Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] (далі - Позивачі), діючи через свого представника [PERSON] , звернулися до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування жилою площею в житловому приміщенні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . [PERSON] є власником 1/3 частини квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням економіки виконкому Глухівської міської ради 06.09.2000 згідно з розпорядженням від 06.09.2000 № 30. [PERSON] належить право власності на 2/3 частини квартири: на 1/3 частину згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим Управлінням економіки виконкому Глухівської міської ради 06.09.2000 згідно з розпорядженням від 06.09.2000 № 30; на 1/3 частину - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Глухівського міського нотаріального округу 18 березня 2019 року, реєстровий номер № 697. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають вони, а також в цьому житловому приміщенні з 22 квітня 2009 року зареєстрована [PERSON] , яка фактично в належну їм квартиру з того часу не вселялась, і не проживає в даному житловому приміщенні з 2009 року. Відповідач не приймає участі в утриманні квартири, не надає даних про свої доходи, у зв`язку з чим не можуть оформити субсидію на комунальні послуги. Відповідач не проживає в належній їм квартирі більше року, тому вважають, що вона втратила право проживання у цьому житловому приміщенні. Оскільки реєстрація відповідача у належній їм квартирі обмежує їхні права власності, вони не можуть розпорядитись нерухомим майном, не можуть оформити субсидію на комунальні послуги, тому і просять суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловою площею в житловому приміщенні, квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про надходження позовної заяви та відкриття провадження у справі через оголошення на сайті суду, відзиву не надала. Враховуючи, що від позивачів не надходили заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи та розгляд справи в спрощеному порядку без виклику сторін, суд вирішив розглянути справу в спрощеному порядку без винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням економіки виконкому Глухівської міської ради 06.09.2000 згідно з розпорядженням від 06.09.2000 № 30, є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є власником 2/3 частини квартири: 1/3 частина належить йому згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим Управлінням економіки виконкому Глухівської міської ради 06.09.2000 згідно з розпорядженням від 06.09.2000 № 30 (а.с.8); а 1/3 частина належить йому - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Глухівського міського нотаріального округу 18 березня 2019 року, реєстровий номер № 697 (а.с.10). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 184659284 від 15.10.2019 вбачається, що [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] (а.с.9). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 160383045 від 21.03.2019 вбачається, що [PERSON] належить 2/3 частини квартири [ADDRESS] (а.с.11). З довідок, виданих старшою будинку 26.08.2016, 21.11.2018, 21.01.2019, 21.02.2019, 29.03.2019, 25.04.2019, 30.07.2019, 29.08.2019, 27.09.2019, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає (а.с.12-20). З довідки № 70-04 виданою старшим інспектором відділу кадрової та правової роботи Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка від 12.06.2015 , вбачається, що [PERSON] працює в Полтавському національному технічному університеті імені Юрія Кондратюка на посаді завідувача музею з 31 липня 2012 року по теперішній час (а.с.21). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно із частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини першої статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно статті 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Відповідно до статті 72 Житлового Кодексу України (далі - ЖК України), визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із частиною першою статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до статті 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до роз`яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім`ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Із пояснень Позивачів викладених в позові та письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад шість місяців. Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у будинку порушує права Позивачів як власників, так як Позивачі обмежені у своєму праві розпорядження власністю, а крім того відповідач в будинку не проживає, витрат по утриманню житла не несе. За таких обставин суд приходить до висновку про визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловою площею в житловому приміщенні квартири [ADDRESS] , відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved