Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позов обґрунтовують тим, що 29 листопада 2005 р. біля 16 годин 50 хвилин відповідач [PERSON] керуючи автобусом марки «А 091Богдан», д/н [NUMBER] власником якого він являється, рухаючись по маршруту №4 «Бучми - Вишенька» не врахував дорожньої обстановки і при зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що даний маневр буде безпечний та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав лівим габаритом керованого ним автобуса на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Москвич - ИЖ - 412», д/н [NUMBER] з- причіпом, під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку в сторону ринку «Урожай» та перевозив свого сина - [PERSON] В результаті зіткнення автомобіль «Москвич - ИЖ - 412» розвернуло в зворотному напрямку та перевернуло на лівий бік, а причіп зірвало з кріплення та закинуло під днище тролейбуса [NUMBER] з лівого боку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] [INFO] водій автомобіля «Москвич - ИЖ - 412» отримав тілесні ушкодження від яких помер. Дані ушкодження перебувають у причинному зв'язку зі смертю останнього відповідно до висновку СМЕ № 1234 від 30.12.2005 р. В результаті ДТП автомобіль «Москвич - ИЖ - 412» технічно пошкоджений. Постановою Ленінського районного суду м. Вінниця від 14 березня 2008р. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію», як батька який має неповнолітню дитину. Внаслідок протиправних дій з боку [PERSON] позивачам - батькові, матері та вдові покійного нанесена значна матеріальна і моральна шкода, яку вони при первинній подачі позову 25.03.2008 р. оцінили в сумі 32145,72 грн. матеріальної шкоди та 35000 грн. моральної шкоди. В подальшому позивачі неодноразово збільшували розмір сум, які просили стягнути на їх користь і в останній уточненій заяві просили стягнути 67545 грн. матеріальної шкоди та 900000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні [PERSON] та його представник і представник [PERSON] [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили задовільнити позов в повному об'ємі, посилаючись на викладені в ньому обставини, а також відшкодувати понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні повністю. Заслухавши пояснення сторін і їх представників, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи і вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03 червня 2013 р., який набув юридичної сили відповідно до ухвали апеляційного суду Вінницької області від 29.08.2013 р., встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне. По справі встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить на праві власності автомобіль «Москвич - ИЖ - 412». Право на керування даного транспортного засобу мав його син [PERSON] Відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 03 червня 2013 р., який набув юридичної сили відповідно до ухвали апеляційного суду Вінницької області від 29.08.2013 р. 29.11.2005 р. [PERSON], керуючи технічно справним автобусом марки «А 091 Богдан», д/н [NUMBER], рухаючись в напрямку вулиці Шевченка на лівій смузі проїзної частини вул. Келецької в м. Вінниця, яка має по дві смуги для руху в одному напрямку, в районі перехрестя з вул. Ф. Кона не врахував дорожню обстановку, а саме: ширину проїзної частини дороги та габарити автобуса, яким він керував, при зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що даний маневр буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, під час виконання маневру обгону тролейбуса марки «Зіу - 9» [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку виїхав лівим габаритом керованого транспортного засобу на смугу зустрічного руху, внаслідок чого з необережності допустив зіткнення з технічно справним автомобілем «Москвич - ИЖ - 412» з причіпом під керуванням водія [PERSON] який рухався в зустрічному напрямку. Водій [PERSON], як вказано у вироці порушив вимоги п.п.1.5, 10.1, 11.1, 11.4, 13.3, 14.6 - е Правил дорожнього руху України. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких 01.12.05 р. помер. Порушення водієм [PERSON] вимог п.п.1.5, 10.1, 11.1, 11.4, 13.3, 14.6- е Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв'язку з наслідками. Відповідно до даного вироку суду в ДТП винуваті обидва водії - [PERSON], який керував автобусом «А 091 Богдан» та [PERSON], який керував автомобілем «Москвич - ИЖ - 412». Вироком суду [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом і на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки. Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2013 р. набув законної сили відповідно до ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області від 29.08.2013 р. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: - шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Підставами для настання матеріальної відповідальності особи являються наявність складу правопорушення, яке полягає в наявності заподіяння шкоди, протиправної поведінки, причинному зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою та наявністю вини. Дані ознаки для настання матеріальної відповідальності [PERSON] у заподіяні шкоди позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] маються в матеріалах цивільної справи і встановлені в судовому засіданні при розгляді справи і полягають в тому, що [PERSON] керуючи джерелом підвищеної небезпеки автобусом «А 091 Богдан» скоїв дорожньо-транспортну пригоду, порушивши при цьому вимоги п.п.1.5, 10.1, 11.1, 11.4, 13.3, 14.6 - е Правил дорожнього руху України, внаслідок чого водій [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до його смерті, що підтверджується висновком СМЕ №1234 від 30.12.2005 р. Частинами першою - третьою ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробили або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до висновку експерта Київського НДІСЕ від 18.12.2013 р. за результатами проведення автотоварознавчої експертизи розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Москвич - ИЖ - 412» д/н [NUMBER] власником якого є [PERSON], станом на день його дослідження 24.04.2008 р. складає 6150,90 грн. Оскільки вартість вузлів та агрегатів даного автомобіля можливих для подальшого використання складає 1310,47 грн. до відшкодування підлягає сума 4840,43 грн. Як пояснив позивач [PERSON], даний пошкоджений автомобіль був переданий йому і він здав його на утилізацію. Відповідно до матеріалів справи позивач [PERSON] поніс витрати по проведенню транспортно - трасологічної експертизи № 490 - Е від 07.12.2007 р. та повторної судово - автотехнічної експертизи в сумі 7000 грн., що підтверджується наявними в справі квитанціями, а також оплатив 100 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №304431 від 27.03.2008 р. та 250 гривень відповідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 305118 від 25.04.2008 р., як оплата експертних послуг по оцінці матеріального збитку. Ці витрати також підлягають відшкодуванню. Також позивачами понесені додаткові витрати, пов'язані з похороном [PERSON], які складаються з придбання труни - 356,88 грн., надгробного вінка - 126,89 грн., стрічки до вінка - 3,95 грн., комплекту гранітного пам'ятника - 5128 грн., встановлення пам'ятника на могилі - 225 грн. Ці витрати відповідно до норм закону(ч. 1 ст. 1201 ЦК України) повинні бути відшкодовані відповідачем в загальному розмірі 18031,15 грн., як підтвердженні належними доказами. Інші витрати на задоволенні яких наполягають позивачі відшкодуванню не підлягають, оскільки не підтверджені належними відповідними доказами, а інші витрати, які хоч і підтверджені належними документами не можуть бути відшкодовані, оскільки ці витрати не передбачені діючим законодавством ( обладнання лавки біля могили, площадки, тощо). Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, яку позивачі оцінили в сумі 900000 грн. суд вбачає підстави для задоволення позову в цій частині частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Вина відповідача [PERSON] у заподіянні шкоди своїми діями що призвело до смерті [PERSON] підтверджена матеріалами цивільної і кримінальної справи, вироком відносно [PERSON] від 03.06.2013 р., який засуджений по статті 286 ч. 2 КК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім»єю. Позивачі по справі відносяться до даних осіб. Суд враховує при вирішенні позову в частині стягнення моральної шкоди невизнання відповідачем своєї вини в скоєному ДТП, відмову відшкодувати заподіяну своїми неправомірними діями шкоду потерпілим, моральні страждання позивачів по справі, які на протязі 5 років після загибелі сина і чоловіка [PERSON] перебувають у напруженому стані, переносять душевні страждання в зв'язку з втратою [PERSON], враховує також те, що потерпілий внаслідок ДТП [PERSON] також допустив при керуванні транспортним засобом - автомобілем «Москвич - ИЖ - 412» порушення правил дорожнього руху, що також зазначається у вироку суду і з врахуванням наведеного, враховуючи обстави справи, ступень вини особи потерпілого він ДТП [PERSON], враховуючи вимоги розумності і справедливості вважає, що позов про відшкодування моральної шкоди підлягає до задоволення в розмірі 75000 гривень. Відповідно до частини 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: approved