Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

[PERSON] 23 жовтня 2018 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 14 січня 2009 року, спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , залишити проживати із нею та залишити їй набуте у шлюбі прізвище. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 14.01.2009 року вона разом з відповідачем, уклали шлюб, який зареєстрували у м. Ходорів, Жидачівського району, Львівсьткої області, про що зроблено актовий запис № 02. Від даного шлюбу в них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Тривалий час відповідач зловживає спиртними напоями, не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї, не бажає змінювати свою поведінку, а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім`ї є неможливиим, воно буде суперечити їхнім інтересам, а тому змушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог з підстав, які викладені у позовній заяві та не заперечує про ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. За таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст.281 ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково, ухваливши заочне рішення. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 14 січня 2009 року, який зареєструвалиу м. Ходорів, Жидачівського району, Львівської області, про що зроблено актовий запис № 02 та 14.01.2009 року видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] (арк. справи 8). Також встановлено, що від подружнього життя у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 7). Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо один від одного. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивачки, а тому позовні вимоги останньої є обґрунтованими та підлягають задоволенню, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Разом з тим, судом встановлено, що дочка проживає разом з позивачем і суду не надано доказів того, що відповідач чинить перешкоди у проживанні дитини із [PERSON] , а відтак відсутній спір, а тому в тій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: partial