Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON], [INFO], звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Миколайчука, 21 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що її батько [PERSON] 02.01.2006 р. вчинив заповіт, згідно з яким заповів позивачці все належне йому майно, заповіт посвідчений секретарем Чернятинської сільської ради. [PERSON] помер 14 жовтня 2014 року. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на належне спадкодавцеві майно, в т.ч. житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Чернятин по вул. Миколайчука, 21 (раніше назва вулиці 1-ше Травня). Позивачка вступила в управління спадковим майном і звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою нотаріуса від 07.06.2016 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Причиною відмови стало те, що спадкове майно належить колгоспному двору, і кожному із його членів належить відповідна частка житлового будинку, але частки між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Згідно свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 12.08.1988 р. житловий будинок та господарські будівлі розташовані в с. Чернятин по вул. 1-ше Травня, 21, належать колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Витяг з погосподарської книги № 3 (особовий рахунок № 319) Чернятинської сільської ради за 1991-1995 роки свідчить про те, що на час припинення колгоспного двору (15 квітня 1991 р.) по господарству [PERSON] по вул. Миколайчука (раніше вул. 1-ше Травня) були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], голова господарства, [PERSON], [INFO], дружина, [PERSON], [INFO], зять, [PERSON], [INFO], дочка та онуки: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] Позивачка проживала у згаданому господарстві, разом з батьками вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку розміром 0,17 га. Після смерті батьків позивачка здійснювала їх поховання, проводила поминальні служби. В даний час позивачка продовжує проживати в спадковому житловому будинку. Оскільки набула право власності на будинок правомірно, просить задовольнити позов. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності; позивачка зазначила, що свій позов підтримує повністю; відповідачі: чоловік та дочки позивачки не заперечують проти позову, на частку в спадковому майні не претендують. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 12 серпня 1988 р., виданим виконавчим комітетом Городенківської районної ради, стверджено, що в цілому жилий будинок та господарські будівлі і спорудами, які розташовані в с. Чернятин по вул. 1-ше Травня, 21, дійсно належать на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]; свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 11 від 13 січня 1988р. (а.с.19). Витягом № 55 від 13.04.2016 р. з погосподарської книги Чернятинської сільської ради № 3 (особовий рахунок 319) за 1991-1995 р. стверджено, що станом на 15.04.1991 р. в с. Чернятин по вул. Миколайчука (1-ше Травня), в господарстві [PERSON] були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], голова господарства, [PERSON], [INFO], дружина, [PERSON], [INFO], зять, [PERSON], [INFO], дочка та онуки: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] (а.с.10). За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. За заповітом, посвідченим секретарем Чернятинської сільської ради 12.01.2006 р., [PERSON], [INFO], житель в [INFO], усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, в тому числі і житловий будинок по вул. 1 Травня, 21 в с. Чернятин, заповідав [PERSON], жительці с. Чернятин (а.с.13). Спадкодавець [PERSON] помер 14.10.2014 року у віці 85 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 195104, виданого 15.10.2014 р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району (а.с.7). Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Дружина [PERSON] - [PERSON] (мати позивачки ), померла раніше, 25.04.2010 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НМ № 112768, виданого 27.04.2010 р. Чернятинською сільською радою Городенківського району (а.с.8). Довідкою № 81, виданою 22.06.2016 р. виконкомом Чернятинської сільської ради стверджено, що [PERSON], [INFO], на момент смерті своїх батьків [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживала разом з ними та вела спільне господарство (а.с.12). Отже, позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON]. До спадкового майна належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Миколайчука, 21 (раніше назва вулиці 1-ше Травня) в с. Чернятин. В Технічному паспорті на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок, складеному 17.04.2016 р., зазначена характеристика будинку, господарських будівель і споруд, рік їх побудови (а.с.14-17). Як вбачається із звіту № 23062016_00042 про оцінку житлового будинку, станом на 23.06.2016 р. вартість житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: с. Чернятин вул. Миколайчука, 21, - становить 229856 грн. (а.с.18). Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу від 07.06.2016 р. стверджено, що неможливо видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 21 по вул. Миколайчука (раніше вул. 1-ше Травня) в с. Чернятин після смерті [PERSON], який помер 14 жовтня 2014 р., так як житловий будинок належав колгоспному двору, і частка померлого в житловому будинку конкретно не визначена (а.с.9). Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Миколайчука, 21 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 4,316,317,325,328, 1216,1222, 1223,1233, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved