Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями неповнолітнього сина [PERSON] в сумі 2600 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.05.2018 року під час перерви, перебуваючи в приміщенні Дубівецького ЗНЗ 1-11 ст., неповнолітній однокласник [PERSON] випадково пошкодив екран мобільного телефону «Iphone 6 Plus» , що належав його дочці [PERSON] Батьки неповнолітнього [PERSON] пообіцяли йому компенсувати сервісні витрати на ремонт екрану даного телефону, однак після виконаних ремонтних робіт відповідач відмовився йому компенсувати 2600 грн., які він заплатив в сервісному центрі м.Чернівці за заміну екрану в мобільному телефоні «Iphone 6 Plus» . 17.05.2018 року він звернувся із письмовою заявою до Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, яка була занесена до єдиного обліку №2180 від 17.05.2018 року для здійснення перевірки. 30.05.2018 року за результати розгляду його заяви, Висновком по матеріалах перевірки ЄО-2180 інспектором ЮП СПД Кіцманського ВП [PERSON], йому рекомендовано звернутися до суду, оскільки мають місце цивільно-правові відносини, які вирішуються виключно судом. А тому змушений звернутись із даним позовом до суду , так як вважає, що із [PERSON], як батька неповнолітнього сина, що спричинив шкоду його майну, своїми неправомірними діями, необхідно стягнути кошти в сумі 2600 грн., яку він поніс за заміну екрана в мобільному телефоні дочки «Iphone 6 Plus». [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві. Вважає, що випадкові дії неповнолітнього спричинили йому майнову шкоду. На підтвердження надав оригінал Акту виконаних робіт по заміні дисплейного модуля в мобільному телефоні «Iphone 6 Plus» від 05.05.2018 року, вартість якого становить 2600 грн. (а.с.24). Просив позов задоволити повністю. Відповідач [PERSON] позов не визнав, так як вважає, що сума 2600 грн. є завищеною та не відповідає дійсності. Пояснив, що після випадку , що стався в школі, він звертався до позивача із пропозицією компенсувати йому частину вартості ремонтних робіт в сумі 750 грн., однак позивач відмовився , наполягаючи на сумі 2600 грн., яку він сплатив. Не заперечує ту обставину, що пошкодження телефону «Iphone 6 Plus» сталося випадково, коли його син проходив рядом між партами та випадково зачепив телефон, який стояв на краю парти. З даного приводу він також давав пояснення в Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області. Просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в суді пояснив, що вини [PERSON] у невиконання батьківських обов'язків не встановлено, не встановлено причинного зв'язку між подіями, що відбулися в школі та шкодою спричиненою [PERSON] Факт понесених витрат має бути підтверджено належними розрахунковими документами, що підтверджують внесення коштів, а такого доказу суду не надано. Крім того, вважає, що [PERSON] не може бути належним відповідачем, оскільки саме навчальний заклад має нести майнову відповідальність , так як події мали місце в приміщенні школи під час уроків. Просив відмовити повністю. Суд, заслухавши сторін, міркування представника відповідача, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного. Судом встановлено і сторонами не заперечувалась та обставина, що 03.05.2018 року, перебуваючи в приміщенні Дубівецького ЗНЗ 1-11 ст., біля 08 год. 45 хв., неповнолітній [PERSON] випадково пошкодив екран мобільного телефону «Iphone 6 Plus» , що належав неповнолітній однокласниці [PERSON], оскільки [PERSON] проходячи повз зачепив учнівську парту, на якій стояв мобільний телефон «Iphone 6 Plus» [PERSON]., в результаті чого телефон впав та його екран пошкодився. У відповідності до свідоцтва про народження від 30.11.2011 року [NUMBER], батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON]. (а.с.61) У відповідності до свідоцтва про народження від 12.04.2001 року [NUMBER], батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON]. (а.с.62) 30.05.2018 року за результати розгляду зазначених обставин за заявою [PERSON], інспектором ЮП СПД Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області [PERSON] складено Висновок по матеріалах перевірки ЄО-2180, в якому викладені пояснення дані неповнолітнім [PERSON], 2004 р.н. та його батьком [PERSON] В ході опитування встановлено, що 03.05.2018 року біля 08 год. 45 хв.в приміщенні Дубовецької ЗЗСО- 1-11 ст., неповнолітній [PERSON] підійшов до учнівської парти, де під час навчального процесу сидить однокласниця [PERSON], та сів на робочу поверхню учнівської парти, в результаті чого вона перехилилася та з поверхні стола впав мобільний телефон «Iphone 6 Plus» , в результаті чого екран пошкодився. Повідомив, що не мав на меті пошкодити мобільний телефон, а дане трапилось з необережності. [PERSON] рекомендовано звернутися до суду, оскільки мають місце цивільно-правові відносини, які вирішуються виключно судом.(а.с.10-12) Дані обставини сторонами не заперечуються та не оспорюються. Однак, в той же час, даним спростовується твердження сторони відповідача про відсутність вини неповнолітнього [PERSON] у спричиненні шкоди [PERSON], так як існує причинний зв'язок між його неправомірними діями, які ні він , ні його батько не заперечують, та завданням майнової коди [PERSON] у вигляді розбитого екрану телефону «Iphone 6 Plus» . У відповідності до Акту виконаних робіт №1089 Сервісного центру «[INFO]» [ADDRESS], виданого [PERSON] , телефон «Iphone 6 Plus», серійний номер [NUMBER], перебував на ремонті по заміні дисплейного модуля з 05.05.2018 року по 10.05. 2018 року. Вартість виконаних робіт становить 2600 грн. , що засвідчено підписом та печаткою ФОП [PERSON] (а.с.24, 60) Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 150 СК України на батьків покладається обов'язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний моральний розвиток. Виконання правового обов'язку забезпечується покладення юридичної відповідальності у випадку невиконання обов'язку. Батьки несуть відповідальність за виховання своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Дитина, перш за все, має виховуватись в дусі поваги до прав і свобод інших людей і цей обов'язок покладається саме на батьків. Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснив, що за шкоду, заподіяну неповнолітнім, який не досяг 15 років, несуть відповідальність перед потерпілим його батьки, а у відповідних випадках - навчальні заклади. У п. 2 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6, роз'яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права, доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дію і негативними наслідками. Згідно зі ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив факт пошкодження його неповнолітнім сином мобільного телефону [PERSON], даної обставини він не заперечував, вказуючи, що такі дії стались випадково з необережності. Суд бере до уваги висновок по матеріалах перевірки ЄО-2180 від 30.05.2018 року , оскільки такий підтверджує обставини пошкодження мобільного телефону, доводить вину неповнолітнього [PERSON] у ненавмисному пошкодженні телефону позивача, спричиненні матеріальної шкоди у розмірі 2600 гривень, тобто доводить наявність шкоди та причинного зв'язку з діями неповнолітнього та шкодою. А дане також співпадає з поясненнями сторін у справі. Розмір фактично спричиненої позивачу з вини неповнолітнього [PERSON] матеріальної шкоди сумнівів не викликає, оскільки підтверджений Актом виконаних робіт та відповідачем не спростований. Виходячи з вищезазначених положень закону, неповнолітня особа не несе відповідальності за завдану шкоду, а таку відповідальність несуть, зокрема її батьки. При цьому суд вважає, що твердження сторони відповідача про те, що саме навчальний заклад, де сталась подія, має нести відповідальність, а [PERSON], є неспроможними, оскільки основні засади виховання дитини закладаються саме батьками цієї дитини і, відповідно, дії дитини є результатом їх виховання, а тому покладання відповідальності за поведінку дитини виключно на шкільний заклад є неприпустимим. Отже, суд приходить висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 2600 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved