Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

[PERSON] 23.11.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дітей відповідного віку, почавши стягнення з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивувала тим, що сторони по справі 03.12.2011 року зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 01.01.2015 року. За час шлюбу у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Зі слів позивача ще до розірвання шлюбу відповідач не брав належної участі в утриманні дитини і по цей час не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання. Оскільки відповідач фізично здорова людина працездатного віку, працює водієм і отримує достатнього рівня заробіток, інших утриманців не має, житлом забезпечений, позивач просить визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дітей відповідного віку, почавши стягнення з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з наведеним вище позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно передбаченим законом способом, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 03.12.2011 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Маньківської сільської ради Сватівського району Луганської області, актовий запис №6 (а.с.5). Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 15.01.2015 року зазначений шлюб розірвано (справа №426/2442/14ц) (а.с.7). 02.09.2011 року у позивача та відповідача народився син [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕД №232034, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції в Луганській області 24 січня 2012 року відповідач є батьком [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки №529621238 від 20.02.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, позивач разом з дитиною проживає за адресою: [INFO]. Позивач самостійно утримує дитину (а.с.9). Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами\~Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3\~статті 181 Сімейного кодексу України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною людиною, має постійну роботу, отримує заробіток достатнього рівня, а син, проживаючи разом з матірю, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Тому, суд зважаючи на розмір заявлених вимог, взаємний обовязок батьків по утриманню дітей, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає можливим встановити аліменти в розмірі про який просить позивач. Розмір аліментів, встановлений на рівні 1/4 від всіх видів доходу (заробітку) відповідача буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на спільний обовязок батьків утримувати свою неповнолітню дитину. При цьому, суд звертає увагу, що, відповідно до\~ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті\~ст. 191 СК України\~з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 23.11.2015 року. У відповідності до п. 1. ч.1\~ст. 367 ЦПК України\~рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень\~ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved