Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми авансу, мотивуючи свої вимоги тим, що в жовтні 2014 року [PERSON] домовився в усній формі з відповідачкою про купівлю житлового будинку [ADDRESS], що належить останній на праві власності. На підтвердження в подальшому укласти письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку, [PERSON] передав [PERSON] 1 (одну) тисячу євро, в якості завдатку за вищевказаний будинок, про що відповідачка написала відповідну розписку. Вказував на те, що оскільки розпискою не було встановлено конкретного терміну купівлі-продажу житлового будинку і відповідачка не надала позивачу документи, що підтверджують право власності на житловий будинок, [PERSON] відмовився від наміру придбати вказаний будинок, про що попередив відповідачку. Однак на неодноразові звернення позивача до відповідачки, остання відмовилась повертати отримані гроші, згідно власноруч написаної розписки, крім того договір купівлі-продажу не був укладений, а тому грошові кошти, які надані як завдаток, підлягають поверненню позивачу у відповідному гривневому еквіваленті на день звернення до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. Відповідачка, в судове засідання не з'явилися, подавши до суду клопотання про направлення справи за підсудністю. Суд, вислухавши представника позивача дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, судом встановлено, що в жовтні 2014 року [PERSON] домовився в усній формі з [PERSON] про купівлю житлового будинку [ADDRESS], що належить останній на праві власності. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно розписки від 14 жовтня 2014 року відповідачка отримала від позивача одну тисячу євро, як завдаток за будинок, який розташований в [ADDRESS]. Оскільки відповідачкою не надано перелік документів, які б підтверджували право власності на вказаний житловий будинок, позивач відмовився від придбання такого будинку, про що було повідомлено відповідачку. Однак, останньою на момент звернення до суду, не було повернуто грошові кошти та не укладено договору купівлі-продажу житлового будинку. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. За загальним правилом наслідком порушення договірного зобовґязання, забезпеченого завдатком, відповідно до ст. 571 ЦК України, залишення завдатку особі, яка його одержала або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, про те він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі, коли сторони, лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору, платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання, може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору купівлі-продажу. Як вбачається з матеріалів справи, договору купівлі-продажу житлового будинку, який розташований [ADDRESS], який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а тому сплачені в рахунок виконання позивачем договору, грошові кошти є авансом і підлягають поверненню. Згідно встановленого офіційного курсу гривні до іноземних валют НБУ, станом на час звернення з позовом до суду, 1 (одна) тисяча Євро становить 19197 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Таким чином, вимоги [PERSON] до [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved