Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

[PERSON] в березні 2021 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що позивач [PERSON] в кінці 2020 року дізнався про те, що з його заробітної плати здійснюється відрахування в розмірі 20% на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 634007765, винесену 24.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. на підставі виконавчого напису № 4465, виданого 01.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. Виконавчий напис вчинено нотаріусом щодо звернення стягнення з позивача на користь відповідача не сплачену в строк за кредитним договором № 0985128371 від 21.02.2018 року заборгованість в сумі 20 511,59 грн., в тому числі 1 000,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Також нотаріус зазначив, що строк платежу за кредитом настав, боржником допущено прострочення платежів, строк, за який провадиться стягнення з 23.08.2019 року по 11.03.2020 року. У виконавчому написі йдеться про кредитний договір № 0985128371, укладений 21.02.2018 року між позивачем та ТОВ «ІНФІНАНС», правонаступником прав якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 23082019 від 23.08.2019 року є відповідач. Позивач вважає, що даний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з огляду на наступне. Для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, стягувачем подаються до нотаріуса, зокрема, оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріус, при отриманні від відповідача заяви та документів для вчинення виконавчого напису, зобов`язана була витребувати у відповідача, а останній надати оригінал кредитного договору, який є неукладеним, оскільки, як вбачається з копії договору, він не підписаний позивачем. Також, нотаріус був зобов`язаний витребувати у відповідача, а останній надати засвідчену виписку з його рахунків із зазначенням суми переказу, а також документів, підтверджуючих, що кошти надійшли на рахунок саме позивача. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив визнати виконавчий напис, виданий 01.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 4465 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Каітал» не сплачену в строк за кредитним договором № 0985128371 від 21.02.2018 року заборгованість в сумі 20 511,59 грн., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] 8 224,75 грн. безпідставно одержаного за виконавчим документом. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі позов підтримує. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, однак повідомлявся належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. надала суду заяву про слухання справи без її участі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.02.2018 року [PERSON] та ТОВ «ІНФІНАНС» уклали договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0985128371. Згідно матеріалів нотаріальної справи, заведеної при вчиненні 01.10.2020 року виконавчого напису, виконавчий напис був виданий на підставі заяви представника ТОВ «Вердикт Капітал» Кінзерської О.В. від 28.09.2020 року. До заяви було додано: кредитний договір № 0985128371 від 21.02.2018 року; копію претензії до боржника та копію реєстру поштових відправлень рекомендованих листів; розрахунок суми заборгованості; копію довіреності представника ТОВ «Вердикт Капітал». 01.10.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинила виконавчий напис, реєстр. № 465 про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 0985128371 від 21.02.2018 року укладеним з ТОВ «ІНФІНАНС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимог за кредитними договорами 23082019 від 23.08.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість за кредитним договором 0985128371 від 21.02.2018 року. Строк платежу за кредитним договором 0985128371 від 21.02.2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.08.2019 року по 11.03.2020 року. Сума заборгованості складає 19 511,59 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2 829,99 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 12 875,32 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3 806,28 грн. за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 1 000,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 20 511,59 грн. Вказаний виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання. 24.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. було відкрито виконавче провадження № 63407765. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Крім того, суд бере до уваги, що [PERSON] військовослужбовець, а з 18.03.2014 року, початок особливого періоду, усіх військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервісті було звільнено на підставі ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, зокрема банками та фізичними особами. Враховуючи наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно оглянутої в судовому засіданні нотаріальної справи, заведеної нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. при вчиненні виконавчого напису, розмір боргових зобов`язань позивача перед ТОВ «Вердикт Капітал», який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не підтверджений засвідченою стягувачем випискою з рахунку боржника за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового лізингу від 21.02.2018 року із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, тому за відсутності доказів наявності з боку позивача кредитного боргу у визначеному відповідачем розмірі, у останнього були відсутні правові підстави звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення такого боргу. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 01.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. за № 4465. Щодо повернення стягнутого за виконавчим написом суд зазначає наступне. Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати з позивача утримано за грудень 2020 - лютий 2021 року: 2 734,48 + 2 735,15 + 2 755,12 = 8 224,75 грн. Частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до частини другої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною третьою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: - повернення виконаного за недійсним правочином; - витребування майна власником із чужого незаконного володіння; - повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; - відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Вказана правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Таким чином, оскільки підставою для набуття коштів відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» був виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4465 від 01.10.2020 року, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, тому відпала сама підстава для набуття та утримання ним коштів у сумі 8 224,75 грн. стягнутих з позивача у межах виконавчого провадження № 63407765. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений згідно квитанцій від 02.03.2021 року судовий збір у розмірі 227,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову (часткове задоволення заяв) та 908,00 грн. за подачу позовної заяви про визнання про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Outcome: approved