Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача та заперечень відповідача, третьої особи. У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи без самостійних вимог: Департаменту Державної виконавчої служби України про стягнення заборгованості по заробітній платі, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він працював обпалювачем виробів будівельної кераміки ВАТ «Словянський керамічний комбінат» з 18.09.1982 року по 31.06.2000 року. При його звільненні з підприємства відповідач був зобовязаний провести з ним повний розрахунок, однак цього не зробив. мотивуючи це скрутним фінансовим становищем. В серпні 2013 року колектив ВАТ «Словянський керамічний комбінат» отримали відповідь заступника начальника регіонального Фонду державного майна України в донецькій області, відповідно до якого у статутному капіталі ВАТ«Словянський керамічний комбінат» налічується державний пакет акцій у розмірі 92,897 %. В квітні 2015 року колектив працівників ВАТ «Словянський керамічний комбінат» відповідь на їх лист арбітражного керуючого щодо відкриття ліквідаційної процедури товариства. Відповідно до списку працівників, які мають заборгованість з виплати заробітної плати підприємства-банкрута ВАТ «Словянський керамічний комбінат», заборгованість з заробітної плати [PERSON] становить 994,85 грн. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21.03.2016 року з ВАТ «Словянський керамічний комбінат» стягнуто на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 884,85 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні 51\~002,76 грн. та моральну шкоду. Виконавчий лист за вказаним рішенням був своєчасно направлений та взятий на виконання, але Державна виконавча служба винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. У звязку з наведеним, просить суд стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 884 грн. 85 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 29.01.2016 року, у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог [PERSON], пояснення надала аналогічні викладеним у заяві. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи: Департаменту державної виконавчої служби України [PERSON], який діє на підставі довіреності від 29.12.2017 року, в судовому засіданні просив вирішити позовні вимоги [PERSON] на розсуд суду. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Заяви (клопотання) учасників справи у справі відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі відсутні. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працював у ВАТ «Словянський керамічний комбінат» з 18.09.1982 року по 31.06.2000 року. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21.03.2016 року стягнуто на користь позивача з ВАТ «Словянський керамічний комбінат» заборгованість по заробітній платі в сумі 884 грн. 85 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.04.2000 року по 21.03.2016 року у сумі 51\~002,76 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.(а.с.7-8). Відповідно до довідки №15-04/33/41Б від 15.04.2015 року, наданої арбітражним керуючим ВАТ «Словянський керамічний комбінат» [PERSON], заборгованість з заробітної плати перед [PERSON] становить 994,85 грн. (а.с.3-4). V. Оцінка Суду. Постановою Господарського суду Донецької області від 25.12.2008 року товариство визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Згідно з листом Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області від 28.11.2013 року № К-326-4606, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції знаходилось зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з ВАТ «Словянський керамічний комбінат», до складу якого входили виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості, яка виникла з трудових правовідносин. Державним виконавцем відділу винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень та всі виконавчі документи, згідно акту передачі виконавчих документів були передані арбітражному керуючому. Зведене виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з ВАТ «Словянський керамічний комбінат» знищено згідно акту про знищення виконавчих проваджень та інших документів органу ДВС від 17.05.2008 року, у відповідності до п. 3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої\~Наказом Міністерства юстиції України від 05.07.1999 року № 470/7, чинної на момент знищення. З листа № 20-05-09967 від 12.08.2013 року Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області вбачається, що станом на 01.01.2013 року у Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 92,897 % статутного капіталу ВАТ «Словянський керамічний комбінат». Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦК України, акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Нормами ст. 619 ЦК України регулюються правовідносини зобов'язального характеру, за якими договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, ст. 176 ЦК України закріплено загальну норму про розмежування відповідальності публічно-правових утворень за своїми зобов'язаннями та створених ними юридичних осіб. ЦК передбачає загальне правило, згідно з яким держава, інші публічно-правові утворення (АРК, територіальні громади) не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб. Ця норма направлена на конкретизацію положень ч. 3 ст. 96 ЦК України, згідно з якою юридична особа самостійно відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями його учасника (засновника). Засновником ВАТ «Словянський керамічний комбінат» є держава в особі Фонду Державного майна України. Таким чином, правовідносини, які склалися між ВАТ «Словянський керамічний комбінат» та Фондом державного майна України, - є правовідносини засновника та створеного ним підприємства, за якими засновник не відповідає по боргах підприємства, а підприємство не відповідає по боргах засновника, положення ст. 77 ГК України на правовідносини між ВАТ «Содовий завод» та Фондом державного майна України, Державною казначейською службою України не розповсюджуються, тому Державна казначейська служба України, в силу ст. 176 ЦК України, не несе субсидіарну відповідальність по боргах ВАТ «Словянський керамічний комбінат», до того ж Фонд держмайна України не являється правонаступником ВАТ «Словянський керамічний комбінат». Окрім того, на даний час триває ліквідаційна процедура, позивач включений до списку працівників, які мають заборгованість з виплати заробітної плати, а думка ліквідатора про те, що він не впевнений щодо погашення заборгованості, є лише припущенням ліквідатора та до уваги судом не приймається. Положення ч. 2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», до спірних правовідносин не застосовуються. Суд констатує ту обставину, що позов подано до Державної казначейської служби України, яка не є засновником ВАТ «Словянський керамічний комбінат» і за своїми повноваженнями не має права самостійно розпоряджатися державними коштами, позивач не перебував у трудових відносинах з відповідачем. Позивач з позовними вимогами до іншого відповідача, ніж Державна казначейська служба України, не звертався, вимоги про заміну відповідача не заявляв. У зв'язку з викладеним, підстави для задоволення позову стосовно стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі у суду відсутні, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та задоволенню не підлягають. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а тому їх слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed