Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру. В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. В судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору не з`явились. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. 08.12.1998 року між громадянами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та громадянкою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Вказана квартира набута у власність позивача шляхом укладення біржового контракту договору купівлі-продажу № 238, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 08.12.1998 року. Зазначена квартира має загальну площу - 68,7 кв. м., житлову площу - 43,9 кв.м., вспоміжну (підсобну) площу - 24,8 кв.м., приведену площу - 71,2 кв.м., лоджію -1,5 кв.м., балкон - 1,0 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорту на квартиру, який було складено 12.12.1998 року РКП «Мар`їнське бюро технічної інвентаризації. Під час укладання договору купівлі-продажу квартири, представники Відповідача не зареєстрували вказаний правочин у відповідному реєстрі, а відбулася реєстрація лише в органах БТІ. Відповідно до\~частини 3\~статті 3\~Закону України\~від 1\~липня 2004\~року «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень»\~права на\~нерухоме майно,\~які підлягають\~державній реєстрації\~відповідно до\~цього Закону\~виникають з\~моменту такої\~реєстрації.\~Відповідно до\~частини 4\~статті 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно.шо виникли до набрали чинності цим Законом, визнаються дійсними у\~разі відсутності\~їх державної\~реєстрації,\~передбаченої цим\~Законом,\~за таких\~умов:\~якщореєстрація прав\~була проведена\~відповідно до\~законодавства,що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав Державно реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як інструкція Держплану УРСР і Міністерства юстиції УРСР від 29 липня 1959 року «Про порядок реєстрації у містах і селищах міського типу Української PCP» Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації, до моменту набуття чинності ЦК України та ЗК України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Звертаючи увагу на той факт, що вимогами законодавства чинного на момент виникнення права власності (1998 рік) державна реєстрація не передбачалась ні як підстава для переходу права власності, ні як формальна констатація факту перед третіми особами факту переходу права власності, до реєстрації прав власності, що виникло на момент укладання договору купівлі-продажу квартири, яка належить Позивачеві, застосовувалось чинне на той момент законодавство, яке взагалі не передбачало державну реєстрацію прав на нерухоме майно. З огляду на зазначене, у Позивача не має жодної можливості підтвердження свого права власності на вказану квартиру, оскільки право власності не зареєстровано у відповідному реєстрі, а оригінали документів втрачено. При звернені представника Позивача до відділу надання адміністративних послуг апарату Мар`їнської райдержадміністрації Донецької області, їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації договору купівлі-продажу квартирі від 08.12.1998 року. Зазначені обставини унеможливлюють право Позивача вільно розпоряджатись майном на власний розсуд. Тобто порушують його право власності передбачене і Конституцією України і Цивільним Кодексом України. Згідно ст.\~263\~ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом: обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved