Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якої діє її представник [PERSON] , звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона\~\~являється власником\~\~житлового будинку садибного типу [ADDRESS] . В даному будинку зареєстровано місце проживання самої позивачки [PERSON] , її доньки [PERSON] та малолітнього онука [PERSON] , без реєстрації місця проживання мешкає відповідач [PERSON] .. підставами для вселення якого, стала свого часу згода [PERSON] через існування між ними на момент вселення споріднених стосунків, притаманних за деякими ознаками відносинам чоловіка та дружини. Наразі, від січня 2017 року сторони не підтримують раніше усталених між ними відносин. Відповідач [PERSON] не є членом сім`ї власника житла [PERSON] , не пов`язаний спільним побутом з нею та членами її родини, не має ордеру на вселення, між ним та позивачем не укладався договір найму чи піднайму житла, у зв`язку із чим відсутні будь-які правові підстави, які надають право відповідачеві на проживання на майбутнє в будинку, який є власністю позивача, оскільки підстави, які слугували для вселення свого часу відпали. Вважає, що [PERSON] проживає в спірному житлі без відповідних правових підстав, не є членом родини власника та не має права користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] у зв`язку із чим, підлягає виселенню з нього Ухвалою Чаплинського\~\~районного суду Херсонської області від 07 грудня\~\~ 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні. Ухвалою Чаплинського\~\~районного суду Херсонської області від 20 червня\~\~2019 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання від представника позивача надійшла\~\~заява про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача,\~\~підтримали позовні вимоги, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] та Хлібодарівська сільська рада також подали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку садибного типу [ADDRESS] на підставі рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 08.09.2018., індексний номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 29160175 від 07.11.2014. В даному будинку зареєстровано місце проживання самої позивачки, її доньки [PERSON] та малолітнього онука [PERSON] , без реєстрації місця проживання мешкає відповідач [PERSON] , що підтверджується довідкою Хлібодарівської сільської ради від 12.11.2018 року №831. Як зазначила позивачка, підставами для вселення [PERSON] , стала свого часу її згода через існування між ними на момент вселення споріднених стосунків, притаманних за деякими ознаками відносинам чоловіка та дружини. У вказаній довідці Хлібодарівської сільської ради від 12.11.2018 року №831, відповідач [PERSON] вказаний як співмешканець. До матеріалів справи також долучений протокол про адміністративне правопорушення, який був складений 26.02.2018 року відносно відповідача за вчинення ним правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, та повідомлення від ГУНП в Херсонській області Генічеського ВП Чаплинського ВП від 07.09.2019 року з приводу звернення позивачки до поліції стосовно вчиненого правопорушення відповідачем. З наведеного випливає, що відповідач систематично вчиняє сварки, добровільно виселитись із будинку не бажає, а також не є власником цього будинку. Згідно із ч. 1ст. 41\~Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1ст. 317\~ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1ст. 319\~ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1ст. 321\~ЦК України, право\~власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ч.1ст. 383\~ЦК України). Відповідно до\~ст.. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ізст. 391\~ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Вказана позиція також взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові суду від 16 листопада 2016 року у справі F 6-709цс16. Згідно до ч. 3\~ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі. Відповідно до ч. 1ст. 2\~ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1\~ст. 4 ЦПК України\~встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3ст. 12\~ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст.2,4,12,76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, що відповідач не є членом сім`ї власників житла та не є власником цього житла, продовжує користуватися житловим приміщенням без відповідних на то правових підстав, а тому суд дійшов висновку, що відповідача необхідно виселити з вищевказаного домоволодіння.

Outcome: approved