Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувсь до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідачка) про розірвання шлюбу, укладеного ними 02 листопада 2002 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що за час спільного проживання між ним та Відповідачкою часто виникали скандали та сварки у зв`язку з неспівпаданням поглядів на питання сімейного життя, ведення спільного господарства, витрат коштів сімейного бюджету та вихованням дитини. З червня 2019 року припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] .. Їх сім`я фактично розпалась, примирення між ними неможливе, шлюб зберігати не має наміру. У судове засідання Позивач не з`явився, але ним подано заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши при цьому, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд справи по суті в порядку пункту 1 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відзиву на позов не надіслала. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 листопада 2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Глухову реєстраційної служби Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 214 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] (а.с.5). На час розгляду справи на утриманні Позивача та Відповідачки немає дітей віком до одного року. З позовної заяви вбачається, що за час спільного проживання між сторонами часто виникали скандали та сварки у зв`язку з неспівпаданням поглядів на питання сімейного життя: ведення спільного господарства, витрат сімейних коштів та вихованням дитини, шлюбні стосунки і ведення спільного господарства припинені з червня 2019 року, примирення між ними неможливе. Відповідно до\~статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя Позивача та Відповідачки свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін та спільної дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачкою, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved