Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Токмацької районної державної адміністрації, треті особи: Новомиколаївська сільська рада Токмацького району Запорізької області, [PERSON], Міжрайонне управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в якій просила визнати право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю із значенням цільового призначення в розмірі 0,58 умовних кадастрових одиниць, вартістю 2300,48 грн. на ім'я спадкоємця [PERSON], [INFO], після [PERSON], померлого 25 січня 2013 року, якому згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) РН № 203016 належить право на земельну частку (пай) землі, що перебуває у колективній власності ВАТ «Запорізький ППРР» Токмацького району Запорізької області, розміром 6.88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі рішення Токмацької районної державної адміністрації від 13 квітня 2001 року № 123, згідно якого на ім'я [PERSON], померлого 25 січня 2013 року, був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 072622 в розмірі 5,74 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування позову зазначає, що 25 січня 2013 року помер [PERSON], спадкоємцями якого є його доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Остання на спадщину не претендує, про що надала заяву за місцем відкриття спадщини, а опікуном малолітньої [PERSON] призначена [PERSON] позивачка по справі. Померлий [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на землю площею 5,74 гектарів, земельна ділянка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), на підставі рішення Токмацької районної державної адміністрації від 13 квітня 2001 року № 123 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності ВАТ «Запорізькийй ППРР» Токмацького району розміром 6.88 гектарів в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Таким чином є підстави вважати, що процедура приватизації спадкодавцем [PERSON], який помер 25.01.2013 року, була не закінчена, та залишаються не приватизованими 0,58 га.. Позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в інтересах спадкоємця [PERSON], [INFO], на земельну ділянку, яка не охоплена Державним актом на право приватної власності на землю з причини відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, після чого вона звернулася з письмовою заявою до Новомиколаївської сільської ради та Токмацької районної державної адміністрації з приводу можливості завершення процедури приватизації 0, 58 умовних кадастрових гектарів, але також отримала відмову з посиланням на відсутність документів, які відповідно до законодавства посвідчують право [PERSON] на земельну частку (пай) у розмірі 0,58 умовних кадастрових гектарів. Також зазначила, що спадкоємицею першої черги після [PERSON], померлого 25.01.2013 року, являється його малолітня донька [PERSON] у якої виникли майнові права на земельну частку (пай) в розмірі 0,58 умовних кадастрових одиниць, право спадкоємця [PERSON] на земельну частку (пай) у землі в загальному розмірі 6,88 умовних кадастрових гектарів ніким не оспорюється, але з яких причин залишилися не приватизовані [PERSON] 0,58 га (пасовище) позивачці не відомо. У звязку з чим, позивачка в інтересах малолітньої особи [PERSON] змушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що під час приватизації землі ВАТ «Запорізький ППРР» всі члени отримали у власність по 5,74 га, однак, хтось більше, хтось менше в залежності від якості ґрунтів. За сертифікатами на право на земельну ділянку пай за кожним було закріплено 6,88 га.. Однак, знедавна позивачка дізналася, що ще залишились землі під пасовищами та на даний час жителі села намагаються додатково приватизувати частину земельних ділянок за сертифікатами, які не увійшли до державних актів. Представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що спадкодавець [PERSON] не завершив процес приватизації землі за Сертифікатом на право на земельну частку (пай) в розмірі 6,88 га, отримав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 5,74 га, а тому позивач як законний представник спадкоємця набула право завершити процес приватизації землі та отримати у власність 0,58 га. Представник Токмацької районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомив. Представник Новомиколаївської сільської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомив. [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини не явки суду не повідомила. Представник Міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, покладався на думку суду. За згодою позивача та її представника суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 25 січня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 248160 від 28 січня 2013 року, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Токмацького районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 18, після смерті якого одним зі спадкоємців спадкоємицями є його донька [PERSON], [INFO], родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 178117 від 11 серпня 2011 року, актовий запис № 08, де батьком записаний [PERSON]. Опікуном малолітньої [PERSON] призначена [PERSON], що підтверджується розпорядженням Токмацької районної держаної адміністрації Запорізької області від 06 грудня 2013 року за № 373 та від 01.03.2013 року № 78. За життя спадкодавець [PERSON] мав право на земельну частку (пай) площею 6,88 га, яка перебувала у користуванні ВАТ «Запорізький ППРР» Токмацького району Новомиколаївської сільської ради, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 203016, виданого 3 травня 2001 року головою Токмацької районної державної адміністрації. В подальшому [PERSON] реалізував своє право на приватизацію та на підставі вказаного сертифікату отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 072622, виданого головою Токмацької районної державної адміністрації 24.12.2001 року, відповідно якому набув у власність земельну ділянку площею 5,74 га на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.11.2013 року, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,74 га, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, і належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 072622. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», який був чинний на час отримання [PERSON] сертифікату та державного акта, паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Таким чином, після одержання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) таке право припиняється та у особи виникає право власності на конкретно визначену земельну ділянку з відповідною площею та місцем розташування. Зазначеним Порядком не передбачено можливості отримання двох і більше державних актів на право приватної власності на землю за одним Сертифікатом на земельну частку (пай). Як зазначалося вище [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 7,74 га на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому його права за Сертифікатом на земельну частку (пай) серії РН № 203016 припинилися. Відповідно до ч. ст. 1218 ЦК України (в редакції чинній на день смерті [PERSON]П.) до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1229 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Отже, на день смерті [PERSON] йому належало право приватної власності на земельну ділянку площею 5,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому [PERSON], як спадкоємниця, може спадкувати відповідне право власності лише на земельну ділянку площею 5,74 га.. Жодних доказів про те, що [PERSON] на момент сперті належали права на земельну частку (пай) розміром 0,58 умовних кадастрових гектара, позивачкою суду не надано. За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed