Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у відповідних частках, що розташований по [ADDRESS], в т.ч.: за [PERSON] та [PERSON] на належні їм по 1/4 частині кожному домоволодіння, а за [PERSON] на належну йому 1/4 частину домоволодіння та на 1/4 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Свої вимоги обґрунтовували тим, що у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності) на спірне домоволодіння, в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє їх можливості оформити спадщину на спадкове майно та на належні їм частини домоволодіння. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явились, однак у позовній заяві просили розгляд справи провести у їх відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явились, однак до суду направили письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають, не заперечують проти його задоволення та просили розгляд справи провести без їх участі. Представник відповідача - Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає та просив розгляд справи провести без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 5 виконавчого комітету Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], яка була головою двору, [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивач) значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно копії технічного паспорту від 24.05.2018 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS], побудовані у період з 1975 року по 1989 рік (а.с. 7-9). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач) та [PERSON] в рівних долях (по 1/4 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про народження позивача [PERSON], [INFO], його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). 15.02.1986 року [PERSON] (позивач) зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 16). У шлюбі у них народився син [PERSON] (позивач), [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 18). [INFO] [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (позивач) прийняв спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], оскільки вступив в управління спадковим майном, проводив похорон матері, до дня смерті спадкодавця проживали разом та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 355 від 22.05.2018 року (а.с. 11). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 77/2018 від 22.05.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (мати) (а.с. 35-54), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: [ADDRESS], в т.ч.: [PERSON] та [PERSON] на належні їм по 1/4 частині кожному домоволодіння, а [PERSON] на належну йому 1/4 частину домоволодіння та на 1/4 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на 1/4 частину житлового будинку з господарськими буділями та спорудами, розташованими по [ADDRESS], яка залишилась після смерті матері [PERSON] оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. за № 324/02-31 від 22.05.2018 року (а.с. 15). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме: [PERSON] - 435,17 грн., [PERSON] - 217,60 грн. та [PERSON] - 217,60 грн. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved