Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON] (далі-позивачі) звернулися до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що є спадкоємцями за заповітом до майна померлого [INFO] [PERSON], який до дня смерті проживав в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, яка, окрім іншого, складається з домоволодіння за вищевказаною адресою та земельної ділянки площею 0,25 га за цією ж адресою. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Позивачі спадщину прийняли своєчасно. Проте нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини на домоволодіння через відсутність у спадкодавця свідоцтва про реєстрацію його права власності на домоволодіння в [ADDRESS], тому за захистом своїх прав вимушені звернутись до суду. В судове засідання позивачі не прибули, подали заяви з проханням слухати справу у їх відсутності, позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач Гавронщинська сільська рада Макарівського району Київської області у судове засідання свого представника не направила, згідно поданої письмової заяви проти позову не заперечила. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON], який до дня смерті проживав в в [ADDRESS] (підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2011 року, а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, яка, окрім іншого, складається з домоволодіння за вищевказаною адресою та земельної ділянки площею 0,25 га за цією ж адресою. Позивачі є спадкоємцями згідно заповіту (підтверджується заповітом, а.с.13, 13 зворот). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Позивачі спадщину прийняли своєчасно шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори, особа, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, відмовилась від неї та не заперечила, щоб спадщину було оформлено згідно волі заповідача (підтверджується матеріалами спадкової справи №386 за 2011 рік до майна померлого [INFO] [PERSON]). Відповідно до письмових матеріалів справи, а саме: відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (а.с.21) при перевірці документів, що були надані нотаріусу для оформлення свідоцтва на спадщину, встановлено, що правовстановлюючий документ про первинну реєстрацію права на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] на ім'я [PERSON] відсутній, тобто свідоцтво про право власності на житловий будинок не видавалось, зазначено, що за таких обставин, Макарівська державна нотаріальна контора не має можливості оформити та видати відповідне свідоцтво, оскільки дане питання підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства. Факт того, що власником домоволодіння [ADDRESS], був [PERSON], підтверджується випискою з погосподарськоі книги Гавронщинської сільської ради від 11.02.2014р. №25 (а.с.14), рішенням виконкому Гавронщинської сільської ради №68 від 22.08.2011 року про оформлення права власності на житловий будинок (а.с.15). Крім того, земельна ділянка, на якій розташовується вказане домоволодіння, також належала на праві власності померлому згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Я/1 №015204, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011094804342 від 24.09.2010р (а.с.20,20 зворот). Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний жилий будинок, спірний будинок побудовано 1960 року (а.с.16-20). Відповідно до п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 інструкції) в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В той же час, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. У відповідності до ст.ст. 1268 -1269 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття не залежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. У відповідності із положеннями ч. 2-3 п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину у судовому порядку не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє у оформленні відповідного свідоцтва на певний об'єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження Враховуючи викладене позов [PERSON], [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 910,13 грн. сплаченого позивачами судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved