Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) від 17.08.2004 серії 1-ЖС № 152110, свідоцтвом про шлюб від 09 серпня 2014 серії І-ЖС № 144091, а також листом Новомиколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 23.03.2016 № 283/02-04-04-30. Також з листа Новомиколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 23.03.2016 № 283/02-04-04-30 вбачається відсутність актового запису про смерть [PERSON] станом на 23.03.2016. З матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 22.03.2016 за № 12016080300000125 щодо зникнення [PERSON], випливає, що досудове розслідування триває, а встановити місце знаходження [PERSON] не виявилося можливим. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] не підтвердили наведених у заяві обставин щодо чуток про смерть відповідача на будівництві в Оріхівському районі Запорізької області. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців (ч. 1). Фізична особа, яка пропала безвісти у звязку з воєнними діями може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи, суд може оголосити особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (ч. 2). Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у звязку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Проте, з досліджених судом доказів було встановлено, що заявнику достовірно не відоме останнє місце постійного проживання її батька [PERSON], що позбавляє суд можливості належним чином зясувати питання, передбачені частиною першою статті 248 ЦПК України. Водночас непідтвердженими залишились і наведені заявником обставини щодо можливої загибелі [PERSON] на будівництві в Оріхівському районі Запорізької області. Разом з цим, досудове розслідування за фактом безвісного зникнення [PERSON] було розпочато лише 22.03.2016 та станом день розгляду справи не завершено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність у справі належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, з якими закон повязує можливість оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed