Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] в серпні 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В. про визнання заповіту недійсним. Позов мотивований тим, що [INFO] помер рідний брат [PERSON] [PERSON] 21.02.2018 року, зважаючи на те, що після смерті брата залишилось спадкове майно, зокрема квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], [PERSON] було подано приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В. заяву про прийняття спадщини від 21.02.2018 року. 16.04.2018 року під час особистого прийому вказаний нотаріус повідомила [PERSON], що у нотаріуса відсутні підстави для закликання до спадкоємця за законом [PERSON] та її рідної сестри [PERSON], яка також подала заяву про прийняття спадщини після смерті їх брата, оскільки в спадковій справі наявний заповіт на іншу особу, при цьому не повідомила прізвища та імені особи спадкоємця за заповітом, зазначивши, що це нотаріальна таємниця. [PERSON] зазначає, що окрім неї та її сестри спадкоємців на вказане спадкове майно ніколи не було, а тому є усі підстави вважати, що їх покійний брат попав під вплив шахраїв і можливо не складав ніякого заповіту або ж склав його не за вільним волевиявленням, яке не відповідало його волі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області справі № 127/16699/18 від 11.07.2018 року заяву [PERSON] про забезпечення позову до пред'явлення позову задоволено. Встановлено обов'язок вчинити певні дії, а саме зобов'язали приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В. надати належним чином завірену копію спадкової справи № 01/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] Ознайомившись з копіями документів вказаної спадкової справи № 01/2018, як нотаріусом надані суду, стало відомо, що згідно заяви [PERSON] поданої приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В. від 15.02.2018 року за № 4, своє майно, яке залишилось на день смерті, брат заповів [PERSON] за заповітом, який був посвідчений даним нотаріусом 16.05.2016 року за реєстром № 229. У зв'язку з вищенаведеним позивач зазначає що [PERSON] не доводиться родичем, ніяких стосунків з покійним братом не мала, фактично є сторонньою особою, а тому просила визнати недійсним заповіт посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В., 16.05.2016 року за реєстром № 229, згідно якого [PERSON] передав своє майно [PERSON] Також просила стягнути судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2018 року позовну прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провести в загальному позовному провадженні. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2018 року закінчено підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті. Позивач та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в задоволенні позову просили відмовити, надавши суду відзив на позовну заяву про визнання заповіту недійсним. Відзив мотивований тим, що мати [PERSON] [PERSON] та покійна дружина заповідача [PERSON] були двоюрідними сестрами, все життя були близькими подругами, підтримували тісні стосунки, дружили сім'ями. Після смерті дружини в липні 2015 року заповідач особливо прив'язався до їх сім'ї, якого вони постійно підтримували та допомагали. В липні 2017 року на прохання заповідача матір [PERSON] організувала виготовлення і встановлення на могилі його дружини пам'ятник. [PERSON] зазначає, що заповідач від них нічого не приховував, вважав їх близькими родичами, поскільки зі своїми сестрами (позивачем [PERSON].) він з 2001 року - коли помер його батько, а сестри не приїхали на похорон, не підтримував абсолютно ніяких стосунків, не спілкувався з ними, не підтримували зв'язків і не спілкувались з ним і його сестри. В травні 2016 року [PERSON] вчинив заповіт на користь [PERSON] на все своє майно, в тому числі і квартиру [ADDRESS]. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак повідомлялась належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Наталія Володимирівна в судовому засідання заперечила проти задовлення заяви. Суду повідомила, що померлий самостійно приходив, щоб написати заповіт, в подальшому через півроку приходив подякувати, вказавши. що він зробив правильний вибір. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживала поруч з батьками заповідача [PERSON] [PERSON] спілкувались постійно з [PERSON], розмовляли часто по телефону. Також пояснила, що поки був живий [PERSON], відповідача [PERSON] вона не бачила ніколи. М. Доказів того, що [PERSON] складав заповіт під дією алкоголю у [PERSON] немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є племінником покуйного [PERSON] та вони були в дружніх відносинах. Свідок проживає в Харкові, а тому не міг приїхати до дядька, якого востаннє бачив в 1996-1997 роках. В останній роки [PERSON] часто дзвонив в стані алкогольного сп'яніння, цікавився життям, здоров'ям. Вони вітали один одного з Днем народження та іншими святами. [PERSON] часто кликав їх в гості, хотів побачити дочку [PERSON] [PERSON], зокрема, хотів, щоб вона приїхала в 2008 році вирішити «питання». Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] і [PERSON] жили дружно. Бачила його декілька разів в місті, при зустрічі [PERSON] казав, що [PERSON] віддала йому хату. Казав, що залишить спадок [PERSON] чи внучці. Знали, що все дістанеться [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється тіткою позивача. Остання вказала, що [PERSON] дзвонив, вітав зі святами. У 2014 році помер син [PERSON] [PERSON]. У [PERSON] була домовленість, що [PERSON] буде його доглядати. Після смерті дружини [PERSON] часто дзвонив, просив прийти. Казав, що Вірину частину квартири хоче переписати на її родичів, а свою частину на внучку [PERSON] [PERSON], яка живе в Харкові. [PERSON] звертався до внучки свідка, щоб вона його доглядала, однак [PERSON] відмовила, бо в неї власні діти. Також [PERSON] допомагала інша дівчина [PERSON]. Свідок вказала, що [PERSON] до похорон не знала. Познайомилась і побачила [PERSON] та маму на похоронах в дружини, а потім бачила на похоронах і поминках [PERSON] З приводу спадкування розмови з [PERSON] не мала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] та його дружина отримали дві однокімнатні квартири, які обміняли на одну двокімнатну квартиру. [PERSON] хотів віддати частину квартири своїм родичам, частину квартири - родичам дружини. Казав, що 2 сестри проживають в Харкові, вони не дзвонять, не вітають. Ніхто за ним не приїде, не догляне, надіявся на допомогу племінника, однак той загинув, розбився на скутері. Пропонував племінниці [PERSON] доглядати за ним, однак та відмовилась в зв'язку з сімейними обставинами. Тому вирішив оформити спадщину на [PERSON] ([PERSON]), яка приходила доглядати за ним, приносила ліки, прала. [PERSON] поставила дружині пам'ятник, допомагала на похоронах, 40 днів, з того часу взяла опіку на [PERSON] Оскільки [PERSON] є дочкою [PERSON], то він написав заповіт саме на неї як члена сімї. Свідок вказав, що померлий дивився за собою, ходив в Діагностичний центр, вів себе адекватно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заповіт був написаний в 2016 році. В 2015 році померла дружина заповідача [PERSON] [PERSON] повідомила, що допомагала з обідами, після похорон [PERSON] потрапив до лікарні, де йому зробили операцію. В лютому [PERSON] оформив другу частину квартири і наголосив, хто буде доглядати, того і квартира. [PERSON] відмовилась, оскільки в неї є маленька дитина, племінник загинув. [PERSON] приїхав, сказав, що вирішив зробити заповіт на її дочку. Зайшли до нотаріуса, нотаріус поговорив, ми вийшли присісти в іншій кімнаті. [PERSON] не пив та був тверезий. Свідком та її сім'єю було виконано вимоги покійного, було поставлено пам'ятник, вони доглядали за ним до смерті. Він просив,щоб сестра приїхала допомагати доглядати за батьками, сестра приїхала і забрала матір, а батька залишила самого. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер рідний брат [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 22.05.2018 року. 21.02.2018 року [PERSON] було подано приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В. заяву про прийняття спадщини від 21.02.2018 року. 16.04.2018 року під час особистого прийому вказаний нотаріус повідомила [PERSON], що у нотаріуса відсутні підстави для закликання до спадкоємця за законом [PERSON] та її рідної сестри [PERSON], яка також подала заяву про прийняття спадщини після смерті їх брата, оскільки в спадковій справі наявний заповіт на іншу особу, при цьому не повідомила прізвища та імені особи спадкоємця за заповітом, зазначивши, що це нотаріальна таємниця. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області справі № 127/16699/18 від 11.07.2018 року заяву [PERSON] про забезпечення позову до пред'явлення позову задоволено. Встановлено обов'язок вчинити певні дії, а саме зобов'язали приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В. надати належним чином завірену копію спадкової справи № 01/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] Ознайомившись з копіями документів вказаної спадкової справи № 01/2018, які нотаріусом надані суду, стало відомо, що згідно заяви [PERSON] поданої приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В. від 15.02.2018 року за № 4, своє майно, яке залишилось на день смерті, брат заповів [PERSON] за заповітом, який був посвідчений даним нотаріусом 16.05.2016 року за реєстром № 229. Позивач [PERSON], з посиланням на положення ст. 225 ЦК України, вважає, що покійний брат попав під вплив шахраїв і можливо не складав ніякого заповіту або ж склав його не за вільним волевиявленням, яке не відповідало його внутрішній волі під впливом помилки або насильства, а тому наявні підстави для визнання заповіту недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до п. 16 постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Слід вказати, що жодного клопотання про призначення саме судової психіатричної експертизи під час розгляду справи від сторін не надходило, підстави для призначення такої експертизи судом були відсутні, оскільки жодного доказу, який би дозволив припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту подано суду не було. Позивачем [PERSON] 05.11.2018 року було заявлено клопотання про призначення судової - почеркознавчої експертизи, однак в судовому засіданні позивач та представник просили не ролзглядати дане клопотання та не наполягали на проведенні даної експертизи. Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 59 від 12.02.2018 року, причина смерті [PERSON]: хронічна серцево-судинна недостатність, гіпертонічна хвороба, цукровий діабет. Дане лікарське свідоцтво було отримано [PERSON], що підтверджується її підписом. Відповідач [PERSON] являється донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.11.1975 року. Організація, проведення похоронів [PERSON] та оплата всіх витрат була проведена [PERSON], що підтверджується копіями розрахунку. Свідоцтво на поховання від 13.02.2018 року за № 295 також видано [PERSON] Доводи позивача про те, що заповіт складено внаслідок обману чи насильства з боку відповідача, у зв'язку з чим наявна невідповідність її волі при посвідченні заповіту на ім'я відповідача, також на увагу не заслуговують, оскільки належних доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять, окрім цього спростовуються показаннями в судовому засіданнями свідка [PERSON], які повідомила, що вони була в добрих відносинах, доглядали за ним, а також іншими доказами в справі. Твердження позивача про те, що заповіт посвідчено під впливом обману жодними доказами не підтверджено. [PERSON] відповідних доказів на підтвердження того, що [PERSON] у момент складання заповіту був недієздатним та волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його внутрішній волі, позивачем суду не представлено, а відтак, обставина те, що заповідач потрапив під вплив шахраїв не може слугувати підставою для визнання заповіту недійсним. Відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 208 ЦК України заповіт є одностороннім правочином, що вчиняється заповідачем у письмовій формі. Статтею 1247 ЦК України встановлено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Наведене вище свідчить, що заповіт складено відповідно до вимог законодавства, а тому відсутні підстави для визнання заповіту недійсним. Суд вважає, що оскаржуваний заповіт по формі, порядку його посвідчення, відображенню дійсного волевиявлення заповідача відповідає вимогам закону, а на підтвердження підстав його нікчемності позивачем належних та допустимих доказів не надано. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed