Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] 11 липня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 970 грн. Позивач у своєму позові посилається на те що, з 22 квітня 2006 року по 16 квітня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З березня 2011 року сторони проживають окремо, син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 970 грн. Щомісячно до досягнення дитиною повноліття чи до моменту настання умов, які б давали підстави для прегляду розміру аліментів. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2006 року /а.с.15/. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2013 року шлюб укладений між позивачем та відповідачем було розірвано /а.с.14/. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] /а.с. 19/ Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти на утримання дитини з відповідача на користь позивача з 11 липня 2014 року. На підставі п.7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, відповідно до вимог ст. 184 СК України, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на користь її матері [PERSON], в розмірі 970 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 11 липня 2014 року. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved