Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ПСП «Чапаївське» (далі за текстом відповідач) про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.02.2013 року був прийнятий на роботу до відповідача на посаду охоронця згідно з наказом №3 від 18.02.2013 року із окладом 1500 грн. 30.09.2013 року звільнений за власним бажанням за ст..38 КЗпП України на підставі наказу № 20 від 30.09.2013 року. При звільненні відповідач не сплатив заборгованість по заробітній платі за вересень 2013 року та відпускні. Позивач надав розрахунок заборгованості згідно з яким відповідач має сплатити йому заборгованість в розмірі 6000 грн., з яких: 1500 грн. (заборгованість по зарплаті за вересень 2013 року) + 1500 грн. (середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені за жовтень 2013 року) + 1500 грн. (середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені за листопад 2013 року), що дорівнює 4500 грн., а також 1500 грн. за невикористану відпустку. Дані обставини призвели до моральних страждань позивача, принизили його людську гідність, порушили його звичайний уклад життя, що в сукупності утворює моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 2000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову не надав відповідно до ст. 74-76 ЦПК України був належним чином повідомлений про розгляд справи. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно з ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач працював на посаді охоронця у ПСП «Чапаївське» в період з 18 лютого 2013 року до 30 вересня 2013 року, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача. (а.с.3) Згідно з ч.1 ст 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частина 1 Статті 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» встановлено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Відповідачем до суду було надано довідку про відсутність заборгованості по заробітній платі перед позивачем. Однак на вимогу суду відповідач не надав доказів виплати заробітної плати позивачу за вересень 2013 року та компенсації за невикористану відпустку при звільнені. У зв'язку з цим 13.01.2014 року судом було постановлено ухвалу про тимчасове вилучення доказів. 24.01.2014 року державним виконавцем відділу ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження стосовно вилучення для дослідження судом у ПСП «Чапаївське» довідки про середній заробіток [PERSON], доказів виплати заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку при звільненні. Згідно з актом державного виконавця Сидоренко О.В. від 12.02.2014 року за викликом керівника підприємства ПСП «Чапаївське» з'явився Матейченко К.В., останній в категоричній формі відмовився виконувати рішення суду, надавати будь-яку інформацію щодо підприємства та відмовився від ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. (а.с.63-71) Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідачем не надано доказів виплати заробітної плати позивачу за вересень 2013 року та компенсації за невикористану відпустку при звільненні, суд вважає позовні вимоги про стягнення 6000 грн., з яких: 1500 грн. (заборгованість по зарплаті за вересень 2013 року), 3000 грн. (середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені за жовтень - листопад 2013 року), 1500 (грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку), законним та обґрунтованим. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення моральної (немайнової) шкоди суд враховує суть цих позовних вимог, характер, обсяг та тривалість моральних страждань позивача, суттєвість вимушених змін в життєвих відносинах та з урахуванням вимог розумності та справедливості вважає за необхідне стягнути моральну (немайнову) шкоду у заявленому розмірі 2000 грн. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved