Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] 14.01.2015\~року звернувся\~до суду\~з вказаним\~позовом провизнання\~розпорядження органу\~приватизації,\~свідоцтва про\~право власності\~на житло,\~договору купівлі-продажу\~квартири частково\~недійсними,\~а саме квартири під номером 13, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вулиця Старопортофранківська, буд.109, яка належить [PERSON], в частині включення до складу квартири №13 та приватизації приміщень кухні площею 5,4 кв.м, туалету площею 1,4 кв.м, коридору площею 3,4кв.м, що відображені на технічному паспорті, виданому 21 січня 1994 року Одеськім міжміським бюро технічної інвентаризації. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2013 року, що набрало законну силу, по справі №2-3268/11 за позовом [PERSON] був встановлений факт порушення порядку приватизації квартири №13 та були визнані частково недійсними розпорядження органу приватизації та свідоцтво про право власності на житло, що видані 01 лютого 1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів за №33534 на ім`я [PERSON] Сталіновіча на квартиру [ADDRESS], з виключенням із складу квартири №13 двох кімнат площею 13,6кв.м та 10,0кв.м, що входять до складу квартири №12, а також визнаний частково недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 02.02.1994 року на Одеській товарній біржі, реєстраційний номер 1551, між [PERSON] та [PERSON], з виключенням із вказаного договору купівлі-продажу двох кімнат площею 13,6кв.м та 10,0кв.м, що входять до складу квартири №12. Вищевказаним судовим рішенням був встановлений факт порушення порядку приватизації з боку відповідача [PERSON], який не мешкав у жилих кімнатах площею 13,6кв.м і 10,0квм та користувався приміщеннями кухні площею 5,4кв.м, туалету площею 1,4кв.м, а коридор площею 3,4кв.м знаходився у спільному користуванні мешканців квартири №12 та квартири №13. Тому [PERSON] не мав законних підстав для приватизації вказаних приміщень. Квартири №12 та №13 мають різні системи опалення, газопостачання, електропостачання та водопостачання. Наприклад, квартири №13 та №12 мають окремі газові котли на підігрів води та теплопостачання з 1972 року, що підтверджується технічної документацією газової служби м. Одеси. Таким чином, позивач, з врахуванням того, що раніше не були предметом спору приміщення кухні площею 5,4кв.м, туалету площею 1,4кв.м, а коридор площею 3,4кв.м по справі №2-3268/11, просив суд задовольнити її позивні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги [PERSON] визнали у повному обсязі. При цьому одночасно [PERSON] відмовилась від своїх позовних вимог в редакції від 07.07.2016 року відносно тих самих приміщень, що є предметом спору за позовом [PERSON], та просила суд закрити провадження у справі за її позовом. В підготовчому судовому засіданні 10.12.2018 року позивач [PERSON] та її представник та відповідач [PERSON]Г і її представник були присутні. Інші відповідачі [PERSON] та представники Департамента міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради, третьої особи Одеської товарної біржі не зявились були сповіщені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що позивачу\~направі приватної власності належить 523/1000 частини квартири [ADDRESS] згідно договору дарування, укладеного 03 вересня 2002 року між [PERSON] і [PERSON] та посвідченому Першою одеською державною нотаріальною конторою, за реєстром №8-3340. Договір зареєстрований 24 вересня 2002 року в Одеському МБТІ та РОН під №410 стор.94 кн.452пр. та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно витягу про реєстрацію прав та їх обтяжень, виданому 21 грудня 2013 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області, реєстраційний номер 250430851101. Згідно договору дарування та технічному паспорту квартира №12 є трьохкімнатною, загальною площею 57,3кв.м, жилою площею 43,3кв.м. На підставі технічного паспорту, виданого 13 червня 2002 року Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості, до 523/1000 частині квартири відносяться наступні приміщення: жила кімната площею 13,6кв.м, жила кімната площею 10,0кв.м, кухня(окрема) площею 5,4кв.м, туалет площею 1,0кв.м. Раніше квартира №12 належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Мар`яні Олександрівні згідно свідоцтву про право власності на житло, виданому 29 квітня 2002 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради на підставі розпорядження №170156 від 29.04.2002 року. 06 червня 2002 року між [PERSON], [PERSON], які діяли у власних інтересах та інтересах неповнолітніх [PERSON] і [PERSON], та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу 523/1000 частини квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом ОМНО [PERSON], за реєстровим №3598. Квартира №13 належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеному 02 лютого 1994 року на Одеській товарній біржі, реєстраційний номер 1551, між [PERSON] Сталіновічем та [PERSON] Даний договір зареєстрований в Одеському МБТІ під №410 стор.181 кн.21пр. від 07 лютого 1994 року. Раніше дана квартира належала [PERSON] на підставі розпорядження органу приватизації №33534 та свідоцтва про право власності на житло №6-2061, що видані 01 лютого 1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на ім`я [PERSON] на квартиру [ADDRESS](свідоцтво видано на підставі розпорядження органу приватизації №33534 від 01 лютого 1994 року). Право власності за [PERSON] зареєстровано в Одеському МБТІ під №410 стор.180 кн.21пр. від 01 лютого 1994 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2013 року, що набрало законну силу, по справі №2-3268/11 визнані частково недійсними розпорядження органу приватизації та свідоцтво про право власності на житло, що видані 01 лютого 1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів за №33534 на ім`я [PERSON] Сталіновіча на квартиру [ADDRESS], з виключенням двох кімнат площею 13,6кв.м та 10,0кв.м із складу квартири №13; визнаний частково недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 02.02.1994 року на Одеській товарній біржі, реєстраційний номер 1551, між [PERSON] Сталіновічем та [PERSON], з виключенням із вказаного договору купівлі-продажу двох кімнат площею 13,6кв.м та 10,0кв.м. Згідно до\~ст.82\~ч.ч.4,5\~ЦПК України, \~обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2013 року по справі №2-3268/11 встановлено, що був порушений порядок приватизації квартири №13, а саме: довідка про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані ними приміщення не має ні дати видачі, ні підписи та прізвища керівника підприємства по обслуговуванню житла та не посвідчена печаткою підприємства по обслуговуванню житла, - при оформленні розпорядження на приватизацію квартири [ADDRESS] та видачі 01.02.1994 року свідоцтва про право власності на житло на ім`я [PERSON] Наймач житла має права приватизувати лише займані у встановленому порядку житлові приміщення, в якому він постійно проживає. [PERSON] у встановленому законом порядку на момент приватизації квартири постійно не проживав у жилих кімнатах площею 13,6кв.м та 10.0кв.м, які відносяться до квартири №12, а не квартири [ADDRESS]. Тому [PERSON] не мав права приватизувати вищевказані жили кімнати, в яких постійно мешкала та була зареєстрована(прописана) сім`я [PERSON] і [PERSON] спільно з двома неповнолітніми дітьми. Таким чином, рішенням суду встановлені обставини, що [PERSON] не мешкав в жилих кімнатах площею 13,6кв.м і 10.0кв.м та не користувався приміщеннями кухні площею 5,4кв.м та туалету площею 1,0кв.м (1,4кв.м за даними технічного паспорту від 21.01.1994 року), які відносяться до квартири №12. Згідно технічного паспорту на квартиру №13, виданому 21 січня 1994 року Одеськім міжміським бюро технічної інвентаризації, площа кухні складає 5,4кв., туалету - 1,4кв.м. Згідно технічного паспорту на 523/1000 частини квартири №12, виданому 13 червня 2002 року Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості, площа кухні складає 5,4кв., туалету - 1,0кв.м. З даних технічних документів вбачається, що це одні й теж приміщення (за одними даними вони відносяться до квартири №13, за іншими даними до квартири №12). Приміщення коридору площею 3,4кв.м, що відображено на технічному паспорті квартири №13, виданому 21 січня 1994 року Одеськім міжміським бюро технічної інвентаризації, знаходиться у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON]: вхід до жилих кімнат та приміщень кухні і туалету, що належать [PERSON], та вхід до квартири №13, що належить [PERSON], можливий лише через приміщення коридору площею 3,4кв.м, тому він не може належати на праві власності лише [PERSON] Квартири №12 та №13 мають різні системи опалення, газопостачання, електропостачання та водопостачання. Наприклад, квартири №13 та №12 мають окремі газові котли на підігрів води та теплопостачання з 1972 року, що підтверджується технічної документацією газової служби м. Одеси. Позивач просила суд поновити строк позовної давності для звернення її до суду з даним позовом, так як [PERSON] лише у вересні 2014 року звернулась за захистом своїх прав на спірні приміщення, які з 2002 року знаходяться у користуванні позивача (кухня і туалет) і спільному користуванні (коридор). Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти поновлення строку позовної давності для звернення до суду з позовом [PERSON] Враховуючі наведені [PERSON] обставини та думку [PERSON] суд вважає за можливе поновити строк позовної давності. Відповідно до ст.48 ЦК УРСР (у редакції 1963 року), недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, у тому числі ущемляє особисті або майнові права неповнолітніх дітей. На підставі ст.5 ч.4 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Департамент міського господарства Одеської міської ради є правонаступником Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд також враховує позицію відповідача [PERSON], яка у повному обсязі визнала позовні вимоги [PERSON] та одночасно сама відмовилась від позовних вимог відносно спірних приміщень кухні, туалету, коридору, що є предметом спору за позовом [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved