Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить зобовязати відповідача відшкодувати шкоду, завдану неправомірними діями та стягнути з нього грошові кошти в розмірі 4500 грн. Позовну заяву обгрунтовує тим, що 10 серпня 2015 року Роменським міськрайонним судом винесено вирок, який визнано [PERSON] винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 240 годин громадських робіт. Під час розгляду кримінального провадження, суд першої інстанції встановив, що [PERSON] вчинив корисливий злочин відносно [PERSON], а саме: таємно заволодів грошовими коштами в розмірі 4500 грн., що перебували на картковому рахунку ПАТ КБ «Приватбанк». В результаті протиправних дій [PERSON] завдав потерпілому [PERSON] матеріальну шкоду на суму 4500 грн., яка йому не була відшкодована. Тому звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлено належним чином відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с.14,16). Згідно актів судового розпорядника від 02.12.2015 року та 03.12.2015 року [PERSON] за адресою: м. Ромни вул. Маяковського 67/33, відсутній. Згідно повідомлення його сестри, він перебуває в м. Києві на заробітках, дати номер його телефону, отримати повістку для передання [PERSON] відмовилася. Сусіди стверджують, що [PERSON] перебуває поза межами міста на заробітках (а.с.21,22). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку. Встановлено, що вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 серпня 2015 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт Вказаним вироком суду встановлено, що 05.05.2015 року близько 14 год. 00 хв. [PERSON] перебував в м. Ромни по вул. Соборна разом зі своїм знайомим [PERSON] [PERSON] попрохав [PERSON] допомогти йому в налаштуванні різного роду програмних функцій на його мобільному телефоні марки «Нокіа», передавши його останньому в руки. Коли [PERSON] тримав в руках вищевказаний мобільний телефон, то на нього надійшло смс - повідомлення із «Приватбанку», в якому містилась інформація про кредитну картку, належну [PERSON], а саме: баланс грошових коштів на ній. В цей час у [PERSON] виник злочинний намір за допомогою мобільного телефону, належного [PERSON], володіючи інформацією, яка містилась в смс - повідомленні із «Приватбанку» та знаючи останні цифри його картки, таємно заволодіти частиною грошових коштів, що були на кредитній картці [PERSON], а саме грошовими коштами в сумі 4500 грн. Для цього [PERSON] із мобільного телефону, належного [PERSON] відправив смс - повідомлення із командою на номер 10060, щоб здійснити переказ грошей в сумі 2000 гривень на картку, належну його сестрі [PERSON], якою останній за згодою сестри іноді користується. Після чого, [PERSON] отримавши смс - повідомлення із «Приватбанку» про те, що операцію здійснено успішно, видалив повідомлення. Через декілька хвилин [PERSON] переслідуючи єдиний корисливий мотив та продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами, що були на кредитній картці [PERSON], знову відправив смс - повідомлення із командою на номер 10060, щоб здійснити переказ грошей в сумі 2500 гривень на картку, належну його сестрі [PERSON] Після чого, [PERSON] отримавши смс повідомлення із «Приватбанку» про те, що операцію здійснено успішно, видалив його. Далі, [PERSON], налаштувавши телефон [PERSON] повернув його. Цього ж дня грошові кошти в сумі 2243 грн. 75 коп. були списані «Приватбанком» автоматично на погашення кредитної заборгованості по кредитній картці, належної [PERSON], а грошові кошти в сумі 2000 грн. [PERSON] зняв з банкомату «Приватбанк» та розпорядився ними на власний розсуд. В результаті зазначених протиправних дій [PERSON] завдав потерпілому [PERSON] матеріальної шкоди на суму 4500 грн. (а.с.6-7). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до абз. 1 п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України Законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна»(із наступними змінами) та абз. 1 п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, у повному обсязі. Пленум роз'яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК України (ст.ст.1166, 1177 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередні п постанови Пленуму Верховного суду України причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Провина відповідача в завданні матеріальної шкоди позивачу підтверджена вироком суду, що набув законної сили. Отже суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved