Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] 20.01.2014 року звернулись до суду з вищевказаним позовом. Зазначали, що 30 липня 2011 року, близько 21 години 00 хвилин, в темний час доби, при ввімкненому міському електроосвітленні, по сухому асфальтобетонному покриттю підсудний [PERSON] керуючи автомобілем “Део-Ланос” державний номерний знак [NUMBER], рухався по пр. 50 років Жовтня в м. Кременчуці, в напрямку від вул. Воїнів Інтернаціоналістів до вул. Маршала Жукова. В цей же час, проїзну частину проспекту 50 років Жовтня в зоні пішохідного переходу, справа-наліво відносно руху автомобіля, переходили потерпілі [PERSON] та [PERSON], який на плечах ніс малолітню дитину [PERSON] Рухаючись у вказаному напрямку, підсудний [PERSON], порушуючи п.п. 12.3, 18.1 «Правил дорожнього руху України», допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на потерпілих [PERSON] та [PERSON] внаслідок чого [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляд закритого перелому 5-ї плюстневої кістки правої стопи, а потерпілий [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження у вигляді : - травми грудної клітини з переломами 5-8-го ребер зліва, садном на лівій половині грудної клітини, яка ускладнилася лівостороннім гемотораксом (кров в плевральній порожнині), колабуванням (спадінням) лівої легені та, легеневою едостатністю;травми живота з забоєм лівої нирки, садном на передній черевній стінці зліва;травми голови зі струсом головного мозку, ранами (наслідком загоєння яких є рубці) та саднами голови; травми нижніх та верхніх кінцівок з переломом середньої третини малогомілкової кістки лівої гомілки; перелому внутрішньої кісточки лівого гомілково-ступневого суглобу; перелому верхньої третини малогомілкової кістки правої гомілки; розриву заднього рогу латерального меніску правого колінного суглобу; неповним розривом колатеральної зв'язки правого колінного суглобу; саднами гомілково - ступневих та колінних суглобів, лівого стегна та лівого плеча; ранами (наслідком загоєння яких є рубці на лівому плечі та правому передпліччі. [PERSON] свою вину у вчинені встановленого судом злочину визнав повністю не оспорюючи фактичні обставини вчинення злочину та підтвердив, що вчинив його так та за таких обставин, як це вказано в описовій частині вироку та що ним вчинено злочин через необережність, яку він допустив керуючи автомобілем. Оскільки підсудний [PERSON], як особа, яка керує транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило заподіяння потерпілому [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень а потерпілій [PERSON] середньої тяжкості тілесні ушкодження, суд визнав його винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, призначивши покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України 3 (три) роки обмеження волі з позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. За результатами розгляду апеляційних скарг апеляційний суд Полтавської області своєю ухвалою від 22 січня 2013 року скасував вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 листопада 2012 року щодо [PERSON] в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди та витрат за юридичні послуги і справу в цій частині направив на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. Вирок в частині покарання засудженому апеляційний суд залишив в силі. Причиною для скасування вироку суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди та витрат за юридичні послуги стало те, що на думку суду апеляційної інстанції суд неправильно вирішив питання про стягнення з засудженого витрат за отримання юридичних послуг на користь [PERSON], яка є представником потерпілого. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою від 13 червня 2013 року його касаційну скаргу залишила без задоволення. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою від 26 вересня 2013 року відмовив у допуску кримінальної справи щодо [PERSON] до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2013 року. Справа в частині стягнення моральної шкоди, яка була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства знаходилася у провадженні судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Андрієць Д.Д. За заявою позивачів 14 жовтня 2013 вона була залишена без розгляду. В результаті скоєного злочину потерпілим спричинена матеріальна шкода, зміст якої складає вартість лікування. Для лікування було куплено велику кількість ліків і на їх купівлю витрачені значні кошти. У додатку до позовної заяви приведена таблиця в якій вказані номера товарних чеків на придбання ліків та їх вартість. Назв ліків та процедур, які необхідно було здійснювати вказані в копіях чеків та медичних документів. Загальна сума затрачених коштів, які підтверджуються чеками становить 45 669 гривень 27 копійок. Але сума, яка підтверджується документально менш ніж наполовину показує фактичні затрати, оскільки загальновідомий факт, те, що більша половина витрат не може бути доведена документально, оскільки існує велика кількість послуг, які не підтверджуються документально. Велику кількість дрібних товарів, таких як харчування та інші необхідні предмети та речі фізично неможливо фіксувати документально. Опис та розрахунок суми приведений позивачами з тою метою, щоб показати яку велику кількість ліків прийшлося вживати, що вже нанесло непоправну шкоду здоров'ю і посилило моральні страждання як [PERSON] так і членів сім'ї. Крім того зазначення суми матеріальної шкоди необхідно на той випадок, якщо [PERSON] заявить про те, що він вже відшкодував моральну шкоду раніше. Бажали зазначити, що він відшкодував лише частково матеріальну шкоду у зв'язку із чим позивачі не подають позову про відшкодування матеріальної шкоди. Крім матеріальної шкоди позивачам завдана значна моральна шкода. Моральна шкода виражена в тому нестерпному фізичному болі та душевних стражданнях, які зазнали позивачі від злочинних дій відповідача. Відповідно до вимог ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно вимог ст. 23 ЦК України яка визначає підстави, порядок та розмір відшкодування моральної шкоди особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Позивачі детально описали які моральні страждання вони пережили і переживають в теперішній час у зв'язку із тяжкими ушкодженнями здоров'я. Наскільки в значній мірі і безповоротно порушились нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми та ціла низка інших, перерахованих у позові негативних наслідків. У відповідності до вимог ст. 1167 ЦК України яка визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: - якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно вимог ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними наступними змінами, а саме п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зважаючи на вказані вимоги Пленуму Верховного Суду України, враховуючи ті великі фізичні та душевні страждання які перенесли позивачі вважають той розмір моральної шкоди, який ми просять суд стягти з [PERSON] справедливим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог п.10 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України при заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Позивачі просили суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] спричинену ушкодженням здоров'я потерпілого, заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень дружині потерпілого [PERSON], тілесних ушкоджень малолітній дитині [PERSON] [INFO], спричиненими 30 липня 2011 року біля 21.00 годин в результаті ДТП по проспекту 50 років Жовтня в м. Кременчуці моральну шкоду в сумі 300 000 (триста тисяч) гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] спричинену ушкодженням здоров'я потерпілої, заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тілесних ушкоджень малолітній дитині [PERSON] [INFO], спричиненими 30 липня 2011 року біля 21.00 годин в результаті ДТП по проспекту 50 років Жовтня в м. Кременчуці моральну шкоду в сумі 300 000 (триста тисяч) гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] спричинену ушкодженням здоров'я членам сім'ї, близьким родичам, сину [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, невістці [PERSON] тілесних ушкоджень, малолітньому внуку [PERSON] [INFO], спричиненими 30 липня 2011 року біля 21.00 годин в результаті ДТП по проспекту 50 років Жовтня в м. Кременчуці моральну шкоду в сумі 200 000 (двісті тисяч) гривень. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та представник [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити його з підстав наведених позові. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] надали суду письмові заперечення. В задоволенні позову просили відмовити в повному обсязі. Представник відповідача - АТ «СК» АХА Страхування» у судове засідання не з'явився. 18.02.2014 року надіслав на адресу суду заперечення проти позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що 30 липня 2011 року, близько 21 години 00 хвилин, в темний час доби, при ввімкненому міському електроосвітленні, по сухому асфальтобетонному покриттю підсудний [PERSON] керуючи автомобілем “Део-Ланос” державний номерний знак [NUMBER], рухався по пр. 50 років Жовтня в м. Кременчуці, в напрямку від вул. Воїнів Інтернаціоналістів до вул. Маршала Жукова. В цей же час, проїзну частину проспекту 50 років Жовтня в зоні пішохідного переходу, справа-наліво відносно руху автомобіля, переходили потерпілі [PERSON] та [PERSON], який на плечах ніс малолітню дитину [PERSON] Рухаючись у вказаному напрямку, підсудний [PERSON], порушуючи п.п. 12.3, 18.1 «Правил дорожнього руху України», допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на потерпілих [PERSON] та [PERSON] внаслідок чого [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляд закритого перелому 5-ї плюстневої кістки правої стопи, потерпілий [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: травми грудної клітини з переломами 5-8-го ребер зліва, садном на лівій половині грудної клітини, яка ускладнилася лівостороннім гемотораксом (кров в плевральній порожнині), колабуванням (спадінням) лівої легені та, легеневою недостатністю;травми живота з забоєм лівої нирки, садном на передній черевній стінці зліва;травми голови зі струсом головного мозку, ранами (наслідком загоєння яких є рубці) та саднами голови; травми нижніх та верхніх кінцівок з переломом середньої третини малогомілкової кістки лівої гомілки; перелому внутрішньої кісточки лівого гомілково-ступневого суглобу; перелому верхньої третини малогомілкової кістки правої гомілки; розриву заднього рогу латерального меніску правого колінного суглобу; неповним розривом колатеральної зв'язки правого колінного суглобу; саднами гомілково - ступневих та колінних суглобів, лівого стегна та лівого плеча; ранами (наслідком загоєння яких є рубці на лівому плечі та правому передпліччі, а малолітній [PERSON] тілесні ушкодження, що по ступені тяж есті відносять до легких. [PERSON] є матір'ю потерпілого [PERSON] та стала безпосереднім учасником усунення наслідків дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] свою вину у вчинені встановленого судом злочину визнав повністю не оспорюючи фактичні обставини вчинення злочину та підтвердив, що вчинив його так та за таких обставин, як це вказано в описовій частині вироку та що ним вчинено злочин через необережність, яку він допустив керуючи автомобілем. Оскільки підсудний [PERSON], як особа, яка керує транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило заподіяння потерпілому [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень а потерпілій [PERSON] середньої тяжкості тілесні ушкодження, суд визнав його винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, призначивши покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України 3 (три) роки обмеження волі з позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. На вирок суду були подані апеляційні скарги. За результатами розгляду апеляційних скарг апеляційний суд Полтавської області своєю ухвалою від 22 січня 2013 року скасував вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 листопада 2012 року щодо [PERSON] в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди та витрат за юридичні послуги і справу в цій частині направив на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. Вирок в частині покарання засудженому апеляційний суд залишив в силі. [PERSON] подав касаційну скаргу на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 листопада 2012 року в частині призначення кримінального покарання [PERSON] у зв'язку із м'якістю покарання. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою від 13 червня 2013 року його касаційну скаргу залишила без задоволення. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою він подав заяву до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ про допуск до провадження Верховного Суду України кримінальної справи щодо [PERSON] для перегляду ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2013 року в порядку ст. 400-12 ч.1 п.1 КПК України 1960 року. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою від 26 вересня 2013 року відмовив у допуску кримінальної справи щодо [PERSON] до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2013 року. В результаті скоєного злочину потерпілим спричинена матеріальна шкода, зміст якої складає вартість лікування. Для лікування було куплено велику кількість ліків і на їх купівлю витрачені значні кошти. У додатках до позовної заяви приведені номера товарних чеків на придбання ліків та їх вартість. Назв ліків та процедур, які необхідно було здійснювати вказані в копіях чеків та медичних документів. Загальна сума затрачених коштів, які підтверджуються чеками становить 45 669 гривень 27 копійок. Крім матеріальної шкоди позивачам завдана моральна шкода. Відповідно до вимог ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно вимог ст. 23 ЦК України яка визначає підстави, порядок та розмір відшкодування моральної шкоди особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. 5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України№4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Позивачі детально описали які моральні страждання вони пережили і переживають в теперішній час у зв'язку із тяжкими ушкодженнями здоров'я. Наскільки порушились нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми та ціла низка інших, перерахованих у позові негативних наслідків. У відповідності до вимог ст. 1167 ЦК України яка визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: - якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно вимог ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними наступними змінами, а саме п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При встановлені розміру моральної шкоди, завданої [PERSON] суд, враховуючи тяжкість, характер та обсяг вимушених змін у життєвих стосунках та страждань, яких зазнав позивач [PERSON] у зв'язку з завданою шкодою його здоров'ю , здоров'ю його дружини та сина (їх тривалість та можливості відновлення), виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за можливе стягнути на відшкодування моральної шкоди з [PERSON] на його користь - 150000 грн. При встановлені розміру моральної шкоди, завданої [PERSON] суд, враховуючи тяжкість, характер та обсяг вимушених змін у життєвих стосунках та страждань, яких зазнав позивач [PERSON] у зв'язку з завданою шкодою її здоров'ю , здоров'ю його чоловіка та сина (їх тривалість та можливості відновлення), виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за можливе стягнути на відшкодування моральної шкоди з [PERSON] на її користь - 150000 грн. При встановлені розміру моральної шкоди, завданої [PERSON] суд, враховуючи тяжкість, характер та обсяг вимушених змін у життєвих стосунках та страждань, яких зазнав позивач [PERSON] у зв'язку з завданою шкодою здоров'ю членам її родини: сина, невістки та онука (їх тривалість та можливості відновлення), виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за можливе стягнути на відшкодування моральної шкоди з [PERSON] на її користь - 100000 грн.

Outcome: partial