Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: - визнати його звільнення з роботи шляхом припинення виконання обов`язків головного лікаря Покровської центральної районної лікарні на підставі п.2 ст.36 КЗпП України незаконним, скасувати розпорядження Покровського міського голови від 12.04.2019 року №129pro «Про припинення виконання обов`язків» та поновити виконуючим обов`язки головного лікаря Покровської центральної районної лікарні; - стягнути з Покровської міської ради (далі - відповідач-1), Покровської центральної районної лікарні (далі - відповідач-2) на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, компенсацію у сумі 40 000 грн. за моральну шкоду, спричинену незаконним звільненням. Також позивач просить стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що позивач працює в Покровській центральній районній лікарні з 1999 року на різних посадах, у період з 01.01.2012 року по 29.12.2017 на посаді головного лікаря районної лікарні на умовах контракту. 29.12.2017 розпорядженням Покровського міського голови № 128 pro позивача звільнено з посади головного лікаря Покровської ЦРЛ з 31.12.2017 у зв`язку з закінченням строку дії контракту від 30.12.2014 на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. В цей же день розпорядженням Покровського міського голови № 129 pro, з посиланням на п. 2 ст. 23 КЗпП України позивача призначено виконуючим обов`язки головного лікаря Покровської ЦРЛ з 01.01.2018. 12.04.2019 розпорядженням № 129 pro «Про припинення виконання обов`язків» припинено виконання обов`язків головного лікаря у зв`язку з призначенням головного лікаря. Позивач вважає, що вказане розпорядження від 12.04.2019 є безпідставним та незаконним, посилається на приписи КЗпП України та Порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2017 №1094, та зазначає, що розпорядження Покровського міського голови № 129 pro прийнято з посиланням на п. 2 ст. 23 КЗпП України, за своєю суттю є строковим трудовим договором, припинення дії якого пов`язано з настанням певної події, а саме призначення керівника закладу - головного лікаря за результатами конкурсу. На думку позивача, при відсутності факту настання такої події цей строковий трудовий договір може бути припинений лише на загальних підставах, визначених статями 36, 38, 39, 40, 41 КЗпП України. Вказані підстави для розірвання з позивачем вказаного трудового договору відсутні, конкурс на вакантну посаду головного лікаря Покровської ЦРЛ не проводився та головного лікаря цієї установи до теперішнього часу не призначено. За викладених обставин посилання в оскаржуваному розпорядженні на п. 2 ст. 36 КЗпП України як на підставу припинення дії трудового договору є незаконним, оскільки строк його дії не завершився настанням події як єдиної законної підстави для його припинення - призначенням головного лікаря за наслідками конкурсу. Посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 235 КЗпП України, позивач зазначає, що відповідачі зобов`язані виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з дати незаконного звільнення і до фактичного поновлення на роботі. Обґрунтовуючи моральну шкоду, позивач зазначає, що внаслідок незаконного звільнення діями відповідача-1 йому була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач безпідставно був позбавлений права на працю, на отримання заробітку, внаслідок чого змушений був прикладати додаткові зусилля для організації свого життя та сім`ї; підірвано його авторитет та ділову репутацію серед працівників лікарні. Постійні хвилювання про те, як матеріально забезпечити себе та свою сім`ю, тримає позивача в постійній нервовій та психологічній напрузі. Також позивач вказує, що його незаконне звільнення супроводжувалось коментарями міського голови, які були висвітлені у засобах масової інформації, а саме те, що причинами його звільнення міським головою зазначено неналежне виконання посадових обов`язків. Усвідомлюючи необґрунтованість цих звинувачень, позивач переніс нервовий стрес, внаслідок чого у нього піднявся тиск та настала гіпертонічна криза. В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Янюк В.Ю. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, наведених в позові та у відповіді на відзив (а.с.64-66). В судове засідання 05.06.2019 позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, що не перешкоджає проведенню розгляду справи. Відповідач-1 проти задоволення позову заперечував, про що надав відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив, які підписані міським головою Требушкіним Р. (а.с.55-56, 67-68). Мотиви незгоди зводяться до такого. Позивач помилково вважає, що його трудові відносини були строковими та такими, що обумовлені настанням події, адже розпорядження про призначення позивача тимчасово виконуючим обов`язки головного лікаря не містить посилання на будь-яку подію та не містить строку закінчення, а тому не є строковим трудовим договором. Також відповідач зазначає, що ч.2 ст. 23 КЗпП України містить вичерпний перелік випадків, коли допускається укладання строкового трудового договору. Крім того, відповідач зауважує, що посади виконуючого обов`язки директора не існує ані в трудовому законодавстві, ані в класифікаторі посад, ані в штатному розкладі Покровської ЦРЛ. На думку відповідача-1, оскільки вимоги позивача про скасування розпорядження та поновлення на посаді задоволенню не підлягають, вимоги про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди також є безпідставними. Одночасно відповідачем-1 зазначено, що позивач, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки головного лікаря, отримував заробітну плату не за рахунок коштів Покровської міської ради, а за рахунок коштів Покровської ЦРЛ, а тому, в разі поновлення позивача на посаді виконуючого обов`язки головного лікаря, середній заробіток не може бути виплачений за рахунок коштів, передбачених на утримання відповідача-1. Також відповідач-1 зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат майнового характеру, а також доказів того, з чого саме виходив позивач при оцінці заподіяної йому шкоди. З приводу відшкодування судових витрат відповідач зауважує, що надані позивачем документи на підтвердження понесених витрат на здійснення правничої допомоги містять суперечності, а тому унеможливлюють вирішення питання про відшкодування таких витрат. В судовому засіданні представники відповідача-1 проти задоволення позову заперечували, навівши доводи, аналогічні викладеним у відзиві на позов та у запереченнях на відповідь на відзив. Відповідач-2 проти задоволення позову заперечував, про що надав відзив на позов, в якому послався на те, що така категорія як «виконуючий обов`язки» законодавчо не визначена, проте є широко застосовуваною за позначення тимчасового заступництва (замісництва) на окремій посаді. Також відповідач-2 посилається на роз`яснення, наведені в п. 2 Роз`яснень Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.12.1965 № 30/39 «Про порядок оплати тимчасового заступництва», затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.12.1965, за якими «назначение работника исполняющим обязанности по вакантной должности не допускается. Это возможно только по должности, назначение на которую производится вышестоящим органом управления». В судовому засіданні представник відповідача-2 просила відмовити в задоволенні позову, пославшись на доводи, викладені у відзиві на позов. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з копії трудової книжки на ім`я позивача [NUMBER] та розпорядження в.о. міського голови від 31.12.2014 №67, позивача призначено головним лікарем Красноармійської центральної районної лікарні (в подальшому - Покровської центральної районної лікарні) з 01.01.2015 по 31.12.2017 включно згідно укладеного контракту від 30.12.2014 (а.с.9-10, 14). За змістом вказаного контракту він діє з 01.01.2015 до 31.12.2017 (а.с.15-20). У зв`язку із закінченням строку дії контракту, згідно з п.2 ст.36 КЗпП України позивача розпорядженням міського голови Требушкіна Р. від 29.12.2017 №128 звільнено з посади головного лікарня ПЦРЛ 31.12.2017 (а.с.21). На підставі заяви позивача про призначення його виконуючим обов`язки головного лікаря Покровської ЦРЛ з 01.01.2018 розпорядженням міського голови від 29.12.2017 №129,

Outcome: partial