Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] зазначає, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстровані відповідачі - син позивача [PERSON] та неповнолітній онук позивача - [PERSON] . Відповідачі з серпня 2015 року у вказаній квартирі не проживають, виїхали до Канади. Представник позивача просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідачі не проживають тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку не знімаються. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] до суду подав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.11.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 4065, спадкова справа № 13/2017, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т.; копією договору дарування серії ННА 241993 від 16.01.2018, зареєстрованого у реєстрі № 125, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 20.11.2019 № 25443, виданою Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з Актом обстеження житлових умов керуючого ОСББ «Луч» від 01.06.2020, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] з 25.09.2015 року не проживають. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачами, а також те, що відповідачі за місцем реєстрації не проживають з 2015 року без поважних причин, тобто більше одного року, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.1721141442.1 від 29.05.2020 року у сумі 840,80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Враховуючи, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є неповнолітнім, то сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] .

Outcome: approved