Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Одеської міської ради, в якому просять визнати за ними право власності на 1/2 частину (по 1/6 за кожним) квартири [ADDRESS], яка в цілому складається з: житлової площі - 24,5кв.м., в тому числі: 1-а кімната площею 13,3кв.м., 2-а кімната площею 11,2кв.м., кухня площею 7,9кв.м., ванна кімната, санвузол площею 2,9кв.м., коридор площею 7,9кв.м., вбудована шафа площею 0,6кв.м., лоджія площею 3,0кв.м., загальна площа квартири складає 46,81кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на те, що квартира [ADDRESS], належить на праві власності в рівних частках позивачці - [PERSON] та її сину - [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою 13 травня 1993року та зареєстровано в реєстрі під №1-2837. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 10.09.1998року під №291пр. стр.157 реєстр 122. 28 грудня 1966року, як зазначають позивачі, позивачка - [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON], після розірвання шлюбу отримала прізвище «[PERSON]». Позивачі вказують, що [INFO] помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Також, позивачі зазначають, що вони є спадкоємцями першої черги за законом, після смерті [PERSON] ([PERSON] його мати, [PERSON] його дружина, [PERSON] його донька). У встановлений законом строк вони звернулися до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю оригіналу реєстраційного посвідчення, виданого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації від 10.09.1998року за №20735.092., на ім'я [PERSON], у зв'язку з чим, [PERSON], [PERSON], [PERSON] були вимушені звернутися до суду із відповідними позовом. У судове засідання 29.05.2014року позивачі не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, але надіслали на адресу суду заяву, в якій просили суд розглянути справу за їх відсутності, а також зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять суд їх задовольнити та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача - Одеської міської ради про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 41) та ознайомленням представника з матеріалами справи (а.с. 42), у судове засідання 29.05.2014року не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою позивачів Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 10.06.1961року Сталіно - Калінінським бюро ЗАГС, серія [NUMBER] (а.с. 13). 28.12.1966року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було припинено, після припинення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про припинення шлюбу, яке наявне у матеріалах справи (а.с. 13). З матеріалів справи також вбачається, що [INFO] у [PERSON] народилася донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 16). 06.09.2008року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 06.09.2008року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського управління юстиції м. Одеси, актовий запис №491 (а.с. 14). [PERSON] та його матері - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.08.1996року, виданого Третьою Одеською державною нотаріальною контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-2837 належала на праві приватної власності в рівних частках квартира [ADDRESS], тобто по 1/2 кожному (а.с. 18). Право власності [PERSON] на ? частину зазначеної квартири було зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 10.09.1998року за №122-стр. 157-кн. 291пр. (а.с. 18 на звороті). Крім того, з копії реєстраційного посвідчення, виданого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 10.09.1998року вбачається, що ? частина квартири за [ADDRESS], зареєстрована за [PERSON] в реєстровій книзі №291пр. під реєстр. №122 стр. 157 (а.с. 19). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15) та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини вказаної квартири. 21.09.2013року [PERSON] (донька померлого [PERSON]) зареєструвала шлюб з [PERSON], після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 17). На виконання вимог ухвали суду від 24.02.2014року Третя Одеська державна нотаріальна контора надіслала суду завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 50-81), зі змісту якої вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його мати - [PERSON], його дружина - [PERSON] та донька - [PERSON], які своєчасно (тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку) звернулися до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, про що свідчать наявні в матеріалах спадкової справи копії їх заяв. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 листопада 2013року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] в зв'язку з тим, що не надано документів, які посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно, тобто у зв'язку з відсутністю оригіналу реєстраційного посвідчення, виданого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 10.09.1998року за №20735.092 (а.с. 27-28). Крім того, з відповіді КП «БТІ» ОМР на ухвалу суду від 24.02.2014року вбачається, що станом на 31.12.2012року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], [PERSON] в рівних частках на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою 29.06.1996року реєстровий №1-2837 (а.с. 45). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином, судом встановлено, що спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], які звернулися із заявою про прийняття спадщини, є його мати - [PERSON], його дружина - [PERSON] та його донька - [PERSON] Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли, оскільки подали нотаріусу заяви про її прийняття, із заявами про відмову від спадщини не зверталися, однак свідоцтва про право на спадщину не отримали. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5, ст. 1268). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги і те, що відсутність оригіналу реєстраційного посвідчення [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS], призвела до неможливості [PERSON], [PERSON] та [PERSON] оформити свої спадкові права щодо цієї квартири, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду їх право захистити неможливо. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачами не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved