Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] в інтересах позивачів [PERSON], [PERSON] 17.05.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його наступним. 17.08.2010 року померла мати позивачів [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Великі Кринки Глобинського району Полтавської області по вул. Жовтневій, 73. Позивачі є спадкоємцями майна померлої за заповітом. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON] не оформила правовстановлюючий документ на домоволодіння, хоча згідно записів в погосподарських книгах Кринківської сільської ради воно значилося за нею, як за власником. Через відсутність правовстановлюючого документу на спадковий будинок Глобинська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцям, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, представник позивача за довіреністю прохав визнати за[PERSON] та [PERSON] право власності спадкового житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га в рівних частках по ? частцікожному. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] не зявилися, направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Кринківської сільської ради, представник третьої особи - Глобинської державної нотаріальної конториу судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Заперечень на позов не надіслали. Направили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представники третіх осіб - відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Глобинського районного управління юстиції в судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.\~Про поважність причини неявки суд не інформували, заперечень на позов не надіслали Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 17 серпня 2010 року померла [PERSON]. За життя 01 серпня 2007 року, вона склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кринківської сільської ради [PERSON] за реєстровим № 238, згідно якого житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Великі Кринки Глобинського району Полтавської області по вул. Жовтневій, 73 заповіла [PERSON], [PERSON], в рівних частках. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 111/2011 року, заведеної Глобинською державною нотаріальною конторою, позивачі в установлений законом строк прийняли спадщину і не відмовлялися від неї. Державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 11 травня 2016 року відмовила [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця на будинок, який би посвідчував його право власності на нього. Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А», прибудову літ. «а», літню кухню-сарай літ. «Б», гараж-сарай літ. «В», убиральню літ. «Г», було побудовано в 1970 році, сарай літ. «в» - в 1973 році, сарай літ. «б», сарай літ. «б1» - в 1975 році, прибудову літ. «а1», навіс літ. «ан» - в 1980 році, огорожа № 1, ворота № 2, огорожа № 3. Відповідно до [PERSON] Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську [PERSON] депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім»ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Довідками від 13.05.2016 року № 648/02-26 та № 650/02-26, виданою виконкомом Кринківської сільської ради, [PERSON] згідно записів в погосподарській книзі № 1 була зареєстрована в [INFO]. За нею, з 1970 року за особистим рахунком № 65, значилося належне на праві власності нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: с. Великі Кринки Глобинського району Полтавської області по вул. Жовтневій, 73, на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. У вказаний період діючі правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провела державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачами спадщини, в звязку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку, оскільки відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а тому оформлення права власності на нерухоме майно за померлою особою неможливе. Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 12.05.2016 року № 281/02-04, житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а», прибудова літ. «а1», навіс літ. «ан», сарай літ. «б», літня кухня-сарай літ. «Б», сарай літ. «б1», сарай літ. «в», гараж-сарай літ. «В», убиральня літ. «Г», огорожа № 1, ворота № 2, огорожа № 3, які розташовані в с. Великі Кринки Глобинського району Полтавської області по вул. Жовтневій, 73, збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч.1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Великі Кринки Глобинського району Полтавської області по вул. Жовтневій, 73, суд прийшов до висновку, що позивачі, як спадкоємці, які прийняли спадщину по заповіту, мають право на його успадкування в рівних частинах, по ? частині на кожного. Визнання права власності за [PERSON] та [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved