Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] виклад позицій позивача та відповідача 1.Виклад позиції позивача. 26.03.2018 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що 30.11.2007 року помер її брат [PERSON], котрий на день смерті проживав і був зареєстрований у [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті брата позивачеві відмовлено у оформленні у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк, встановлений ст.1270 ЦК України. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що після смерті брата вона розпорядилася його домашніми речами, вступила у фактичне управління спадковим майном і тому невірно зрозуміла розяснення працівників [PERSON] сільської ради щодо строків та порядку оформлення спадщини. Зазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини вважає поважною. Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 30.11.2007 року її брата [PERSON] пропущеним нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] сільська рада Шаргородського району Вінницької області відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 26.03.2018 року до суду не подала. 17.04.2018 року представником відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON], що діє на підставі довіреності від 16.04.2018 року (а.с.18), подано заяву про визнання у повному обсязі позовних вимог [PERSON] про продовження строку прийняття спадщини, з якої вбачається, що відповідач не має заперечень щодо позову, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, не заперечує щодо ухвалення судом рішення по справі у підготовчому судовому засіданні (а.с.17). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. 17.04.2018 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у звязку із визнанням позову відповідачем та у її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.20). 2. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] подав письмову заяву, у якій просить ухвалити рішення у справі у підготовчому засіданні з огляду на визнання у повному обсязі позовних вимог [PERSON] (а.с.17). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 26.03.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 17.04.2018 року (а.с.14). 2. В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутності позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], враховуючи подані позивачем та представником відповідача заяви про розгляд справи у їх відсутності, а також, що, що відповідач заявив про повне визнання позову. 3. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, немає. 4. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у відсутності учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини. Судом встановлено, що 30.11.2007 року помер [PERSON], який по день смерті проживав та був зареєстрований в [INFO] на вул. Молодіжна, 23 (а.с.11), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ №097331 (а.с.4). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №0453651 (а.с.10). Позивач [PERSON] є сестрою спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та про шлюб позивача, відповідно, серії ЯК №145824, І-АМ №382674 (а.с.9, 22) та свідоцтвом про народження спадкодавця [PERSON] серії І-УР №61973 (а.с.21), а отже є спадкоємцем померлого за законом. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, так як батьки спадкодавця та позивача [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть, відповідно, серії І-АМ №231315, серії І-АМ №407757(а.с.5-6). [PERSON] не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що розпорядилася майном померлого, тому невірно зрозуміла розяснення працівників [PERSON] сільської ради про порядок і строки прийняття спадщини та вважала, що спадщину може оформити в будь-який час, що суд вважає поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини. 30.01.2017 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області відмовлено позивачеві в оформленні спадщини за законом після смерті [PERSON] у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.12). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON], спадкоємець майна померлого [PERSON] не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що невірно зрозуміла розяснення працівників [PERSON] сільської ради про строки прийняття та порядок оформлення спадщини. За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із того, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. VІ. Висновки суду Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що позивач [PERSON], спадкоємець майна померлого [PERSON] за законом, своєчасно не прийняла спадщину через невірне розуміння нею строків та порядку прийняття і оформлення спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважних причин, то є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку у шість місяців для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмової заяви представника [PERSON] сільської ради і це визнання позову оформлено відповідною заявою до суду та не суперечить закону та інтересам особи, яку представляє [PERSON], і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд вважає, що, відповідно до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України, в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Отже, суд вважає, що позов підлягає\~ задоволенню.

Outcome: approved