Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Ставищенської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, що входить до складу Квітневої ОТГ (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій вказує, що [INFO] померла його баба [PERSON] , яка на день своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті баби відкрилась спадщина на земельну ділянку, кадастровий номер 1824786500:03:000:0228, площею 1,3217 га, що розташована на території Ставищенської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області. 24 січня 2015 року [PERSON] було складено Заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Згідно вказаного Заповіту баба позивача заповіла все своє майно позивачу [PERSON] . Про факт складання даного [PERSON] , а ні позивач, а ні будь -хто з родичів не знали. Крім того, позивач з 2015 року разом зі своєю сім`єю проживає в Португальській Республіці. В зв`язку зі станом здоров`я баби позивач дуже рідко мав змогу з нею спілкуватись. Останні роки бабиного життя за нею доглядали батьки дружини позивача, а він їм допомагав матеріально. 01 жовтня 2004 року між позивачем та його бабою [PERSON] та дідом [PERSON] , який помер в [INFO], був укладений Договір довічного утримання, за яким позивач зобов`язується утримувати бабу та діда, а йому переходить у власність квартира в якій вони проживали за адресою: [ADDRESS] . Тому фактично позивач навіть і не здогадувався про існування ще будь - якого майна і тому після смерті баби спадкову справу вирішено було не заводити. Заповіт, який залишила баба позивача на його ім`я та документи на земельну ділянку, зберігались у її особистих речах, в квартирі де вона проживала і був випадково знайдений в серпні 2020 року, коли позивач вирішив здавати квартиру в оренду, і попросив тещу та тестя навести в даній квартирі порядок та зробити косметичний ремонт. Від часу смерті баби в квартирі ніхто не проживав. Тобто, позивач, фактично не був обізнаний в існуванні вищевказаного [PERSON] . Позивач є єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців, а ні за заповітом, а ні за законом, немає. Спадкові справи не заведені. Представник позивача на початку вересня 2020 року звернувся до нотаріуса щодо оформлення спадщини на майно, яке залишилось після смерті баби [PERSON] , однак йому було відмовлено, так як пропущений строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. Позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом на майно, яке залишилось після смерті [INFO] [PERSON] , терміном у п`ять місяців, з дня набрання рішення суду законної сили. Представник позивача [PERSON] та його представник - [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій вказав, що немає заперечень щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] за заповітом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , справу розглядати без присутності представника сільської ради. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши представника позивача - [PERSON] , представника [PERSON] - [PERSON] , дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 березня 2019 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у місті Києві, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 196. Відповідно до Роз`яснення № 74/01-16 від 04 вересня 2020 року приватного нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON] повідомлено, що строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , закінчився, спадкова справа до майна померлої не заводилась, отже заява про прийняття спадщини спадкодавцем не подавалась. Спадкоємець за заповітом не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не був зареєстрований з ним за однією адресою, тому спадкоємець має право звернутись до суду з відповідним позовом про визначення додаткового строку. Згідно Заповіту посвідченого 24 січня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON] , заповіла все своє майно [PERSON] , [INFO] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 30. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 12 жовтня 2013 року, актуальна інформація про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,3217 га, яка розташована на території Ставищенської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, власником вказана [PERSON] . Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданого 10 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо садкової справи [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 1985 року Київським відділом ЗАГС Залізничного району, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 1997. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 липня 1986 року Ленінським ЗАГС в місті Києві, [PERSON] помер [INFO] , запис за № 2647. Вказана інформація підтверджується також Довідкою № 118/15-ВХ від 11 травня 2002 року виданою ВАТ Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом досліджено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем та встановлено, що позивач заяву про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] не подав своєчасно у шестимісячний строк, в зв`язку з тим, що позивач не проживав разом з спадкодавцем, він перебуває за межами України, з 2015 року, а саме: проживає в Португальській Республіці, що підтверджується копіями з загранпаспорту та копією «Резиденції» про тимчасове проживання в Португалії. Крім того, позивачу не було відомо про існування заповіту, тому продовження йому строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом не суперечить закону та не порушить будь-чиїх інших прав та охоронюваних законом інтересів. Всі вказані обставини є поважними та вплинули на своєчасність прийняття позивачем спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Спадкоємці, які протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подали заяву про прийняття спадщини, вважаються такими що не прийняли її. Згідно з правилами статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за наявності поважності причин його пропуску, також і після спливу значної кількості часу. За змістом статей 12, 81, 89, 263 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом з поважної причини, тому суд вважає за необхідне визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. За вищенаведених обставин, є достатні підстави для задоволення позовних вимог та надання [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Outcome: approved