Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] ради про визнання права власності на майно. Позовні вимоги мотивували тим, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належав житловий будинок по вул. Українська, 18 у с. Орелець Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., який відносився до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] 07.05.2008р. вибула із даного господарства, одержавши свою колгоспного двору майна в натурі, у вигляді грошової компенсації. Таким чином [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стало належати право власності на зазначене господарство по 1/4 частині. На дане господарство було видане свідоцтво про право власності на колгоспний двір від 18.06.1990р., головою якого вказано [PERSON], і яке було зареєстровано у Коломийському МБТІ. За даним господарством закріплена земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, яка приватизована, державний акт виданий на [PERSON] 03.03.2013р. [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із 1/4 частини зазначеного будинковолодіння, спадкоємцем якої після смерті [PERSON] за заповітом, посвідченим [PERSON] в Устянській сільській раді 21.03.2008р. став її син [PERSON], який прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном. У встановлений законом шестимісячний строк позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у нотаріальній конторі їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по вул. Українська, 18 у с. Орелець Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., оскільки у свідоцтві про право власності на дане господарство не визначені частки членів колгоспного двору. На підставі наведеного позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок по вул. Українська, 18 у с. Орелець Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. в таких частках: за [PERSON] 2/4 частини (1/4 частина, яка йому належить як члену колгоспного двору та 1/4 частина, яку він успадкував після смерті [PERSON]І.) та [PERSON] і [PERSON] по 1/4 частині, які їм належать як членам колгоспного двору. Позивачі подали до суду заяви, якими позовні вимоги підтримали повністю, позов просили задоволити, розгляд справи просили провести у їх відсутності. Відповідачка подала до суду заяву, у якій зазначила, що на частку у колгоспному дворі не претендує, позов визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує, справу просила розглядати у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, зокрема: Свідоцтво про смерть [PERSON]; Заповіт [PERSON] від 21.03.2008р.;Свідоцтво про право власності на колгоспний двір від 18.06.1990р.; Довідку Устянської сільської ради №39 від 15.01.2018 р.; Довідку Устянської сільської ради №56 від 18.01.2018 р.; Довідку Устянської сільської ради №93 від 25.01.2018 р.; Довідку Першої Снятинської ДНК №316/02-14 від 30.01.2018 р.; Постанову Першої Снятинської РДНК №317/02-31 від 30.01.2018 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії; Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно ОКП «Коломийське МБТІ» №16586643 від 08.11.2007р.; Технічний паспорт на житловий будинок вул. Українська, 18 у с. Орелець Снятинського р-ну Івано-Франківської обл.. суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим, підставним, а тому підлягає до задоволення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем та його відмову від заперечень проти позову, суд дійшов висновку про те, що слід визнати за [PERSON] право власності на 2/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Українська, 18 у с. Орелець Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. та за [PERSON] і [PERSON] по 1/4 частині зазначеного житлового будинку. На підставі наведеного, ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved