Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] 16 березня 2018 року поштою було направлено до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який надійшов до суду 19 березня 2018 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року позов залишено без руху, а позивачу запропоновано усунути недоліки з додержанням вимог п. 9 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 2 квітня 2018 року позивачем було направлено поштою виправлений позов, який надійшов до суду 5 квітня 2018 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2010 року, від сумісного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. З жовтня 2016 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сімя розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просила шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у підготовчому засіданні, спір щодо сумісно нажитого майна буде вирішуватися в окремому порядку, прізвище після розірвання шлюбу змінити на дівоче Оганісян. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити у підготовчому засіданні. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу Оганісян) Ц.В. знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2010 року, який було зареєстровано Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 889 (а.с. 8). Від сумісного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. З жовтня 2016 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сімя розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Відповідач у своїй заяві від 10 травня 2018 року позовні вимоги визнав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, спір щодо сумісно нажитого майна буде вирішуватися в окремому порядку, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище позивача після розірвання шлюбу змінити на дівоче Оганісян. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 705 гривень. Разом з тим, абз. 2 п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про розірвання шлюбу передбачено сплату судового збору у розмірі 704 гривень 80 коп, який з урахуванням задоволення позовних вимог і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved