Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

[PERSON], (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області (далі відповідач), в якому просила визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0291 га з кадастровим номером 3222789201:01:010:5011 та ? частину земельної ділянки площею 0,250 га з кадастровим номером 3222789201:01:010:5010, які розташовані в с. Ясногородка Макарівського району, та які залишились після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 19.12.2014 року. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона як дружина померлого є спадкоємицею першої черги за законом та спадщину після смерті чоловіка прийняла своєчасно. Проте, державний нотаріус Броварської міської державної нотаріальної контори своєю постановою від 02.07.2015 року відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на вказані вище земельні ділянки, в звязку з тим, що нотаріус не має можливості визначити склад спадкового майна, оскільки майно перебуває у спільній сумісній власності. Позивач в судове засідання не прибула, через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач також подав до суду письмову заяву, в якій просив слухати справу у відсутності її представника. Дослідивши письмові матеріали справи та матеріалами спадкової справи № 120/2015 до майна померлого 19.12.2014 року [PERSON], заведеної Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05.02.1967 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що було зроблено актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯК №0269927, видане 05.02.1967 року Ясногородською сільською радою Макарівського району Київської області, копія якого міститься в матеріалах справи. 19.12.2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №324487, видане 19.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1007, копія якого міститься в матеріалах справи. За життя [PERSON] не склав заповіту, а тому після його смерті 19.12.2014 р. відкрилася спадщина за законом. Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до якої, окрім іншого спадкового майна, увійшли: частина земельної ділянки площею 0,0291 га, кадастровий номер - 3222789201:01:010:5011, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, село Ясногородка, яка належала на праві спільної сумісної власності спадкодавцю [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності, індексний №20749185, виданого Реєстраційною службою Макарівського районного управління юстиції 19.04.2014р.; частина земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер - 3222789201:01:010:5010, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, село Ясногородка, яка належала на праві спільної сумісної власності спадкодавцю [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія Р2 №369024, виданого 10.09.2003 року Ясногородською сільською радою Макарівського району Київської області. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається із спадкової справи №120/2015 до майна померлого 19.12.2014 року [PERSON], у визначений законом строк позивачка [PERSON], звернулась до Броварської міської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON] та на частину спадкового майна, а саме: грошові вклади та акції з відповідними дивідендами АТ «Ощадбанк»; ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що по вул. Підлісна, 10 в с. Ясногородка; земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3221280401:01:015:0007; земельну ділянку площею 3,2900 га з кадастровим номером 3222786100:02:007:0132; ? частина квартири [ADDRESS], отримала відповідні свідоцтво про право на спадщину за законом, у тому числі з урахуванням ? частки від якої відмовився син померлого [PERSON]. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом судом не встановлено, що підтверджується матеріалами згаданої спадкової справи №120/2015. Проте, державний нотаріус Броварської міської державної нотаріальної контори своєю постановою від 02.07.2015 року відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки площею 0,0291 га з кадастровим номером 3222789201:01:010:5011 та частину земельної ділянки площею 0,250 га з кадастровим номером 3222789201:01:010:5010, які розташовані в с. Ясногородка Макарівського району, в звязку з тим, що нотаріус не має можливості визначити склад спадкового майна, оскільки майно перебуває у спільній сумісній власності. Так, 15 березня 1997 року [PERSON] спільно з [PERSON], купили земельну ділянку площею 0,536 га, що знаходиться на території с.Ясногородка Макарівського району Київської області, надану для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства в межах згідно з планом (копія договору купівлі-продажу земельної ділянки міститься в матеріалах справи). Згодом, 10.09.2003 року ними було отримано державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №369024, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №805, в якому зазначено, що власниками земельної ділянки площею 0,536 га в межах згідно з планом, яка розташована на території с.Ясногородка є [PERSON] та [PERSON]. 22 грудня 2004 року ними було подаровано частину зазначеної вище земельної ділянки, розміром 0,250 га для ведення ОПГ [PERSON] (договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим №8987). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.04.2014р. індексний №20749185 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.04.2014р. індексний №20749279, земельна ділянка площею 0,0291 га, кадастровий номер 3222789201:01:010:5011, що розташована в с.Ясногородка Макарівського району Київської області на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.04.2014р. індексний №20106656, земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 3222789201:01:010:5010, що розташована в с.Ясногородка Макарівського району Київської області на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON]. З наведених вище документів вбачається, що згадані земельні ділянки перебувають у спільній сумісній власності [PERSON] та померлого [PERSON]. Відповідно до статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до статті 70 Кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені вище земельні ділянки було придбано позивачкою та її покійним чоловіком [PERSON] за час шлюбу, а тому оскільки розмір часток в договорах купівлі-продажу не визначено, відповідно до вищенаведених норм законодавства їх частки у вказаному спільному майні є рівними, тобто кожному належить по ? частині вказаного майна. Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1226 Кодексу частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно підпункту 3.14 пункту 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Враховуючи те, що позивач [PERSON], прийняла частину спадщини та отримала відповідні свідоцтво про право на спадщину за законом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає, вважається, що вона прийняла усю спадщину померлого [PERSON] як спадкоємець першої черги, а тому позовні вимоги про визнання за нею в порядку спадкування права власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0291 га з кадастровим номером 3222789201:01:010:5011 та ? частину земельної ділянки площею 0,250 га з кадастровим номером 3222789201:01:010:5010, які розташовані в с. Ясногородка Макарівського району, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved