Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Теплик-Агро», в якому просила стягнути з відповідача нараховану та невиплачену йому заробітну плату в сумі 7945,34 грн. та судові витрати в сумі 1740 грн. (витрати на правову допомогу 1100 грн. та 640 грн. судового збору; на обгрунтування позовних вимог зазначила, [PERSON], власником земельної ділянки площею 2,5115 га на території Маломочульської сільської ради Теплицького району, 10 лютого 2011 року укладено договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Теплик-Агро», зазначена земельна ділянка використовувалася відповідачем, до 2014 року орендна плата відповідачем виплачувалася в передбачені договором строки, за 2015 рік розрахунок проведений частково, а за 2016 рік відповідачем йому не виплачено орендну плату зовсім, за його зверненнями розрахунку нарахованої орендної плати йому не надали, з отриманих в державній фіскальній службі України відомостей дізнався про те, що ТОВ «Теплик-Агро» йому була нарахована, але не виплачена орендна плата в сумі 9689,44 грн., з яких перераховано в бюджет 1744,10 грн., тобто заборгованість складає 7945,34 грн. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, вважав позовні вимоги недоведеними, оскільки у наданих позивачем відомостях з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДВС України про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо [PERSON] зазначено що ТОВ «Теплик-Агро» нараховано йому дохід за надання майна в лізинг, в договорі орендна плата за користування земельною ділянкою визначена, орендодавець не звертався до ТОВ «Теплик-Агро» з вимогою про видачу йому орендної плати в грошовій формі, тому відповідачем не було проведено розрахунку з [PERSON] В подальшому представник відповідача позовні вимоги визнав частково, в розмірі передбаченої договором оренди земельної ділянки, з урахуванням відрахування обов'язкових податкових платежів. З`ясувавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Теплицькою РДА, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,5115 га, кадастровий № [NUMBER], що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. 10 лютого 2011 року укладено договір оренди земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ «Теплик-Агро», відповідно до якого [PERSON], власником земельної ділянки площею 2,5115 га на території Маломочульської сільської ради Теплицького району відповідно до державного акта серії [NUMBER], передано ТОВ «Теплик-Агро» в оренду зазначену земельну ділянку строком на п'ять років, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 37823,20 грн., орендна плата становить 2000 грн. на рік, сплачується до 31 грудня щорічно. В 2016 році орендар використовував земельну ділянку [PERSON] для вирощування сільськогосподарських культур, однак орендну плату орендодавцю не сплатив. Стаття 10 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до п. 9,11 Договору оренди землі від 10.02.2011 р. (далі Договору) орендар вносить орендну плату в розмірі 2000 грн. в грошовій формі, що становить більше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в натуральній формі: пшениця 10 ц, ячмінь 6ц., кукурудза 4 ц, соняшник 1ц.; орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня. П. 5 Договору визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки 37 823,20 грн. Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За змістом частин 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Відповідно до положень ст. 1Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на довгострокове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Судом встановлено, що відповідач не сплатив позивачу орендну плату за 2016 рік в розмірі 2000 грн. до встановленого договором строку 31 грудня 2016 року, на даний час заборгованість по сплаті орендної плати [PERSON] не відшкодована. Згідно зіст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Пунктом 28 Договору встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендар зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату, визначену у договорі. Оскільки, ТОВ «Теплик-Агро» (орендар) використовував в 2016 році земельну ділянку [PERSON] (орендадовця), проте до 31 грудня 2016 року не сплатив орендної плати, яка становить 2000 грн., що більше 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки (37 823,20 грн. *3%=1134,70 грн.), то задля захисту права орендодавця на отримання орендної плати за договором оренди від 10 лютого 2011 року заборгованість в значеному в договорі її розмірі 2000 грн. необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити через недоведеність позовних вимог, оскільки відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів та утриманих податків № 4235 від 23.02.2017 р. про те, що [PERSON] нараховано ТОВ «Теплик Агро» 9689,44 грн., код 106, назва ознаки доходу: надання майна в лізинг, подана як доказ нарахованої орендної плати позивачем, судом до уваги не береться, оскільки не є належним доказом нарахування відповідачем орендної плати [PERSON] відповідно до умов зазначеного договору оренди, а зазначена обставина заперечується відповідачем. Заперечення позовних вимог відповідачем в частині доведених не ґрунтуються на вимогах закону, тому судом до уваги не беруться.

Outcome: partial