Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON] в травні 2015 року заявили позов до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після [PERSON], померлої [INFO] року. Позов мотивований тим, що право власності на вказане майно спадкодавець за життя належним чином не зареєструвала, що в свою чергу позбавило позивачів можливості прийняти спадщину в загальному порядку. Ухвалою суду, на задоволення клопотання позивачів, було проведено заміну відповідача на належного - Київську міську раду. [PERSON], [PERSON], подали заяви, за якими на вимогах позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач свого представника в суд не направив, заперечень до позову не надходило. Оскільки, у справі достатньо доказів, що вказують на права та взаємини сторін, то суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження. Судом встановлено таке. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 28.05.1999р., що посвідчений президентом Київської універсальної біржі за реєстраційним №2972/99, [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS]. Право власності на квартиру [PERSON] було належним чином зареєстроване, на що вказує відмітка КП Київського МБТІ на договорі. В наступному 14.06.1999р. державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної кантори [PERSON] в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя [PERSON] (дружині [PERSON].) було видано свідоцтво про право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Проте, обов'язок зареєструвати таке право у Київському МБТІ [PERSON] не виконала. Згідно зі свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] З матеріалів справи вбачається, що за спадщиною після померлої звернулись її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] Державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної кантори [PERSON], вивчивши матеріали спадкової справи №24/2015 щодо майна померлої [PERSON], відмовив спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спірної квартири, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації цього майна, про що 12.05.2015р. виніс відповідні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Така відмова, нотаріусом правильно обґрунтована приписами ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з того, що спірна квартира була придбана подружжям [PERSON] та [PERSON] на законних підставах, і вони прийшли до згоди про її поділ в рівних частках, суд вважає, що остання за життя набула право власності на ? частку цієї квартири, а відтак це право має увійти до спадку після її смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 393 ЦК України встановлено, що власник має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який засвідчує його право власності. Таким чином, з урахуванням того, що на спірне майно може претендувати територіальна громада м. Києва, суд визнає, що позов заявлено правильно, і з аналізу наведених вище доказів в їх сукупності підстав для відмови в задоволенні вимог позову не вбачає.

Outcome: approved