Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] 27 жовтня 2017 року звернулася до суду з позовною заявою до Вязівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Вишневій №13, в с. Вязова, Краснокутського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 17 березня 2017 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Вишнева №13, с. Вязова, Краснокутського району Харківської області. Позивач не має змоги прийняти спадщину в позасудовому порядку у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що свідчить постанова Краснокутської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом, в звязку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями після смерті чоловіка [PERSON] Окрім цього позивач вказала, що спадкоємцями майна [PERSON] є його діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини, про що свідчать їхні відповідні заяви. У судове засідання представник позивача не зявився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити. Представник відповідача Вязівської сільської ради в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій прохав суд слухати справу у відсутність представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Матеріалами справи встановлено, що за [PERSON] числиться житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Вишнева №13, с. Вязова, Краснокутський район, Харківська область, що підтверджується довідкою виданою Вязівською сільською радою Краснокутського району Харківської області від 24.10.2017 року №243. 17 березня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] ІВЛ №582767, виданого виконавчим комітетом Вязівською сільською радою Краснокутського району Харківської області 21 березня 2017 року. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Факт, що позивач являється жінкою спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого мається в матеріалах справи. Також спадкоємцями майна [PERSON] є його діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], які на спадщину не претендують та не заперечують проти її прийняття дружиною спадкодавця [PERSON], тобто позивачем по справі, про що свідчать їхні відповідні заяви. Позивач відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживаючи з ним на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка Вязівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 24.10.2017 року №242 та вона не заявила відмову від неї. Позивач намагалася прийняти спадщину в нотаріальному порядку, однак отримала постанову Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.10.2017 року №1269/02-31, з якої вбачається, що [PERSON] відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 17 березня 2017 року [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, який вона має намір успадкувати. Також, як вбачається із матеріалів справи за зверненням позивача КП «Краснокутське БТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: село Вязова, Краснокутського району, Харківської області по вул. Вишневій №13, про те на зазначений обєкт право власності не зареєстровано, що підтверджується довідкою КП «Краснокутське БТІ» від 18.10.2017 року №900. Даний факт перешкоджає позивачу отримати спадщину в нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Право [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом після смерті\~ чоловіка [PERSON] є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі\~\~ свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.3 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх\~ прав . \~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого [PERSON], до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, який\~ знаходиться на території\~ Вязівської сільської ради. Іншого шляху, ніж визнання права власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями в судовому порядку, у позивача немає. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець за законом після смерті чоловіка [PERSON], має законне право на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved