Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася в суд із позовною заявою до Підволочиської селищної ради Тернопільської області (далі - Відповідач), про визнання права на спадкове майно - земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], загальною площею 4,48 га, що розташовані на території Супранівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Позивач покликається на те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із вказаної земельної ділянки. При зверненні Позивача до нотаріуса для оформлення спадкових прав, остання отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. З огляду на вказане, у Позивача виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, не з'явилися. Позивач подала заяву, згідно з якою позов підтримала з мотивів висловлених у ньому, просить задовольнити, справу просить розглядати без їх участі. Представники Відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності, проти позову не заперечили. Враховуючи заяви сторін, які просять справу вирішувати у їх відсутності, позовні вимоги задовольнити, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Підволочиської РДА від 16 грудня 1996 року [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) загальною площею 4,48 га, що розташовані на території Супранівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, серії [NUMBER] від 22 лютого 1997 року, який втрачено, що стверджується оголошенням у друкованому засобі масової інформації газеті «Гомін волі» від 01 вересня 2017 року №35 (7889). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01 лютого 1999 року Супранівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, [INFO] померла [PERSON]. Положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року передбачено, що Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. Х «Перехідні положення» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ч.ч.1,2 ст. 524 ЦК УРСР, чинного на день виникнення правовідносин). [PERSON] заповітного розпорядження стосовно свого майна не залишила. [PERSON] в шестимісячний термін вступила в управління спадковим майном після смерті матері (свідоцтва про народження серія [NUMBER], видане повторно 19 липня 2017 року, про шлюб серія [NUMBER], видане 10 квітня 1967 року; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00018390734, сформований 19 липня 2017 року) [PERSON], яка померла [INFO]. Вказане вбачається із архівного відділу Підволочиської РДА Тернопільської області №624 від 02 серпня 2017 року. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР передбачає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Пункт 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з відповіддю на звернення державного нотаріуса ПІдволочиської державної нотаріальної контори від 11 серпня 2017 року №501/01-16 гр. [PERSON], вчинення нотаріальної дії - видача свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що розташована в колективному сільськогосподарському підприємстві «Хлібороб» с. Росохуватець, Підволочиського району площею 4,48 в у.к.га, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] не можлива у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно на ім'я спадкодавця. Таким чином, [PERSON] - спадкоємець за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], спадщину прийняла, однак через невідповідність правовстановлюючого документа, не може переоформити успадковане майно на своє ім'я, що свідчить про порушення її прав, які підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене,

Outcome: approved