overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.03.2017 року померла їхня матір [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла належну їй квартиру, яка знаходиться за адресою: вул. Гулака-Артемовського, 21/9 в м. Луцьку Волинської області заповіла [PERSON], [PERSON] В даний час заявникам необхідно оформити право власності на спадкове майно після смерті матері, проте, в заповіті, складеному їх матірю [PERSON], заявники [PERSON], [PERSON] вказані по батькові [PERSON]. Заявники просять суд встановити факт належності їм заповіту, складеного [PERSON] на імя [PERSON] та [PERSON], який посвідчений 11.09.1998 року державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1 - 3150. Заявники в судове засідання не зявились, проте подали суду заяви про розгляд заяви без їх участі за наявними матеріалами справи. Просили суд заяву задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте належним чином повідомлялась про час та місце розгляду заяви. Про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Як вбачається із змісту п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з заповіту, складеного [PERSON], який посвідчено 11.09.1998 року державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1 - 3150, остання заповіла на імя [PERSON] та [PERSON] належну їй квартиру, яка знаходиться за адресою: вул. Гулака-Артемовського, 21/9 в м. Луцьку Волинської області (а.с. 5). З свідоцтва про смерть І-ЕГ № 199826 від 09.03.2017 року вбачається, що 08.03.2017 року [PERSON] померла (а.с. 3). Відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 7, 9), свідоцтв про одруження (а.с. 6, 7, 10), паспортів (а.с. 8, 11), вбачається, що заповіт, складений [PERSON] на імя [PERSON] та [PERSON], який посвідчений 11.09.1998 року державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1 - 3150, складений саме на імя заявників, однак в ньому допущено помилку щодо написання їх по батькові. Факт належності вищевказаного правовстановлюючого документу судом встановлюється з метою оформлення заявниками своїх спадкових прав після смерті матері. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити і встановити факт належності вищевказаного заповіту заявникам [PERSON], [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд із заявою про встановлення факту народження дитини. Заява мотивована тим, що у м. Керчь Автономної Республіки Крим 24.09.2016 року, народився - [PERSON], батьками якого є [PERSON], [INFO] (батько) та [PERSON], [INFO] (мати). На час народження дитини заявники перебували на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, у зв'язку з чим, були вимушені звернутися до органів влади у м. Керч для реєстрації народження своєї дитини - [PERSON] та отримали свідоцтво про народження, видане Керчинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис № 1092 від 11.10.2016 р. 07 липня 2017 року, заявники звернулися до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області з усною заявою про видачу свідоцтва про народження дитини, проте їм було відмовлено у реєстрації народження дитини у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, виданих «державними органами» на території, не підконтрольній Україні. На підставі викладеного, заявники просить встановити факт народження [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги. Представники Одеського міського Відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області про розгляд справи були повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Так судом встановлено, що у м. Керч Автономної Республіки Крим 24.09.2016 року, народився - [PERSON], батьками якого є [PERSON], [INFO] (батько) та [PERSON], [INFO] (мати). На час народження дитини заявники перебували на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, у зв'язку з чим, були вимушені звернутися до органів влади у м. Керч для реєстрації народження своєї дитини - [PERSON] та отримали свідоцтво про народження, видане Керчинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис № 1092 від 11.10.2016 р. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. № 120 Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Таким чином, оскільки медичне про народження дитини було видано на окупованій території, то необхідно встановити факт народження дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просять суд встановити факт родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] померла їхня мати [PERSON] , після смерті матері заявники звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом відмовлено заявникам у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в документах, що видані на ім`я спадкодавця, прізвище матері заявників зазначено як « [PERSON] », що не збігається із прізвищем заявників, тому вони звертаються до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем. В судовому засіданні заявники та їх представник підтримали заявлені вимоги, просять суд встановити факт\~того, що [PERSON] є рідною донькою, а [PERSON] рідним сином [PERSON] , померлої [INFO] . Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про час, місце та дату судового засідання повідомлялись належним чином. Суд, вислухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка дійсно є рідною матір`ю заявників, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11 липня 2019 року, свідоцтвами про народження заявників, з яких вбачається, що заявники є рідними дітьми померлої, свідоцтвами про шлюб заявниці, з яких вбачається зміна прізвища заявниці, відомостями із домової книги, з яких вбачається, що заявники прописані у домоволодінні померлої. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин родинних відносин між фізичними особами. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає можливим встановити факт\~того, що [PERSON] є рідною донькою, а [PERSON] рідним сином [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , [PERSON] звернулись в суд із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин. Свої вимоги обґрунтовують тим, що вони є батьками [PERSON] , [INFO] . Їхній син проходив строкову військову службу в м. Будапешті Угорської народної республіки. 27 серпня 1989 року під час проходження військової служби їхній син загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 29.08.1989 року консульським відділом посольства СРСР в Угорській республіці. Вони, як батьки загиблого сина відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей мають право на пільги по оплаті комунальних послуг в розмірі 50 %. При подачі документів до Луцького міського об`єднаного військового комісаріату у свідоцтві про народження сина в графі «батько» прізвище батька записане « [PERSON] », а в паспорті батька записано « [PERSON] ». Крім того, у свідоцтві про народження сина у графі «мати» записано « [PERSON] », а в паспорті записано « [PERSON] » Через виявлені розбіжності вони змушені звернутись з даною заявою до суду. \~ \~ \~ \~До початку судового засідання [PERSON] , [PERSON] подали суду письмові заяви, в яких просять справу розгядати у їх відсутності, вимоги заяви підтримують повністю. \~ Представник заінтересованої особи Луцького міського об`єднаного військового комісаріату подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення заяви не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як вбачається із змісту п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні із свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 29.08.1989 р. (а.с. 4 ), свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26.04.1968 року (а.с.5), свідоцтва про шлюб від 29.12.2005 р. Серії [NUMBER] (а.с.6), копії паспорта [PERSON] (а.с.7),\~ копії паспорта [PERSON] (а.с. 8) встановлено, що « [PERSON] та [PERSON] є батьками\~ [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Будапешті. Даний факт встановлюється з метою звернення заявників до Луцького міського об`єднаного військового комісаріату для отримання права на пільги по оплаті комунальних\~ послуг в розмірі 50 відсотків відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу. Свою заяву мотивують тим, що перебувають в шлюбі з 11 жовтня 2013 року. Шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1536. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що спільне життя не склалося, подружні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть, дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Збереження сімї не можливе, вважають шлюб формальним, примирення між ними не можливе, а тому просили його розірвати. До судового засідання заявники подали заяви про розгляд заяви у їхній відсутності. Вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Від представника Служби у справах дітей Луцької міської ради [PERSON] надійшла заява про розгляд заяви у її відсутності. Не заперечувала щодо задоволення заяви. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3\~ст.234 ЦПК України\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ст.. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Із копії свідоцтва про шлюб І-ЕГ № 085754 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 11 жовтня 2013 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1536 (а. с. 11). Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.9,10). Судом встановлено, що заявники дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Крім того, 14 листопада 2017 року сторони уклали договір про визначення місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні (а. с. 4). З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені\~статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, те, що заявники дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу. Свою заяву мотивують тим, що перебувають в шлюбі з 12 жовтня 2001 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 1074. В шлюбі народилося четверо дітей: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що спільне життя не склалося, подружні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть, дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Збереження сімї не можливе, вважають шлюб формальним, а тому просили його розірвати. До судового засідання заявники подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Із копії свідоцтва про одруження І-ЕГ № 048446 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 12 жовтня 2001 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 1074 (а.с. 3). В шлюбі народилася народилося четверо дітей: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтва про народження (а.с. 4-6). Судом встановлено, що заявники дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, те, що заявники дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу. Свою заяву мотивують тим, що перебувають в шлюбі з 13 липня 2013 року. Шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 783. В шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що спільне життя не склалося, подружні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть, дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Збереження сімї не можливе, вважають шлюб формальним, а тому просили його розірвати. До судового засідання заявники подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Із копії свідоцтва про одруження І-ЕГ № 082570 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 13 липня 2013 року, зареєстрованому у Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 783 (а.с. 4). В шлюбі народилася народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що заявники дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, те, що заявники дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу. Свою заяву мотивують тим, що перебувають в шлюбі з 14 лютого 2010 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 129. В шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказують на те, що спільне життя не склалося, подружні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть, дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Збереження сім`ї не можливе, вважають шлюб формальним, а тому просили його розірвати. Крім того, досягли згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, а також участь батька в її матеріальному забезпеченні та вихованні. До судового засідання заявники подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 лютого 2010 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 129 (а.с. 8). В шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-10). Судом встановлено, що заявники дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу та згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо та розміру аліментів на дитину (а.с. 11-12). З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, те, що заявники дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу. Свою заяву мотивують тим, що перебувають в шлюбі з 22 жовтня 2010 року, зареєстрований Маяківською сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис № 32. В шлюбі народилась дочка [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що спільне життя не склалося, подружні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть, дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Збереження сімї не можливе, вважають шлюб формальним, а тому просили його розірвати. Крім того, досягли згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, а також участь батька в її матеріальному забезпеченні та вихованні. До судового засідання заявники подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Із копії свідоцтва про одруження 1-ЕГ № 057982 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 22 жовтня 2010 року, зареєстрованого Маяківською сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис № 32 (а.с. 7). В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Судом встановлено, що заявники дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу та згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо та розміру аліментів на дитину (а.с. 16-18). З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, те, що заявники дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved