Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом про стягнення з відповідачів [PERSON], товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» (далі - страхова компанія) матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У судовому засіданні позивачі та їх представник підтвердили позовні вимоги і дали пояснення, що 10 березня 2013 року о 2 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Renault Trafic», держ.номер [NUMBER], рухався по автотрасі Київ-Одеса в напрямку міста Київ на 84км+400м проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на праве відносно напрямку руху узбіччя, допустив зіткнення з бетонною електроопором, після чого автомобіль з'їхав в кювет та перекинувся. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля [PERSON] отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди. Вироком Білоцерковського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України. Позивач [PERSON] є чоловіком загиблої [PERSON], позивачі [PERSON] та [PERSON] - її діти. Позивачі просять стягнути матеріальну шкоду з відповідача [PERSON] в сумі 11497грн. До матеріальної шкоди відносять: 2400грн. витрат на поховання загиблої, 10500грн. витрат на проведення поминальних обідів, 11020грн. витрат на встановлення пам'ятника загиблої, 1179грн. 09коп. витрат на придбання бензину для проїзду на судові засідання по кримінальній справі, а разом 24497грн. Але позивачі враховують, що відповідач [PERSON] сплатив добровільно 13000грн., тому просять стягнути 11497грн. матеріальної шкоди. Позивачам [PERSON] та [PERSON] також було нанесено моральну шкоду, пов'язану із загибеллю матері, яку оцінюють в сумі по 100000грн. на кожного. Крім того позивачі [PERSON] та [PERSON] є непрацездатними, знаходились на утриманні загиблої матері, тому просять стягнути по 331грн. 90коп. відшкодування шкоди від втрати утримувача щомісячно довічно. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, дали пояснення, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована відповідачем страховою компанією, тому саме вона повинна відшкодувати всю матеріальну шкоду позивачам. Визнали вимоги про стягнення моральної шкоди частково в сумі по 5000грн. на кожного позивача. Представник відповідача страхової компанії належним чином сповіщений про час та місце слухання справи, але в засідання не з'явився, надав заяву, у якій позовні вимоги не визнає повністю, вважає, що позивачі та відповідач [PERSON] порушили правила звернення до страхової компанії, просив розглядати справу за відсутності представника страхової компанії. Враховуючи, що сторони по справі надали письмові пояснення, заяву відповідача страхової компанії, суд розглядає справу за відсутністю представника відповідача страхової компанії по наявним доказам відповідно до ч.2 ст.169 ЦПК України. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним частково. В судовому засіданні встановлено, що згідно вироку Білоцерковського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, через те, що 10 березня 2013 року о 2 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Renault Trafic», держ.номер [NUMBER], рухався по автотрасі Київ-Одеса в напрямку міста Київ на 84км+400м проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на праве відносно напрямку руху узбіччя, допустив зіткнення з бетонною електроопором, після чого автомобіль з'їхав в кювет та перекинувся. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля [PERSON] отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди. Відповідно до ст.ст.22,1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Автомобілем на час ДТП законно володів [PERSON] Згідно ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.ст.979,988,990 ЦК України збиток повинна сплатити страхова компанія. Цивільна відповідальність автомобіля відповідача [PERSON] була застрахована відповідачем страховою компанією. Позивачі визначили матеріальну шкоду в сумі 24497грн., до якої віднесли: 2400грн. витрат на поховання загиблої, 10500грн. витрат на проведення поминальних обідів, 11020грн. витрат на встановлення пам'ятника загиблої, 1179грн. 09коп. витрат на придбання бензину для проїзду на судові засідання по кримінальній справі. Але витрати на проведення поминальних обідів не можуть бути віднесені до матеріальної шкоди, а витрати на придбання бензину не пов'язані з даною справою, тому загальна сума матеріальної шкоди має становити з 2400грн. витрат на поховання загиблої та 11020грн. витрат на встановлення пам'ятника загиблої, разом на суму 13420грн., що відповідає вимогам ст.1201 ЦК України. Саме в цьому розмірі матеріальну шкоду повинна відшкодувати відповідач страхова компанія, але з урахуванням вимог позивачів суд встановлює суму відшкодування в межах вимог - в сумі 11497грн. Сплачена відповідачем сума в 13000грн. не може бути зарахована як відшкодування матеріальної шкоди, бо відповідач [PERSON] не повинен був її сплачувати, бо застрахував свою відповідальність. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяного внаслідок порушення його прав. Моральна шкода складається у фізичному болі і стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у щиросердечних стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв'язку з протиправним поводженням щодо нього самого, членів його родини або близьких родичів; у щиросердечних стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв'язку зі знищенням або ушкодженням його майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою що його заподіяла, при наявності його провини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] допустив незаконні дії у відношенні позивачів, що спричинило моральні страждання для них, що виразилися психічних стражданнях внаслідок загибелі матері. Враховуючи, що відповідач [PERSON] застрахував свою відповідальність, суд стягує моральну шкоду з відповідача страхової компанії в сумі по 6880грн. на кожного з позивачів - [PERSON] та [PERSON] - відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON], суд враховує, що [PERSON] сплатив 13000грн. позивачам, сам є пенсіонером, інвалідом, загибель родички позивачів сталася через ненавмисний злочин відповідача [PERSON], тому суд встановлює розмір відшкодування моральної шкоди в сумі по 7000грн. на кожного з позивачів - [PERSON] та [PERSON] Щодо вимого про стягнення матеріальної шкоди від втрати утримувача, суд враховує, що загибла внаслідок ДТП [PERSON] була матір'ю позивачів [PERSON] та [PERSON], які є інвалідами дитинства та знаходились на утриманні загиблої. Тому, відповідно до ч.1 п.3 ст.1200 ЦК України ці позивачі мають право на відшкодування шкоди від втрати утримувача довічно. Порядок відшкодування встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2004 року. Згідно розрахунку, зробленого на підставі вищезазначених норм, частка, що приходилась на позивачів [PERSON] та [PERSON] складає 331грн. 90коп. щомісячно. З урахуванням того, що свою відповідальність відповідач [PERSON] застрахував у відповідача страхової компанії, відповідно до ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право на отримання страхового відшкодування за шкоду, пов'язану із смертю потерпілого мають особи, що знаходились на утриманні у потерпілого. Сплаті підлягає частина недоотриманих доходів потерпілого, яка приходилась на кожного утриманця під час його життя. Тому вимоги позивачів у цій частині базуються на нормах закону та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial