Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] 12.06.2015 року звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 29.10.2004 року перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 24.04.2015 року. За час спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO], батьками якої записані вона з відповідачем. Дитина фактично є на її утриманні, часто хворіє, відповідач, проживаючи окремо від них, ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги для сімї не надає, а її доходи є недостатніми для утримання дочки. Відповідач, маючи мінливий дохід, працюючи на тимчасових заробітках, самоусунувся від утримання дитини, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її вимоги задоволити, стягнути з [PERSON] в свою користь на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] - аліменти в твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити, а справу розглянути по суті в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав частково, суду пояснив, що на даний час він немає змоги сплачувати аліменти на утримання дитини в такому розмірі, який просить стягнути позивач, так як він ніде не працює, згідний допомагати дитині по мірі наявності в нього коштів і не заперечуватиме проти стягнення з нього аліментів у випадку влаштування його на роботу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували з 29.10.2004 року в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 24.04.2015 року (а.с.4). За час спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.3), батьками якої записані сторони по справі і яка проживає з позивачем, що підтверджується актом обстеження умов проживання, виданого Микуличинською сільською радою Яремчанської міськради Івано-Франківської області (а.с.29-30) та довідкою про склад сімї № 691, виданої Ліснотарновецькою сільською радою Надвірнянського району 06.06.2015 року (а.с.28). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, а також матеріального становища дитини, її стану здоровя, яка часто хворіє і що підтверджується відповідною довідкою (а.с.5), а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати дитину в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоровя, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав, тому суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, але в меншому розмірі, який визначила позивач. В звязку з цим розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно по 850 грн. на дитину до досягнення нею повноліття. З відповідача слід також стягнути по справі судові витрати в дохід держави згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved