Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням. Позивач зазначає, що [PERSON] зареєстрований у будинку [ADDRESS] , але фактично мешкає в м. Вугледар. З [PERSON] [PERSON] розлучилась вже 10 років тому, спільного господарства вони не ведуть, спільною дитиною опікується лише [PERSON] . Дідусь відповідача заповідав все своє майно їхньому сину, оскільки за період до його смерті вони піклувались про нього. Реєстрація позивача у спірному житлі створює перешкоди та обмежує можливість повноцінного володіння, користування та розпорядження нерухомим майном. У судове засідання не з`явився законний представник позивача [PERSON] , подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відзив на позов від відповідача до Мар`їнського районного суду Донецької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі відповідач був належним чином повідомлений, заперечень на позов не подав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Згідно вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 листопада 2007 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Копіями свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 січня 2021 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 240330130 від 13.01.2021 року підтверджується, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Павлівського старостинського округу Вугледарської міської ради від 01.02.2021 року № 62 та акту обстеження від 28 січня 2021 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично з січня 2019 року за даною адресою не проживає. Статтями 47, 48\~Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Відповідно до вимог ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1-2 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст.\~405\~ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки судом встановлено, що відповідач не проживає у вищевказаному житловому приміщенні, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] понад один рік, викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved