Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] (а.с.44) звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просила стягнути з відповідачів солідарно борг за договором позики в розмірі 110 714,8 гривень, еквівалентним 14 000,00 доларів США. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що в листопаді 2008 року [PERSON] разом з [PERSON] звернулись до неї з проханням надати в борг кошти в сумі 10 000,00 доларів США, які обіцяли повернути до 01.05.2009 року з відсотками 5% щомісячно. 01.11.2008 року вона передала відповідачам зазначені кошти, про що вони написали розписку. 13.11.2008 року [PERSON] вже сам звернувся з проханням надати йому кошти в борг в сумі 4 000,00 доларів США, строком на один місяць, на що вона погодилась та надала йому кошти. Факт передачі коштів був засвідчений розпискою, яку відповідачі написали власноручно. Строк повернення позики закінчився 01.05.2009 року, однак кошти відповідачами не були повернуті, а тому позивач, посилаючись на вимоги ст. 1046-1050 ЦК України, просить стягнути з відповідачів борг за договором позики з урахуванням прострочення грошового зобов'язання, який за її підрахунками складає 113 540,00 гривень. [INFO] року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом по його смерть (а.с.45). Згідно з відповіддю нотаріуса після смерті [PERSON] заведено спадкову справу. До нотаріальної контори надійшла претензія кредитора ПАТ КБ «Приватбанк». Відомості по інших спадкоємців в нотаріальній конторі відсутні (а.с.59). Згідно довідки голови правління ЖБК «Квіточ» у квартирі [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.68), зареєстровані [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження (а.с.90). Вважаючи [PERSON] спадкоємцем померлого [PERSON], позивач звернулась до суду з уточненим позовом до [PERSON], [PERSON], яким просила стягнути суму боргу з відповідачів. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, мотивуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просили суд їх задовольнити. При цьому позивач [PERSON] була допитана у якості свідка, пояснивши при цьому, що з [PERSON] у неї були нормальні стосунки, а тому вона йому довіряла. Коли [PERSON] попросив у неї в борг 10 000,00 доларів США, вона сказала, що за нього повинен хтось поручитись. [PERSON] запропонував у якості поручителя [PERSON], на що вона погодилась, бо знала останнього, як порядну людину. Боргові відносини вони оформили розпискою, де за 10 000,00 доларів США розписався [PERSON], як поручитель, інші 4 000,00 доларів США, вона давала вже особисто [PERSON] При цьому на запитання представника [PERSON] - [PERSON], позивач зазначила, що гроші вона передавала особисто [PERSON], [PERSON] при передачі грошей присутнім не був, однак вона неодноразово обговорювала з ним питання повернення боргу [PERSON], і [PERSON] запевняв її, що все буде нормально. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що взагалі вперше чує про борги свого колишнього чоловіка. Вказані гроші вона не бачила, для чого їх брав у борг [PERSON] їй не відомо. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечували в повному обсязі. При цьому [PERSON], будучи допитаним у якості свідка зазначив, що, дійсно знав [PERSON] і був з ним у нормальних стосунках, однак до боргу [PERSON] жодного відношення не має. На копії паспорту, який позивач називає розпискою, підпис дійсно його, однак за яких умов він його поставив, він точно не пам'ятає, однак припускає, що свій підпис він поставив коли [PERSON] скуплявся в магазині «Волна», розташованому по вул.Волгоградській у м.Новомосковську Дніпропетровської області, і він таким чином засвідчував, що [PERSON] поверне кошти за придбані товари. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надана копія паспорту [PERSON], на якій міститься написи мовою оригіналу «Я, [PERSON] взял в долг у [PERSON] 10 000 $ (десть тыс. доларов) 01.11.2008. обязуюсь возвратить 10 000 $ (десять тыс.), а также 5 (пять) процентов ежемесячно до 01.05.2009 року» «Я [PERSON] поручаюсь за [PERSON]»; «Я, [PERSON] беру в долг у [PERSON] еще 4000 $ (четыре тысячи доларов США на один месяц) 13.11.2008 року» (а.с.7). Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Надана позивачем копія паспорту, на якій міститься написи «Я, [PERSON] взял в долг у [PERSON] 10 000 $ (десть тыс. доларов) 01.11.2008. обязуюсь возвратить 10 000 $ (десять тыс.), а также 5 (пять) процентов ежемесячно до 01.05.2009 року» «Я [PERSON] поручаюсь за [PERSON]»; «Я, [PERSON] беру в долг у [PERSON] еще 4000 $ (четыре тысячи доларов США на один месяц) 13.11.2008 року» розцінюється судом як розписка і приймається судом у якості доказу того, що [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 14 000,00 доларів США (10 000 та 4 000). Крім того, допитана у якості свідка [PERSON] повідомила суду, що під час слухання даної справи іншим складом суду, за життя сам [PERSON] визнавав факт того, що він брав у [PERSON] у борг кошти у зазначеному розмірі, однак в задоволенні позову суд вважає за необхідне відмовити, виходячи з наступного. [INFO] року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом по його смерть (а.с.45). Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] у належній йому на праві приватної власності квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], були зареєстровані його дружина [PERSON] та їх малолітня донька, які фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON], однак своїх спадкових прав не оформили, що стверджується відповіддю державного нотаріусу, згідно з якою після смерті [PERSON] заведено спадкову справу. До нотаріальної контори надійшла претензія кредитора ПАТ КБ «Приватбанк». Відомості по інших спадкоємців в нотаріальній конторі відсутні (а.с.59). Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому виходячи, із положень ст. 57 ЦПК України фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Однак, в порушення вимог ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не надано доказів вартості зазначеного майна, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості визначити розмір суми, яка підлягає стягненню зі спадкоємця, оскільки не встановлена вартість майна, одержаного у спадщину . Крім того, виходячи з відповіді нотаріуса до державної нотаріальної контори звернувся ПАТ КБ «Приватбанк», боржником якого був [PERSON] Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення боргу з дружини померлого [PERSON] - [PERSON] Щодо стягнення боргу з [PERSON], як з поручителя, то в ц і й частині позову суд також вважає за необхідне відмовити, виходячи з наступного. Як зазначив сам [PERSON], він не поручався за [PERSON] В порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не надано доказів зворотнього. Крім того, сама [PERSON] зазначила, що [PERSON] не був присутнім під час передачі грошей, бо [PERSON] привіз їй готову розписку. Виходячи з вищевикладеного, суд не може розцінювати напис, вчинений [PERSON] «Я [PERSON] поручаюсь за [PERSON]», як договір поруки, укладений між [PERSON] та [PERSON] на виконання зобов'язання [PERSON] перед [PERSON] Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed