overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] 30.03.2017 року предявила позов до [PERSON]. про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/6 усіх доходів відповідача. У обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має малолітнього сина [PERSON] [INFO], котрий перебуває лише на утриманні її, позивача. З відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку(доходів)щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сина [PERSON] [INFO] трьох років, тобто до 20.08.2018 року. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу в їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач визнав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних доказів. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про народження відомо, що сторони є батьками дитини - сина [PERSON], [INFO] (а. с. 4). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обовязку утримувати дитину, згідно з ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя або в твердій грошовій сумі. Суд, враховуючи дані обставини, матеріальне становище відповідача, вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати позивачці аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] 30.04.2014 р. звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обгрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 12.07.2012 р. Від даного шлюбу у них з відповідачем дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними непорозуміннями, сварками та різними поглядами на життя. Вони не підтримують подружніх стосунків, не спілкуються та не ведуть спільного господарства. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON]не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 12.07.2012 р. Цей шлюб для них є першим. За час спільного проживання у них народилась одна дитина. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Як позивач, так і відповідач не бажають надалі вживати заходів для примирення, відновлення подружніх стосунків та збереження шлюбу. Це не відповідає їх інтересам. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відтак встановлені судом обставини підтверджують, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, розпад шлюбу є безповоротним. Спроби примирення були би неможливі і не відповідають інтересам обох сторін. А тому шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] 30.04.2015р. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 24.09.2012року. Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка: [PERSON], [INFO], утриманням якої після розірвання шлюбу займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1000грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття та стягнути з [PERSON] в дохід держави судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення аліментів в мінімальному розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2004 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №137748, виданим 31 серпня 2004 року Білостоцькою сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис № 09 (а.с.7). Судом встановлено, що дитина на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач є батьком дитини, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 650грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В звязку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору (державного мита) в розмірі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON] 30.05.2016 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню та вихованню дитини, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

\~ [PERSON] 30.05.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07.06.1986 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції у Луганській області за актовим записом №516. Позивачка та відповідач неповнолітніх дітей не мають. Протягом останніх шести років сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, просить його розірвати. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне, судові витрати по сплаті судового збору не бажає стягувати з відповідача. У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак у позовній заяві зазначила про розгляд справи без її присутност. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо їх задоволення, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, 07.06.1986 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №516. Позивачка та відповідач неповнолітніх дітей не мають. З 2013 року сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Відповідач також не вбачає можливості примирення та спільного проживання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] 30. 06. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 22. 09. 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Одночасно з даною позовною заявою, подано позов про розірвання шлюбу. З відповідачем у них є спільна дочка [PERSON], 08. 02. [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - Маргарити, 08. 02. [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до її повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 22. 09. 2011 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Одночасно з даною позовною заявою, подано позов про розірвання шлюбу. З відповідачем у них є спільна дочка [PERSON], 08. 02. [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою КП «ССУБ» від 02. 07. 2015 року за № 4523. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 5 ст. 181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2015 рік, встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року, № 80-VІІІ, а саме на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення. При подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

[PERSON] 30.06.2017р. звернулася в суд із заявою, в якій просить постановити рішення про надання їй права на шлюб з [PERSON] В обґрунтування заяви покликається на те, що їй виповнилося 17 років. Між нею та [PERSON] склалися щирі стосунки, вони кохають одне одного. В 2016р. вони уклали церковний шлюб. Вона вагітна, має намір зареєструвати шлюб з [PERSON] Це бажання є спільним, обдуманим, відповідає її інтересам. Однак вона не досягла шлюбного віку. Вона сирота і перебуває під опікою ВПУ №29. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала, просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON] Її бажання є вільним. Заслухавши пояснення заявниці, враховуючи думку заінтересованої особи [PERSON] про задоволення заяви, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких мотивів. [PERSON] народилася 30.05.2000р. На даний час їй виповнилося 17 років. Вона знайома з [PERSON] з 2016 року. 16.07.2016р. вони зареєстрували церковний шлюб. З цього часу [PERSON] проживає разом з [PERSON], підтримує з ним фактичні шлюбні стосунки. В даний час вона вагітна, термін вагітності на 19.06.2017р. 30 тижнів, що стверджується медичною довідкою. [PERSON] має бажання зареєструвати з [PERSON] шлюб. Це бажання є спільним. Вони люблять одне одного. Про стан здоровя один одного вони обізнані. Заперечень у адміністрації ВПУ №29 щодо шлюбу [PERSON] з [PERSON] немає. Суд вважає, що надання [PERSON] права на шлюб з [PERSON] повністю відповідає її інтересам та бажанню. Перешкод для укладення цього шлюбу судом не встановлено. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви та надання [PERSON] права на шлюб з [PERSON] Враховуючи бажання та наміри заявниці та її нареченого щодо якнайшвидшого укладення шлюбу, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду, оскільки від затримання виконання рішення може статися значна шкода для заявниці, в користь якої постановлено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

[PERSON] 30.06.2021р. звернулась в суд із заявою про надання права на шлюб, мотивуючи тим, що вагітна, виношує дитину, батьком якої є [PERSON] , вони бажають створити сім`ю, вирішили одружитись, але вона не досягла шлюбного віку. В суді [PERSON] заяву підтримала, окрім того пояснила, що вагітна більше 26 тижнів, вони із [PERSON] взаємно бажають укласти шлюб, проживають обоє як подружжя, але вона не досягла шлюбного віку, просить надати право на укладення шлюбу. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримав, пояснив, що є батьком дитини, яку виношує [PERSON] , він добровільно бажає зареєструвати шлюб із заявницею. Заінтересована особа [PERSON] висловився на підтримку заяви доньки [PERSON] . Представник Городоцького РВ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився. Заслухавши заявницю, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Із змісту заяви, із долучених до справи ксерокопії свідоцтва про народження [NUMBER] і паспорта громадянина України [PERSON] (а.с. 2, 3, 7) видно, що вона народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] і [PERSON] . З пояснень заявниці, із довідки КНП «Городоцька ЦРЛ» Городоцької міської ради Львівської обл. № 91/14 від 31.06.2021р. (а.с.6) видно, що вона вагітна більше 26 тижнів. Із пояснень заінтересованої особи [PERSON] убачається, що він батько заявниці, підтримує доньку у бажанні зареєструвати шлюб із [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] , як убачається із його пояснень в суді, підтримує заяву [PERSON] про надання права на шлюб, оскільки вона виношує дитину, батьком якої він є, згода на одруження із заявницею взаємна. У відповідності до ст. 23 СК України, право на\~шлюб мають\~особи,\~які досягли\~шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявниця звернулась до суду з метою реєстрації шлюбу, така відповідає її інтересам, а тому задоволює заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] 30.07.2014 р. звернулась до Московського суду м. Харкова з позовом до ТОВ «Автодорстрой» про стягнення середнього заробітку за час затримки, відшкодування моральної шкоди. В суді представник позивача позовні вимоги підтримав, вказавши наступне. З 2012 р. по грудень 2013 р. позивачка працювала в ТОВ «Автодорстрой. В день звільнення остаточного розрахунку з нею не проведено, чим порушені її трудові права. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітної платі з червня 2013 р. по грудень 2013 р. в розмірі 15806 гр. 21 коп. Стверджують, що неправомірними діями відповідача позивачки була спричинена моральна шкода, яку оцінюють в 10 000 гр. та просять стягнути її з товариства. Просив справу розглянути у його вілсутності, про що надав письмову заяву. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином і суд розглянув справу у відсутності відповідача, на підставі наданих доказів, заочно. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. [PERSON] працювала в ТОВ «Автодорстрой» та звільнена у грудні 2013 р. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.» Як вбачається з розрахунку, при звільненні остаточний розрахунок з позивачкою не проведено, заборгованість становить 15806 гр. 21 коп., що і належить стягненню. Позивачка також просила суд відшкодувати моральну шкоду в сумі 10000 гр.: у зв*язку з не виплатою заробітної плати вона вимушена позичати гроші, з цього приводу відчуває пригнічений стан. З оглядом на те, що за приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд у відшкодуванні моральної шкоди відмовляє - позивачем не надано доказів її спричинення, обґрунтування та розрахунок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

[PERSON] 30.07.2014 р. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно на період його навчання - до 30.06.2017 року, але не більше, ніж до досягнення сином віку 23-х років. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що син навчається, а батько після досягнення ним повноліття ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає. На підтвердження своїх вимог надала: копію свідоцтва про народження сина [PERSON] [NUMBER] від 12.03.1996 р., згідно з яким він народився [INFO] року; його матір»ю є позивачка [PERSON], а батьком - відповідач [PERSON]; копію свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] з якого вбачається, що шлюб між батьками [PERSON] розірвано 06.03.2008 р.; довідку виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради від 07.07.2014 р. № 975, якою підтверджується, що позивачка проживає разом з сином [PERSON] акт обстеження матеріально-побутових умов, складений депутатом міської ради 23.07.2014 р. № 445, яким підтверджується, що [PERSON] перебуває на повному утриманні своєї матері [PERSON]; довідку з місця роботи (ДНЗ № 7) про доходи від 04.07.2014 р. № 146 про те, що позивачка працює вихователем, розмір її середньомісячної заробітної плати становить 2676,86 грн.; довідку Національного університету ДПС України від 21.01.2014 р. № 5689, якою підтверджується, що [PERSON] навчається в цьому навчальному закладі на денній формі навчання з 01.09.2013 р. Дата закінчення навчання - 30.06.2017 р. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Суд дійшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов підлягає задоволенню на підставі ст.199 Сімейного кодексу України. На підставі ст.ст. 182,199, 200 СК України ,

Outcome: approved