Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON] 24.02.2017 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Просив зобов`язати відповідачів дозволити йому після закінчення договору оренди з ТзоВ «Сварог-Буковина» у 2017 році використати для будівництва житлового будинку та господарських споруд належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, площею 1,0062 га, розташовану в урочищі «Гниловоди» с. Шебутинці Сокирянського району Чернівецької області, оскільки вона розташована на відстані 200 м. від діючої електромережі напругою 0,4 кВ. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце його проведення. Позивачем подано заяву про проведення судового засідання без його присутності. Представник позивача [PERSON] про причини своєї неявки суд не повідомив. Під час судового розгляду позивачем були уточнені позовні вимоги: просив зобов`язати відповідачів замінити належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, площею 0,25 га, розташовану в урочищі «Будівництво біля Гуйвана», за адресою: вул. Сковороди, буд. 62» с.Шебутинці Сокирянського району Чернівецької області, на ? частину належної йому на праві приватної власності земельної ділянки, площею 1,01 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шебутинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області. Крім того, під час судового розгляду додаткового пояснив, що Шебутинецька сільська рада Сокирянського району Чернівецької області не мала права надавати йому земельну ділянку для будівництва житлового будинку на відстані більше одного кілометра від лінії електромережі, оскільки вартість проведення ліній електромережі складає приблизно 250000 грн., що позбавляє позивача можливості проведення будівництва житлового будинку та проживання у ньому. Рішення про передачу йому даної земельної ділянки для будівництва житлового будинку він не оскаржував, оскільки на той час йому не було відомо щодо неможливості проведення ліній електромережі до даної земельної ділянки, а також про вартість такого проведення. Після виділення даної земельної ділянки він її огородив, завіз камінь та пісок. Однак, у подальшому використовував її виключно для вирощування городніх культур. На даний час він проживає в житловому будинку, який він успадкував після смерті свого батька. Будівництво нового житлового будинку він планує з метою залишення його у спадок своїм дітям. Представник відповідача Шебутинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки відповідач не має повноважень щодо вирішення питань, які є змістом позовних вимог. Зокрема, до повноважень сільської ради не входять питання щодо проведення заміни чи обміну належних позивачу на праві власності земельних ділянок різних цільових призначень. Крім того, навіть у разі звернення позивача щодо виділення йому під будівництво житлового будинку іншої земельної ділянки, у межах с.Шебутинці на даний час відсутні вільні земельні ділянки даного цільового призначення. Представником відповідача Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області [PERSON] подано письмову заяву про проведення судового засідання без її присутності, а також подано письмові заперечення на позовні вимоги, в яких зазначає, що вважає позовні вимоги безпідставними. Крім того, зазначає, що у грудні 2010 року позивач звертався до Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області щодо надання йому права на приватизацію земельної ділянки, однак листом від 04.01.2011 року йому була надана письмова відповідь, що оскільки ним не було розпочато будівництво у встановлений строк відповідно він використовував надану йому земельну ділянку не за призначенням її приватизація є неможливою. Крім того, 02.07.2016 року відповідач надав відповідь позивачу, що будівництво житлового будинку на розпайованій земельній ділянці площею 1,0062 га цільове призначення якої для ведення товарного виробництва суперечить п. 15 ч. «б» розділу Х Земельного кодексу України На підставі досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 07.10.1992 року Шебутинецькою сільською [PERSON] народних депутатів було прийнято рішення, в якому зазначено про надання [PERSON] у довічне успадковане володіння земельну ділянку в розмірі 0,25 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, а також видачу акта на довічне успадковане володіння землею по вул. Сковороди, 62 с. Шебутинці Сокирянського району Чернівецької області. Крім того, надано дозвіл [PERSON] на будівництво індивідуального житлового будинку та господарської будівлі згідно затвердженого проекту. Зобов`язано [PERSON] ефективно використовувати земельну ділянку відповідно до цільового призначення, протягом місяця з дня прийняття рішення одержати у районного архітектора будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, по закінченню будівництва житлового будинку вирішити питання про приймання його в експлуатацію та реєстрацію в бюро технічної інвентаризації. 17.01.1993 року інженером ПВАП [PERSON] було складеного генеральний план забудови даної земельної ділянки, однак його не було затвердженого архітектором району, а також складено акт виносу в натурі земельної ділянки під індивідуальне будівництво. Рішенням XVІІ сесії VІ скликання Шебутинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області № 04/17-14 від 12.03.2014 року позивачу [PERSON] було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в оренду за рахунок земель комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої в урочищі «Будівництво біля Гуйвана» с. Шебутинці Сокирянського району Чернівецької області. Чернівецькою регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» відповідно до договору від 04.08.2014 року позивачу [PERSON] було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо земельної ділянки, площею 0,25 га, цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої в урочищі «Будівництво біля Гуйвана» с. Шебутинці Сокирянського району Чернівецької області, кадастровий номер 7324089500:01:001:0347. Позивач не оскаржував вищезазначене рішення про передачу йому даної земельної ділянки для будівництва житлового будинку, оскільки на той час йому не було відомо щодо неможливості проведення ліній електромережі до даної земельної ділянки, а також про вартість такого проведення. 07.04.2014 року за вих. № 479 начальником Сокирянського РЕМ ПАТ «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» [PERSON] було надано відповідь позивачу [PERSON], в якій роз`яснено, що оскільки належна позивачу земельна ділянка розташована від існуючої мережі 0,4 кВ Сокирянського РЕМ на відстані біля одного кілометра, відповідно дане приєднання не є стандартним. Всі витрати, які пов`язані з проектуванням та послідуючим будівництвом електромереж сплачуються замовником. Приблизна вартість будівництва одного кілометра повітряної лінії 0,4 кВ складає в межах 200-250 тисяч грн.. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відлучення об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 383216802 від 23.03.2017 року, судом встановлено, що позивач [PERSON] є: - власником житлового будинку, розташованого за адресою: [PERSON], 38 с.Шебутинці Сокирянського району Чернівецької області (підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину. ВМЕ 020320, видане 16.06.2009 року Сокирянською державною нотаріальною конторою Чернівецької області); - власником земельної ділянки, площею 0,25 га, цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по вул. О.Кобилянської, 38 с. Шебутинці Сокирянського району Чернівецької області, кадастровий номер 7324089500:01:001:0387, дата державної реєстрації 17.02.2017 року (підстава виникнення права вланості: рішення органу місцевого самоврядування №71/09-16, видане 25.11.2016 року Шебутинецькою сільською радою Сокирянського району Чернівецької області) - власником земельної ділянки, площею 0,25 га, цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої в урочищі «Будівництво біля Гуйвана» с. Шебутинці Сокирянського району Чернівецької області, кадастровий номер 7324089500:01:001:0347, дата державної реєстрації 17.02.2017 року (підстава виникнення права власності: рішення органу місцевого самоврядування №71/09-16, видане 25.11.2016 року Шебутинецькою сільською радою Сокирянського району Чернівецької області); - співвласником (1/2 частини) земельної ділянки, площею 1,01 га, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шебутинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, кадастровий номер 7324089501:03:001:0151, дата державної реєстрації 28.10.2014 року (підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину серії 1-1305, виданий 09.11.2012 року державним нотаріусом Сокирянської державної нотаріальної контори Чернівецької області); - власником земельної ділянки, площею 1,01 га, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шебутинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, кадастровий номер 7324089501:03:001:0150, дата державної реєстрації 03.10.2013 року (підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку, серії та номер ЧВ 033548, виданий 12.09.2003 року Сокирянським районним відділом земельних ресурсів). Крім того, 03.10.2013 року щодо даної земельної ділянки зареєстрована договір оренди землі, укладений 10.08.2013 року між позивачем та ТзОВ «Сварог-Буковина» строком на 5 років. 16.10.2015 року Сокирянською районною державною адміністрацією Чернівецької області за вих. №Х-707 позивачу надавалася письмова відповідь, в якій роз`яснювалося щодо неможливості «заміни» земельних ділянок різного цільового призначення, а також щодо відсутності в межах с Шебутинці Сокирянського району Чернівецької області вільних ділянок для будівництва житлових будинків, що не позбавляє позивача можливості набути у власність іншу земельну ділянку за цивільно-правовою угодою. 28.03.2016 року Шебутинецькою сільською радою Сокирянського району Чернівецької області була надана письмова відповідь позивачу [PERSON] за вих. №85/02-15, в якій йому роз`яснювалося щодо неможливості проведення ним будівництва житлового будинку на розпайованій земельній ділянці площею 0,0062 га, цільового призначення «для ведення товарного виробництва», оскільки це суперечить п. 15 ч. «б» розділу» Х Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною третьою ст. 24 Закону України Про місцеве самоврядування від 21.05.1997 року №280/97 - ВР встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної [PERSON] і [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Статтею 14 Конституції України визначено, щ земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Частиною першою та другою ст. 4 ЗК України встановлено, що земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Відповідно до ст. 5 ЗК України земельне законодавство базується на таких принципах: а) поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; г) забезпечення раціонального використання та охорон земель; г) забезпечення гарантій прав на землю; д) пріоритету вимог екологічної безпеки. Нормами ЗК України визначено повноваження сільських рад у галузі земельних відносин (ст.12), а також повноваження місцевих державних адміністрації у зазначеній галузі (ст. 17). Нормами ЗК України врегульовані питання щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, зокрема положеннями ст. 20 ЗК України. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної [PERSON] Автономної Республіки Крим, Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення (ч.1). Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативи власників земельних ділянок . Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - [PERSON] міністрів Автономної Республікою Крим, обласною державною адміністрацію (ч.3). Частиною п`ятою зазначеної статті не передбачено можливості визначення власником виду використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31,33-37 цього Кодексу. Крім того, пунктом б) ч. 15 Розділу Х Перехідних положень ЗК України встановлено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натуру (на місцевості) власникам земельних ділянок (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Таким чином, зазначеними нормами не передбачено повноважень сільської ради або районної державної адміністрації щодо вирішення питання про заміну земельних ділянок різних цільових призначень або зміну цільового призначення земельних ділянок, які належать громадянам на праві приватної власності. Не передбачено таких повноважень і будь-якими іншими нормативно-правовими актами чинного земельного законодавства. Відповідно до частин першої та другої ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог до відповідачів слід відмовити у звязку з їх безпідставністю, оскільки положеннями чинного законодавства не передбачено повноважень відповідачів на вчинення дій, які позивач у своїх позовних вимогах просить суд зобов`язати їх вчинити. На підставі ст. 14, ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 4, 12, 17, 20, п. б) ч. 15 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України та

Outcome: dismissed