Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. 08.09.2017 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. За умовами договору від 08.09.2017 року Відповідач отримав у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 15 000, 00 доларів США та зобов`язувався повернути дану суму коштів до 08.09.2018 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов Позивачем було складено розписку. В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернув Позивачу борг у строк, обумовлений договором позики. 05.04.2018 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. За умовами договору від 05.04.2018 року Відповідач отримав у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 25 000, 00 доларів США та зобов`язувався повернути дану суму коштів до 05.04.2019 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов Позивачем було складено розписку. В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернув Позивачу борг у строк, обумовлений договором позики. 04.05.2018 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. За умовами договору від 04.05.2018 року Відповідач отримав у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 5 000, 00 доларів США та зобов`язувався повернути дану суму коштів до 04.05.2019 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов Позивачем було складено розписку. В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернув Позивачу борг у строк, обумовлений договором позики. Оскільки, Відповідач не виконує свого обов`язку за договорами і не повертає предмет позики, Позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з Відповідача на його користь грошові кошти за договорами позики від 08.09.2017 року, 05.04.2018 року та за договором позики від 04.05.2018 року в розмірі 45 000, 00 доларів США, що по курсу національного банку України на момент звернення з позовом до суду становить 1 101 577,50 грн. та судовий збір в розмірі 10 510,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, засобами електронного зв`язку представником Позивача - адвокатом Яців О.О. на адресу суду було направлено заяву про розгляд справи без участі Позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.53). В судове засідання [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.31-32, 43-44). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 08.09.2017 року, 05.04.2018 року та 04.05.2018 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] було укладено договори позики. На підтвердження укладених вказаних договорів та їх умов Позивачем було надано суду оригінали розписок (а.с.34, 35, 36). За умовами договору від 08.09.2017 року, оформленого належною розпискою, Відповідач отримав у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 15 000, 00 доларів США та зобов`язувався повернути дану суму коштів до 08.09.2018 року. За умовами договору від 05.04.2018 року, оформленого належною розпискою, Відповідач отримав у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 25 000, 00 доларів США та зобов`язувався повернути дану суму коштів до 05.04.2019 року. За умовами договору від 04.05.2018 року, оформленого належною розпискою, Відповідач отримав у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 5 000, 00 доларів США та зобов`язувався повернути дану суму коштів до 04.05.2019 року. 02.01.2020 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію в якій останньому пропонувалося виконати взяті на себе зобов`язання та повернути грошові кошти отримані Відповідачем у Позивача по договорам розписок (а.с.11-13). В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернув Позивачу борг у строк, обумовлений договорами позики. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 18.01.2017 року Верховним Судом України було висловлено правову позицію у справі за 36-2789цс16 відповідно до якої договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, адже після його укладення всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або відповідної кількості речей того ж роду й такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду України у справі №761/12665/14-ц від 04.07.2018 року вказано, що за змістом ст.ст.192, 524 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов`язання може бути виражене у гривні або сторони в договорі можуть визначити грошовий еквівалент в іноземній валюті. Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. З Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню грошові кошти за договорами позики від 08.09.2017 року, 05.04.2018 року та за договором позики від 04.05.2018 року в розмірі 45 000, 00 доларів США, що по курсу національного банку України на момент звернення з позовом до суду становить 1 101 577,50 грн. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved