Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Держави України в особі Слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві України (далі відповідач-2) про стягнення моральної шкоди в сумі 300 000, 00 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує нате, що в провадженні СУ ФР Офісу великих платників податків ДФС перебуває кримінальне провадження № 32020100110000004 від 15.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. В рамках вказаного провадження, на підставі ухвали слідчого судді Іванова В.В. Приморського районного суду м. Одеса від 28.05.2020 року по справі № 522/8389/20, 04.06.2020 року було проведено обшук в орендованому [PERSON] банківському сейфі № [NUMBER] у Відділенні № 15 ПАТ «Банк Восток» (м. Харків) за результатами проведення якого було вилучено грошові кошти, що знаходилися в даному сейфі, а саме: 5 000, 00 євро, 30 000, 00 доларів США, 2 070,00 російських рублів, 4 799, 00 доларів США, 355 Євро, 381 долар США, монети 1 Євро та 40 Євроцентів. В подальшому, [PERSON] вважаючи таке вилучення грошових коштів незаконним зверталася до органу досудового розслідування із заявами про повернення тимчасово вилученого майна. Разом з тим, як вже зазначалось, вилучені грошові кошти в розумінні положень чинного законодавства України є тимчасово вилученим майном. На наведену заяву надійшла відповідь слідчого слідчої групи- старшого слідчого з ОВС СУ ФР Офісу Великих платників податків ДФС України Топоровського Віталія з якої вбачається, що на даний час вилучені грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднані до матеріалів досудового розслідування № 32020100110000004 від 15.01.2020 року, а тому нібито відсутні правові підстави для їх повернення. Натомість, Офісом Генерального прокурора було надіслано судді Одеського апеляційного суду Мандрику В.О. пояснення по справі № 522/8389/20 за апеляційною скаргою ТОВ «Дорстрой монтаж Київ» на ухвалу слідчого судді від 26.06.2020 року про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Дорстрой монтаж Київ» у вказаному кримінальному провадженні. Згідно даних пояснень вбачається, що прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів ДФС України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора Яцким Р., що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 32020100110000004 від 15.01.2020 року, 29.07.2020 року винесено постанову про скасування постанови про визнання речовими доказами, в тому числі і визнаних слідчим речовим доказом грошові кошти у сумі 35 180 доларів США, 2 070 Російських рублів, 5 355 Євро та монети номіналом 1 євро (1 шт.), 20 євро центів (2 шт.), 5 євро центів (1 шт.), 1 євро цент (1 шт.), що зберігались у банківському сейфі, оформленому на [PERSON] , а орган досудового розслідування зобов`язано повернути їх законним володільцям. З наведеного вбачається наявність правових підстав для повернення вилучених у позивача коштів, та протиправність бездіяльності органу досудового розслідування щодо невиконання таких приписів процесуального керівництва. Оскільки арешт на дані грошові кошти не накладався, це стало підставою звернення зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання слідчого повернути грошові кошти власнику. За результатом судового розгляду вказаної скарги, судом було постановлено ухвалу про задоволення скарги. На час звернення суду грошові кошти позивачу не повернуті. Крім того зазначила, що у зв`язку із незаконними тривалими діями відповідача, як полягають у неповерненні безпідставно вилучених грошових коштів, що тривають і по теперішний час [PERSON] перенесла стресову ситуацію, пов`язану з протиправним відібранням належних їй грошових коштів та неправомірної бездіяльності службових осіб правоохоронних органів, яка полягає у їх не поверненні. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.01.2021 відкрито провадження у справі № 643/15514/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 05.02.2021 року на адресу Московського районного суду м. Харкова надійшов відзив на позовну заяві, відповідно до якого відповідач-1 просить суд відмовити в задоволені позову [PERSON] в повному обсязі виходячи з наступного: - позивачем не доведено, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені органами слідства, його посадовими особами, зокрема, безпосередньо слідчими відповідача-1 та службовими особами відповідача-2, допущені порушення норм кримінального процесуального права, а саме: будь-якого рішення, що набрало законної сили, про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності; - позивачем не було надано доказів, що відповідачем - 1 було відмовлено в поверненні грошових коштів, або її звернення до відповідача щодо повернення коштів, було проігноровано; - надана позивачем ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 17.08.2020 року у справі 761/18385/20 про задоволення скарги адвоката Жорника В.І. не є належним доказом того, що вилучене майно підлягає поверненню [PERSON] , оскільки вказана ухвала роздрукована з ЄДРСР офіційного сайту «Судова влада України» та «Особа-1», як власник майна, ідентифікувати не можливо. Зазначена ухвала суду не є судовим рішенням про визнання дій чи бездіяльності органів досудового розслідування незаконними, оскільки представник позивача звертався із скаргою в порядку ст.. 303 КПК України, тобто як учасник кримінального провадження; - позивач не надала достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння моральної шкоди, не надала доказів спричинення моральної шкоди, не доведено в чому полягає моральна шкода, її розмір не обґрунтовано. Відповідач-2 вважає, що позовні вимоги [PERSON] є надуманими та безпідставними, а сума позову не обґрунтованою, оскільки не підтверджена жодним належним та допустимим доказом. Крім того, відповідач-2 розгляд справи просив проводити без участі представника Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві. 25.02.2021 року на адресу Московського районного суду м. Харкова надійшов відзив, відповідно до якого відповідач-1 просить суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі з наступних підстав: - позивачем не доведено, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні органами слідства, його посадовими особами, зокрема, безпосередньо слідчими СУ ОВПП ДФС та службовими особами Головного управління Казначейства, допущені порушення норм кримінального процесуального права, а саме: не надано будь-якого рішення, що набрало законної сили, про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності; - позивачем не було надано доказів, що відповідачем-1 було відмовлено в поверненні грошових коштів, або її звернення до відповідача щодо повернення коштів, було проігноровано; - позивач не надала достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння моральної , а саме: не надано доказів спричинення моральної шкоди, в чому полягає моральна шкода не наведено, її розмір не обґрунтовано. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 643/15514/20 до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладені у позові. Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У судовому засіданні 18.05.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне. Фактичні обставини, встановлені судом. Ухвалою приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2020 року (справа 522/8389/20) задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС5-го ВРКП СУ ФР Офісу великих платників податків ДФС Януковича І.В. про надання дозволу на проведення обшуку, надано дозвіл на проведення обшуку індивідуальних банківських сейфів, оформлених на ім`я [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , що знаходяться у відділенні № 15 ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123) за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 56, з метою відшування і вилучення податкової, первинної, бухгалтерської та іншої документації стосовно фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «Дорстрой Монтаж Київ» (код за ЄДРПОУ 38238694) із ТОВ «Боядера Компані»(код ЄДРПОУ 40490500). ТОВ «Сантос Холд» (код за ЄДРПОУ 41189726), ТОВ «Релайн Інвест» (код за ЄДРПОУ 40474871), ТОВ «Дорстрой Монтаж» (код за ЄДРПОУ32796896 ), ТОВ «Агро Пульс Сервіс» (код за ЄДРПОУ 41328729, ТОВ «Промислові Компоненти» (код за ЄДРПОУ 39806198), ФОП « [PERSON] » (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), ТОВ «Пожежно-технічне обладнання «Талан» (код за ЄДРПОУ 36077785), ТОВ «Агроеко-Інвест» (код за ЄДРПОУ 40527639), ТОВ «Глобал Торг Фінанс» (код за ЄДРПОУ 40439161), ТОВ «Трайфорд Гранд» (код за ЄДРПОУ 40550344), ТОВ «БЦ Інвест» 9код за ЄДРПОУ 40372701), ТОВ «Сталь-Техно-Стройпостач» (код за ЄДРПОУ 41209857), ТОВ «Марго Трейд» (код за ЄДРПОУ 41978085), а саме: договорів, контрактів, додаткових угод, виконаних робіт, актів прийому-передачі, специфікації, довіреності на отримання ТМЦ (послуги), видаткові та податкові накладні, рахунки-фактур, реєстри отриманих та виданих податкових накладних, акти виконаних робіт КБ (наданих послуг) з усіма додатками, довідки про вартість виконаних робіт КБ 3 (наданих послуг), звіти про надання послуги з усіма додатками, товарно-транспортні документи, актів звірок, виписки банку, платіжні доручення, документи листування, необлікованих готівкових коштів, чорнових записів, печаток підприємств, зошитів. Блокнотів, журналів, електронних носіїв інформації (у тому числі комп`ютерної техніки, мобільної техніки, флеш-карток, CD-дисків, жорстких дисків тощо), печаток, штампів, блокнотів, документів, які використовувалися з метою мінімізації податкових зобов`язань, які мають значення для встановлення істини у провадженні, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Офіс Генерального прокурора листом повідомив Одеський апеляційний суд, що в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Дорстрой Монтаж Київ» в особі директора [PERSON], головного бухгалтера [PERSON] , надаючи послуги з ремонту, технічного обслуговування дорожньої інфраструктури та супутніх послуг ремонту, технічного обслуговування ряду юридичних осіб, в тому числі ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» (код ЄДРПОУ 32794511), що перебуває на податковому обліку у Офісі великих платників податків ДФС, діючи за попередньою змовою із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та іншими невстановленими особами протягом 2016-2019 років ухилились від оплати податків в особливо великих розмірах на загальну суму близько 30 млн. грн. Протиправна діяльність та пов`язаність вказаних осіб між собою підтверджується проведеними на підставі доручень працівниками СБУ комплексними негласними слідчими (розшуковими діями), дозвіл на проведення яких був наданий відповідним судом. 28.05.2020 за відповідними клопотаннями слідчого, погодженими із процесуальним керівником, Приморським районним судом м. Одеса надано відповідні дозволи на проведення обшуків ряду нежитлових та житлових приміщень фігурантів кримінального провадження, за результатами чого відшукано та вилучено первинні фінансово-господарськи документи, печатки підконтрольних підприємств, документи про надання фінансової допомоги, грошові чеки на видачу готівки, банківські картки, чорнові записи, що в сукупності підтверджують незаконну діяльність, пов`язану із проведенням безтоварних господарських операцій та подальшим переведенням в готівку. Крім того, 04.06.2020 на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2020 (справа 522/8389/20), якою надано дозвіл на вилучення готівкових коштів, проведено обшук індивідуальних банківських сейфів, оформлених на [PERSON] (дружина [PERSON] ) та [PERSON] , що знаходилась у відділенні № 15 ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123) за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 56. За результатами проведеного обшуку індивідуального банківського сейфу, оформленого на [PERSON] відшукано та вилучено грошові кошти у сумі 370 000 доларів США та 225 000 Євро. За результатами проведено обшук індивідуального банківського сейфу, оформленого на [PERSON] відшукано та вилучено 35 180 доларів США, 2 070 російських рублів, 5 355 Євро та монети номіналом 1 євро (1 шт.), 20 євроцентів 92 шт.), 5 євро центів (1 шт.), 1 євро цент (1 шт.). Поряд з цим, 26.06.2020 року за відповідним клопотанням слідчого. Погодженим із процесуальним керівником, Приморським районним судом м. Одеси з метою відшкодування державі збитків, накладено арешт на грошові кошти у безготівковому вигляді ТОВ «Дорстрой монтаж Київ», що відкриті у АТ «Банк Кредит Дніпро» на суму, що не перевищує 30 млн. за результатами виконання якої накладено арешт на суму 14 000 євро. В ході досудового розслідування отримано акт податкової перевірки № 2403/20-40-14-03-06/38238694 від 12.07.2019 щодо ТОВ «Дорстрой монтаж Київ», згідно з яким службові особи підприємств та ухилились від сплати податку на прибуток у суму 5 613 854 грн. та податку на додану вартість у сумі 6 320 177 грн. всього на загальну суму 11 934 031 грн. На підставі висновків зазначеного акту перевірки, працівниками ГУ ДПС у Харківській області відносно ТОВ «Дорстрой монтаж Київ» 14.08.2019 року прийняті податкові повідомлення - рішення №00002741403. За результатами розгляду скарги, поданої службовими особами ТОВ «Дорстрой монтаж Київ» у порядку ст. 56 Податкового кодексу України, ДПС України прийняте рішення ід 25.10.2019 № 6955/99-00-08-05-01, яким скаргу частково задоволено, а податкові повідомлення-рішення № 00002731403 та № 0000274403 від 14.08.2019 частково скасовані. В подальшому, ГУ ДПС у Харківській області з урахуванням рішення ДПС України за результатами розгляду скарги ТОВ «Дорстрой монтаж Київ» прийняті податкові повідомлення -рішення із штрафними санкціями. від 31.10.201 № 00000040513, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 2 50 013, 75 грн; від 31.10.2019 № 00000050513, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2 787 792,50 грн, загальна сума по ППР становить 5 296 805 грн. Відтак, процесуальним керівником 29.07.2020 винесено постанову про скасування постанови про визнання речовими доказами, якою слідчим визнано речовим доказом грошові кошти у сумі 370 000 доларів США та 225 000 євро, що зберігались у банківському сейфі, оформленому на [PERSON] , грошові кошти у сумі 35 180 доларів США, 2 070 російських рублів, 5 355 євро та монети номіналом 1 євро (1 шт.), 20 євро центів (2 шт.), 5 євро центів (1 шт.), 1 євро цент (1шт.), що зберігались у банківському сейфі, оформленому на [PERSON] , а орган досудового розслідування зобов`язано повернути їх законним володільцям. З огляду на викладене, на даний час з метою забезпечення відшукування збитків, завданих державі, є необхідність у арешті грошових коштів у безготівковій формі на суму, що не перевищує 5 296 805 грн., які знаходяться на рахунках ТОВ «Дорстрой Монтаж Київ» (код ЄДОПРУ 38238694)-№ [NUMBER] та [NUMBER] , відкритих у АТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749) із забороною розпоряджатися вказаними грошовими коштами. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.08.2020 року задоволено скаргу адвоката Жорника В.І. в інтересах [PERSON] на бездіяльність слідчого з ОВС п`ятого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР Офісу великих платників податків ДФС Януковича І.В., яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №32020100110000004 від 15.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Зобов`язано слідчого з ОВС п`ятого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР Офісу великих платників податків ДФС Януковича І.В. або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні №32020100110000004, повернути [PERSON] належне їй тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти, вилучені у банківському сейфі № [NUMBER] у Відділенні №15 ПАТ «Банк Восток» (м. Харків) відкритому на ім`я [PERSON] в рамках проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса по справі № 522/8389/20 від 28.05.2020, а саме: 5 000 (п`ять тисяч) Євро, 30 000 (тридцять тисяч) доларів США, 2 070 (дві тисячі сімдесят) російських рублів, 4 799 (чотири тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) доларів США, 355 (триста п`ятдесят п`ять) євро, 381 (триста вісімдесят один) долар США. Монети 1 євро та 40 євроцентів. Офіс Генерального прокурора листом від 16.03.2021 № 10/1/1-8563-20 повідомив адвоката Жорника В.І. про те, що Офісом Генерального прокурора розглянуто його звернення в інтересах [PERSON] та [PERSON] про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні № 32020100110000004 від 16.01.2021 року та з інших питань. Повідомлено, що начальником 6-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Замятіним А.В. 26.02.2021 року винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Отримати майно, вилучене під час проведення обшуків у кримінальному провадженні та дозвіл на відшукання якого було прямо надано ухвалою слідчого судді, позивач може звернувшись, до слідчого управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11-Г. Нормативно-правове обґрунтування. Висновки суду за результатами розгляду справи. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою. Згідно з частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Частинами шостою, сьомою статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Застосування положення частини шостої статті 1176 ЦК України можливе у випадку, коли предметом позову є дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які не пов`язані із здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, що має на меті прийняття акта органом судової влади. Тобто це інші дії суддів (суду) при здійсненні правосуддя, коли спір не вирішується по суті, у разі їх незаконних дій або бездіяльності і якщо вина судді встановлена не лише вироком суду, а й іншим відповідним рішенням суду. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року в справі № 757/25713/16-ц (провадження № 61-18012св18), від 10 січня 2018 року в справі № 454/1642/16-ц (провадження № 61-1091св17). Отже, спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. У пунктах 5.6 і 5.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зазначено, що «шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України). … необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України». Відсутність однієї із складових цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» на підставі статті 56 Конституції України, на яку посилається в своєму позові позивач, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», в тому числі майнової та моральної шкоди, також передбачено, що для відшкодування державою шкоди, завданої судом, необхідно, щоб рішення, дії або бездіяльність суду були незаконними. Проте, позивачем у цій справі не доведено факту неправомірної поведінки відповідачів, не надано доказів про наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення для покладання на відповідачів відповідальності щодо відшкодування завданої їй шкоди. Сам по собі факт прийняття слідчим суддею ухвали від 17.08.2020, якою задоволено скаргу адвоката Жорника В.І. в інтересах [PERSON] на бездіяльність слідчого з ОВС п`ятого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР Офісу великих платників податків ДФС Януковича І.В., та зобов`язано повернути [PERSON] належне їй тимчасово вилучене майно, не є доказом заподіяння моральної шкоди позивачці. Оскарження особою до суду дій чи бездіяльності органу досудового розслідування під час кримінального провадження в порядку вимог КПК України є механізмом реалізації права на контроль за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій досудового розслідування в порядку кримінального судочинства. Реалізація такого механізму оскарження постанов слідчого у розумінні статті 23 ЦК України не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав особи. Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого, прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності. Таким чином, сам факт винесення зазначеної вище ухвали слідчим суддею, свідчать про реалізацію передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень слідчого і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, як це помилково вважає позивачка. Права та інтереси позивача були поновлені ухвалою слідчого судді. Позивачем не подано до суду жодного доказу, який би підтверджував факт заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, чому саме в 300 000, 00 грн. оцінює заподіяну шкоду та з чого при цьому виходить. Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували порушення нормальних умов та звичок, життєвих зв`язків, страждань позивачки. Разом із тим, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб саме по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої чи їх бездіяльність і, відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди. Вилучені у позивача грошові кошти були йому повернуті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) зроблено висновок, що суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. Судом встановлено, що позивачем у цій справі не доведено факту неправомірної поведінки відповідачів, а також факту наявності моральної шкоди, спричиненої їх рішеннями, діями або бездіяльністю. При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з частиною 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. У відповідності до частини 1 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Положеннями частини 1 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України). Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). При цьому, за приписами частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, оцінюючи всі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частини сьомої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed