Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] 10 липня 2019 року звернувся з позовом до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач у своєму позові посилався на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2006 року, від сумісного життя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, обов`язки подружжя в сім`ї, ведення домашнього господарства, виховання дитини. З лютого 2019 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. З травня 2019 року проживає з іншою жінкою. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з ним. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просив шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити у підготовчому засіданні, зазначила, що питання стосовно місця проживання дитини буде вирішуватися в іншому судовому провадженні, спір щодо спільно нажитого майна подружжя будуть намагатися вирішити мирним шляхом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2006 року, який було зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1054 (а.с. 9). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, обов`язки подружжя в сім`ї, ведення домашнього господарства, виховання дитини. З лютого 2019 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. З травня 2019 року позивач проживає з іншою жінкою. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Відповідач у своїй заяві до суду від 9 серпня 2019 року позовні вимоги визнала, але зазначила, що питання стосовно місця проживання дитини буде вирішуватися в іншому судовому провадженні, спір щодо спільно нажитого майна подружжя будуть намагатися вирішити мирним шляхом. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, питання щодо місця проживання дитини буде вирішуватися в іншому судовому провадженні, спір щодо сумісно нажитого майна сторони будуть намагатися вирішити мирним шляхом, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити без змін. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням того, що відповідачем позовні вимоги було визнано під час підготовчого засідання відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 384 гривень 20 коп (768 гривень 40 коп х 50 % = 384 гривень 20 коп). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом було задоволено, позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 384 гривень 20 коп (768 гривень 40 коп х 50 % = 384 гривень 20 коп), оскільки 50 % сплаченого судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved