Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

[PERSON] 03 травня 2019 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24 березня 2009 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 149. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 березня 2009 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 149 (а.с. 10). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства внаслідок відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім`ї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » і після розірвання шлюбу бажає прізвище залишити без змін. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім`я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а також те, що позивач не ставить питання про відшкодування судових витрат, суд вважає за можливе не відшкодовувати їх за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved