Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] (далі також - позивач) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] (далі також - відповідачі) про стягнення солідарно з відповідачів на її користь заборгованість по сплаті комунальних послуг загальною сумою 11 483 грн. 65 коп.; судові витрати просить стягнути з відповідачів на користь позивача. Свій позов мотивує тим, що їй належить право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором про погашення аліментного обов`язку з утримання дитини за рахунок нерухомого майна від 13.11.2007. Восени 2018 року позивач подала оголошення до місцевої газети про те, що має здати в оренду вищевказану квартиру. Пізніше до неї звернулися відповідачі та повідомили, що вони зацікавлені в оренді квартири. 13.11.2018 [PERSON] та відповідачі уклали короткостроковий договір оренди житлового приміщення, предметом якого є оренда квартири [ADDRESS] . Сторони погодили орендну плату за користування квартирою в розмірі 433,20 грн. щомісячно. Також згідно умов договору орендар повинен сплачувати комунальні послуги. Позивач вказує, що з 01.09.2019 відповідачі не живуть в орендованій квартирі. Однак, за період проживання відповідачів в орендованій квартирі утворилась заборгованість зі сплати орендної плати та комунальних послуг, зокрема на: 1. послуги з управління та утримання будинку - 1 056,45 грн.; 2. послуги з централізованого опалення - 7 531,68 грн.; 3. спожитий природний газ - 135,66 грн.; 4. спожиту електроенергію - 219,36 грн.; 5. послуги водопостачання та водовідведення - 530,50 грн.; 6. послуги надання доступу до мережі «Інтернет» - 1 010,00 грн.; 7. заборгованість за орендну плату квартири - 1 000,00 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості складає 11 483 грн. 65 коп. Після виникнення заборгованості [PERSON] звернулася до відповідачів з вимогою погасити заборгованість, що утворилась, на що відповідач [PERSON] надала розписку про зобов`язання погасити борг. Однак, на даний час жоден з відповідачів не погасив вказаний розмір заборгованості, а тому позивач звертається до суду за захистом своїх порушених прав. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії: 26.05.2020 ухвалою судді відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 30.06.2020 (а.с.36). 30.06.2020 від представника позивачів - адвоката Бовшика М.Ю. на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.53). Ухвалою суду від 30.06.2020 розгляд справи відкладено до 11.08.2020, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися. Крім цього, у суду були відсутні відомості про вручення судової повістки відповідачам (а.с.55). 11.08.2020 від представника позивачів - адвоката Бовшика М.Ю. на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.73). 11.08.2020 судове засідання по даній справі не відбулось, у зв`язку з тим, що суддя перебувала у судовому засіданні по розгляду кримінального провадження 697/856/19 відносно обвинувачених [PERSON] , [PERSON] , передбаченого за ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК України, про що Канівським міськрайонним судом Черкаської області складено відповідну довідку (а.с.74). Судове засідання перенесено на 15.10.2020 на 08:45, про що учасників процесу повідомлено додатково (а.с.75, 76, 77). У судове засідання позивач та його представник - адвокат Бовшик М.Ю. не з`явився, матеріали справи містять клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, за адресою останнього відомого місця їх реєстрації, судові повістки повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідачів до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 13.11.2007 між [PERSON] та [PERSON] , яким належить по 1/2 частини квартири [ADDRESS] було укладено договір про погашення аліментного обов`язку з утримання дитини за рахунок нерухомого майна. Відповідно до вказаного договору, платник передає у власність своїй дитині, [PERSON] , [INFO] , належну йому на праві приватної власності 1/2 частину квартири, а отримувач [PERSON] , приймає цю частину квартири в рахунок невиплачених аліментів, що складають суму 11 992,00 грн. та належних до сплати аліментів до повноліття. (а.с.5). Восени 2018 року позивач подала оголошення до місцевої газети про те, що має намір здати в оренду вищевказану квартиру. Пізніше до неї звернулися відповідачі та повідомили, що вони зацікавлені в оренді квартири. 13.11.2018 [PERSON] та відповідачі уклали договір оренди житлового приміщення (зареєстрований у виконкомі Канівської міської ради у книзі реєстрації договорів № 83 від 16.11.2018), предметом якого є оренда квартири [ADDRESS] . Сторони погодили орендну плату за користування квартирою в розмірі 433,20 грн. щомісячно. Також згідно умов договору орендар повинен сплачувати комунальні послуги (а.с.6-8). Однак, за період проживання відповідачів в орендованій квартирі утворилась заборгованість зі сплати орендної плати та комунальних послуг, зокрема на: 1. послуги з управління та утримання будинку - 1 056,45 грн.; 2. послуги з централізованого опалення - 7 531,68 грн.; 3. спожитий природний газ - 135,66 грн.; 4. спожиту електроенергію - 219,36 грн.; 5. послуги водопостачання та водовідведення - 530,50 грн.; 6. послуги надання доступу до мережі «Інтернет» - 1 010,00 грн.; 7. заборгованість за орендну плату квартири - 1 000,00 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості складає 11 483 грн. 65 коп. (а.с.12-13). Після виникнення заборгованості [PERSON] звернулася до відповідачів з вимогою погасити заборгованість, що утворилась, на що відповідач [PERSON] надала розписку про зобов`язання погасити борг. (а.с.11). Однак, на момент звернення позивача до суду з позовною заявою жоден з відповідачів не погасив вказаний розмір заборгованості, а тому позивач звернулася до суду про стягнення заборгованості за орендну плату квартири та за спожиті комунальні послуги. Суд дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного. Стаття 810 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено судом між позивачем як Орендодавцем та відповідачами як Орендарями 13.11.2018 було укладено договір оренди житлового приміщення (далі - Договір). За умовами даного Договору, Орендодавець представляє Орендареві й членам його родини в користування строком на 1 рік квартиру (кімнату) загальною площею 42 кв.м. за адресою: м. Канів, вул. Г. Дніпра , характеристика якої наведена в акті здачі квартири (п. 1 Договору). Згідно з п. 2 вказаного Договору, за оренду квартири встановлюється плата в розмірі 433,20 грн. Відповідно до п. 7 Договору, сторони домовилися, що особовий рахунок зі сплати за житлово-комунальні послуги буде переоформлено на Орендаря та Орендар за власний рахунок сплачує платежі за користування електроенергією, телекомунікаційні послуги, послуги теплопостачання тощо. Передання Орендарю квартири (будинку, кімнати) оформляється актом приймання-передачі, який підписується Сторонами даного договору. З моменту підписання зазначеного акта починається обчислення строку даного договору (п. 8 Договору). Пунктом 9 Договору визначено, що Орендодавець зобов`язаний передати квартиру (будинок, кімнату), що є предметом даного договору, Орендарю не пізніше ніж через 5 (п`ять) календарних днів з моменту укладення даного договору, та підписати акт приймання-передачі квартири. Орендар зобов`язаний, зокрема, не пізніше останнього дня місяця вносити плату за оренду (п. 12 Договору). Згідно з актом прийому-передачі нерухомого майна в оренду від 13.11.2018, Орендодавець передав, а Орендарі прийняли у тимчасове платне користування квартиру та майно, що в ній знаходиться, за вищевказаною адресою (а.с.9-10). Таким чином, сторонами дотримано всіх істотних умов даного договору, передбачених ЦК України. Положеннями ст. 815 ЦК та ст. 162 ЖК України встановлено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Частина 1 статті 820 ЦК України передбачає, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті, наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Статтею 764 ЦК України передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Позивач в матеріалах позову вказував на те, що за період проживання відповідачів в орендованій квартирі утворилася заборгованість зі сплати орендної плати та комунальних послуг, зокрема на: 1. послуги з управління та утримання будинку - 1 056,45 грн.; 2. послуги з централізованого опалення - 7 531,68 грн.; 3. спожитий природний газ - 135,66 грн.; 4. спожиту електроенергію - 219,36 грн.; 5. послуги водопостачання та водовідведення - 530,50 грн.; 6. послуги надання доступу до мережі «Інтернет» - 1 010,00 грн.; 7. заборгованість за орендну плату квартири - 1 000,00 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості складає 11 483 грн. 65 коп. Відповідачами даних тверджень позивача не спростовано належним та допустимими доказами, як і не надано доказів того, що договір оренди було розірвано на вимогу однієї зі сторін. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. З урахуванням статті 653 ЦК України, розірвання договору не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов`язаннями, що виникли до розірвання договору, а також відшкодування завданих збитків. За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Крім цього, суд звертає увагу також на те, що після виникнення заборгованості 01.09.2019 [PERSON] звернулася до відповідачів з вимогою погасити заборгованість, що утворилась, на що відповідач [PERSON] надала розписку про зобов`язання погасити борг до 10.09.2019 (а.с.11). Однак, на час звернення позивача до суду з позовом жоден з відповідачів не погасив розмір заборгованості перед позивачем за оренду квартири в розмірі 1 000,00 грн. та житлово-комунальні послуги в розмірі 10 483,65 грн. Доказів протилежного відповідачами на час розгляду справи судом не надано. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме відповідачі мають сплатити позивачу заборгованість по оплаті оренди житла - квартири [ADDRESS] в сумі 1 000,00 гривень та суму заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 10 483,65 грн, а всього на загальну суму 11 483 гривень 65 копійок. Щодо відшкодування відповідачами судових витрат, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представником позивача у позові заявлено вимогу про стягнення з відповідачів судових витрат, на підтвердження чого надано суду квитанцію до прибуткового касового ордера № 62 від 14.03.2020 на суму 5000,00 грн. (а.с.26), договір про надання правової допомоги від 21.09.2019 (а.с.15-22), акт прийому-передачі виконаних робіт від 19.03.2020 (а.с.25). З детального опису робіт виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 19.03.2020 (а.с.24) вбачається, що сторонами договору про надання правової допомоги № 62 від 21.09.2019 обумовлено, що година роботи адвоката складає 500 грн. Адвокатом було надано правничі послуги на суму 5000,00 грн., які складаються з наступного: - консультація правового характеру з використанням юридичної літератури, нормативно-правових документів та реєстру судових рішень (2 год.); - вивчення та надання правової оцінки письмовим документам поданих адвокату (2 год.); - підготовка процесуальних документів (2 год.); - підготовка позовної заяви та письмових доказів до позовної заяви (4 год.). Суд вважає неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг кількість витрачених годин, а відтак, вважає за необхідне зменшити їх кількість за надані послуги, а саме: консультація правового характеру з використанням юридичної літератури, нормативно-правових документів та реєстру судових рішень, а також вивчення та надання правової оцінки письмовим документам поданих адвокату з 4 год. до 2 год.; підготовка процесуальних документів з 2 год. до 1 год., підготовка позовної заяви та письмових доказів до позовної заяви з 4 год. до 2 год., а тому позов у цій частині підлягає до часткового задоволення. Таким чином, з 5000,00 грн, заявлених представником позивача, як вартість витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді, суд вважає за можливе задовольнити 2500,00 грн., виходячи з розрахунку: 5 год. х 500 грн. = 2500 грн., а тому, враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу саме у розмірі 2500,00 грн. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № 68 від 06.04.2020 (а.с.1), саме тому дані витрати підлягають стягненню з відповідачів солідарно на користь [PERSON] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial