Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] в листопаді 2014 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві послалася на те, що 19.07.2007 року вона уклала з ВАТ «Раффайзен Банк Аваль» кредитний договір № 014/0151/74/50667 відповідно до якого банк надав їй кредит в сумі 45 630 доларів США на строк до 19.07.2027 року, зі сплатою відсотків за його користування. На час отримання кредиту вона перебувала в шлюбі з відповідачем і на отримані кошти придбали квартиру [ADDRESS], право власності на яку було зареєстровано на неї. В подальшому дана квартира була реконструйована з житлового у нежитлове приміщення. В листопаді 2010 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22.08.2011 року був вирішений спір про поділ майна подружжя, в тому числі за нею та відповідачем визнано право власності за кожним на ? частину нежитлового приміщення. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 28.05.2012 року рішення місцевого суду в частині визнання права власності на нежитлове приміщення, залишено в силі. Так як вона отримала кредит будучи в шлюбі, кредит був використаний в інтересах сім'ї, продовжує його сплачувати, уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача половину сплачених нею банку коштів в сумі - 5978,16 доларів США, в порядку зворотної вимоги. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали. Відповідач та його представник позов не визнали. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12.11.2010 року шлюб між сторонами по даній справі, який був зареєстрований 27.11.2004 року у відділі РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, розірвано. Під час шлюбу, 19.07.2007 року позивачка та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклали кредитний договір № 014/0151/74/50667, на підставі якого позивачка отримала кредит в сумі - 42630 доларів США, зі сплатою 13 % річних на строк до 19.07.2007 року, із щомісячною сплатою кредиту та відсотків за його користування, до повного погашення кредиту, що стверджується текстом даного договору (а.с.6). На отримані кредитні кошти сторонами була придбана квартира [ADDRESS], яка в подальшому була переведена з житлового в нежитлове приміщення, право власності на яке було зареєстровано за позивачкою. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22.08.2011 року, залишеного в силі рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28.05.2012 року, право власності на нежитлове приміщення по [ADDRESS] визнано за сторонами по ? частині за кожним. Відповідно до рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18.12.2014 року, залишеного в силі Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16.04.2015 року, договір поруки від 19.07.2007 року укладений між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 014/0151/74/50667 від 19.07.2007 року визнано припиненим із 02.09.2013 року. Позивачка після розірвання шлюбу з відповідачем продовжує сплачувати отриманий кредит та відсотки за його користування і на час винесення рішення сплатила - 11 657, 96 доларів США, що стверджується квитанціями про їх сплату. Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України, договір укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно ст. 543 ЦК України, солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний в повному обсязі. В силу ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотню вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення але частково, так як позивачем після розірвання шлюбу сплачено - 11 657,96 доларів США, а половина становить - 5 828,98 доларів США, а не 5978,16 доларів США, як того просить позивачка (а.с.70). Щодо застосування строку позовної давності, про що клопоче представник відповідача, то дане клопотання до задоволення не підлягає, так як рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18.11.2014 року, залишеного в силі ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02.03.215 року, договір поруки від 19.07.2007 року укладений між [PERSON] та ПАТ «Раффайзен Банк Аваль» на виконання зобов'язань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором припинено з 02.09.2013 року, і з цього часу слід рахувати строк позовної давності, який позивачкою не пропущений.

Outcome: approved