Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON]\~23\~серпня 2018\~року звернувся\~до суду\~з позовом\~про стягнення\~з держави\~на його\~користь шляхом\~списання коштів\~у безспірному\~порядку з\~єдиного казначейського\~рахунку Державного\~бюджету України\~через Державну\~казначейську службу\~України 250000\~грн.\~в рахунок\~відшкодування моральної\~шкоди.\~Свої вимоги\~мотивує тим,\~що 30.06.2013 Роменським МВ УМВС України в Сумській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013200100001867 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України за фактом вчинення [PERSON] хуліганських дій. 12.07.2013 слідчим СВ Роменського МВ [PERSON] було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. 31.08.2013 в даному кримінальному провадженні до Роменського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт. В подальшому кримінальне провадження неодноразово розглядалося в судах першої та апеляційної інстанцій. Державне обвинувачення в суді підтримували співробітники Роменської місцевої прокуратури та прокуратури Сумської області. 06.06.2017 вироком Недригайлівського районного суду Сумської області [PERSON] було визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, та виправдано в зв»язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25.04.2018 вирок Недригайлівського районного суду залишено без змін. Тобто, вирок Недригайлівського районного суду набрав законної сили 25.04.2018. Таким чином, внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] перебував під слідством та судом з 12.07.2013 до 25.04.2018, тобто 57 місяців 13 днів. Посилаючись на ст. 56 Конституції України, ст. ст. 22, 23, 1176 ЦК України, положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», вважає, що незаконними діями органів державної влади [PERSON] спричинено моральну шкоду в сумі 250000 грн. Відповідач - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, надав відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, пославшись на ст. ст. 16, 23 ЦК України, Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», в частині вирахування суми моральної шкоди, необхідної для відшкодування позивачу в розумних розмірах, яка відповідно до чинного законодавства повинна бути справедливою та не призводити до збагачення позивача, покладався на розсуд суду. При цьому зазначає, що з приводу тверджень позивача про характер і обсяг моральних страждань, які, на думку позивача, були спричинені під час досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи, не підтверджені жодним документом. Крім того, повідомив, що на сьогоднішній день в УМВС України в Сумській області діє ліквідаційна комісія. Відповідач - Державна казначейська служба України, надав відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, зазначив, що стягнення шкоди з Казначейства є необґрунтованим і таким, що не відповідає встановленому законом способу захисту порушеного права, що позивач не має права на відшкодування моральної шкоди, оскільки вина відповідачів не встановлена належним чином. Зазначає, що позивач не надав доказів та підтверджень наявності причинного зв»язку між шкодою та протиправним діянням відповідачів та вини останніх в її заподіянні, а розмір морального відшкодування позивачем необґрунтовано завищено. Оскільки, право позивача на відшкодування шкоди є наслідком незаконності у діях органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, про що зазначається у ч. 1 ст. 2 Закону, тому й відшкодування шкоди повинно відбуватися в розмірах і порядку, передбачених цим Законом. Відповідач Прокуратура Сумської області, надала відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, зазначила, що питання про відшкодування моральної шкоди у зазначених випадках та її розмір вирішується за заявою громадянина ухвалою суду першої інстанції, який розглядав кримінальну справу або якому вона мала бути підсудна. Таким чином, прокуратура Сумської області не може були відповідачем у вказаній справі. Чинним законодавством передбачений особливий порядок вирішення питання відшкодування моральної шкоди судом, а тому вказане питання має вирішуватися Недригайлівським районним судом, який виніс виправдовувальний вирок у кримінальному провадженні стосовно [PERSON] Крім того, суму морального відшкодування має бути визначено та обґрунтовано позивачем з посиланням на докази та фактичні обставини справи. Зазначає, що з матеріалів, доданих до позову, на час порушення кримінального провадження та винесення вироку Недригайлівським районним судом у 2015 році [PERSON] не працював, відбував покарання за попереднім вироком Недригайлівського районного суду від 27.01.2014, незаперечних доказів того, що ділова репутація та зв»язки позивача постраждали за час притягнення до відповідальності саме за кримінальним провадженням № 12013200100001867 ним не надано. Також позивач не надав доказів завдання йому моральної шкоди внаслідок погіршення стану здоров»я, порушення родинних зв»язків тощо. Разом із тим, відповідно до п. 3 розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини, вона застосовується у розмірі 1600 грн. Вважають позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених в ній. Представник відповідача Прокуратури Сумської області, в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві, просила в його задоволенні відмовити. Представник відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, в судове засідання не з»явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань від нього не надходило. Представник відповідача - Державної казначейської служби України, в судове засідання не з»явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача Прокуратури Сумської області, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. 30.06.2013 Роменським МВ УМВС України в Сумській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013200100001867 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, за фактом вчинення [PERSON] хуліганських дій. 12.07.2013 слідчим СВ Роменського МВ [PERSON] було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (а. с. 5). 31.08.2013 в даному кримінальному провадженні до Роменського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт відносно [PERSON] (а. с. 6-7). Кримінальне провадження неодноразово розглядалося в судах першої та апеляційної інстанцій, що підтверджується копіями обвинувальних актів, погоджених прокурором 07.04.2015 та 26.12.2016 (а. с. 8, 9), копією вироку Недригайлівського районного суду Сумської області від 25.05.2015 (а. с. 10 - 13). Державне обвинувачення в суді підтримували співробітники Роменської місцевої прокуратури та прокуратури Сумської області. 06.06.2017 вироком Недригайлівського районного суду Сумської області [PERSON] було визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, та виправдано в зв»язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а. с. 16-25). Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25.04.2018 вирок Недригайлівського районного суду залишено без змін. Тобто, вирок Недригайлівського районного суду набрав законної сили 25.04.2018 (а. с. 26-29). Позивач звертався до Управлівння МВС України в Сумській області та Прокуратури Сумської області про відшкодування моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності, однак листами від 26.07.2018 та від 06.07.2018, відповідно, йому було порекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання (а. с. 35, 36). Факт винесення виправдувального вироку відносно [PERSON] надав йому право ставити питання про відшкодування моральної шкоди відповідно до вимог Закону. Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. \~ \~ \~ \~ \~\~Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен, хто є потерпілим від арешту або затримання на порушення положень цієї статті, має захищене позовом право на відшкодування. Підстави виникнення права на відшкодування шкоди фізичній особі пов'язуються з незаконними діями посадових осіб незалежно від їх вини. Такими підставами є незаконне засудження, незаконне притягнення до кримінальної відповідальності, незаконне застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконне затримання, незаконне накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. \~Згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Вимогами статті 23\~ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв'язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визначається незалежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч.6 ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Право на відшкодування шкоди, порядок та розмір сум відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду регулює Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01 грудня 1994 року. \~\~ \~ \~ \~ \~\~Згідно ст.1\~Закону України\~«Про порядок\~відшкодування шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду» відповідно до\~\~положень ч.1 цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:\~\~\~\~незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, передбачених ч.1 ст.1\~цього Закону завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно\~\~від\~\~вини посадових\~\~осіб\~\~органів,\~\~що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ч.1 ст.2\~цього Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках:\~\~постановлення виправдувального вироку суду;\~\~ встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного\~\~повідомлення\~\~про підозру у\~\~вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку,\~\~виїмки, незаконного накладення\~\~арешту\~\~на майно, незаконного\~\~відсторонення\~\~від\~\~роботи (посади)\~\~та\~\~інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно ст. 13 ч. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством та судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного розміру мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством та судом. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає доведеним те, що позивач [PERSON] має право на відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок незаконного притягнення як обвинуваченого, при цьому, моральна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, слідства, прокуратури, суду, оскільки мається виправдувальний вирок суду відносно позивача, незаконність його перебування під слідством та судом встановлено цим вироком. Матеріалами справи встановлено, що під слідством та судом позивач перебував\~\~з 12.07.2013 по 25.04.2018, тобто 57 місцяів 13 днів. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України у справі №6-2203цс15, відповідно до частини 3 статті 13\~Закону України\~«Про порядок\~відшкодування шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» мінімальна заробітна плата станом на день розгляду справи становить 3723 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Тому, розмір моральної шкоди за період перебування позивача під слідством та судом слід розраховувати з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати 3723 грн. за 57 місяців 13 днів, що становить 3723 х 57 місяців 13 днів = 213772, 26 грн., і в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Такий розмір моральної шкоди відповідає принципам рівності, поміркованості, виваженості, розумності, справедливості. Разом з тим, позивач не довів, що розмір спричиненої йому моральної шкоди є більшим, а саме - 250000 грн., за визначений Законом мінімальний рівень в сумі 213772, 26 грн., а тому в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Стягуючи на користь позивача моральну шкоду,

Outcome: approved