Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] 04.12.09 р. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу посилаючись на те, що вона 21.08.2008 років надала у позику відповідачці грошові кошти в розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, що в еквіваленті складає 8000 (вісім тисяч) гривень, які вона згідно складеної нею особисто розписки зобовязалась повернути в строк до 31.08.2008 року. В звязку з неповерненням в указаний строк грошей відповідачка написала другу розписку, згідно якої зобовязалась повернути борг до липня 2009 р., однак взяті на себе зобовязання в зазначений строк не виконала. На підставі цього позивачка просить суд стягнути на її користь з відповідачки загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень, витрати на послуги адвоката 1000 (одна тисяча) гривень, моральну шкоду 2000 (дві тисячі) гривень, витрати по оплаті судового збору 110 гривень, ІТЗ 120 гривень. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов та в звязку з неявкою в судове засіданні відповідачки, провести розгляд справи в заочному порядку. Відповідачка в судове засіданні не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у звязку з неявкою відповідачки, враховуючи згоду та надані обґрунтування позивача, і належне повідомлення відповідача про місце та час розгляду справи, суд, вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно розписки від 21.08.2008 року [PERSON] отримала в борг у [PERSON] 1000 (одну тисячу) доларів США, які зобовязалась повернути до 31.08.2008 року, згідно розписки від 03.03.2009 р. [PERSON] зобовязалась повернути взяту в борг суму частинами в період з квітня по липень 2009 р. Взяті на себе зобовязання по поверненню позики відповідачка не виконала, що підтверджується наявність оригіналів розписок, долучених до матеріалів справи. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 1, якої встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Підстави відшкодування моральної шкоди, регламентуються Главою 82 ЦК України. З урахуванням предмету позовних вимог, суд вважає, що у спірних правовідносинах, обставини завдання моральної шкоди, визначені чинним законодавством відсутні. Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли внаслідок договірних зобовязань по поверненню позики. Тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки моральної шкоди, спричиненої неналежним виконанням взятих на себе зобовязань не підлягають задоволенню. Умовами укладеного між сторонами договору позики грошових коштів також не передбачено відшкодування моральної шкоди. Позивачка [PERSON] понесла судові витрати по оплаті: судового збору в розмірі 113 (сто десять) гривень, інформаційно-технічному забезпеченню у розмірі 120 гривень, правової допомоги, що підтверджується долученими до матеріалів справи квитанціями. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення суми боргу підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial