Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] 14 серпня 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 13 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1624. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON] та син [PERSON]. Спільне життя із відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу між сторонами існують неприязні відносини. З січня 2018 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені та проживають окремо, причиною чого стало відмінність характерів та уподобань, відношення та ставлення до сімейного життя. На даний час між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного, щлюб існує формально. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. З цих підстав [PERSON] просить розірвати шлюб. Ухвалою судді від 15 серпня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 19 вересня 2018 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у ньому, та просила задовольнити. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечила. Суд, заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 13 вересня 2014 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1624 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 березня 2016 року, виданимПосольство України в Державі Ізраїль, про що зроблено відповідний запис за № 6 та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 січня 2018 року, виданимПосольство України в Державі Ізраїль, про що зроблено відповідний запис за № 2. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя із відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу між сторонами існують неприязні відносини. З січня 2018 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені та проживають окремо, причиною чого стало відмінність характерів та уподобань, відношення та ставлення до сімейного життя. На даний час між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного, щлюб існує формально. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved