Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] 06.07.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля. Позивачка [PERSON] зазначала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 30.07.2004 року; під час шлюбу - у червні 2009 року вона разом з чоловіком за спільні кошти придбали автомобіль Opel Astra, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], номерний знак [NUMBER], який є спільною сумісною власністю подружжя; зазначений автомобіль був зареєстрований на ім»я відповідача [PERSON] (чоловіка). Приблизно у травні 2016 року вона (позивачка) дізналась про те, що відповідач перереєстрував автомобіль на свого батька [PERSON] (відповідача 2), шляхом укладення договору купівлі-продажу автомобіля від 04.03.2016 року; згоди на відчуження автомобіля позивачка не надавала. Оскільки відчужений автомобіль є цінним майном, згоду на продаж якого, у тому числі письмову, позивачка не надавала, тому відчуження автомобіля є неправомірним, чим порушені законні права позивачки, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким: визнати недійсним договір купівлі-продажу від 04.03.2016 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], - щодо автомобіля Opel Astra, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - [PERSON] уточнені позовні вимоги - в редакції від 15.08.2016 року підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві; відповідач [PERSON] позов фактично визнав, не заперечуючи обставини справи, викладені позивачкою у позовній заяві, просив позов задовольнити; відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився повторно; про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв-клопотань від нього не надходило. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, пояснення відповідача [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно наданої копії свідоцтва про шлюб - [PERSON] та [PERSON] (сторони) перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.07.2004 року (а.с.8); рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.09.2016 року (справа №753/8717/16-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано; зазначеним рішенням встановлено факт припинення ведення спільного господарства подружжям з серпня 2015 року, спільних дітей від шлюбу вони не мають; зазначене рішення набрало законної сили (а.с.63). Ствердження позивачки [PERSON] про те, що під час шлюбу подружжям було придбано автомобіль Opel Astra, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], 2009 року випуску, номерний знак [NUMBER], який є спільною сумісною власністю позивачки та відповідача 1, підтверджуються копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 12.06.2009 року [NUMBER] на ім»я [PERSON] (відповідача 1) і не заперечується останнім. Згідно довідки Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України від 16.08.2016 року №31/26-11643 та копії облікової картки [NUMBER] від 04.03.2016 року на автомобіль Opel Astra, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], 2009 року випуску, номерний знак [NUMBER] - право власності на зазначений автомобіль було перереєстровано на нового власника - [PERSON], [INFO] (ідентифікаційний номер - [NUMBER]) на підставі договору купівлі-продажу №3602/8047 від 04.03.2016 року, який видав Територіальний сервісний центр №8041 м. Києва, [PERSON] було видане свідоцтво [NUMBER] від 04.03.2016 року (а.с.42-43, 77-82). Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.6, 627 ЦК України сторони договору є вільними в укладенні договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною 1, 3, 5 ст.203 цього Кодексу. Відповідачем [PERSON] будь-яких пояснень або заперечень по суті справи судові не надано. Ствердження позивачки [PERSON] про те, що вона не давала згоду чоловікові на відчуження автомобіля у будь-якій формі; при цьому, сторони раніше спільно користувались спірним автомобілем, сторони договору фактично не проводили розрахунків за автомобіль, не заперечуються відповідачем [PERSON], який позов визнав повністю та просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.68, 69 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.65 СК України - дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою; при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя; дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового; для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Відповідач [PERSON] не заперечує наявність спірного автомобіля та користування ним; по факту перереєстрації автомобіля на ім»я [PERSON] (батька) реєстраційний номерний знак на спірний автомобіль залишився незмінним. Отже, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] також підлягають стягненню на користь позивачки [PERSON] судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. (а.с.2).

Outcome: approved