Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON], (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, посилаючись на те, що з відповідачем з 15.05.2010 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час шлюбу у них народилась донька, [PERSON], [INFO], та син, [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через невідповідність характерів, різні погляди на життя, сім'ю, періодичні сварки. Шлюбні відносини між ними припинено з серпня 2018 року, з цього часу проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Окрім того, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які на даний час проживає з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач же немає постійного місця роботи, проте має нерегулярний, мінливий заробіток, достатній для надання матеріальної допомоги дітям у розмірі, який просить позивач. Враховуючи викладене, позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Також зазначила, що після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище. У судове засідання позивач [PERSON], не прибула, згідно поданої письмової заяви просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], у судові засідання 12.11.2018 року та 29.11.2018 року не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення за №0800104288703 та за №0800104320518 (а.с. 33, 38), відповідно в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Ухвалою суду від 11.10.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд ухвалено справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.11.2018 року. Також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 12.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 29.11.2018 року. Ухвалою від 29.11.2018 року суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 15.05.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 15.05.2010 року, про що складено відповідний актовий запис №38. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини «[PERSON]» (а.с. 8). За час шлюбу у них народились діти: донька, [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, видане 15.02.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №22, а.с. 11), та син, [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, видане 07.03.2012 року Виконавчим комітетом Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис №1, а.с. 10). Малолітні діти на даний час проживають разом з матір'ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №245 від 24.09.2018 року Фасівської сільської ради Макарівського району (а.с. 24). Як вказала позивач, а відповідач не скористався правом заперечити проти цього, спільне життя з відповідачем не склалось через невідповідність характерів, різні погляди на життя, сім'ю, періодичні сварки. Шлюбні відносини між ними припинено з серпня 2018 року, з цього часу проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Окрім того, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які на даний час проживає з матір'ю та перебувають на її утриманні. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Також між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст.182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов'язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та дітей, також судом встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати дітей до досягнення ними повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено. З урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тож, враховуючи наведе з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у розмірі 704,80 грн. сплаченого судового збору за вимоги про розірвання шлюбу (а.с.1). Щодо вимог про стягнення аліментів, то позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, проте в даній справі такі особи відсутні. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved