overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] 20. 11. 2015 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08. 06. 1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Кропивнянській сільській раді Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 5. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] 08. 12. [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з травня 2010 року. Сімя розпалася і примирення не можливе, спільного господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно до наданої позивачем квитанції розмір витрат по сплаті судового збору становить 487,20 грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] 20.11.2017 року звернувся в суд з вищезазначеною скаргою. Зважаючи на складність даної справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини ухвали, а складення ухвали в повному обсязі відкласти на пять днів з дня її оголошення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] 20 березня 2015 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 35, по вулиці Планетна, у місті Одесі, посилаючись на те, що відповідач не мешкає на спірній жилій площі понад встановлені законом строки без поважних причин. Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву визнала. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та є власником будинку № 35, по вулиці Планетна, у місті Одесі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння за № 2-1225 від 13 серпня 1998 року, виданим управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів. Як вбачається з довідки органу самоорганізації населення «ДМИТРІВКА» за № 1151 від 10 квітня 2015 року про склад сімї та реєстрації, у будинку № 35, по вулиці Планетна, у місті Одесі, зареєстровані: позивач [PERSON], його дружина [PERSON], донька сестри [PERSON] Судом встановлено, що з 1994 року відповідач не проживає [INFO], по вулиці Планетна, у місті Одесі, оскільки переїхала до Російської Федерації, що підтвердив представник відповідача у заяві про визнання позову. Судом встановлено, що відповідач не проживає на спірній жилій площі без поважних причин понад встановлений законом шестимісячний строк, перешкоди у проживанні їй не створювалися. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що є підстави для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком № 35, по вулиці Планетна, у місті Одесі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

[PERSON] 20 березня 2017 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 11.01.2003 р. він перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня 2015 року, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач була згодна на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 11.01.2003 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м.Запоріжжя, за актовим записом №3 (а.с.4). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] 20 березня 2017 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 14.01.2016 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з лютого 2017 року, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 14.01.2016 р. Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 06 (а.с.5). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] 20 березня 2017 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 вересня 2009р. між ними було укладено шлюб, зареєстрований Стецьківською сільською радою Старокостянтинівського району у Хмельницькій області, актовий запис №2. Від проживання у шлюбі мають двох неповнолітніх дітей Юлію, [INFO] та Олексія [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не зявивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 20 вересня 2009р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Стецьківською сільською радою Старокостянтинівського району у Хмельницькій області, актовий запис №2. Від проживання у шлюбі сторони мають двох неповнолітніх дітей дочку Юлію, [INFO] та сина [PERSON] [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін серії І-БВ №070304 від 20.09.2009р., даними свідоцтва про народження дітей. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] 20 березня 2017 року предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка прожовує навчання, у розмірі ? частини всіх видів його доходу щомісячно і до досягнення дочкою двадцяти трьох років. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дочку [PERSON], котра навчається на третьому курсі денної форми навчання факультету «Іноземні мови» та на першому курсі факультету «Журналістика» у Варшавському університеті та потребує матеріальної допомоги. Відповідач має змогу надавати матеріальну на утримання дочки, оскільки він працює та отримує заробітну плату. Під час судового розгляду [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила задовольнити позов та стягувати аліменти на її утримання в користь матері. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із свідоцтва про народження відомо, що сторони є батьками повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.42) Із довідки, виданої Варшавсьим університетом, видно, що [PERSON]. навчається у цьому закладі у 2016/2017 роках, навчання стаціонарне, першого рівня, трирічне, розпочала навчання 1 жовтня 2016 року, планований час навчання 30 вересня 2019 року(а.с. 10). Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Особам, які беруть участь у справі розяснено наслідки визнання позову. Отже, наявності законні підстави для задоволення позову і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

[PERSON] 20 березня 2018 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що рішенням Кремінського районного суду від 28 серпня 2014 року її батька [PERSON] було визнано безвісно відсутнім. З 2011 року ніяких відомостей про місце перебування останнього їй невідомо. Для оформлення спадщини просить оголосити свого батька померлим. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи [PERSON] у судове засідання не зявилася, в заяві на імя суду просить справу розглядати за її відсутністю, заперечень проти заяви не має. Вислухавши пояснення заявника та свідків, вивчивши матеріали справи та матеріали цивільної справи №414/2153/15-ц, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Докази, які надані суду, свідчать про наступне. [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 28 серпня 2014 року останнього було визнано безвісно відсутнім. Кремінським районним судом Луганської області від 13 січня 2016 року у цивільній справі за заявою [PERSON] було ухвалено рішення про визнання [PERSON] померлим з 01 вересня 2011 року. (а.с. 25-26 цивільної справи №414/2153/15-ц), яке рішенням Апеляційного суду Луганської області від 14 листопада 2016 року скасовано та у задоволенні заяви [PERSON] про визнання [PERSON] померлим відмовлено (а.с. 136-137 цивільної справи №414/2153/15-ц). Мотивуючи своє рішення Апеляційний суд Луганської області послався на те, що судом не зясовувалися обставини, які підтверджують відсутність відомостей про місцеперебування особи у місці її постійного проживання, вживання заявником заходів щодо розшуку, неможливість встановлення місцезнаходження особи. Зокрема, судом встановлено, що згідно відомостей Пенсійного фонду, [PERSON] по квітень 2013 року /включно/ працював на ПАТ «Азовелектросталь». Згідно даних Рубіжанського обєднаного управління ПФУ Луганської області (а.с. 43-46) починаючи з квітня 2013 року страхові внески до пенсійного фонду [PERSON] не вносяться. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (а.с. 47) виконавчі провадження, у яких стороною є [PERSON], - відсутні. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що заявник є її донькою, а [PERSON] колишнім чоловіком. У 2011 році [PERSON] виїхав у невідомому напрямку і з цього часу про нього нічого невідомо. Свідок [PERSON] вказав, що він навчався разом з [PERSON] Не бачив його за місцем мешкання з 2011 року. Згідно даних Кремінського ВП ГУНП Луганської області, [PERSON] знаходиться у розшуку, який на даний час результатів не дав. Отже судом встановлено, що починаючи з квітня 2013 року відомості про місцеперебування [PERSON] відсутні, встановити його місце проживання або роботи неможливо, розшук результатів не дав. Тому є підстави для оголошення [PERSON] померлим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON] 20 березня 2019 року звернувся до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що його батько [PERSON] помер 10 липня 2018 року на тимчасово окупованій території в м. Голубівка Луганської області, причина смерті хронічна недостатність кровообігу, дегенерація міокарду. Кадіївський МВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть батька на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми на непідконтрольній українській владі території. Тому з метою оформлення спадщини просить\~суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, у заяві на імя суду просить справу розглянути за його відсутністю, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, у заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до\~\~ч.\~1\~ст.\~317\~цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є сином громадянина України [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [INFO] / нині м. Голубівка/ Луганської області (а.с. 8-12). Згідно лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №198 від 10 липня 2019 року, виданих «Державною установою «Кіровська центральна міська багатопрофільна лікарня» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 14, 15), [PERSON] помер 10\~липня 2018 рокувдома в м. Кіровськ, причина смерті хронічна недостатність кровообігу, дегенерація міокарду. Факт смерті [PERSON] також підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим «Відділом запису актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ЛНР» (а.с. 16), яке видане на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Кадіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції відмовив у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми на непідконтрольній українській владі території (а.с. 17). У даному випадку заявник\~ не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно\~ приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

[PERSON] 20 березня 2019 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05.04.2017р. вони уклали шлюб, зареєстрований Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №52. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 05.04.2017р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №52. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про одруження сторін Серія [NUMBER] від 05.04.2017р., даними свідоцтв про народження дитини Серія [NUMBER] від 21.12.2004р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

[PERSON] 20 березня 2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов неможливістю збереження сім`ї з відповідачем та подальшого спільного з ним життя. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 травня 2017 року між сторонами Роменським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , актовий запис № 93 (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 7). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач позов визнав повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ». На підставі положень ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 17,18, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

Outcome: approved