Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

[PERSON] 01.04.2019 року звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь невиплачених аліментів за 2017-2019 роки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача отриманих відповідачем за вказаний період та аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що протягом 2009-20014 року проживала спільно із [PERSON] та вела з ним спільне господарство. Від цивільного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. На початку 2014 року, [PERSON] не надає фінансової допомоги на утримання сина. Вважає, що відповідач має сплатити їй аліменти на утримання сина за минулі 2017-2019 роки, та аліменти на подальше утримання сина, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 02.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду суддею Шиповичем В.В. та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Розпорядження заступника керівника апарату суду Вовк Л.А. №48 від 14.05.2019р. справу передано на повторний автоматизований розподіл судової справи, оскільки суддю [PERSON] .В. 11.05.2019р. було відраховано зі штату суду у зв`язку із призначенням на посаду судді Верховного суду к Касаційний цивільний суд. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 14.05.2019р. визначено суддю Демчика Р.В. Ухвалою суду від 21.05.2019р. суддею Демчиком Р.В. дана справа прийнята до його провадження та призначене судове засідання з повідомленням сторін задля її розгляду. У визначений судом строк відповідач відзив на позов не подав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина починаючи від ня пред`явлення позову і до повноліття сина. Суд оголосивши заяву позивача, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні їх правовідносини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Спору про батьківство немає. Згідно із ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду та вимог ст. ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.04.2019 року і до повноліття дитини. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача неотриманні аліменти за 2017-2019 роки, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до ст.\~12,\~82 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням того, що позивачем не надано суду належних доказів про те, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача у зазначений нею період часу, тому суд приходить до висновку що вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь недоотриманих аліментів за період з 2017-2019 роки не підлягає до задоволення. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 768,40 грн. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 353, 430 ЦПК України, суд

Outcome: partial