Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] 07 серпня 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності посилаючись, що [PERSON], який помер 04 квітня 1993 року належав житловий будинок з господарськими будівлями в с. Омельник вул. Миру, 24-А Кременчуцького району Полтавської області, спадщину після якого прийняла [PERSON], але не оформила спадкових прав, померла 05 листопада 1999 року, спадщину після якої прийняв [PERSON], але не оформив спадкових прав помер 01 листопада 2016 року. Він є спадкоємцем [PERSON] за законом, але приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] йому відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Омельник вул.. Миру, 24-А Кременчуцького району Полтавської області в порядку спадкування. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судового повідомлення. Суд, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, свідків, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Судом встановлено, що 04 квітня 1993 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія ІІІ-КЕ № 280641 виданим 08 квітня 1993 року [PERSON] сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 10. Відповідно до довідки виконкому [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 24 липня 2017 року за № 1232 за [PERSON] значиться незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями в с. Омельник вул. Миру, 24-А Кременчуцького району Полтавської області, розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,19 га. Отже, спадковим майном є житловий будинок з господарськими будівлями в с. Омельник вул. Миру, 24-А Кременчуцького району Полтавської області. Спадщину після [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], [INFO], шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем в с. Омельник вул. Миру, 24-А Кременчуцького району Полтавської області відповідно до довідки виконкому [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11 грудня 2012 року за № 914, але не оформила спадкових прав. 06 листопада 1999 року в с. Омельник Кременчуцького району Полтавської області померла [PERSON], свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 230583 видане повторно 12 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 40. Спадщину після [PERSON] прийняв її син [PERSON], подавши відповідну заяву від 14 грудня 2012 року до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори, але не оформив спадкових прав помер 01 листопада 2016 року, свідоцтво про смерть серія І-КЕ № 334170 видане 02 листопада 2016 року Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 61. З заявою про прийняття спадщини після [PERSON] до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] звернувся [PERSON]. Спадкова справа зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 60164494. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. 04 серпня 2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Як вбачається з технічного паспорта виданого 14 липня 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька інжинірингова компанія» житловий будинок з господарськими будівлями в с. Омельник вул. Миру, 24-А Кременчуцького району Полтавської області, 1992 року забудови складається з житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», підвалу під житловим будинком літ. «Ап», навісу літ. «Ан», воріт № 1, інвентаризаційна вартість якого становить 396 650 грн. Зазначений житловий будинок, на який відкрилася спадщина збудований до 05 серпня 1992 року і це підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], актом обстеження від 12 липня 2017 року, складеним секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, а тому на час відкриття спадщини введення спорудженого будинку в експлуатацію не передбачалося чинним законодавством. Державна реєстрація будинку відсутня відповідно до довідки Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» від 17 травня 2017 року № 61/1948. Виходячи з нормативних актів, зокрема, змісту положень ЦК України 1963 року (глави 12), вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] набуває на нього право власності в порядку спадкування. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Outcome: approved