Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення процентів за користування безпідставно отриманими коштами. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка [PERSON] від батька позивача [PERSON], 05 липня 2008 року отримала кошти в сумі 3750 грн. за продаж житлового будинку в с.Теліжинці Ізяславського району Хмельницької області. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2013 року, було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3750 грн. безпідставно отриманих коштів та витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 900,48 грн. Оскільки рішенням суду було встановлено неправомірність отримання [PERSON] даних коштів, [PERSON] в інтересах [PERSON], і звернувся до суду з позовом нарахувати відсотки за користування безпідставно отриманими коштами у розмірі 3750 грн. з часу їх неправомірного отримання: з 05 липня 2008 року по 31 жовтня 2013 року включно, в сумі 4988,41 грн., а також просить суд стягнути з відповідачки всю суму безпідставно отриманих коштів та витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 900,48 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] неодноразово доповнював позовні вимоги та остаточно просив суд нарахувати відсотки за користування безпідставно отриманими коштами у розмірі 3750 грн. з часу їх неправомірного отримання: з 05 липня 2008 року по 31 жовтня 2013 року включно, в сумі 5646,41 грн. та з 01 листопада 2013 року по 26 березня 2014 року в сумі 683,78 грн., а разом 6330,19 грн. та нарахувати відсотки інфляції за 2008-2009 роки в сумі 1018,03 грн., а решту позовних вимог просив суд залишити без розгляду. Вимогу про нарахування відсотків за користування безпідставно отриманими коштами за період часу з 01 листопада 2013 року по 26 березня 2014 року пояснює тим, що відповідачка [PERSON] станом на 26 березня 2014 року рішення суду від 02 серпня 2013 року не виконала, а тому є підстави вважати, що вона і надалі користується безпідставно отриманими коштами. Представник позивача за довіреністю [PERSON] уточнені та змінені позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні повністю заперечили проти позовних вимог та просили суд у їх задоволенні відмовити. При цьому зазначили, що вважають її необґрунтованими вимогами чинного законодавства і безпідставними, не погоджуються із використанням позивачем при нарахуванні відсотків процентних ставок по депозитному рахунку Ощадбанку. Крім того, зазначають, що позивач і до цього часу безкоштовно користується житлом, яке є власністю [PERSON] Суд, заслухавши представників позивача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] та [PERSON], відповідачку [PERSON] та її представника за довіреністю [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно вимог ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2013 року, було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3750 грн. безпідставно отриманих коштів та витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 900,48 грн. Дане рішення суду набрало законної сили 23 жовтня 2013 року, про що свідчать відповідні копії рішення та ухвали, наявні у матеріалах справи. У ч.3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому, з огляду на вищевикладене, можна зазначити, що з моменту набрання рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2013 року законної сили, у [PERSON] перед [PERSON] виникло грошове зобов'язання - повернення безпідставно отриманих коштів у розмірі 3750 грн. Крім того, з копії довідки, виданої відділом державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції №235 від 11.03.2014 року, вбачається, що на виконанні у відділі ДВС з 02.12.2013 року перебуває виконавчий документ №2/2207/106/2013 від 25.11.2013 року, виданий Ізяславським районним судом Хмельницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу на загальну суму 4650,48 грн. Станом на 11 березня 2014 року, державним виконавцем проводяться примусові виконавчі дії щодо виконання вищевказаного виконавчого документу. Отже, як вбачається із відомостей зазначених у довідці та проти чого не заперечила в судовому засіданні і сама відповідачка [PERSON], рішення суду від 02 серпня 2013 року [PERSON] не виконала, безпідставно отримані кошти у розмірі 3750 грн. вона [PERSON] не повернула. Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Ст.536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає помилковим застосування представником позивача при обрахунку процентів відсоткових ставок по депозитному рахунку Ощадного банку України, оскільки це не передбачено ні договором, ні законом, ні будь-яким іншим актом цивільного законодавства. Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з дня вступу рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2013 року в законну силу, а саме з 23 жовтня 2013 року у [PERSON] перед [PERSON] виникло зобов'язання повернути безпідставно отримані кошти, оскільки, з даного часу - з 23 жовтня 2013 року, вона дізналася про те, що володіє грошовими коштами у розмірі 3750 грн. без достатньої правової підстави. Тому суд вважає, що з даного часу і слід нараховувати проценти за користування безпідставно одержаними грошовими коштами. Оскільки безпідставно одержані кошти [PERSON] на день вирішення справи не повернула, то останнім днем нарахування процентів слід рахувати день винесення даного рішення суду. (Всього 184 дні). Суд проводить розрахунок процентів наступним чином : 3% річних від 3750 грн. = 112, 5 (3750 х 3/100); одноденна сума становить 0,31 грн. ( 112,5 /365); сума 3% річних за 184 дні становить 57,04 грн. (0,31 х 84). В задоволенні вимог в частині стягнення суми інфляції за 2008-2009 роки слід відмовити оскільки виконання зобов'язання настало 23 жовтня 2013 року. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір відповідно до задоволених позовних вимог. На підставі вкладеного,

Outcome: partial