Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - [PERSON] ), в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 15.09.1998 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції, актовий запис № 102. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 вересня 1998 року між [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та [PERSON] укладено шлюб. Реєстрація шлюбу відбулася у відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис в книзі реєстрації шлюбів №102, від 15 вересня 1998 року. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей, а саме: повнолітню доньку - [PERSON] [INFO] , та неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя спочатку складалось нормально, хоча певні складнощі у відносинах мали місце. В той же час, вони знаходили спільну мову, вирішували всі життєві питання. В теперішній час сім`я розпалась, причиною цьому є те, що згодом з`ясувалось, що у сторін різні характери та погляди на життя, часті сварки з цих підстав призвели до взаємної неповаги та втраті почуттів одне до одного. Шлюбні відносини вони не підтримують, спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть з 10 грудня 2017 року, ніякі питання вони не вирішують спільно, а тому шлюб має формальний характер. Спільне життя з Відповідачем не склалося через непорозуміння у поділі сімейних обов`язків між подружжям, різні погляди на подальше сімейне життя та подружні обов`язки, відсутність спільних інтересів. На підставі зазначеного, в сім`ї були непорозуміння, які поступово призвели до втрати всіх фізичних та духовних зв`язків між сторонами. Можливості зберегти сім`ю немає. За таких обставин, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.10.2021 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15.09.1998 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції, актовий запис № 102 (повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 30.07.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції). Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON] [INFO] , та неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач, скориставшись даним правом, звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Положеннями частини другої статті 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, сімейно - шлюбні відносини між сторонами припинені шість місяців тому, сім`я існує формально, спору між сторонами щодо спільно нажатого майна подружжя, місця проживання дитини не вбачається. На підставі зазначеного, а також приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим та задовольняє позов у повному обсязі. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим та задовольняє позов у повному обсязі. Згідно квитанцій № 0.0.2272534558.1 від 19.09.2021 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved