Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] від імені якої діє адвокат Фільварочна О.Б. звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 11255, виданий 25.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» (Код СДРПОУ: 39992082, м. Київ. вул. Набережно-Лугова. 8) заборгованості в розмірі 16 297 грн. 20 коп.. Справа 19.07.2021 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу між суддями передана в провадження судді Лисюк І.О.. Ухвалою судді від 21.07.2021 року відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] від імені якої діє адвокат Фільварочна Ольга Борисівна до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визначено загальний позовний порядок її розгляду, а також дату, час та місце проведення підготовчого засідання. Представник відповідача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» Козирь Т.О. подав відзив на позов, у якому виклав заперечення проти позову, посилаючись на те, що відповідно до умов Договором факторингу №03042017 від 03.04.2017 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №2413343 від 02.08.2019 року на загальну суму 16297,20 грн. Станом на 30.07.2021 року Договір факторингу невизнаний недійсним з судовому порядку. Вищенаведені обставини, підтверджені також витягом з Реєстру боржників №92 від 29.01.2020 року, який є належним та допустимим доказом то, що насправді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за Кредитним договором №2413343 від 12.08.2019 року на загальну суму 16297,20 грн. На думку відповідача, підставами визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є недотримання визначеної Законом України «Про нотаріат» та Порядком процедури вчинення виконавчих написів. Тобто при оспорюванні виконавчих написів, позивачі звертаються з позовом про визнання їх такими, що не підлягають виконанню з тих підстав, що суми, на які вчинено виконавчий напис не є безспірними, стягувач не надав нотаріусу усі документи, які підтверджують заборгованість, пропущений строк вчинення виконавчого напису тощо. Позивач не порушував питання щодо наявності хоча б однієї з вищевказаних підстав для визнання такого виконавчого напису недійсним згідно з вимогами Закону України «Про нотаріат». Таким чином, Відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивачем не було доведено порушення, невизнання або оспорювання його прав внаслідок виконання виконавчого напису, що є підставою для їх захисту відповідно до вимог чинного законодавства, також позивачем не спростовано факт існування заборгованості за Кредитним договором №2413343 від 12.08.2019 року на загальну суму 16297,20 грн. (а.с.34-35). Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 серпня 2021 року, витребувано у приватного виконавця Вариводи Дмитра Васильовича (46008, місто Тернопіль, вул. Живова, буд.32-А) із матеріалів виконавчого провадження №64621810 оригінал договору позики №2413343 від 02.08.2019 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] та вчиненого на ньому виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. №11255 від 25.01.2021 року. На виконання ухвали приватним виконавцем надіслано засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №64621810 та розяснено відсутність можливості надіслати оригінали матеріалів виконавчого провадження. (а.с.56, 57-58). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Фільварочна О.Б. підтримала позовні вимоги, посилаючись на їх обгрунтованість. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши докази, подані сторонами, та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 січня 2021 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №11255, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором № 2413343 від 02.08.2019 року. Сума, що підлягає стягненню: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 16 297,20 грн., в тому числі: прострочена за сумою кредиту в розмірі 8100 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 8187,20 грн. (а.с. 57). Згідно Договору Факторингу від 03.04.2017 року та витягу з Реєстру прав вимог №92 від 29.01.2020 р. до Договору факторингу №03042017 від 03.04.2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав (відступив), а Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги до [PERSON] за Договором №2413343 від 02.08.2019 року (п/п №598 з Реєстру прав вимог №92 від 29.01.2020 на загальну суму 16 297,20 грн.. що складається з: простроченої заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) - 8 100,00 гри.; простроченої заборгованості по відсоткам -4 147,20 грн.; заборгованості по підвищеним відсоткам за прострочення - 4 050,00 грн. (а.с.36-37). Згідно копії Договору позики від 02.08.2019 року, укладеного між Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , остання отримала позику в розмірі 8100 грн. Зазначений договір укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписом накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. (а.с.58). Як встановлено, в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Вариводи Дмитра Васильовича перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 25.01.2021 року, зареєстровано в реєстрі за №11255. (а.с.56). За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 21 січня 2021 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за№ 1172 (а.с. 57). Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже іп.2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. До аналогічних по суті висновків дійшов Верховний Суд й у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 та від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, а також в постанові Великої палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17. Як вбачається з матеріалів справи, оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 21 січня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, й Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі. Таким чином, укладений між банком та позивачкою кредитний договір №2413343 від 02 серпня 2019 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, укладений дистанційно, в електронній формі та не був посвідчений нотаріально, тому суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом недотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. (а.с.58). Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також, стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною з наступних підстав. Так, оспорюваним виконавчим написом з позивача стягнута заборгованість яка склалася за період з 29.01.2020 року по 02.08.2019 року, яка серед іншого складається з процентів за договором за цей період. (а.с.57). Як встановлено, строк кредитування за договором становить 30 календарних днів. Як свідчить практика Великої Палати Верховного Суду, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. (а.с.58). З наведеного випливає, що припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Такі правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, від 09.01.2019 року у справі №183/179/16, від 06.03.2019 року у справі №216/750/16-ц, від 03.10.2018 у справі №635/7285/14-ц, від 07.08.2018 року у справі №924/16/17. Зазначені обставини доводять спірність суми заборгованості позивача по Кредитному договору станом на 25.01.2021 року на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, оскільки на момент звернення до нотаріуса повинна існувати, й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. При цьому суд наголошує, що безспірність заборгованості це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, про обгрунтованість вимог позову, який підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved