Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] 18.12.2015 р. звернулася до Московського суду м. Харкова з позовом до ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецкоблгаз» про стягнення стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 8173 гр., середнього заробітку за час затримки, починаючи з 30.06.2015 р., вказавши наступне. З 21.09.1976 р. по 30.06.2015 р. вона працювала в Горлівському управління ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецкоблгаз»; наказом №212к від 30.06.2015 р. звільнена за ст.38 КЗпП у зв*язку з виходом на пенсію. В день звільнення остаточного розрахунку з нею не проведено; довідки про заборгованість по заробітної плати, про розмір середнього заробітку їй не надано. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за вісь час затримки виплати остаточного розрахунку, починаючи з 30.06.2015 р. Також вважає, що незаконними діями відповідача їй спричинена моральна шкода: порушився ритм її життя, відсутність грошей позбавили її можливості вирішити побутові питання та поставили у скрутне матеріальне становище. Моральну шкоду оцінює в 10\~000 гр. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення де вказав, що Горлівське управління ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецкоблгаз» розташовано на непідконтрольної української влади території, з 2014 року робота підприємства фактично блокована, приміщення захоплено невідомими особами; жодні документи з території структурного підрозділу вивезти або передати не вбачається за можливе. Сторони просили провести розгляд справи за їх відсутності, про що надали письмові заяви; тому, суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. З 21.09.1976 р. по 30.06.2015 р. [PERSON] працювала в Горлівському управлінні ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецкоблгаз»; наказом №212к від 30.06.2015 р. звільнена за ст.38 КЗпП у зв*язку з виходом на пенсію, про що свідчить копія трудової книжки Позивача. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.» Як вбачається з наданих документів, при звільненні з працівником [PERSON] остаточний розрахунок не проведений. Як впливає з індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу [PERSON], протягом січня-червня 2015 р. останній за місцем праці- Горлівське управління ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецкоблгаз» нараховувалась заробітна плата. З копії листка-розрахунку позивача видно, що станом на 30.06.2015 р. по заробітної платі існує заборгованість в сумі 8173 гр.09 коп. З урахуванням фактичних обставин суд визнає зазначені документи належними та допустимими доказами, тому, позовні вимоги в частини стягнення заборгованості по заробітної платі задовольняє. Що стосується стягнення на користь Позивача середнього заробітку за вісь час затримки, починаючи з 30.06.2015 р. та відшкодування моральної шкоди, суд приходить на такого висновку. Статею 117 КЗпП України закріплено, що «В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.» В статті 237-1 \~цього Кодексу зазначено, що «Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.» Аналіз вишеприведених норм закону у їх сукупності вказує, що однією з підстав застосування негативних наслідків для власника підприємства або уповноваженого ним органу у разі порушення ними трудових прав працівника є вина. Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, Горлівське управління ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецкоблгаз», де працювала Позивач, розташовано на непідконтрольної української влади території, з 01.07.2014 р. робота даного підприємства блокована. Зазначену обставину підтерджує висновок про форс-мажорні обставини, наданий 19.06.2014 р. за №1562/05-4 Торгово-промисловою палати України. Приведене свідчить про відсутність вини власника або уповноваженого ним органу як у невиплаті належних звільненому працівникові ([PERSON]В.) сум у строки, зазначені в статті 116 КЗоТ України так і у спричиненні особі з цього приводу моральної шкоди. Тому, у позовних вимогах в цієї частині суд відмовляє. Судові витрати суд розподіляє відповідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved