Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

[PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ), посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.02.2001 р., який розірвано 19.12.2006 р. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.10.2007 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в сумі 400 грн. щомісячно. Відповідач добровільно аліменти сплачувати відмовляється, на даний час змінився прожитковий мінімуму на дитину та позивачка самостійно утримувати сина не в змозі. 19.04.2019 відповідач дав нотаріально завірену згоду на позбавлення батьківських прав стосовно сина [PERSON] та не заперечує проти розгляду справи за його відсутності. 13.05.2019 ВК ЧМР надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з викладеним, позивач просить суд збільшити розмір аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі мінімального прожиткового мінімуму дитини, позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься нотаріальна заява про згоду на позбавлення батьківських прав. Представник третьої особи [PERSON] . в судовому засіданні визнала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] , вимогу про зміну розміру стягнення аліментів підтримала. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Вислухавши учасників, думку неповнолітньої дитини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10 лютого 2001 року сторони зареєстрували шлюб. 23.01.2007 року шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син залишився на утриманні позивача, батько дитини не надавав фінансової допомоги та не виявляв бажання у спілкуванні з дитиною. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси 04.10.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в сумі 400 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Відповідно до довідки-розрахунку виданої Кам`янським районним відділом ДВС заборгованість по сплаті аліментів відповідно до виконавчого листа № 2-3783 виданого 04.08.2007 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно, за період з 19 грудня 2006 року по 31 серпня 2017 року становить 50 167, 74 грн. Вироком Соснівського районного суду від 18.08.2014 року [PERSON] було засуджено за ч. 1 ст.. 164 КК України (ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1 700 грн. Відповідно до заяви від 19.04.2019 року [PERSON] погоджується на позбавлення батьківських прав та не заперечує проти розгляду справи у його відсутність, яка посвідчена приватним нотаріусом ЧМНО Михайловською А.А. за № 865. В судовому засіданні [PERSON] висловив думку про згоду з позовом та вказав, що тривалий час не підтримує стосунків з батьком, батько не цікавився його життям та є практично йому незнайомим. Відповідно до Акту обстеження умов проживання учня 9-А класу Черкаської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 26 ім. І.Ф. Момота [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] неповнолітній [PERSON] проживає в трьохкімнатній квартирі, яка належить родині, з мамою, бабусею та дідусем. Мати, [PERSON] , працює бухгалтером в ПП [PERSON]. [PERSON] має окрему кімнату, власне ліжко, стіл для навчання, шафу для одягу, комп`ютер та телевізор. Дитина забезпечена усім необхідним для навчання та розвитку. На момент обстеження у квартирі було чисто. Ліжка застелені, посуд помитий. Згідно Характеристики учня 9-А класу Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 26 ім. І.Ф. Момота [PERSON]. у колективі навчається з першого класу зарекомендував себе як старанний, відповідальний, працелюбний, дисциплінований учень. Має навчальні досягнення високого та достатнього рівня. Навчається в міру своїх сил, виявляє логічне мислення. Має здібності до вивчення точних наук. На уроках уважний, активний, систематично виконує домашні завдання. Школу відвідує регулярно. До виконання громадських доручень ставить сумлінно, приймає активну участь у громадському житті класу. Дотримується правил поведінки під час навчального процесу. Користується авторитетом серед учнів, має багато друзів та підтримує гарні відносини з усіма учнями класу. Згідно Характеристики учня 9-А класу Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 26 ім. І.Ф. Момота [PERSON]. навчається з першого класу у даному колективі. Проживає з мамою, бабусею та дідусем. Мати постійно спілкується з класним керівником з приводу успіхів у навчанні свого сина, завжди відвідує батьківські збори. Учень не пропускає уроки без поважних причин та пояснення відсутності. На телефонні дзвінки класного керівника мати завжди відповідає. [PERSON] з довірою та повагою ставиться до своєї матері, а вона в свою чергу має великий плив на нього та користується авторитетом у сина. Батько, [PERSON] , в школу жодного разу не приходив, з класним керівником не спілкувався, батьківські збори не відвідував. Згідно Висновку ВК ЧМР від 13.05.2019 №293/30-03-03 виконавчий комітет Черкаської міської ради як орган опіки та піклування визнав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини (далі Європейська конвенція) гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Європейської конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»). При цьому, право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Європейської конвенції (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»). Так, в даній конкретній ситуації позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Європейської конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Можливість такого втручання передбачена національним законом. Зокрема, відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України(даліСК) батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з конкретних обставин справи, втручання у право відповідача здійснюється з метою захисту прав і свобод неповнолітньої дитини, що підпадає під виняток, передбачений пунктом 2 статті 8 Європейської конвенції і підтверджує наявність вимоги щодо «законної мети» такого втручання. Враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач тривалий час належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, не провідує дитину, не цікавиться здоров`ям сина, морально та матеріально не підтримує дитину, тому суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а також враховуючи характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , підлягає до задоволення. Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про зміну розміру аліментів, суд виходить з такого. Відповідно до ч.2,3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми, присвячені обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум у 2019 році встановлений на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. На теперішній час змінилось матеріальне становище позивача, яка має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , при цьому з часу постановлення попереднього рішення суду у 2007 році значно збільшився прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років та розмір отримуваних позивачкою аліментів не надає можливість забезпечити потреби утримання та розвитку сина. Таким чином, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача, виходячи з закріплених ч. 9 ст.7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, спосіб стягнення аліментів підлягає зміні та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі, що передбачено ст.280 ЦПК України. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial