Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

I.Стислий виклад позиції учасників справи 1.Заступник керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Соледарської міської ради (далі - Позивач), звернувся до суду з позовом, до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення доходу, одержаного від безпідставно збереженого майна. 2.Як на підставу своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що [PERSON] 03.08.2009 року за договором купівлі-продажу придбав нежиле приміщення пекарні, що розташоване в [ADDRESS] , загальною площею 326,0 кв.м., яке ним у подальшому 15.10.2019 року відчужене договором купівлі-продажу [PERSON] , про що зроблено запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно за №33669437 від 15.10.2019 року. Зі змісту договору купівлі-продажу від 15.10.2019 року вбачається, що відчужене нежиле приміщення пекарні розташовано на земельній ділянці комунальної власності площею 0,2098га, кадастровий номер 1420982000:02:000:0133. Межі земельної ділянки, що зайнята нежитловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , визначено на підставі Акту відновлення меж в натурі з узгодженням суміжних землекористувачів, який є невід`ємним додатком до Договору від 02.02.2010 року за №041014800079. Зазначає, що відповідно до рішення Володимирівської сільської ради №5/35-327 від 29.01.2010 року затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку площею 0,2098га, з кадастровим номером 1420982000:02:000:0133, із земель житлової та громадської забудови за адресою: [ADDRESS] в оренду [PERSON] , для обслуговування нежитлової будівлі (колишня пекарня), терміном на 5 років. На підставі цього рішення між Володимирівською сільською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі на 5 років, який зареєстрований у Артемівському райвідділі ДРФ ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №041014800079 від 02.02.2010, тобто з 02.02.2010 по 02.02.2015 року. Після закінчення строку дії Договору Володимирівська сільська рада направила на адресу відповідача лист-повідомлення від 09.07.2015 року за №249/02-20 щодо необхідності поновлення договору оренди землі від 02.02.2010року за №04101480 який відповідачем залишено без відповіді та задоволення. Таким чином, [PERSON] в період часу з 02.02.2015 року по 14.10.2019 року включно використовував вищезазначену земельну ділянку без належного оформлення права користування нею, яка є сформованою, її площа та межі визначені, присвоєно кадастровий номер 1420982000:02:000:0133, проведено державну реєстрації Державному земельному кадастрі, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 51514 грн та судові витрати. 3.Представник позивача у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. 4.Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, про що надав відповідну заяву. II.Процесуальні дії у справі 5.Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року судовий розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання, призначено на 13 серпня 2020 року. Крім того сторонами запропоновано надати пояснення по суті справи та усі наявні в них докази. III.Установлені судом фактичні обставини і відповідні їм правовідносини 6.Згідно договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 03.08.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №3199, посвідченого Барановим М.С., приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу, Скиба В.М. придбав нежиле приміщення пекарні, що розташоване в [ADDRESS] , загальною площею 326,0 кв.м. (а.с.36-37). 7.Відповідно до рішення Володимирівської сільської ради від 29.01.2010 року №5/35-327, затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку площею 0,2098га, з кадастровим номером 1420982000:02:000:0133, із земель житлової та громадської забудови за адресою: [ADDRESS] в оренду [PERSON] (а.с.22). 8.Згідно договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Артемівському райвідділі ДРФ ДП «ЦДЗК» та Державному реєстрі земель за №041014800079 від 02.02.2010 року, укладеного між Володимирівською сільською радою та [PERSON] , [PERSON] набув в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,2098 га із земель житлової та громадської забудови, для обслуговування нежитлової будівлі (колишня пекарня), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер1420982000:02:000:0133. Договір укладено на 5 років з 02.02.2010 року по 02.02.2015 року (а.с.23-34). 9.Листом Володимирівської сільської ради від 09.07.2015 року за №249/02-20, [PERSON] повідомлено щодо необхідності поновлення договору оренди землі від 02.02.2010 року (а.с.35). 10.Згідно договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 15.10.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №1848, посвідченого Літвіновою В.А., приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області, [PERSON] продав [PERSON] нежиле приміщення пекарні, що розташоване в [ADDRESS] , загальною площею 326,0 кв.м. (а.с.40-43). IV.Оцінка суду 11.Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. 12.Згідно зі статтями 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. 13.У статті 206 ЗК України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. 14.У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, в якому згідно з частиною першою статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. 15.Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 16.Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Г лава 83 ЦК України застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. 17.Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. 18.У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. 19.Відповідно до глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних, зокрема, приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. 20.Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. 21.Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19). 22.Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. 23.Судом встановлено, що 03.08.2009 року між ТОВ «АГРОІНВЕСТ» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення, відповідно до умов якого останній набув у власність нежиле приміщення пекарні, що розташоване в [ADDRESS] , загальною площею 326,0 кв.м. 24.Згідно договору оренди укладеного між Володимирівською сільською радою та [PERSON] , [PERSON] набув в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,2098 га із земель житлової та громадської забудови, для обслуговування нежитлової будівлі (колишня пекарня), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер1420982000:02:000:0133. Договір укладено на 5 років з 02.02.2010 року по 02.02.2015 року. 25.Отже з 02.02.2015 року до 14.10.2019 року включно відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, плату за користування не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення об`єкта нерухомого майна. 26.З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. 27.З огляду на викладене, ураховуючи визнання позову відповідачем, який прийнятий судом, оцінюючи докази з точки зору достовірності у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача 27 633 грн. V.Розподіл судових витрат між сторонами 23.Судові витрати підлягають покладенню на відповідача та 50 відсотків сплаченого судового збору підлатають поверненню позивачу з державного бюджету відповідно до ст.141, 142 Цивільного процесуального кодексу України. З огляду на викладене,

Outcome: approved