Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

[PERSON] в особі уповноваженого представника за довіреністю [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 листопада 2016 року, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], в інтересах та на потреби сім'ї останнього, був укладений Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньовим В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 864. Згідно п. 1.1. вказаного Договору позики від 24.11.2016 р. Позивач в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов'язується надати Відповідачу 1 грошові кошти в розмірі 332 670 (триста тридцять дві тисячі шістсот сімдесят грн. 00 коп.) гривень, що є еквівалентом 13 000 (тринадцяти тисяч дол., 00 центів) доларів США відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України на день укладення Договору позики, а Відповідач 1 зобов'язується прийняти грошові кошти і повернути Позивачу таку ж суму грошових коштів, але не меншу еквівалента 13 000 (тринадцяти тисяч дол., 00 центів) доларів США відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України на день повернення грошових коштів, а також сплатити проценти за весь термін надання суми позики у строк та розмірі, що обумовлені умовами Договору. Пунктом 2.2. Договору позики визначено, що сума позики надається в готівковій формі і підтвердженням факту отримання суми позики є підпис Відповідача 1 на Договорі. Окрім цього, з метою підтвердження факту передачі грошових коштів, на вимогу Позивача, відповідачем [PERSON] була власноруч складена відповідна розписка, в якій останній стверджує про отримання ним від Позивача грошових коштів у розмірі 332 670 грн. Пунктом 2.3. Договору позики визначений обов'язок [PERSON] повернути суму позики у повному обсязі, але не менше еквівалента 13 000 (тринадцяти тисяч дол., 00 центів) доларів США відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України на день повернення грошових коштів та сплатити всі відсотки. Відповідно до п. 2.4. Договору позики, позика вважається поверненою Позивачу з моменту зарахування на його картковий рахунок всієї суми позики та суми всіх нарахованих відсотків або повернення вищевказаних сум готівкою, на підтвердження чого Позивач надає Відповідачу [PERSON] відповідно заяву, підпис на якій має бути засвідчений нотаріально. Позика була надана строком на 6 (шість) місяців з моменту підписання Договору та мала бути повернута не пізніше 24 травня 2017 року. Зазначений Договір позики був укладений сторонами із відома та згоди їхніх дружин, зокрема, дружини Позивача - [PERSON] та дружини Відповідача - [PERSON] , що підтверджується відповідними нотаріально посвідченими заявами про надання згоди. Зокрема, відповідач [PERSON] у своїй заяві стверджує, що укладення договору робиться в інтересах сім'ї та на умовах, які подружжям були попередньо обговорені і визнані як вигідні для сім'ї та відповідають їх спільному волевиявленню. Не зважаючи на взяті зобов'язання відповідач [PERSON], в порушення п.п. 5.2.1. Договору позики та вимог чинного законодавства України про те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору не повернув Позивачу суму позики в розмірі еквівалента 13 000 (тринадцяти тисяч дол., 00 центів) доларів США відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України на день повернення грошових коштів. 31.05.2017 року Позивачем була надана відповідачу [PERSON] письмова претензія про повернення суми позики у розмірі 341 900 (триста сорок одна тисяча дев'ятсот грн. 00 коп.) гривень та нарахованих процентів за користування позикою (1% від суми погашення позики) у розмірі 20 874 (двадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири грн. 00 коп.) гривень, проте відповіді на дану претензію отримано не було. Просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] як солідарних боржників на користь [PERSON] заборгованість за Договором позики від 24.11.2016 року у сумі 367 501 грн.00 коп. (триста шістдесят сім тисяч п'ятсот одну гривню 00 коп.), у тому числі: заборгованість за позикою в розмірі - 341 900 грн., проценти за користування грошовими коштами в розмірі облікової ставки НБУ - 20 683 грн, а також 3 проценти річних, у розмірі 4 918 грн., та судовий збір у розмірі 3 675 грн. 00 коп. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання подав заяву з проханням розглядати справу в його відсутність за наявними в справі матеріалами, підтримав позов в межах доводів позовної заяви та просив задовольнити повністю, не заперечив проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином рекомендованою кореспонденцією, а тому вважаються повідомленим належним чином. Заяви щодо розгляду справи в їх відсутність суду не надали, про причину неявки суду не повідомили. Письмових заперечень до суду не подали. За таких обставин, з письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення . Судом встановлено, що 24 листопада 2016 року, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , в інтересах та на потреби сім'ї останнього, був укладений Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньовим В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 864. Згідно п. 1.1. вказаного Договору позики від 24.11.2016 р. Позивач в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов'язується надати Відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 332 670 (триста тридцять дві тисячі шістсот сімдесят грн. 00 коп.) гривень, що є еквівалентом 13 000 (тринадцяти тисяч дол., 00 центів) доларів США відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України на день укладення Договору позики, а відповідач [PERSON] зобов'язується прийняти грошові кошти і повернути Позивачу таку ж суму грошових коштів, але не меншу еквівалента 13 000 (тринадцяти тисяч дол., 00 центів) доларів США відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України на день повернення грошових коштів, а також сплатити проценти за весь термін надання суми позики у строк та розмірі, що обумовлені умовами Договору. Пунктом 2.2. Договору позики визначено, що сума позики надається в готівковій формі і підтвердженням факту отримання суми позики є підпис [PERSON] на Договорі. Пунктом 2.3. Договору позики визначений обов'язок відповідача [PERSON] повернути суму позики у повному обсязі, але не менше еквівалента 13 000 (тринадцяти тисяч дол., 00 центів) доларів США відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України на день повернення грошових коштів та сплатити всі відсотки. Відповідно до п. 2.4. Договору позики, позика вважається поверненою Позивачу з моменту зарахування на його картковий рахунок всієї суми позики та суми всіх нарахованих відсотків або повернення вищевказаних сум готівкою, на підтвердження чого Позивач надає відповідачу відповідно заяву, підпис на якій має бути засвідчений нотаріально. Позика була надана строком на 6 (шість) місяців з моменту підписання Договору та мала бути повернута не пізніше 24 травня 2017 року. Зазначений Договір позики був укладений сторонами із відома та згоди їх дружин: дружини позивача - [PERSON] та дружини відповідача - [PERSON], що підтверджується оглянутими судом відповідними нотаріально посвідченими заявами про надання згоди. Згідно наданої суду оригіналу розписки підтверджується, що [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 332 670 грн., що еквівалентно 13000 доларів США, згідно договору позики від 24 листопада 2016 року за № 864 зареєстрованим в реєстрі. Боргова приєднана до матеріалів справи, що також слугує підтвердженням невиконання боржником свого зобов'язання в повному об'ємі. 31.05.2017 року на відповідач [PERSON] отримав письмову претензію з вимогою про повернення вказаного боргу. Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 1050 ЦК України, встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України договір є правочином - дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і одержане за договором використано на її потреби. Отже, в разі укладення договору одним із подружжя виникають такі цивільні права та обов'язки, на набуття, зміну або припинення яких було спрямоване волевиявлення його учасників при укладенні договору. Для виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, одержане за укладеним одним із подружжя договором, не потрібно, щоб воно було фактично внесено до сімейного бюджету, достатньо лише самого факту укладення такого договору одним із подружжя в інтересах сім'ї. Обізнаність другого з подружжя про джерела надходження коштів і їх подальше використання на потреби сім'ї за його мовчазної згоди повинні розцінюватись як схвалення таких дій того з подружжя, який уклав договір і використав отримане за ним в інтересах сім'ї, і, відповідно, повинно бути підставою для виникнення спільного майнового обов'язку. Як було встановлено судом, відповідач [PERSON] у своїй заяві про згоду на укладення Договору позики від 24.11.2016 року, вказала, що укладення договору робиться в інтересах сім'ї та на умовах, які подружжям були попередньо обговорені і визнані як вигідні для сім'ї та відповідають їх спільному волевиявленню, а тому за невиконання умов договору позики відповідає як солідарний боржник. Згідно інформації, розміщеної на офіційному web-порталі Національного банку України (https://bank.gov.ua), станом на встановлену дату повернення позики - 24.05.2017 року офіційний курс гривні до іноземної валюти (долара США) був визначений у розмірі 2630.4507 грн. за 100 дол. США. Таким чином, сума позики, яка підлягає поверненню відповідно до умов Договору позики від 24.11.2016 року станом на 24.05.2017 становить 341 900 (триста сорок одна тисяча дев'ятсот гривень 00 коп.) гривень. Щодо процентів за користування грошовими коштами за період з 25.05.2017 по 15.11.2017 (включно) в розмірі облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно інформації, розміщеної на офіційному web-порталі Національного банку України (https://bank.gov.ua/control/uk/publish/article?art_id=53647) облікова ставка Національного банку України була визначена у наступних показниках: №Сума боргу (грн.) Облікова ставка НБУ Період заборгованостіКількість днівРозмір % до сплати (грн.) період% річних 1 341 900 з 14.04.2017 13 25.05.2017 1 122 2 341 900 з 26.05.2017 з 07.07.2017 з 03.08.2017 з 14.09.2017 12,5 з 26.05. - 26.10.2017 154 18 032 3 341 900 з 27.10.2017 13,5 з 27.10. - 15.11.2017 20 2 529 Проценти в порядку ст.1048 ЦК України (в розмірі облікової ставки НБУ) за період з 25.05.2017 (дата повернення позики) по 15.11.2017 (дата подання позову): 122+18032+2529 = 20 683 грн. 00 коп. Щодо стягнення 3 % річних в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином стягнення 3% річних від простроченої суми є окремим видом відповідальності за порушення грошового зобов'язання. ?У = s * Q * 3%/365 ?У - сума 3% річних; s (сума заборгованості) = 341 900 грн. Q (кількість днів прострочення)= 175 днів (з 25.05.2017 по 15.11.2017 включно) ?У = 341 900*175*3%/365 = 4 918 грн.00 коп. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованість за Договором позики від 24.11.2016 року у сумі 367 501 грн.00 коп. у тому числі: заборгованість за позикою в розмірі - 341 900 грн., проценти за користування грошовими коштами в розмірі облікової ставки НБУ - 20 683 грн, а також 3 проценти річних, у розмірі 4 918 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 3675,02 грн. На підставі наведеного ст.ст. 526, 527,530 ЦК України,

Outcome: approved