Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

[PERSON] 13 квітня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача територіальної громади в особі Дніпровської міськради, третя особа: Друга дніпровська держнотконтора про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом за правом представлення. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року позов залишено без руху, а позивачу запропоновано усунути недоліки з додержанням вимог п.п. 2, 9 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 2 травня 2018 року позивачем було подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2018 року позовну заяву судом було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2018 року підготовче засіданні було закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач у своєму позові посилався на те, що він є двоюрідним братом [PERSON], померлого [INFO] Після його смерті відкрилася спадщина, про прийняття якої він звернувся до нотконтори із заявою, проте постановою нотаріуса позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності доказів родинних відносин із померлим. Про наявність родинних відносин свідчать наступні факти. Мати позивача - [PERSON], яка померла [INFO], є рідною сестрою матері [PERSON], померлого [INFO] - [PERSON]., померлої [INFO]. [PERSON] народилася [INFO] у м. Кіровабад Азербайджанської РСР. [PERSON] народилася [INFO] у м. Кіровабад Азербайджанської РСР. Свідоцтво про народження та актовий запис про народження [PERSON] не збереглися, та отримати їх немає можливості, оскільки вона народилася на території іншої держави. Батьками [PERSON] і [PERSON] були [PERSON] і [PERSON] [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], позивач. У 1963 році [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Від цього шлюбу [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] У 1976 році родина [PERSON] переїхала до м. Дніпропетровська. У період часу з 28 квітня 1981 року по 01 вересня 1981 року, з 15 вересня 1981 року по 15 вересня 1986 року, з 01 грудня 1987 року по 01 квітня 1990 року позивач був зареєстрований та проживав у своєї тітки, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] проживала у м. Дніпропетровську з грудня 1991 року до моменту смерті, яка настала [INFO]. [INFO] [PERSON] помер, позивач здійснив його поховання, оскільки інших родичів померлий не мав. [PERSON], померлому [INFO] належить квартира [ADDRESS]. У передбачений законом шестимісячний строк позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріуса Другої дніпровської держнотконтори йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності доказів родинного зв'язку з померлим, тому позивач змушений звернутися до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин: позивача та [PERSON], померлого [INFO] як двоюрідних братів, та визнання права власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] за правом представлення після смерті двоюрідного брата [PERSON], померлого [INFO] Позивач у своїй заяві до суду просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач територіальна громада в особі Дніпровської міськради про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, свого представника у судове засідання не направила, надала відзив, у якому зазначила, що позивачем не надано доказів, які підтверджують родинні відносини, та які засвідчують, що мати [PERSON] була рідною сестрою [PERSON], а також, яку частку у майні позивач бажає успадкувати після смерті [PERSON], померлого [INFO] Також відповідач зазначив, що [PERSON] не зазначає, у чому саме полягає порушення його прав відповідачем, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Третя особа Друга дніпровська держнотконтора свого представника у судове засідання не направила, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, неодноразово третьою особою було надано заяви про розгляд справи за відсутності її представника та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, вислухавши пояснення учасників справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Кіровабад Азербайджанської РСР, матір'ю [PERSON] є [PERSON] (а.с. 15). [PERSON], яка народилася [INFO] у м. Кіровабад Азербайджанської РСР, померла [INFO] (а.с. 16). Свідоцтво про народження матері позивача не збереглося. [PERSON] народилася [INFO] у м. Кіровабад Азербайджанської РСР, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). 10 грудня 1963 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 18). [PERSON] народився [INFO] у м. Кіровабад Азербайджанської РСР, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Згідно з даними довідки № 407 від 17 жовтня 2017 року, виданої КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міськради, [PERSON] був тимчасово зареєстрований за адресою: [ADDRESS] у період часу з 28 квітня 1981 року по 01 вересня 1981 року; з 15 вересня 1981 року по 15 вересня 1986 року; з 01 грудня 1987 року по 01 квітня 1990 року (а.с. 27). Крім того, в обліковій картці члена профспілки № 18132006 від 26 липня 1988 року домашню адресу [PERSON] зазначено - [ADDRESS] (а.с. 28). 26 березня 2018 року Дніпровський районним ВДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області № 446/14-32-101 у відповідності до Конвенції про правову допомогу у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року направлено до відділу РАЦС Кепезького району м. Гянджа (колишня назва Кіровабад) Азербайджанської Республіки запит про надання актового запису про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 107). Згідно з відомостями відповіді на запит від 06 червня 2018 року № 8-58, наданої заступником Державного архіву Азербайджанської Республіки, документи архівного фонду «Управління записів актів цивільного стану при Міністерстві юстиції Азербайджанської Республіки» за 1928 рік по Кіровабадському району Азербайджанської РСР на зберігання не надходили (а.с. 108). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особам. Таким чином, з урахуванням того, що дівоче прізвище , по батькові та місце народження [PERSON] збігається з прізвищем, по батькові та місцем народження [PERSON], суд приходить до висновку, що вони є рідними сестрами. За таких обставин, [PERSON], матір'ю якого є [PERSON], і [PERSON], матір'ю якого є [PERSON], між собою є двоюрідними братами. Також слід зазначити, що позивач декілька разів за адресою місцезнаходження спірної квартири, яка належала сім'ї [PERSON], був тимчасово зареєстрований і постійно проживав у ній тривалий час, що було також підтверджено сусідами [PERSON] та [PERSON] (а.с. 80, 103), а також [PERSON] (а.с. 65) у їх заявах. З урахуванням зазначених обставин, позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та його двоюрідним братом [PERSON], померлим [INFO] підлягають задоволенню. На підставі свідоцтва про право власності на житло, яке було видано Виконкомом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровська 05 січня 1994 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 19). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої дніпропетровської держнотконтори Гуніним О.В. 18 листопада 2009 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1344, [PERSON] набув право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 22). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 20). 27 жовтня 2017 року позивач звернувся до Другої дніпровської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 87 оберт). Окрім [PERSON], із заявою про прийняття спадщини до нот контори ніхто не звертався. (а.с. 87-97). У квартирі за адресою: [ADDRESS], було зареєстровано [PERSON], померлого [INFO] якого знято з реєстрації 10 жовтня 2017 року у зв'язку із смертю, на теперішній час зареєстрованих осіб у квартирі немає (а.с. 89 оберт). Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської держнотконтори [PERSON] від 22 березня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті [PERSON] на підставі відсутності можливості встановлення родинних відносин між заявником та померлим (а.с. 95 оберт). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України визначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1263 ЦК України встановлено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Відповідно до приписів ч.ч. 4, 5 ст. 1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. З матеріалів спадкової справи вбачається, що ніхто, окрім позивача, із заявою про прийняття спадщини до нотконтори не звертався, осіб, які проживали із померлим та були зареєстровані разом зі спадкодавцем, немає. Тому, з наданих суду доказів вбачається, що [PERSON], який двоюрідним братом померлого, має право на отримання спадщини, яка належала б його матері [PERSON] - рідній тітці померлого [PERSON] Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, оскільки інші спадкоємці після смерті [PERSON], померлого [INFO] окрім позивача, відсутні, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON], померлого [INFO] За таких обставин, позовні вимоги обґрунтовані, під час розгляду справи знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved