Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] 16.02.2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем має повнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], котрий навчається на 2-му курсі в Стрийському коледжі Львівського національного аграрного університету, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги для підтримки нормальної життєдіяльності і належного навчання. Відповідач, з яким на даний час шлюбні відносини розірвані, добровільно не надає допомоги на утримання дитини на час навчання, а тому просить суд стягувати з нього аліменти на утримання сина, котрий продовжує навчання, у розмірі 400 гривень щомісячно і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Крім того, просить стягнути з відповідача додаткові витрати пов`язані з оплатою навчання у розмірі ? таких та проживанням у гуртожитку в розмірі 750 гривень. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що сплачувати аліменти та додаткові витрати він не має можливості, оскільки не працює, крім того, сплачує аліменти на утримання ще двох неповнолітніх дітей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. З копії договору № Ма-2/4 від 28.08.2014 року вбачається, що [PERSON] навчається у Стрийському коледжі Львівського національного аграрного університету на денній платній формі навчання. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення двадцяти трьох років, котрі продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. З копії виконавчого листа, виданого 28.01.2013 року Сколівським районним судом Львівської області вбачається, що відповідач сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 300 гривень на кожну дитину щомісячно. При цьому відповідач не працює та не займається підприємницькою діяльністю, про що свідчить довідка № 246 від 10.03.32015 року, надана Сможенською сільською радою Сколівського району Львівської області. При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальне становище платника аліментів та можливість надання утримання другим з батьків. Ураховуючи наведене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача у користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дитини, котра продовжує навчання, у розмірі у твердій грошовій сумі в розмірі 400 щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення сином двадцяти трьох років або припинення ним навчання. З приводу позовної вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат, суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України). Отже, застосування вимог ст. 185 Сімейного кодексу України про обов'язок участі батьків у додаткових витратах на неповнолітню дитину, що викликані особливими обставинами, як то розвитком дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо, на правовідносини між батьками і повнолітніми дочкою, сином не поширюється. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial