Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Приватного акціонерного товариств «Міжнародний Медіа Центр - СТБ» (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором оренди автомобіля. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.11.2010р. між представником позивача - [PERSON] та відповідачем укладено договір оренди автомобіля марки «ТОЙОТА» модель «Камри». Під час експлуатації, орендований автомобіль отримав пошкодження лобового скла. 23.07.2013р. між представником позивача та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди автомобіля. Відповідно до п.3 додаткового договору відповідач зобов'язувався у продовж трьох днів оплатити заміну лобового скла у сумі 6707,61 грн. В порушення взятих на себе зобов'язань, відповідач умови укладеного договору не виконує , у зв'язку з чим позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 6707,91грн., штраф у розмірі 3% річних - 9,66грн. та пеню у розмірі 44,67грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надавши письмові заперечення. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідачем у порушення умов укладеного договору не надано жодного рахунку на оплату заміни лобового скла. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори. Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 204 ЦК правочин вважається правомірним не лише у разі, якщо він не визнаний судом недійсним, але й у тому випадку, коли його недійсність прямо не встановлена законом. Як вбачається з матеріалів справи між представником позивача - [PERSON] та відповідачем 23.07.2013р. укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди автомобіля, який посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], 02.11.2010р. за реєстровим № 2282. (далі договір). Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п.2 договору оренди сторони підтверджують, що орендодавець (позивач) має претензії щодо стану транспортного засобу, а саме: скол лобового скла. Відповідно до п.3 вказаного договору сторони домовились, що орендар (відповідач) у продовж трьох робочих днів оплатить заміну лобового скла в сумі 6706,61грн. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання зо договором не виконав, кошти у розмірі 6706,61 грн. позивачу не сплатив. За таких обставин суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення на його користь з відповідача заборгованості у розмірі 6706, 61 грн. Разом з тим, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій та пені не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. Судом встановлено, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли з приводу оренди автомобіля та відшкодування шкоди, яка виникла внаслідок його експлуатацією. При цьому обов'язок щодо відшкодування шкоди у розмірі 6706,61 грн. взято відповідачем за договором. Разом з тим відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання. Отже за таких обставин суд прийшов до висновку що на шкоду не повинні нараховуватись проценти та пені, оскільки нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial