Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом, який уточнили і вказали, що 12. 07. 2014 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , від якого [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 15. 01. 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, місце проживання дитини не визначалося, донька залишилася мешкати з матір`ю. Судовим наказом, виданим Бердянським міськрайонним судом 27. 02. 2018 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини, заборгованість за аліментами відсутня. З літа 2018 року відповідачка стала обмежувати спілкування дитини з батьком та бабусею, створювала штучні перешкоди, переїхала на місце проживання свого співмешканця, в будинок не пускає, доньку для побачення не надає, на телефонні дзвінки не відповідає, змінила номер мобільного телефону. Вони зверталися до органу опіки та піклуванням, намагалися налагодити нормальний зв`язок і вирішити питання спілкування, було винесене рішення про встановлення часу, необхідного для побачення [PERSON] з донькою [PERSON] кожної неділі з 10 -00 до 18-00 год., проте вказане рішення відповідачка не виконує, дитину для побачення не надає. Звернення до органу поліції також не дало результату, тому вони звернулися до суду з цим позовом і просять: усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з донькою, [PERSON] з онукою з боку матері дитини [PERSON] , визначити способи спілкування батька: систематичні побачення щовівторка, щочетверга з 16 до 20-00 год. за місцем проживання батька без присутності матері; побачення кожну першу суботу місяця з 10-00 до 20-00 год. за місцем проживання батька без присутності матері; побачення кожну третю п`ятницю місяця з 16-00 до 18-00 год. неділі за місцем проживання батька без присутності матері, в тому числі для відвідування дитячих і розважальних заходів; побачення щороку 22. 03. З 10-00 до 20-00 год. на день народження батька [PERSON] за місцем проживання батька без присутності матері; у непарні роки 06 листопада свій день народження Денисова вікторія святкує разом з батьком з 10-00 до 20-00 год.; під час навчання у загальноосвітньому закладі другу половину осінніх, зимових, весняних канікул дитина проводить за місцем проживання батька; щороку у літній період проведення відпустки з донькою строком на 14 діб; у непарні роки святкові дні Новий рік (31. 01. - 01. 01 з ночівлею); Пасха, День праці (1 травня), День Конституції України (28 червня), День захисника України (14 жовтня) з 10-00 до 20-00 год. дитина перебуває за місцем проживання батька; у період хвороби дитини безперешкодне відвідування за місцем її фактичного знаходження (проживання); необмежене спілкування з донькою засобами телефонного, поштового, електронного та будь - якого іншого засобу зв`язку. Встановити [PERSON] наступні способи спілкування та виховання онуки [PERSON] , а саме: систематичні побачення щосереди з 16-00 до 20-00 год. з врахуванням режиму дня дитини в закладах освіти за місцем проживання бабусі без присутності матері, у тому числі для відвідування дитячих закладів, розважальних установ; побачення кожну другу неділю місяця з 10-00 до 20-00 год. за місцем проживання бабусі без присутності матері, у тому числі для відвідування дитячих закладів, розважальних установ; щороку 05 квітня з 10-00 до 20-00 год. на день народження бабусі [PERSON] за місцем проживання бабусі без присутності матері; щороку у літній період проведення відпустки з онукою з 01 липня до 07 липня включно; у період хвороби дитини безперешкодне відвідування за місцем її фактичного знаходження (проживання); необмежене спілкування з донькою засобами телефонного, поштового, електронного та будь - якого іншого засобу зв`язку. Встановити, що у дні, призначені для побачення з дитиною [PERSON] батько [PERSON] або бабуся [PERSON] забирають дитину у визначений час з місця її проживання, дитячого садка, школи, або гуртка та повертає у визначений час до місця її проживання. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник [PERSON] підтримали свої вимоги, просять задовольнити і пояснили, що з літа 2018 року вони позбавленні спілкування з дитиною, відповідачка відмовляється будь -яким чином домовлятися про способи побачення, ігнорує телефонні дзвінки, до будинку, де мешкає, не пускає, на запропоновані їй умови мирової угоди не погодилася, не підписала їх, всіляко знаходить різні причини для відкладення вирішення питання спілкування з дитиною, фактично знаходиться під впливом свого співмешканця та його родини, на переговори не йде, тому просять вирішити питання в судовому порядку, визначивши їм способи спілкування з дитиною, як вони пропонують. Відповідачка вдруге до суду не явилася, про дату слухання справи повідомлена належним чином, тому суд зі згоди позивачів на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення. В судовому засіданні 06. 11. 2019 року відповідачка погоджувалася на вирішення питання про визначення способів спілкування батька та бабусі з дитиною мирним шляхом, просила якийсь час дозволити побачення у її присутності, поки дитина звикне до позивачів, бо вона їх забула, погодилася підписати мирову угоду, але в подальшому від явки до суду ухилилася, мирову угоду не підписала, на телефонні дзвінки позивачів не відповідала, таким чином, суд робить висновок про небажання [PERSON] вирішувати питання мирним шляхом, з огляду на те, що протягом тривалого часу вона ухиляється від явки до суду, що унеможливлює вирішення питання по пред`явленому позову, суд розглядає справу по суті за її відсутності. Представник третьої особи до суду не явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у висновку щодо встановлення способів спілкування позивачів з дитиною зазначив, що вважає доцільним встановити [PERSON] час для особистого спілкування з донькою [PERSON] один будній день щотижня з 16-00 до 19-00 год., один вихідний день щотижня з 10-00 до 18-00 год.; [PERSON] встановити час спілкування з онукою [PERSON] один будній день щотижня з 16-00 до 19-00 год. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що їм відомо зі слів [PERSON] про те, що вже два роки ні вона, ні [PERSON] не бачили онуку та доньку [PERSON] , її мати [PERSON] перешкоджає їх спілкуванню, вони приїжджали до будинку, де вона проживає зі співмешканцем, але на них спускали собак, не дають бачити дитину, на телефонні дзвінки не відповідає. Вислухавши позивачів та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 липня 2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, виданого Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 363. Згідно свідоцтва про народження [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 15. 01. 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дитина залишилася проживати з матір`ю, але регулярно бачилася з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] . Позивачі вказують на те, що з літа 2018 року відповідачка припинила їх спілкування з дитиною без пояснення причин, на телефонні дзвінки не відповідала, номер телефону та адресу місця проживання змінила, усі намагання вирішити питання мирним шляхом ігнорувала. Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради № 299 від 14 серпня 2018 року «Про встановлення часу, необхідного для побачення батька з дитиною» за заявою [PERSON] останньому встановлено способи спілкування з донькою [PERSON] - кожної неділі з 10 -00 до 18-00 год., проте вказане рішення відповідачка не виконує, дитину для побачення позивачам не надає. У зв`язку з невиконанням вказаного рішення та відмовою надати можливість спілкування з донькою [PERSON] звертався до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про прийняття мір, проте отримав відповідь начальника Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про неможливість опитати [PERSON] у зв`язку з не встановленням місця її фактичного проживання, а за місцем її фактичного мешкання двері ніхто не відчиняє. Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 ст. 157 Сімейного Кодексу України ділі - СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Позивачі зазначають, що вони мають постійних дохід, за місцями роботи та проживання характеризуються позитивно, не є алко - або наркозалежними, [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів не має, не мають захворювань, які б становили загрозу для життя чи здоров`я дитини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Такі самі права на спілкування з онукою має і [PERSON] , що відповідає вимогам ч. 1, 2 ст. 257 СК України - баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] перешкоджає побаченню та спілкуванню батька [PERSON] з донькою та бабусі [PERSON] з онукою шляхом безпідставного ігнорування вимог про побачення, спілкування, не виконує рішення Служби у справах дітей Бердянської міської ради, що порушує право дитини на спілкування з іншими родичами і права позивачів на спілкування з дитиною. За час розгляду справі в суді, будучі обізнаною про те, що до неї пред`явлені ці позовні вимоги, жодного разу, не дивлячись на обіцянки в залі судового засідання, не надала дитину позивачам, створюючи штучні перешкоди та невмотивовані відмови. На запропоновані позивачами умови мирової угоди не погодилася, не підписала їх, своїх умов для можливості вирішення питання мирним шляхом не запропонувала. За цих обставин суд прийшов до висновку, що своїми діями відповідачка порушує умови статті 7 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка передбачає, що кожна дитина має право знати своїх батьків та має право на їх піклування; та ст. 9 - право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, рекомендації, висловлені у висновку органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради від 04. 09. 2019 року про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо, та бабусею, те, що перешкод у спілкуванні позивачів з дитиною, визначених законом, немає, суд вважає за необхідно частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] щодо способу та порядку спілкування з неповнолітньою [PERSON] .

Outcome: partial