Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] 13.12.2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати дії Відділу Держкомзему у Березанському районі Миколаївської області щодо державної реєстрації договору оренди землі з додатками від 30.12.2010 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «[PERSON] ТРЕЙД», неправомірними та скасувати державну реєстрацію зазначеного договору оренди землі. Заявлені вимоги обґрунтував тим, що він є власником земельної ділянки загальною площею 25,06 га, яка знаходиться на території Березанської селищної ради у Миколаївській області, яка належить йому на праві приватної власності, відповідно до Державного акта на право власності серії МК № 058826 від 09.10.2003 року. ТОВ «[PERSON] ТРЕЙД» почало користуватися зазначеною земельною ділянкою за домовленістю сторін без визначення строку, після підписання акту прийманняпередачі земельної ділянки. У січні 2015 року він повідомив представника ТОВ «[PERSON] ТРЕЙД» про свої наміри власноруч обробляти свою земельну ділянку. Однак, представник третьої особи повідомив його, що договір оренди на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано у відділі Держкомзему у Березанському районі Миколаївської області, та надав екземпляр Договору оренди землі з додатками від 30.12.2010 року. Звернувшись до відділу Держземагенства у Березанському районі Миколаївської області з запитом чи реєструвався такий договір, він 16.01.2015 року отримав відповідь, що Договір оренди землі площею 25,06 га між [PERSON] (Орендодавець) та ТОВ «[PERSON] ТРЕЙД» (Орендар) зареєстрований у книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок під № 482095504000332 від 26.07.2011 року. Вважає дії відповідача щодо державної реєстрації зазначеного договору оренди землі неправомірними, у звязку з порушенням вимог закону при його реєстрації, оскільки у договорі відсутні істотні його умови, вАкті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), який є невідємною частиною договору оренди, відсутній його підпис, договір не посвідчений нотаріально, хоча за умов договору він мав бути посвідченим нотаріально. Крім того, вважає, що відсутнє волевиявлення сторін щодо всього тексту договору. Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов. \~\~ \~ \~ \~ \~ У судовому засіданні представник позивача[PERSON] свою правову позицію щодо позову не висловив. У надісланому до суду клопотанні від 27.02.2017 року (а.с.33) представник позивача попросив суд розглянути справу у їх відсутність з ухваленням заочного рішення, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача, повідомленого належним чином про дату, місце і час судового засідання повторно не зявився. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, повідомленої належним чином про дату, місце і час судового засідання, повторно не зявився. За таких обставин, враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про місце, дату і час судового засідання, за згоди позивача з таким порядком вирішення справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачки, з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.4 ст.169 та ст.224 226 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставіДержавного акта на право власності серія МК № 058826, від 09.10.2003 року (а.с.12-14), є власником земельної ділянки загальною площею 25,06 га, яка знаходиться на території Березанської селищної ради у Миколаївській області, з кадастровим номером 4820955000:09:000:0012. Як вбачається з матеріалів справи, 30.12.2010 року між [PERSON] та ТОВ «[PERSON] ТРЕЙД» було укладено договір оренди землі, зареєстрований у книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок під № 482095504000332 від 26.07.2011 року (а.с.7-11), згідно умов якого [PERSON] (Орендодавець) надає, а ТОВ «[PERSON] ТРЕЙД» (Орендар) приймає вказану земельну ділянку в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.1 договору) строком на 10 років (п.8 договору). Позивач оспорює правомірність дії відповідача щодо державної реєстрації зазначеного договору оренди землі, посилаючись на порушення вимог закону при його реєстрації, зазначені у позовній заяві. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволенню позову, суд виходить з наступного. Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст.13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.14 Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі», у редакції, що діяла у період укладення між позивачем та відповідачем договору оренди земельної ділянки, встановлено істотні умови договору оренди землі: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Як вбачається зі змісту договору у тексті договору не зазначено місце розташування земельної ділянки (п.2 договору). Крім того, у договорі відсутні конкретні відомості щодо форм платежу, порядку внесення та перегляду розміру орендної плати. Також в Акті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), який є невідємною частиною договору оренди, відповідно до закону «Про оренду землі» та доданий до Договору, відсутній підпис [PERSON] За змістом пункту 45 договору за погодженням Сторін цей договір посвідчується нотаріально. У пункті 46 договору сторони погодили, що цей договір набуває чинності після його підписання Сторонами, нотаріального посвідчення та його державної реєстрації. Разом з тим, дані, що вказаний договір було посвідчено у нотаріальному порядку, у договорі відсутні. Таким чином, оскільки судом встановлено, що у договорі відсутні всі його істотні умови, зокрема, відсутнє його нотаріальне посвідчення, суд дійшов висновку про неправомірність державної реєстрації зазначеного договору. Відповідно до викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved