Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[INFO] після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований на земельній ділянці загальною площею 0, 30 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS]. Через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку /відсутність даних державної реєстрації/ єдиний спадкоємець за законом, позивач у справі - дружина померлого [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку з кадастровим номером 5310290301:01:001:0664 площею 0,30 га по [ADDRESS]. Рішенням Комсомольського міського суду від 01 липня 2013 року (а.с. 22) позовні вимоги [PERSON] були задоволені повністю - в порядку спадкування за законом за нею було визнане право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5310290301:01:001:0664 площею 0, 30 га по [ADDRESS]. 05 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою (а.с. 27) про перегляд ухваленого рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України, посилаючись на те, що кадастровий номер земельної ділянки, право власності на яку за нею визнав суд, був присвоєний з порушенням встановленого законом порядку і на разі нею отримані два витяги з Державного земельного кадастру на згадану земельну ділянку, кадастрові номери яких різняться з кадастровим номером, який існував на час ухвалення судового рішення. Приймаючи до уваги, що згадані обставини можуть вплинути на висновки суду щодо її прав на майно, позивач просить суд ухвалити нове рішення, яким в порядку спадкування за законом визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0, 30 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташовану по [ADDRESS] без зазначення її кадастрового номеру, який був присвоєний з порушенням встановленого законом порядку. Відповідач до суду не з'явився. Проти перегляду рішення за нововиявленими обставинами не заперечує. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши представлені нею докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Як вбачається із змісту наданої відділом Держземагенства інформації (а.с. 29), державний акт серії IV-ПЛ 049120 від 25 вересня 2002 року, яким посвідчене право власності батька покійного на земельну ділянку загальною площею 0, 30 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] є актом старого зразка і видавався без присвоєння кадастрового номеру. Кадастровий номер 5310290301:01:001:0664 є таким, що присвоєний з порушенням діючого законодавства. Виготовлена за заявою [PERSON] технічна документація на згадану земельну ділянку, яка на разі у відповідності до положень ЗУ «Про державний земельний кадастр» розмежована за окремим цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,25 га та ведення особистого селянського господарства - 0,0488 га відповідно має два кадастрові номери 5310290301:01:001:1666 та 5310290301:01:001:1665, на підтвердження яких заявниці видані відповідні витяги. Згідно із роз'ясненнями, що містяться в п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Отже, первинний кадастровий номер на спадкову земельну ділянку, присвоєння якого було здійснене з порушенням діючого земельного законодавства та наявність зареєстрованих у відповідності з положеннями ЗУ «Про державний земельний кадастр» двох кадастрових номерів на згадану земельну ділянку, що на разі розмежована за окремим цільовим призначенням є істотною обставиною в сенсі положень п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України, яка не була і не могла були відомою заявнику на час ухвалення судового рішення. У відповідності до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно з правилами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Приймаючи до уваги, що інші спадкоємці за законом відсутні, вимога позивача щодо визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, як дружини спадкодавця, підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved