Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Рахівської міської ради Закарпатської області, [PERSON] про визнання незаконними протиправних актів органу місцевого самоврядування та усунення перешкод в користуванні присадибною земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 07 липня 1987 року, посвідченого нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області за реєстровим № 1345, Позивачка являється власником житлового будинку № 74 (сімдесят чотири), що розташований по вулиці Буркут у місті Рахові, Закарпатської області. Житловий будинок розташований на земельній ділянці приблизною на даний час площею близько 0,10 (нуль цілих десять сотих) гектара, цільовим призначенням якої являється обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої ПП «Карпати-Інфо», земельна ділянка Позивачки з південно-східної сторони (крайні поворотні точки Б,В) межує із земельною ділянкою громадянина [PERSON], цільовим призначенням якої також являється обслуговування житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд. Наприкінці липня 2012 року громадяни [PERSON] поставив перед Позивачкою вимогу щодо розмежування суміжних земельних ділянок шляхом встановлення капітальної огорожі, що стало потім предметом розгляду земельного спору узгоджувальною комісією Рахівської міської ради Закарпатської області. Разом з тим, оскільки дане питання вирішеним не було, а органом місцевого самоврядування жодного рішення з цього приводу не приймалося, вважаючи, що конфлікт між сторонами було вичерпано, Позивачка в серпні 2012 року виїхала за кордон. Коли ж у червні 2013 року вона повернулася додому, то виявила, що відповідач, [PERSON], самовільно, без погодження з нею встановив в неї в дворі огорожу, пригородивши таким чином частину її присадибної земельної ділянки шириною 1 (один) метр та довжиною 15 (п'ятнадцять) метрів. Будь-якого реагування на відповідні зауваження позивачки з боку [PERSON] не було. У липні 2015 року позивачка, повернувшись із-за кордону, з метою кінцевого вирішення даного земельного спору через суд шляхом забезпечення позову отримала з управління Держземагенства у Рахівському районі Закарпатської області копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташований по вулиці Буркут, № 72 в місті Рахові, Закарпатської області. З матеріалів проекту стало відомо, що протоколом № 20 засідання узгоджувальної комісії Рахівської міської ради від 23 листопада 2012 року вирішено погодити межі земельної ділянки згідно технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд по вулиці Буркут, 72, площею 0,10 га та для ведення особистого селянського господарства по вулиці Буркут (біля будинку № 72) площею 0,0124 га громадянину [PERSON], мешканцю міста Рахів, вулиця Буркут, № 72 без погодження із сусідніми землекористувачами (землевласниками) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Запропоновано Рахівській міській раді затвердити протокол комісії з даного питання. Рішенням 36 сесії 6 скликання Рахівської міської ради Закарпатської області № 458 від 27 листопада 2012 року «Про затвердження протоколів №№ 19,20 засідання узгоджувальної комісії Рахівської міської ради від 06.11.2012 року та 23.11.2012 року та надання дозволу на виготовлення правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки», було затверджено протоколи № 19, 20 від засідання узгоджувальної комісії Рахівської міської ради від 06.11.2012 року та від 23.11.2012 року та погоджено межі земельної ділянки згідно технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд по вулиці Буркут, 72, площею 0,10 га та для ведення особистого селянського господарства по вулиці Буркут (біля будинку № 72) площею 0,0124 га громадянину [PERSON], мешканцю міста Рахів, вулиця Буркут, № 72 без погодження із сусідніми землекористувачами (землевласниками) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Рішенням 53 сесії 6 скликання Рахівської міської ради Закарпатської області № 618 від 23 грудня 2013 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі їх у власність громадянам», вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі їх у власність, в тому числі, громадянину [PERSON], мешканцю міста Рахова, вулиця Буркут, № 72 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вулиці Буркут площею 0,19 га. Кадастровий номер земельної ділянки:2123610100:46:001:0017. Як убачається із акту погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, від 22 жовтня 2012 року межа між суміжними земельними ділянками проходить на відстані від 0,70 метра до 1 метра від будинку відповідача. Межа суміжних земельних ділянок погоджена рішенням 36 сесії 6 скликання Рахівської міської ради Закарпатської області № 458 від 27 листопада 2012 року. Фактично, всупереч чинному законодавству, в тому числі, правовим нормам, якими врегульовуються питання гарантії права власності та права користування земельною ділянкою, відповідачем, [PERSON], через самовільне встановлення ним капітальної огорожі здійснено зайняття частини присадибної земельної ділянки, яка перебуває в постійному користуванні позивачки і яка відведена їй для обслуговування житлового будинку та належних до нього прибудов. Встановлення відповідачем, [PERSON] огорожі призвело до того, що позивачка не має можливості вільного проїзду автомобілем до гаража, господарських споруд, їх належного обслуговування тощо. У звязку із наведеними обставинами позивачка позбавлена на реальне, повне та безумовне володіння, розпоряджання та користування присадибною земельною ділянкою. 18 листопада 2016 року представник позивачки [PERSON] подав суду заяву про збільшення позовних вимог, та враховуючи збільшені позовні вимоги, просить суд винести рішення, яким: визнати недійсними та скасувати: Рішення 36 сесії 6 скликання Рахівської міської ради Закарпатської області № 458 від 27 листопада 2012 року «Про затвердження протоколів №№ 19,20 засідання узгоджувальної комісії Рахівської міської ради від 06.11.2012 року та 23.11.2012 року та надання дозволу на виготовлення правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки» у цілому; рішення 53 сесії 6 скликання Рахівської міської ради Закарпатської області № 618 від 23 грудня 2013 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі їх у власність громадянам», в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі їх у власність громадяну [PERSON], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вулиці Буркут площею 0,10 га. Кадастровий номер земельної ділянки:2123610100:46:001:0017. Зобовязати громадянина [PERSON], демонтувати огорожу, встановлену ним між належним йому дворогосподарством № 72 та дворогосподарством № 74, що належить громадянці [PERSON], які розташовуються за адресою: місто Рахів, вулиця Буркут, Закарпатської області. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 17507907, видане 07 лютого 2014 року Державним реєстратором реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, на обєкт нерухомого майна земельну ділянку, яка розташована в місті Рахові, по вулиці Буркут, №72, Закарпатської області, кадастровий номер: 2123610100:46:001:0017, цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площа якої становить 0,1 (нуль цілих одна десята) гектара, власником якої являється [PERSON], та рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 10742218 від 07 лютого 2014 року, внесених до реєстру згідно із вказаним свідоцтвом, скасувати, із внесенням до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень. Стягнути із відповідачів на користь позивачки судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, покликаючись на доводи наведені в позовній заяві просить такі задовольнити. Окрім того, просить поновити позивачці строк для звернення до суду з позовною вимогою про визнання недійсним та скасування рішення 35 сесії 6 скликання Рахівської міської ради Закарпатської області № 458 від 27.11.2012, як такий що пропущений з поважних причин, оскільки про існування такого їм стало відомо тільки в липні 2015 року, коли позивачка повернулася із-за кордону, та отримала на руки проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та показав суду, що дійсно між ним та позивачкою вже тривалий час існує земельний спір, оскільки їхні дворогосподарства є суміжними, та він встановив огорожу, на належній йому ділянці а не на позивачки. Дане питання розгладало декілька комісій однак ні одна не виявила порушення з його боку. Дійсно, коли встановлювали межі між їхніми земельними ділянками не було представника землевпорядної організації. Представник Рахівської міської ради Закарпатської області в судове засідання не зявився, заступник міського голови [PERSON] надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника міської ради, позовні вимоги не визнає. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що збільшені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 07 липня 1987 року, посвідченого нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області за реєстровим № 1345, [PERSON], являється власником житлового будинку № 74, що розташований по вулиці Буркут у місті Рахові, Закарпатської області (а.с.9-10). Відповідно до частин 1-2 статті 90 Земельного кодексу (в редакції 1970 р.) на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. Житловий будинок позивачки розташований на земельній ділянці приблизною площею близько 0,10 гектара, цільовим призначенням якої являється обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Рішенням Рахівської міської ради №422 від 20.09.2012 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки (а.с.12). Відповідно до технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої ПП «Карпати-Інфо», земельна ділянка позивачки з південно-східної сторони (крайні поворотні точки Б,В) межує із земельною ділянкою громадянина [PERSON], цільовим призначенням якої також являється обслуговування житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд. Позивачка та її представник ствердили, що в червні місяці 2013 року, після повернення позивачки з закордону, позивачка виявила, що, [PERSON], самовільно, без погодження з нею встановив в неї в дворі огорожу, пригородивши таким чином частину її присадибної земельної ділянки шириною 1 (один) метр та довжиною 15 (п'ятнадцять) метрів. Встановлення відповідачем, [PERSON] огорожі призвело до того, що позивачка не має можливості вільного проїзду автомобілем до гаража, господарських споруд, їх належного обслуговування тощо. Протоколом № 20 засідання узгоджувальної комісії Рахівської міської ради від 23 листопада 2012 року вирішено погодити межі земельної ділянки згідно технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд по вулиці Буркут, 72, площею 0,10 га та для ведення особистого селянського господарства по вулиці Буркут (біля будинку № 72) площею 0,0124 га громадянину [PERSON], мешканцю міста Рахів, вулиця Буркут, № 72 без погодження із сусідніми землекористувачами (землевласниками) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Запропоновано Рахівській міській раді затвердити протокол комісії з даного питання (а.с.13). Рішенням 36 сесії 6 скликання Рахівської міської ради Закарпатської області № 458 від 27 листопада 2012 року «Про затвердження протоколів №№ 19,20 засідання узгоджувальної комісії Рахівської міської ради від 06.11.2012 року та 23.11.2012 року та надання дозволу на виготовлення правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки», було затверджено протоколи № 19, 20 від засідання узгоджувальної комісії Рахівської міської ради від 06.11.2012 року та від 23.11.2012 року та погоджено межі земельної ділянки згідно технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд по вулиці Буркут, 72, площею 0,10 га та для ведення особистого селянського господарства по вулиці Буркут (біля будинку № 72) площею 0,0124 га громадянину [PERSON], мешканцю міста Рахів, вулиця Буркут, № 72 без погодження із сусідніми землекористувачами (землевласниками) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Рішенням 53 сесії 6 скликання Рахівської міської ради Закарпатської області № 618 від 23 грудня 2013 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі їх у власність громадянам», вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі їх у власність, в тому числі, громадянину [PERSON], мешканцю міста Рахова, вулиця Буркут, № 72 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вулиці Буркут площею 0,19 га. Кадастровий номер земельної ділянки:2123610100:46:001:0017 (а.с.15). Як убачається із акту погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, від 22 жовтня 2012 року межа між суміжними земельними ділянками проходить на відстані від 0,70 метра до 1 метра від будинку відповідача (а.с.16). Дана межа суміжних земельних ділянок погоджена рішенням 36 сесії 6 скликання Рахівської міської ради Закарпатської області № 458 від 27 листопада 2012 року. За загальними цивільно-правовими нормами кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі, шляхом визнання такого права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, та право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.15-16, ст.392 Цивільного кодексу України). У відповідності до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України, «Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.» Відповідно до положень статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Механізм встановлення меж суміжних земельних ділянок в натурі\~визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою\~наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року за N 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686\~(далі -\~Інструкція №376). Відповідно до загальних положень Інструкції, встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за пять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх незявлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Виконавцем\~являється юридична особа, що володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядниківабо фізична особа\~ підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером-землевпорядником. У відповідності до приписів статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 2 статті 158 Земельного кодексу України судом вирішуються земельні спори виключно лише з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до частини 3 цієї ж статті цього ж Кодексу, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Зміст добросусідства, у відповідності до статті 103 Земельного кодексу України, полягає в тому, що, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобовязані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Згідно статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Положеннями статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що Держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Отже, на думку суду, Рахівська міська рада Закарпатської області, як орган місцевого самоврядування, згідно обєктивних даних, не являючись виконавцем робіт, оскільки, не володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та не має в своєму складі не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, земельний спір вирішила упереджено, фактично в односторонньому порядку, порушуючи право позивачки на вільне, безперешкодне та повне використання своєї земельної ділянки, та винесла рішення, яке не відповідає вимогам чинного законодавства та Конституції України. Так рішення Рахівської міської ради 36 сесії 6 скликання Рахівської міської ради Закарпатської області № 458 від 27 листопада 2012 року «Про затвердження протоколів №№ 19,20 засідання узгоджувальної комісії Рахівської міської ради від 06.11.2012 року та 23.11.2012 року та надання дозволу на виготовлення правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки», яким було затверджено протоколи № 19, 20 від засідання узгоджувальної комісії Рахівської міської ради від 06.11.2012 року та від 23.11.2012 року та погоджено межі земельної ділянки згідно технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд по вулиці Буркут, 72, площею 0,10 га та для ведення особистого селянського господарства по вулиці Буркут (біля будинку № 72) площею 0,0124 га громадянину [PERSON], мешканцю міста Рахів, вулиця Буркут, № 72 без погодження із сусідніми землекористувачами (землевласниками), в тому числі, [PERSON] і сам протокол № 20 від 23 листопада 2012 року засідання узгоджувальної комісії, є незаконними та безпідставними, оскільки, дана комісія прийняла рішення, а саме склала протокол, на складання (прийняття) якого чинним законодавством вона не уповноважена. Погодження меж суміжних земельних ділянок здійснюється з метою вірного та фактичного визначення меж цих земельних ділянок. При цьому, погодження меж земельної ділянки здійснюється суміжними землекористувачами добровільно, а у випадку безпідставної відмови в погодженні цих меж та за наявності чітко встановленої та зафіксованої межі між земельними ділянками, такий спір може вирішити місцева рада, на території якої перебуває земельна ділянка, шляхом затвердження складеного землевпорядною організацією акту погодження меж земельної ділянки без погодження суміжного землекористувача (землекористувачів). Однак, на засіданні узгоджувальної комісії Рахівської міської ради, яке відбулося 23 листопада 2012 року, було прийнято рішення про погодження меж землекористування [PERSON] без згоди сусідніх землекористувачів, в тому числі, [PERSON]. Тобто, протокол № 20 від 23 листопада 2012 року складено не відповідною землевпорядною організацією, а узгоджувальною комісією органу місцевого самоврядування, яка не являється уповноваженим органом на вчинення таких процесуальних та практичних дій. Слід констатувати факт, що Рахівська міська рада у відповідності до чинного законодавства не може бути виконавцем робіт по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі та закріплення їх межовими знаками. У зв'язку із наведеним рішення 36 сесії 6 скликання Рахівської міської ради Закарпатської області № 458 від 27 листопада 2012 року «Про затвердження протоколів №№ 19,20 засідання узгоджувальної комісії Рахівської міської ради від 06.11.2012 року та 23.11.2012 року та надання дозволу на виготовлення правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки», слід визнати протиправним та скасувати. Поряд з цим, підлягає до скасування і рішенням 53 сесії 6 скликання Рахівської міської ради Закарпатської області № 618 від 23 грудня 2013 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі їх у власність громадянам», в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі їх у власність громадянину [PERSON], мешканцю міста Рахова, вулиця Буркут, № 72 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вулиці Буркут площею 0,19 га. Встановлення відповідачем, [PERSON], капітальної огорожі на межі, визначеній без погодження суміжного землекористувача, [PERSON], на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке підлягає скасуванню, являється порушенням права позивачки на дану земельну ділянку та підлягає захисту шляхом зобовязання, [PERSON], відновити становище, яке існувало до порушення цього права. Під час судового розгляду справи, встановлено, що згідно з Свідоцтвом про право власності та Витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу 17507984, проведено Державну реєстрацію прав та обтяжень на спірну земельну ділянку, запис вчинений на підставі рішення Державного реєстратора від 07 лютого 2014 року, індексний номер: 10742218 (а.с.63-64). Тому представником позивача в процесі розгляду справи було збільшено позовні вимоги в частині скасування свідоцтва про право власності та рішення Державного реєстратора про держану реєстрацію прав та обтяжень, яке також підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 стаття 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Крім того, відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Згідно частини 2 статті 26 цього ж Закону, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав чи документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З огляду на наведене, слід скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером - 2123610100:46:001:0017. В судовому засіданні, представник позивача [PERSON] просив поновити позивачці строк для звернення до суду з позовною вимогою про визнання недійсним та скасування рішення 35 сесії 6 скликання Рахівської міської ради Закарпатської області № 458 від 27.11.2012, як такий що пропущений з поважних причин, оскільки про існування такого їм стало відомо тільки в липні 2015 року, коли позивачка повернулася із-за кордону, та отримала на руки проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину [PERSON] На думку суду, такий порушений нею з поважної причини, тому у відповідності до ч.5 ст. 267 ЦПК України, порушене право позивачки підлягає захисту. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що під час звернення з даним позовом до суду позивачка понесла витрати, а саме оплатила судові збори в загальній сумі 2204,80 слід стягнути з відповідачів, Рахівської міської ради та [PERSON] по 1102, 50 копійок судових витрат з кожного. На підставі наведеного,

Outcome: approved