Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), в якому просила розірвати шлюб, укладений із відповідачем, стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дітей, та залишити дітей на її вихованні. Також просила допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що з 26 серпня 2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Проте, сімейне життя з відповідачем не склалось, через протилежні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства шлюбні відносини між ними фактично припинилися, чоловік матеріально сім'ю не утримує, на цьому грунті між ними виникають суперечки та сварки, які відбувалися в присутності їх дітей, в ході яких ображав її непристойними словами, що принижувало її жіночу гідність. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Спору про поділ майна між ними відсутній. Згідно письмової заяви позивач просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із підстав, викладених у позовній заяві, після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати. Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав повністю, вказав місце офіційного працевлаштування. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 серпня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лубенського міськвиконкому Полтавської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 187. (а.с. 6) Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 11.01.2002 року Комарівською сільською радою Макарівського району Київської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 01) та дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 12.02.2004 року Виконкомом Комарівської сільської ради Макарівського району Київської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 1). Як вказала позивач, та про що своїм правом заперечити не скориставсь відповідач, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, сім'я розпалася, збереження сім'ї неможливе, перебування позивача у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Окрім того, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст. 110 СК України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, позов в частині позовних вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, суд має право визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Враховуючи викладене, обставини, що впливають на розмір аліментів, те, що відповідач є працездатним, а також приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, то суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у зв'язку з визнанням відповідачем позову в частині стягнення аліментів. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 487,20 грн. сплаченого судового збору, а також в дохід держави в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved