Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

[PERSON] 04 грудня 2020 року звернулася до суду з позовом до Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування посилаючись, що [INFO] померла [PERSON] (до реєстрації шлюбу прізвище якої було [PERSON] ), спадщину після якої у вигляді земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах в с. Піщане Кременчуцького району Полтавської області прийняли, оскільки були зареєстровані та проживали разом з нею чоловік [PERSON] та син [PERSON] , який [INFO] помер та спадщину після якого прийняв його батько [PERSON] , який за життя залишив на її ім`я заповіт на все своє майно. [INFO] [PERSON] помер, вона є його спадкоємцем майна за заповітом та звернулася до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області із заявою про оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку (пай), але 27 листопада 2020 року державний нотаріус Гуртова О.С. відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Просила суд встановити факт, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Дніпро» Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області серії ПЛ № 0115755 від 16.10.1997 виданий [PERSON] належить [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] на Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0115755 від 16.10.1997. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач Піщанська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Третя особа Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції у місті Кременчуці в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 21 жовтня 1967 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] одружився з [PERSON] , актовий запис №54 та остання отримала шлюбне прізвище « [PERSON] ». Сертифікат на право на земельну частку (паю) серії ПЛ № 0115755 від 16.10.1997 члена колективного сільськогосподарського підприємства «Дніпро» Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області виготовлений на [PERSON] , але нею не отриманий, що підтверджується довідкою Міськрайонного управління у Кременчуцькому районі та мм. Кременчуці, Горішніх Плавнях Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 01 грудня 2020 року № 873/122-20. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області серії ПЛ № 0115755 від 16.10.1997 виданий [PERSON] належить [PERSON] та встановлює зазначений факт, що необхідно позивачу для прийняття спадщини та не порушує нічиїх прав та свобод. Крім цього установлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після якої прийняли, оскільки проживали та були зареєстровані разом з нею на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області № 3300 від 01.10.2020, її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , але не оформили спадкових прав, мала право на земельну частку (пай) КСП «Дніпро» Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області площею 3,48 в умовних кадастрових гектарах згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ПЛ № 0115755 від 16.10.1997, що підтверджується листом Міськрайонного управління у Кременчуцькому районі та мм. Кременчуці, Горішніх Плавнях Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 01 грудня 2020 року № 873/122-20. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після якого прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований разом з ним на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області № 3498 від 01.10.2020 його батько [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 25 червня 2001 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 46. 05.02.1999 [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем Піщанської сільської Ради народних депутатів Скиба В.Л. за реєстровим номером 13, де все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося заповідав [PERSON] . Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 27 листопада 2020 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Гуртова О.С. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] на право на земельну частку (пай) на землю, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частинами 1,2 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що, оскільки, спадкодавцеві [PERSON] належало право на земельну частку (пай) КСП «Дніпро» Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ПЛ № 0115755 виданого 16.10.1997 на ім`я [PERSON] , то воно переходить і до його спадкоємця за заповітом [PERSON] . Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Outcome: approved