Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

[PERSON] 25 жовтня 2019 року звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що 22 лютого 1995 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Підгородянській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області. Неповнолітніх дітей на утриманні в подружжя немає. Спільне проживання в шлюбі протягом останнього часу стало нестерпним. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер. Позивачка вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе, збереження сім`ї суперечитиме її інтересам, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю. Пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сімейні сварки. Щодо нього винесено обмежувальний припис на 6 (шість) місців. Подальше спільне проживання є неможливим. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що не бажає спільно проживати з [PERSON] . У судових дебатах пояснив, що погодиться на розірвання шлюбу після відшкодування йому позивачкою витрат на благоустрій домоволодіння та повернення належного йому майна. Просив у позові відмовити. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 лютого 1995 року у Підгородянській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис за №1 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим 22 лютого 1995 року Підгородянською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання в якості однієї сім`ї, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Заперечення відповідача щодо розірвання шлюбу [PERSON] суд розцінює не як бажання зберегти сім`ю, а як спосіб затягування розгляду справи через неприязні відносини з позивачкою, неврегульовані майнові питання. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Згідно ч.7 ст.135 ЦПК України у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення позивачу внесеної суми судового збору.

Outcome: approved