Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє адвокат Шкорка І.М., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 11.06.2005 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, стосунки між подружжям суттєво погіршились, закінчилась довіра один до одного. Позивач зазначає, що на примирення не згідна та переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Вказує, що їхня донька [PERSON] проживає спільно з нею та вже понад рік перебуває на її повному утриманні. На неодноразові її прохання до позивача, надати матеріальну допомогу є безрезультатними. А тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] у частці ј (одна четверта) від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 30.08.2018 року та 29.01.2019 року від адвоката Шкорки М.М. надійшли заяви про уточнення позовних вимог у яких просять стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] у частці ј (одна четверта) від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належний чином. Подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, уточнений позов визнає, на примирення не згідний. Зазначив, що аліменти не сплачує через відсутність коштів. В підготовчому судовому засіданні позивач щодо суті спору надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві, підтримала вимоги зазначені у заявах про уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] у розмірі ј (одна четверта) частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Додала , що окремо проживають більше 5 років. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає до задоволення наступних підстав. Як встановлено по справі, 11.06.2005 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області. У шлюбі у сторін народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 23.07.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. За твердженням позивача сторони проживають окремо, стосунки між подружжям суттєво погіршились, закінчилась довіра один до одного. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, про що свідчить зміст її позовної заяви, та пояснення позивача в суді. Відповідач подав до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнає. Враховуючи наведене, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Статтею 180 СК України визначений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому враховуючи вищенаведене, зважаючи, на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, за необхідне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], відповідно до ст. 183 СК України, у розмірі ј (одна четверта) від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved