Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] 13.11.2015 р. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 15000 грн за борговою розпискою від 07.09.2015 року, обґрунтовуючи це тим, що 07 вересня 2015 року [PERSON] взяла у нього позику в сумі 15000 грн під розписку і зобовязалась їх повернути до 07 жовтня 2015 року, однак до визначеного строку, незважаючи на неодноразові вимоги позивача, борг так і не повернула. До судового засідання від представника позивача надійшла заява з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. /а.с.17/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилась, по пошті надіслала заяву про визнання позову та з проханням провести розгляд справи без її участі . /а.с.15-16/ Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 27 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно вимог ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 07.09.2015 р. між сторонами по справі фактично відбулось укладання договору позики в письмовій формі, про що свідчить розписка [PERSON], за якою вона взяла в борг у [PERSON] 15000 грн, і зобовязалась їх повернути в строк до 07.10.2015 р. /а.с.4/ У відповідності до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За приписами ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначав позивач і ця обставина не спростована відповідачем, остання не повернула боргу в сумі 15000 грн, отже позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, в межах заявленого, оскільки ґрунтуються на законі та доведені у судовому засіданні. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує другій стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved