Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивачі свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,40 га, що розташована на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,81 га, що розташована на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. 07.02.1991 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла сину - [PERSON]. 30.04.2014 року [PERSON] склала ще один заповіт, відповідно до якого земельну ділянку, належну їй на підставі Державного акту серії [NUMBER], виданого Ківерцівською районною державною адміністрацією 14.06.2006 року, заповіла своєму внуку - [PERSON]. Позивачі [PERSON] та [PERSON], будучи дітьми померлої, відносяться до першої черги спадкування за законом. На день смерті матері вони досягли пенсійного віку, а тому мають право на обов'язкову частку у спадковому майні. У визначений законом термін вони звернулися із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкодавця були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просять суд визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,81 га, що розташована на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області та 1/4 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,40 га, що розташована на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, як на обов'язкову частку в спадщині після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року; за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,81 га, що розташована на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, як на обов'язкову частку в спадщині після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року, та на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,40 га, що розташована на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року; а за [PERSON] право власності на 1/2 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,81 га, що розташована на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті баби - [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити. Представник Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у відсутності їх представника до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] від [INFO] року (а.с. 10). Згідно державних актів на право приватної власності на земельні ділянки (а.с. 11, 13) [PERSON] належать земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,40 га та 2,81 га, що розташовані на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району. 07.02.1991 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй на день смерті майно заповіла синові - [PERSON] (а.с. 17). Крім цього, 30.04.2014 року [PERSON] склала ще один заповіт, яким належне їй прав на земельну ділянку (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий Ківерцівською районною державною адміністрацією 14.06.2006 року) заповіла своєму внукові - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Оскільки спадкодавець [PERSON] заповітом від 30.04.2014 року лише частково змінила заповіт від 07.02.1991 року (в частині земельної ділянки), тому в іншій частині заповіт від 07.02.1991 року є дійсним. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Крім того, станом на [INFO] року позивачі [PERSON] та [PERSON] досягли пенсійного віку, а тому на підставі ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку, що становить половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Оскільки до спадкоємців першої черги належать лише [PERSON] та [PERSON], тому кожен із них має право на 1/4 частину спадкового майна як обов'язкову частку. Позивачі зверталися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця (а.с. 23). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково та визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,81 га (кадастровий номер [NUMBER] (сіножаті), кадастровий номер [NUMBER] (рілля), розташованої на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Ківерцівською районною державною адміністрацією від 14.06.2006 року, на ім'я [PERSON], та на 1/4 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,400 га (кадастровий номер [NUMBER]), що розташована на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Хорлупівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області 13.07.2012 року на ім'я [PERSON], як на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року (дана позовна вимога підлягає до часткового задоволення, оскільки [PERSON] має право не на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом як вказано у позовній заяві, а на 1/4 її частини як обов'язкову частку у спадщині після смерті матері); визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,81 га (кадастровий номер [NUMBER] (сіножаті), кадастровий номер [NUMBER] (рілля), розташованої на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Ківерцівською районною державною адміністрацією від 14.06.2006 року, на ім'я [PERSON], як на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року, та на 1/2 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,400 га (кадастровий номер [NUMBER]), що розташована на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Хорлупівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області 13.07.2012 року на ім'я [PERSON], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року; визнати за [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,81 га (кадастровий номер [NUMBER] (сіножаті), кадастровий номер [NUMBER] (рілля), розташованої на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Ківерцівською районною державною адміністрацією від 14.06.2006 року, на ім'я [PERSON], в порядку спадкування за заповітом після смерті баби - [PERSON], яка померла [INFO] року. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial