що звільнення позивача на підставі пункту 4 статті 40 Кодексу законів про працю України за прогули\~без поважних\~причин протягом\~шести днів\~(27\~вересня 2019\~року,\~30\~вересня 2019\~року,\~01\~жовтня 2019\~року,\~ 02\~жовтня 2019\~року,\~03\~жовтня 2019\~року,\~04\~жовтня 2019\~року)\~з 27\~вересня 2019\~року відбулося\~з порушенням\~встановленого законом\~порядку. А тому вимоги позивача в частині скасування наказу про його звільнення та поновлення його на роботі є обґрунтованими та підлягають до задоволення. При цьому, суд не бере до уваги доводи представника відповідача щодо неналежності як доказу лікарняного листа від 31.10.2019 року, виданого Герцаївською районною лікарнею, оскільки днем звільнення позивача з роботи є 27 вересня 2019 року, а не дата винесення відповідного наказу (31 жовтня 2019 року). Інші доводи сторін також не спростовують зроблених судом висновків. За правилами частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці у заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік, якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком №100. З урахуванням цих норм, зокрема абзацу третього пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата за час затримки розрахунку обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до розділу III абзацу 3 пункту 4 Порядку №100 в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку №100). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку № 100). Відповідно штатного розпису працівників лісового господарства Державного підприємства «Чернівецький лісгосп» на 2019 рік посадовий оклад лісничого Тарнавського лісництва становить 8 190 грн. (а.с. 34). Середньоденний заробіток [PERSON] дорівнює 372,27 грн. Таким чином [PERSON] допущено вимушений прогул з 27 вересня 2019 по 13 лютого 2019 року кількістю 96 днів. Середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу становить 35\~737,92 грн. (96 днів х 372,27 грн.). За змістом статті 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою №5 від 25.05.2001 року «Про судоу практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. Встановивши, що позивача було звільнено із займаної посади з порушенням вимог закону, суд доходить висновку про те, що внаслідок цього були порушені законні права [PERSON] , що призвело до моральних страждань, у зв`язку з чим [PERSON] слід відшкодувати моральну шкоду. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності та справедливості і визначає заподіяну позивачу моральну шкоду в сумі 3 000 грн. Відповідно до частини 6 статті 235 Кодексу законів про працю України, пункту 4 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду в частині поновлення позивача на роботі підлягає негайному виконанню. Згідно пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а згідно пункту 9 частини 1 статті 5 цього Закону, як особа з інвалідністю ІІ групи за позовною вимогою про стягнення моральної шкоди. Таким чином, відповідно до вимог статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2\~305,20 грн. (три вимоги по 768,40 грн. кожна). На підставі ст. 43 Конституції України, ст.ст. 40 ч.1 п.1, 235, 237-1 Кодексу законів про працю України та

Outcome: partial