Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, звернулись до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Людмила Іванівна, у якому просять: визнати за [PERSON] право власності на 2/7 частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , з яких 1/7 частина в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та 1/7 частина, як за членом колишнього колгоспного двору; визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по 1/7 частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , кожному, як за членами колишнього колгоспного двору. В обґрунтування заявлених вимог, вказують на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , який помер [INFO] та станом на 1991 рік в ньому проживали та були зареєстровані: його дружина [PERSON] , його дочка [PERSON] , його зять [PERSON] , його онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на 1/7 частину житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Дружина померлого [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину, так як постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші спадкоємці не зверталися. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом позивач [PERSON] не може через те, що даний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами зареєстрований за колгоспним двором, який складається з шести членів, головою якого є [PERSON] . Враховуючи вказані обставини, позивачі звернулися до суду для визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] за рішенням суду. Ухвалою суду від 17 березня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14 квітня 2021 року, яке було відкладено на 19 квітня 2021 року. Позивачі в судове засідання не з`явилися, у заяві про уточненення позовних вимог просили справу розглядати за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача Теребовлянської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Людмила Іванівна в судове засідання не з`явилася, про місце та час слухання справи була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 02 квітня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , належить до колгоспного двору, що складається з 6-ти членів, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної Ради народних депутатів № 79 від 15 березня 1988 року «Про оформлення права власності на жилі будинки» (а.с.35). Відповідно до довідки №09-04/05/60, виданої 22 лютого 2021 року виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області, домогосподарство, яке знаходиться по [ADDRESS] , є колгоспним двором та станом на 15.04.1991 рік головою двору був [PERSON] і його сім`я складалась з наступних осіб: його дружина [PERSON] , його дочка [PERSON] , його зять [PERSON] , його онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.37). За даними технічного паспорту, виготовленого 09 листопада 2020 року Теребовлянським бюро технічної інвентаризації та довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації від 25.11.2020 житловий будинок, розташований по [ADDRESS] має загальну площу 209,3 кв.м., житлову - 119,2 кв.м. Всі добудови та перепланування проведені до 1992 року та на що не потрібно дозволу на початок будівельних робіт (а.с.38-46) Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] належав до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відтак, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало по 1/7 частки житлового будинку кожному. 03 серпня 1963 року у м. Тернопіль [PERSON] та [PERSON] одружились і після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Плебанівка, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.22). 13 червня 2009 року [PERSON] та [PERSON] одружились і після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області (а.с.21). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Плебанівка, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.25). 30 травня 2020 року [PERSON] та [PERSON] одружились і після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с.28). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Плебанівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільській області, [PERSON] помер [INFO] в с.Плебанівка, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.33). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на 1/7 частину житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заповіту [PERSON] щодо належного йому майна не складав. Відповідно до довідки №09-04/05/58, виданої 22 лютого 2021 року виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області, [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , та на день смерті останнього за даною адресою були зареєстровані: його дружина [PERSON] , його зять [PERSON] , його онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.34). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою за № 128/02-31 від 03 березня 2021 року, вбачається, що при розгляді документів, а саме: свідоцтва про смерть, довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації 22 лютого 2021 року за № 09-04/05/58, було встановлено, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] зареєстрований за колгоспним двором, який складається з шести членів, головою якого є [PERSON] (а.с.48). Відповідно до копії висновку про вартість майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , станом на 04 березня 2021 року вартість вищевказаного житлового будинку із господарськими будівлями становить 232200 (двісті тридцять дві тисячі двісті) грн (а.с.47). Оскільки [PERSON] помер [INFO] , тому до правовідносин щодо спадкування після його смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) 2003 року. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зістаттею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на 1/7 частину житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок мав статус колгоспного двору. Дружина померлого [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину, так як постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші спадкоємці не зверталися. Однак, отримати в Теребовлянській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом позивач [PERSON] не може через те, що даний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами зареєстрований за колгоспним двором, тобто відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що право позивачів має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно. За умовами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів частини 1 статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Пунктом 1 частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачі не можуть реалізувати своїх прав, їхні права підлягають судовому захисту, а позов до задоволення шляхом: визнання за [PERSON] право власності на 2/7 частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , з яких 1/7 частина в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та 1/7 частина, як за членом колишнього колгоспного двору; визнання за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності по 1/7 частини кожному житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , як за членами колишнього колгоспного двору.

Outcome: approved