Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON]( далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради (далі - Відповідач), в якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, розташований за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що він постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В позові Позивач зазначив, що [INFO] померла його мати, [PERSON]. Після її смерти відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок, що розташований у [ADDRESS], який у цілому складається з літ. В - 1-1 коридор, 9,2 кв. м; 1-2 житлова, 9,6 кв. м; 1-3 житлова, 6,2 кв. м; 1-4 житлова, 11, 2 кв. м; 1-5 житлова, 18,1 кв. м; 1-6 кухня, 13,6 кв. м; 1-7 санвузол, 6,0, загальною площею - 73,9 кв. м, житловою площею - 45, 1 кв. м, господарських будівель та споруд: літ. Н - гараж, 71,2 кв. м; літ № 1 - огорожа, 2,5 кв. м; літ. ІІІ -вимощення, 66,0 кв. м. Однак за життя [PERSON] не оформила належним чином права на житловий будинок після смерті [PERSON] та [PERSON], які між собою є рідними сестрами, та яким належав на праві особистої власності зазначений будинок.[PERSON] - дочка [PERSON] За таких обставин Позивач позбавлений можливості отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину та реалізувати своє право на спадкове майно. В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, наявність згоди представника Позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності Відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, які є в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника Позивача, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, що підтверджується свідоцтвом про народження від 7 березня 1951 року та свідоцтвом про народження від 29 березня 1954 року, де в графі матір міститься запис «[PERSON]» а.с.9-10). Після укладення шлюбу кожна із сестер отримала прізвище чоловіка, внаслідок чого, прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]», а прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]». Рішенням Народного суду Ленінського району м. Одеси від 3 серпня 1960 року встановлено, що після смерті матері сторін, [PERSON] та [PERSON] оформили свідоцтво про спадкування на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, зареєстрованого в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу під № 207 стр. 24 кн. 107 від 26 грудня 1964 року, [PERSON] належить 14/25 часток домоволодіння, розташованого за вказаною адресою (а.с.12). [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності належить 11/25 часток домоволодіння, розташованого за вказаною адресоюзапис до реєстрової книги під № 207 стр. 24 кн. 107 (а.с.13). [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 23 липня 1949 року, актовий запис № 805( а.с. 15). [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] (а.с.14). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 26 жовтня 1977 року (а.с.16). Після їх смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Оскільки на момент смерті [PERSON] та [PERSON] діяв Цивільний кодекс УРСР в редакції від 18.07.1963 року, відносини з приводу спадкування їх майна регулюються нормами даного Кодексу. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] як єдиний спадкоємець прийняла спадщину на підставі ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Зазначене також підтверджується тим, що [PERSON] поводила себе як власник зазначеного будинку, доглядала за прибудинковою територією, здійснювала поточний ремонт внутрішніх приміщень. Відповідно до свідоцтва про одруження від 5 вересня 1970 року, [PERSON], 1947 року народження та [PERSON] 1949 року народження одружились 5 вересня 1970 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 3162. Після реєстрації одруження [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.20).. [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 02 серпня 1974 року, актовий запис № 1454 (а.с.17). [INFO] помер його батько [PERSON] про що в книзі реєстрації актів про смерть Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого району м. Одеси 09 липня 1984 зроблено актовий запис за № 5014 та видано свідоцтво про смерть (а.с.19). [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON], про що 16 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за № 3918 та видано свідоцтво про смерть (а.с.18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок, який у цілому складається з літ. В - 1-1 коридор, 9,2 кв. м; 1-2 житлова, 9,6 кв. м; 1-3 житлова, 6,2 кв. м; 1-4 житлова, 11, 2 кв. м; 1-5 житлова, 18,1 кв. м; 1-6 кухня, 13,6 кв. м; 1-7 санвузол, 6,0, загальною площею - 73,9 кв. м, житловою площею - 45, 1 кв. м, господарських будівель та споруд: літ. Н - гараж, 71,2 кв. м; літ № 1 - огорожа, 2,5 кв. м; літ. ІІІ -вимощення, 66,0 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS]. Як пояснив представник Позивача, [PERSON] постійно проживав разом з матір'ю у вказаному житловому будинку і зараз проживає за вказаною адресою. Згідно до змісту довідки ЖКС «Пересипський» від 29 жовтня 2013 року, [PERSON] дійсно проживає та зареєстрований за вказаною адресою з 29 травня 1991 року. Як вбачається зі змісту будинкової книги для прописки громадян, [PERSON] постійно проживав в будинку [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За життя [PERSON] заповіт не складала. Позивач у відповідності до ст.1261 ЦК України, відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Крім нього інших спадкоємців за законом немає. За таких обставин, приймаючи до уваги матеріали справи, факт прийняття [PERSON] спадщини після померлої [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України визнається доведеним суду. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до припису ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Судом встановлено, що за життя спадкодавця не проведено реєстрації права власності на житловий будинок та не отримано правовстановлюючого документу. Увесь обсяг наведених обставин свідчить про обґрунтованість відповідної вимоги Позивача й зумовлює наявність підстав для визнання за ним права власності на відповідний житловий будинок, розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Бехтерєва, буд. № 5 в порядку спадкування за законом. Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи фактичне прийняття спадщини Позивачем після смерті [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved