Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] 12.01.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 часток від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дітей відповідного віку, почавши стягнення з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивувала тим, що відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 11.10.2009 року, актовий запис 2614, зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Близько 1,5 років тому подружжя припинило шлюбні стосунки, з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулася до суду. [INFO] у позивача та відповідача народився син [PERSON], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З часу фактичного припинення сімейних відносин відповідач не бере належної участі в утриманні сина, з метою уникнення непорозумінь з приводу подальшого спільного утримання дитини позивач звернулася до суду з даним позовом. Відповідач є молодою, працездатною людиною, може мати постійну роботу, стабільно отримувати достатнього рівня заробіток, інших утриманців у нього немає, житлом забезпечений, тому позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 часток від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дітей відповідного віку, почавши стягнення з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що отримує заробітну плату в розмірі 2000-2500 гривень в місяць, на утримання спільної з відповідачем потрібні значні кошти, що вона потребує матеріальної допомоги відповідача в утриманні дитини, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов визнав, пояснив, що [PERSON] офіційно не працює, не отримує офіційний стабільний дохід. Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 11.10.2009 року, актовий запис 2614, зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем (а.с.3). [INFO] у позивача та відповідача народився син [PERSON]. Відповідно до свідоцтва до народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 08.06.2011 року відповідач є батьком [PERSON] (а.с.4). Позивач разом з дитиною проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 12 січня 2016 року №83, виданою ТОВ «Житлово-експлуатаційне Об'єднання» (а.с.5). Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач офіційно не працює (що не заперечувалось учасниками процесу), не отримує офіційний стабільний дохід, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги те, що спільна дитина, проживаючи разом з матір'ю, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Разом з тим суд, зважаючи на взаємний обов'язок батьків по утриманню дітей, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає можливим встановити аліменти в розмірі 650,00 грн. щомісячно до досягнення спільним сином повноліття, що буде розумним та справедливим. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 12.01.2016 року. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 300,00 гривень, на користь держави - судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial