Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу з підстав ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України. Мотивує тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 01.06.1991 року Виконавчим комітетом Купченської сільської ради Буського району Львівської області. Від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина [PERSON] , 1992 року народження. Життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне сімейне життя та на шлюб, кожен живе своїм життям та за своїми інтересами. Сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, припинили спільне проживання як подружжя, тому вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, оскільки, такий носить формальний характер, судові витрати покласти на відповідача, оскільки позивач є інвалідом 2 групи та звільнений від сплати судового збору. Позивач, його представник, за викликом суду не з`явилися, хоча судом належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. Відповідач подала суду заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає, на розлучення згідна. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони зареєстрували шлюб 01 червня 1991 року у Виконавчому комітеті Купченської сільської ради Буського району Львівської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим Буським РВ ДРАЦС ЗМУ МЮ (м. Львів) 05.02.2021. (а.с. 14) Від подружнього життя мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.17) Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Беручи до уваги п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Судом встановлено, що сторони шлюбних відносин не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї, стали чужими один одному, втратили почуття любові та поваги, а тому збереження такого шлюбу є недоцільним. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, враховуючи що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, формально існуючий шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Окрім цього, згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки ПФУ від 23.03.2021, позивач [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання, довічно. (а.с. 9) Тому згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Враховуючи вище наведене, судовий збір в розмірі 908,00 гривень слід покласти на відповідача.

Outcome: approved