Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] , позивачка) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач), в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання їх малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивачка вказала, що з відповідачем з 10.02.2018 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у зареєстрованому шлюбі, у них народилась донька, [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере участі у витратах на утримання доньки та на даний час з сім`єю не проживає. Ухвалою суду від 30.03.2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 30.03.2020 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 16.04.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800104935504-5313200074030 (а.с. 21). Відповідно у встановлений судом строк, з урахуванням п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України, яким процесуальні строки, визначені Кодексом та встановлені судом, продовжуються на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Поряд з тим, 17.07.2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №731-ІХ від 18.06.2020 року, відповідно до якого процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції згаданого вище Закону України №540-IX від 30.03.2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 06.08.2020 року (включно). Протягом цього 20-денного строку учасники справи мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Проте, протягом зазначеного 20-денного строку відповідач не заявляв до суду клопотання про продовження йому процесуального строку, встановленого судом, для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку з наведеним суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.02.2018 року Прилуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 10.02.2018 року, про що складено відповідний актовий запис №35. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] » (а.с. 8). За час шлюбу у них народилась доньки, [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 02.11.2018 року Прилуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №372, а.с. 9). Як вбачається із довідки про склад сім`ї №37 від 04.02.2020 року Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської області, дитина, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її повному утриманні (а.с. 10). Позивач вказала, а відповідач не скористалась своїм правом заперечити проти цього, що відповідач не бере участі в утриманні дитини. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами ст. ст. 180-183, 191 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, а відповідач не бере участі в утриманні дитини. З урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від їх сплати і відсутні особи, які їх понесли. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved