overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із спільною заявою, просили розірвати шлюб зареєстрований 29.08.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Личаківського районного управління, актовий запис № 141. Заяву мотивують тим, що сімейне життя у них не склалося, тривалий час вони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у них є діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , спору щодо місця їх проживання, порядку їх утримання та виховання немає. У судовому засіданні заявник [PERSON] , представник заявника [PERSON] заяву підтримали, просили заяву задовольнити. Від заявника [PERSON] у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі, заяву про розірвання шлюбу підтримує у повному обсязі. Заслухавши пояснення заявника та представника заявника, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що заяву слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про одруження (а.с. 11), шлюб між [PERSON] ,\~ [PERSON] було укладено 29.08.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Личаківського районного управління, актовий запис № 141. Від шлюбу у заявників народилися діти: [PERSON] , [INFO] , яка на час розгляду заяви у суді є повнолітньою та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про їх народження (а.с. 12,13). Із матеріалів справи вбачається, що до суду надійшла спільна заява про розірвання шлюбу, яка відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Як вбачається з договору між батьками про визначення місця проживання дитини, участь у вихованні та сплаті аліментів від 28.10.2019 (а.с. 14,15) між заявниками після розірвання шлюбу досягнуто згоди по утриманню та вихованню неповнолітньої дитини [PERSON] , тому розірвання шлюбу не буде порушувати права дитини цього подружжя. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка; після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права жодного з подружжя; після розірвання шлюбу не будуть порушені права дитини цього подружжя, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із спільною заявою, просили розірвати шлюб зареєстрований між ними 18.07.1998 Відділом реєстрації актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополя, про що в книзі реєстрації актів про одруження 18.07.1998 зроблено запис за № 396. Заяву мотивують тим, що сімейне життя у них не склалося, тривалий час вони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , спору щодо місця його проживання, порядку його утримання та виховання немає. У судовому засіданні заявники [PERSON] , [PERSON] спільну заяву про розірвання\~шлюбупідтримали, просили заяву задовольнити. Заслухавши пояснення заявників, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що заяву слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про одруження (а.с. 3), шлюб між [PERSON] , [PERSON] було зареєстровано 18.07.1998 Відділом реєстрації актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополя, про що в книзі реєстрації актів про одруження 18.07.1998 зроблено запис за № 396. Від шлюбу у заявників є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 11). Із матеріалів справи вбачається, що до суду надійшла спільна заява про розірвання шлюбу, яка відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Як вбачається з договору між батьками про проживання дитини, виховання дитини та сплату аліментів від 27.05.2020 (а.с. 12, 13) між заявниками після розірвання шлюбу досягнуто згоди по утриманню та вихованню неповнолітньої дитини [PERSON] , тому розірвання шлюбу не буде порушувати права дитини цього подружжя. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка; після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права жодного з подружжя; після розірвання шлюбу не будуть порушені права дитини цього подружжя, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із спільною заявою, просили розірвати шлюб зареєстрований між ними 22.09.1984 Львівським палацом урочистих подій, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 22.09.1984 зроблено запис за № 2968. Заяву мотивують тим, що сімейне життя у них не склалося, тривалий час вони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. У шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , спору щодо місця його проживання, порядку його утримання та виховання немає. У судове засідання від [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що заяву слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 22.09.1984 Львівським палацом урочистих подій, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 22.09.1984 зроблено запис за № 2968. У шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] . Із матеріалів справи вбачається, що до суду надійшла спільна заява про розірвання шлюбу, яка відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Як вбачається з договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків від 03.04.2020 між заявниками після розірвання шлюбу досягнуто згоди по утриманню та вихованню неповнолітньої дитини [PERSON] , тому розірвання шлюбу не буде порушувати права дитини цього подружжя. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка; після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права жодного з подружжя; після розірвання шлюбу не будуть порушені права дитини цього подружжя, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Ужгородського міськрайонного суду з позовом, у якому просили зобовязати [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні спільним балконом гуртожитку та зобовязати їх знести стіну та двері у коридорі загального користування в правому крилі другого поверху гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Джамбула, 50. В обґрунтування позову позивачі зазначили, що їхні приміщення № 212-213 та № 217, розташовані у правому крилі будинку гуртожитку по вул. Джамбула, 50 в м. Ужгороді, виходять до спільного коридору та мають вихід на спільний балкон, який був перегороджений відповідачами шляхом встановлення стіни та дверей у коридорі загального користування, тобто такими діями відповідачі перешкоджають доступу інших мешканців гуртожитку до балкону. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, однак подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення судом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. На підставі наведеного суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, у якому зазначили, що вони є власниками 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS], що фактично складає квартиру №3 на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 09.07.2009 року. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі, які з літа 2007 року проживали разом з ними однією сім'єю в спірному будинку. Восени 2007 року [PERSON] та [PERSON] забрали все майно та переїхали проживати до іншого житлового приміщення. Знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку відповідачі не бажають, комунальні платежі не сплачують, тому просили визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. [PERSON] та представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав і просив розглянути справу за його відсутності. [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов визнали. [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися без поважних причин. Про слухання справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.07.2009 року за [PERSON] і [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] (а.с.13,16). Зазначене право зареєстровано за ними 19.08.2009, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.15) . Згідно довідок Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області (а.с.22,23) та довідки від 10.03.2016 року вуличного комітету №22 м. Бердянська (а.с.14) [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачі визнали, що вони не проживають у спірному житловому приміщенні з осені 2007 року, тому за ст. 61 ч. 1 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №3 по вул. Дзержинського (нова назва Захисників України),28 у м. Бердянську Запорізької області підлягають задоволенню на підставі ст. 405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON], в якому просять визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що згідно з договором дарування від 02.12.13 року відповідач подарував свою частку вищевказаної квартири [PERSON] На даний час співвласниками вищевказаної квартири є [PERSON] та [PERSON] З 01.03.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням суду. Враховуючи, що з січня 2011 року та по даний час відповідач за вищевказаною адресою не проживає, він втратив право на користування цим житлом. А тому просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.12.2013 року №13781580, [PERSON] на підставі договору дарування є власником 1/3 частини житлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], про що також стверджується договором дарування квартири, згідно з умовами якого [PERSON] подарував [PERSON] 1/3 частку вищевказаної квартири (а.с.9,11). Рішенням Горохівського районного суду від 01.03.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Горохівської міської ради від 19.04.2016 року №1279, сім»я [PERSON] складається з [PERSON], дочки, [PERSON] та [PERSON], сина (а.с.4). Згідно з актом Горохівської міської ради від 20.04.2016 року, комісією міської ради було встановлено факт непроживання [PERSON], 1980 року народження за адресою: [ADDRESS] з січня 2011 року (а.с.5). Отже, судом встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з січня 2011 року, а тому втратив право на користування цим житлом. З [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батьків у розмірі 600 гривень щомісячно на кожного. Позивачі обґрунтували свої вимого тим, що вони є батьками відповідача [PERSON]. Позивачі стверджували, що вони хворіють, [PERSON] є інвалідом третьої групи загального захворювання, [PERSON] хворіє бронхіальною астмою, хронічним бронхітом, сахарним діабетом ІІ тип середньої тяжесті, вузловий зоб ІІ ступеня. Єдиним джерелом доходів є їхня невелика пенсія. Однак у зв'язку з вказаними проблемами зі здоров'ям її недостатньо для забезпечення життєвих потреб та додаткових витрат на лікування, спеціальне харчування та догляд, потрібні великі кошти на ліки, крім того вони повинні проходити планове стаціонарне лікування. Позивачі просять позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позов визнав, не заперечував проти сплати аліментів на утримання матері [PERSON] у розмірі 600 гривень, щомісячно, та на утримання батька [PERSON] у розмірі 600 гривень, щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Згідно довідки МСЕ за №043371 позивач [PERSON] є інвалідом третьої групи. [PERSON], [PERSON] є пенсіонерами (пенсійні посвідчення а.с.12,13) [PERSON] страждає захворюваннями: бронхіальною астмою, хронічним бронхітом, сахарним діабетом ІІ тип середньої тяжесті, вузловий зоб ІІ ступеня. (медична документація а.с. 16-18) Згідно ст.202 ч 1 СК України повнолітні дочка, син зобов'язанні утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи позивачів є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до Демидівської районної державної адміністрації Рівненської області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Рогізненська сільська Рада Демидівського району Рівненської області, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом. Відповідач по справі Демидівська районна державна адміністрація Рівненської області, в особі її представника [PERSON], позов визнала повністю. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Рогізненська сільська Рада Демидівського району в особі сільського голови [PERSON], також не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] та [PERSON] та просить розглядати цивільну справу у відсутність свого представника (а.с.24). Згідно з нормами ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ст.ст.180-182,184 Цивільного процесуального кодексу України, допитаний як свідок по справі позивач [PERSON] суду показав, що 13.03.2006 року померла його мати [PERSON]. Він та його батько прийняли спадщину за законом після її смерті. Інші спадкоємці спадщину не приймали. За життя, в 1992 році, його мати отримала державний акт на право користування землею на території Рогізненської сільської Ради Демидівського району. Земля була надана їй у довічне успадковане володіння для ведення селянського (фермерського) господарства. Вищевказаний державний акт був втрачений покійною [PERSON], тому нотаріус відмовив у видачі як йому, так і його батькові, свідоцтва про право на спадщину за законом на право користування земельною ділянкою. На даний момент фермерське господарство продовжує свою діяльність, він та його батько є його фактичними учасниками. Допитаний як свідок по справі позивач [PERSON],

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до Золотниківської сільської ради\~ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що 15.05.2015 року померла [PERSON]сіївна, яка склала в користь позивачів заповіт, згідно якого заповіла останнім належну їй земельну ділянку площею 2 га згідно державного акту серії ТР №054230. Також позивачі вказали, що строк для звернення до нотаріуса із заявою пропустили з поважних причин, так як не проживали разом із спадкодавцем, а заповіт виявили випадково. Позивачі, будучи належними чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися, однак подали письмову заяву, в якій просили суд слухати справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача, будучи належними чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи в судове засідання не зявився, однак надав письмову заяву, в якій просив суд слухати справу слухати без присутності представника відповідача. Представник третьої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори будучи належними чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи в судове засідання не зявився, однак надав письмову заяву, в якій просив суд слухати справу слухати без присутності представника. Справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON]сіївна померла 15.05.2015 року, свідоцтво про смерть серії 1-ИД №187373, видане виконавчим комітетом Надрічницької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області актовий запис № 5. [PERSON]сіївна 10 червня 2007 склала заповіт, відповідно до якого належну їй земельну ділянку площею 2 га згідно державного акту серії ТР №054230 заповіла [PERSON], [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем Надрічненської сільської ради, зареєстрований під №13, згідно відмітки зробленої секретарем сільської ради на день смерті заповіт не відмінений і не скасований. Згідно з ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до приписів ч.3. ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи, що у позивачам не було нічого відомо про складений заповіт у їх користь, суд дійшов висновку, що строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини пропущено з поважної причини, тому визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися із вище вказаним позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. В своєму позові [PERSON], [PERSON] зазначили, що між собою перебувають у родинних відносинах як мати і донька. На праві приватної власності їм належить домоволодіння в [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON], який є їх сином та братом. Оскільки відповідач покинув родину у 14 років, в квартирі тривалий час не проживає, притягувався до кримінальної відповідальності, має кредитні зобов'язання, вимоги щодо погашення яких надходять на адресу позивачів, останнє місце проживання не відоме, тому просять позбавити його права користування вищевказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачі підтримали позов на підставах викладених у ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, застосувавши заочний порядок розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в ході розгляду справи [PERSON] є матір'ю [PERSON] та [PERSON], що також підтверджується показами свідків по справі. Як вбачається з свідоцтва про право власності, квартира, яка знаходиться за адресою в [ADDRESS] належить у рівних долях на праві приватної власності - [PERSON] та [PERSON] В даній квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою 02.06.2014 року за № 633 Старозбур'ївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, однак фактично в ній не проживає. В підтвердження того, що відповідач не проживає в квартирі надали пояснення свідки. Так, свідок [PERSON] пояснила, що з 22 років знайома з [PERSON], перебуває з нею у дружніх стосунках, [PERSON], [PERSON] є сином та донькою позивачки. Останній до 14,5 років проживав разом з ними, а потім втік з дому та тривалий час перебував у місцях позбавлення волі. Свідок [PERSON], пояснила, що [PERSON], який є сином [PERSON] більше 10 років разом не проживають, його місце проживання не відоме. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про власність» та ст. 391 ЦК України власник свого майна має право вимагати усунення порушень своїх прав. Таким чином, як було встановлено судом і підтверджено вище наданими доказами [PERSON] залишив будинок ще у 1996 році і з того часу не проживав в ньому, тобто втратив право користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися із заявою до Оболонського районного суду м. Києва про розірвання шлюбу. посилаючись на те, що 28 квітня 2005 року вони зареєстрували шлюб, але спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Позивачі вважають, що подальше спільне життя з є неможливим, тому шлюб просять розірвати. В судове засідання заявники не з'явились, направили заяву про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 квітня 2005 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо, а тому заява підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved