Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] 21.05.2018 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.11.2015 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. В позові зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини [PERSON], матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає. В даний час вона не працює, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення по догляду за дитиною та отримує щомісячно по 860 грн. Позивач вважає, що відповідач зобов'язаний надавати їй матеріальну допомогу в розмірі 2863 грн. щомісячно, враховуючи при цьому різницю між розміром мінімальної заробітної плати, який становить 3723 грн. та щомісячною допомогою, яку отримує в управлінні праці та соціального захисту населення по догляду за дитиною. У зв'язку з наведеним, посилаючись на ст. 84 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позивач просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на її утримання у розмірі 2863 грн. до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання тричі не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло, відзив на позов не подав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з'явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Нормами частин 1-3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07 листопада 2015 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №16, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ №089854, виданого 07 листопада 2015 року виконавчим комітетом Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОЛ №199370, виданого 19 вересня 2016 року виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 6). Згідно довідок за №5261 та №435, виданих 11 травня 2018 року управлінням соціального захисту населення Голованівської РДА Кіровоградської області, позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Голованівської РДА та їй відповідно до чинного законодавства з 01.09.2016 року по 31.08.2019 року призначено допомогу при народженні дитини. Розмір допомоги, яку отримує позивач становить 860 грн. щомісячно (а.с. 7-9). За нормами частин 1, 2, 4 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до частин 2, 4, 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, за змістом вказаної норми права, розмір утримання не пов'язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів, які має довести позивач, що визначено ст. 12 ЦПК України. Позивач в позовній заяві не зазначає докази, як на підставу можливості відповідача надавати їй матеріальну допомогу, а лише вказує на те, що відповідач не надає допомоги на утримання сина, а тому зобов'язаний утримувати і її до досягнення дитиною трьох років, однак з такими доводами позивача суд не погоджується, оскільки право позивача на отримання аліментів від відповідача виникає лише у випадку можливості останнім надавати таку допомогу. На підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, позивачем не надано жодного доказу про те, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, і навпаки, в позовній заяві позивач вказує, що відповідач в даний час не працює. Враховуючи, викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено аргументи, що відповідач може надавати їй допомогу, а тому в задоволенні позові слід відмовити. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України), а тому, враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору та заявлена вимога не підлягає задоволенню, судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп. мають бути компенсовані за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed