Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON], звернувся в суд з позовом до Далешівської сільської ради, [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 06.11.1989р., головою колгоспного двору по [ADDRESS] була бабуся позивача [PERSON]. Згідно заповіту від 12.04.2010р. [PERSON] належне їй майно заповіла [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. На момент смерті спадкодавця разом з нею у вказаному господарстві проживав позивач. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: вищезгаданий житловий будинок. Звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач 22.09.2017 року отримав Постанову приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що не визначені частки в господарстві між членами бувшого колгоспного двору. Копіями технічного паспорта на житловий будинок та свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON] знаходиться по [ADDRESS] Згідно довідки Далешівської сільської ради № 1119 від 06.07.2017 року за вказаним домогосподарством закріплена земельна ділянка площею 0,40 га. Звітом про оцінку житлового будинку по [ADDRESS] визначено, що ринкова вартість даного будинку становить 120692 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Ствердила, що позивач за свідоцтвом про право на спадщину Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Зазначили, що повністю визнають заявлені до них вимоги і не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Далешівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, в якій зазначила, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за [PERSON] Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 6 листопада 1989 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 184 від 11 жовтня 1989 р., посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Дубки по вул. Радянська, 59 - дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Довідкою № 1122, виданою 06.07.2017 року виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що станом на 15.04.1991 року в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] За заповітом, посвідченим 12 квітня 2010 р. секретарем виконкому Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], яка народилася[INFO] року в [ADDRESS], ідентифікаційний код [NUMBER], що мешкає в [ADDRESS], на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і на що вона за законом матиме право, - заповіла [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстратурі за № 18. [PERSON] померла [INFO] року у віці 89 років в [ADDRESS], актовий запис № 17 від 11.06.2012 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 11 червня 2012 року Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], виданого 28.02.1956 року Чернелицьким райЗАГС Станіславської області, встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 22 лютого 1975 року Далешівською сільською радою, свідчить, що при одруженні з [PERSON], прізвище дружини [PERSON], [INFO], змінено з [PERSON] на [PERSON]. Відповідачка [PERSON], як повнолітня непрацездатна дочка спадкодавця [PERSON], відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, має право на обов'язкову частку у спадщині. В поданій до суду заяві відповідачка [PERSON] зазначила, що повністю визнає заявлені до неї вимоги та просить суд визнати за її сином [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. Чоловік відповідачки, який є батьком позивача та відповідача, [PERSON] помер [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] року Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Про те, що [PERSON] проживав разом із своєю бабусею [PERSON] в [ADDRESS] до дня її смерті, разом вели спільне господарство, і проживає в цьому господарстві вданий час, свідчить довідка виконкому Далешівської сільської ради № 587 від 14.06.2012 р. Отже, позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті бабусі [PERSON] Відповідно до положень ч.3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. До спадкового майна померлої [PERSON], яке вона заповідала позивачу, належить житловий будинок по [ADDRESS]. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України. Копією спадкової справи № 31/2012 р., наданою суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшаном Р.Р. стверджено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті бабусі [PERSON], він 14.06.2012 року подав до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини за заповітом. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 30770837, виданим 14.06.2012 року приватним нотаріусом Яшаном Р.Р. стверджено, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON], номер у Спадковому реєстрі 52954999, номер у нотаріуса 31/2012. Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. від 22.09.2017 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] у зв'язку із тим, що свідоцтво на право власності на вищезгаданий житловий будинок видано [PERSON], як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості нотаріуса визначити її частку в житловому будинку та відповідно видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок збудований в 1962-1991 рр., господарські будівлі в 1967, 1977, 1985, 1990 роках. Довідкою № 1119, виданою 06.07.2017р. виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що за згаданим господарством числиться земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,40 га. Згідно звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 78,3 кв.м.) № 21082017_00150, складеного ФОП, оцінювачем [PERSON] - ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 21.08.2017 року становить 120692 грн. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, та як співвласником частки в колишньому колгоспному дворі, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003р.),

Outcome: approved