Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

[PERSON] 23 жовтня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року позовну заяву судом було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2019 року підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2020 року було вирішено питання про розгляд справи у заочному порядку. Позивач у своєму позові посилалася на те, що вона з відповідачем має спільну малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2010 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про сплату аліментів, місце перебування [PERSON] невідоме, аліментів він не сплачує. 05 жовтня 2011 року його було засуджено за злісне ухилення від сплати аліментів, а рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2011 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] . Донька сторін проживає з позивачем. Разом з цим, на її утриманні перебуває ще двоє малолітніх дітей від другого шлюбу. Позивач вважає, що суми аліментів, яку було рішенням суду стягнуто з відповідача, на утримання дитини на теперішній час недостатньо, а розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання доньки значно менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у своєму позові просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягнуто з відповідача на її користь на утримання доньки і стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. У своїй заяві до суду просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов суду не подав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] 22 липня 2006 року зареєстрували шлюб (а.с. 4), від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано, про що Ленінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції 18 лютого 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 82 (а.с. 5). 19 січня 2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська на виконання рішення суду від 15 грудня 2010 року, було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на утримання доньки на користь позивача аліментів у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 18 серпня 2010 року до досягнення дитиною повноліття або зміни матеріального положення сторін (а.с. 7). Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2011 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до розрахункового листа, виданого Васильківським районним ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , станом на 31 травня 2019 року складає 52 790 гривень 32 коп. (а.с. 10-12). 25 жовтня 2013 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 18 оберт). Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з того, що згідно із ЗУ «Пpo Дepжавний бюджeт на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року складає 2 218 гривень, а відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, а розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача за рішенням суду становить 500 гривень, що менше гарантованого законом мінімального розміру аліментів, тому позовні вимоги позивача щодо зміни розміру аліментів є обґрунтованими. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такої висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Донька сторін [PERSON] - малолітня, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка ставить питання про зміну способу стягуваних аліментів у частині збільшення мінімального розміру з 500 гривень щомісячно до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, оскільки розміру аліментів, який було стягнуто з відповідача, та який він не сплачує, за рішенням суду від 15 грудня 2010 року, замало для утримання дитини і ця сума є меншої від встановленого законом мінімального розміру аліментів, тому суд вважає можливим змінити спосіб стягнення та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. - абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved