Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] 08.10.2015 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на період навчання, у розмірі 800 гривень щомісячно. В судовому засіданні [PERSON] зменшила розмір аліментів, які просить стягнути на її користь з відповідача, до 700 гривень щомісячно. Позивач пояснила, що з 01.09.2015 року вона за контрактом навчається на другому курсі Ізмаїльського державного гуманітарного університету, на денній (стаціонарній) формі навчання, за спеціальністю «Соціальна педагогіка». Згідно з договором про надання освітньої послуги (навчання) № 313 від 28.09.2015 року, термін навчання складає: з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року. Вартість навчання: другий курс (2015/2016 роки) - 6500 гривень; 3 курс (2016/2017 роки) - 7000 гривень; 4 курс (2017/2015 роки) - 7400 гривень. Окрім вартості навчання за контрактом позивач несе ще й інші щомісячні витрати, які складаються з наступного: 3200 гривень щорічна вартість проживання у гуртожитку; 900 гривень щомісячна вартість харчування; 200-250 гривень щоденні транспортні та інші витрати. Оскільки позивач навчається на денній формі навчання і позбавлена можливості самостійно заробляти, усі вищевказані витрати оплачує її матір. Батько - [PERSON], ніякої матеріальної допомоги позивачці не надає, мотивуючи це тим, що у нього є інша родина, яку потрібно утримувати, а заробітна плата в нього дуже мала. На підставі викладеного [PERSON] просить суд задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на період навчання, у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання - до 30.06.2018 року. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково та пояснили, що відповідач згоден сплачувати на користь [PERSON] аліменти на її утримання, у розмірі 200 гривень щомісячно. Відповідач зазначає, що він працює водієм та отримує заробітну плату у розмірі 1500 гривень щомісячно. При цьому на утриманні [PERSON] перебуває малолітня донька [PERSON], [INFO], та дружина [PERSON], яка на теперішній час не працює. Також представник відповідача зазначив, що у відповідності до вимог чинного законодавства, обидва батьки повинні надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка навчається, а виходячи з розміру аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, випливає, що [PERSON] вважає, що фактично усі її витрати на навчання повинен сплачувати [PERSON] На підставі вищевикладеного позивач та його представник просять суд задовольнити позов частково, стягнувши з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 200 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, судом достовірно встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини: Так судом достовірно встановлено і не оспорюється сторонами, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 17.01.2014 року /а.с. 3/. Згідно з договором № 313 від 28.09.2015 року [PERSON] з 01.09.2015 року навчається на 2 курсі Ізмаїльського державного гуманітарного університету, на контрактній денній формі навчання, за спеціальністю «Соціальна педагогіка». Термін навчання становить: з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року. Вартість контрактної форми навчання становить: другий курс (2015/2016 роки) - 6500 гривень; 3 курс (2016/2017 роки) - 7000 гривень; 4 курс (2017/2015 роки) - 7400 гривень /а.с. 10/. У відповідності до довідки № 03 від 07.10.2015 року [PERSON], студентка другого курсу Ізмаїльського гуманітарного університету, на час навчання з 01.09.2015 року, мешкає, але не зареєстрована у гуртожитку університету за адресою: [ADDRESS] /а.с. 7/. У відповідності до квитанції № 62, [PERSON] сплатила 1620 гривень у якості оплати за проживання у гуртожитку /а.с. 8/. Згідно з квитанцією № 22 від 28.09.2015 року [PERSON] сплатила3250 гривень у якості оплати за навчання у Ізмаїльському державному гуманітарному університеті /а.с. 9/. У довідці № 80 від 28.01.2016 року за підписом Саф'янського сільського голови зазначено, що [PERSON], [INFO] мешкає в [ADDRESS]. До складу його сім'ї входять: [PERSON], [INFO] - дружина; [PERSON], [INFO] - донька /а.с. 24/. Відповідно до довідки № 792 від 11.02.2016 року, виданої Ізмаїльським міськрайонним центром зайнятості [PERSON] з 02.02.2016 року перебуває на обліку, як безробітна /а.с. 23/. Відповідно до довідки № 0802/1 від 08.02.2016 року виданої ФОП [PERSON] [PERSON] працює водієм та його заробітна плата у період з вересня 2015 року по лютий 2016 року складає 1500 гривень щомісячно /а.с. 22/. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином в судовому засіданні було достовірно встановлено, що оскільки після досягнення повноліття [PERSON] до 30.06.2018 року продовжує навчатись на контрактній, денній формі навчання у Ізмаїльському державному гуманітарному університеті і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу (оскільки офіційно працевлаштований та щомісячно отримує заробітну плату), суд вважає позов в частині стягнення аліментів обґрунтованим та підлягаючім задоволенню. Однак, враховуючі обставини передбачені ст. 182 СК України, які мають істотне значення для вирішення спору, суд не може погодитись з розміром аліментів які просить стягнути позивачка, та,

Outcome: partial