Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON], [PERSON], звернулися в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що 09 листопада 2002 року помер їхній батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке зокрема складалося із земельної ділянки, площею 2,5742 га. на території Стрільчинецької сільської ради, Немирівського району та належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ВН № 063252. Після смерті батька, спадкове майно прийняла та оформила свої спадкові права його переживши дружина та їхня мати [PERSON]. 17 квітня 2015 року померла їхня мати [PERSON] Вони позивачі є спадкоємцями першої черги спадкового майна та прийняли спадщину шляхом подання у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] Від спадщини вони не відмовлялися. Після спливу визначеного законом шестимісячного строку вони позивачі по справі звернулися до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] з заявами про отримання Свідоцтв про право на спадщину за законом по ? кожному спадкового майна, в тому числі і щодо земельної ділянки розміром 2,5742 га. на території Стрільчинецької сільської ради. Постановами приватного нотаріуса за № 189 та № 190 від 14 листопада 2016 року їм було відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом по ? частки. Зокрема, відмовляючи у вчиненні нотаріальних дій нотаріус послався на чинне законодавство, а саме підпункту 4.15, пункту 4, глави 10, ІІ розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, в якому йдеться, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та ст. 182 ЦК України, яка визначає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення і припинення підлягають державній реєстрації. Наданий ними правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме Свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-404 від 14.03.2007 року, видане на імя [PERSON], з невідомих їм причин не було нею зареєстровано у відповідних органах Держреєстрації. У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником про реєстрацію права власності може бути власник, інший право набувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особами. За таких обставин, зважаючи що власник земельної ділянки [PERSON] померла та її дієздатність припинена вони не можуть звернутися до Реєстраційної служби для реєстрації за нею речового права, яке виникло на підставі Свідоцтва право на спадщину за законом від 14.03.2007 року № 1-404, та в подальшому оформити спадкові права шляхом отримання відповідного свідоцтва у нотаріуса. У відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, прийнявши спадкову майно в цілому, вони мають на спадкове майно усі права. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.2 ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереження. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. В звязку з цим позивачі [PERSON] [PERSON], просять суд визнати за ними по ? частці кожному, право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивачів адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву,в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд заслухавши пояснення представника позивачів, оцінивши зібрані по справі матеріали, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копією паспорта [PERSON] (а.с.7), копією паспорта [PERSON] (а.с.9), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.11), копією свідоцтва про одруження [PERSON] (а.с.12), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.13), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.14), копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.15), копією постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.16,17). На підставі викладеного,

Outcome: approved