Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

[PERSON] 06.07.2016 року звернулася до суду з указаною заявою, яку мотивувала тим, що 18 січня 2016 року у с.Люджа Тростянецького району померла її мати [PERSON], яка за життя все своє майно заповіла заявнику. З метою отримання свідоцтва про спадщину, до якого у тому числі увійшла земельна ділянка, яка розташована на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, виявила розбіжності в написанні свого прізвища у свідоцтві про народження, а також у свідоцтві про укладення шлюбу з написанням прізвища матері. Зокрема, написання дівочого прізвища заявника до одруження з [PERSON], та прізвища матері російською мовою у свідоцтві про народження написано однаково «Завгородняя», а вже у паспорті громадянина України, який було видано до одруження та у свідоцтві про одруження дівоче прізвище заявника указано як «Завгородня». У померлої матері прізвище згідно з паспортом громадянина України було указано як «Завгородняя». Розбіжності у написанні прізвища виникли через неправильний переклад прізвища з російської мови на українську. Оскільки установлення родинних відносин необхідно [PERSON] для оформлення права на спадщину, заявник, остаточно уточнивши вимоги в заяві від 15.07.2016 року просила суд установити факт, що [PERSON], яка померла 18 січня 2016 року, була матірю [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала повністю та просила її задовольнити. Пояснила, що її дівоче прізвище до укладення шлюбу з [PERSON] українською мовою було перекладено як «Завгородня», і таке написання прізвища було зазначено у дипломах про освіту, у трудовій книжці та у паспорті громадянина України, який було видано вперше, до укладення шлюбу. [PERSON] вказала, що є єдиною спадкоємицею після смерті матері, прийняла спадщину, її батько та брат померли до смерті матері [PERSON]. Представник заінтересованої особи Люджанська сільська рада у судове засідання не зявився, сільська рада подала до суду заяву, у якій просила суд розглядати справу без її участі, проти задоволення заяви не заперечила. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з таких мотивів. Судом на підставі паспорту громадянина України серії МВ 255537, виданого 12 січня 2005 року Тростянецьким РВ УМВС України в Сумській області, установлено, що заявник [PERSON] народилась 26 квітня 1983 року у с.Люджа Тростянецького району Сумської області (а.с.5-8). Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-БП № 354031, записи в якому виконано російською мовою, прізвища батьків «Завгородняя Наталья Александровна», яка народилась 26 квітня 1983 року у с.Люджа Тростянецького району, зазначено як: мати - «Завгородняя Галина Ивановна», батько «Завгородний Александр Иванович» (а.с.10). За даними свідоцтва про одруження серії 1-БП № 083504 , виданого 20.11.2004 року «Гостєв Дмитро Михайлович» та «Завгородняя Наталія Олександрівна» 20 листопада 2004 року зареєстрували шлюб, після чого дружині присвоєно прізвище «Гостєва» (а.с.11). Указані обставини свідчать про те, що заявник [PERSON], [INFO], при народженні мала дівоче прізвище російською мовою - «Завгородняя». З копії паспорта громадянина України МА № 701550, виданого 22.09.1999 року у установлено, що дівоче прізвище заявника було українською мовою указано як «Завгородня Наталія Олександрівна», [INFO], а російською мовою як «Завгородняя Наталья Александровна». [PERSON] померла у місті Тростянець у віці 60 років 18 січня 2016 року (а.с. 12). За життя 23.07.2013 року [PERSON], [INFO], склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON], [INFO], уродженки [INFO]. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показав, що проживає у [INFO] і близько 20 років знав [PERSON] та її родину, яка також проживала у с.Люджа до смерті у 2016 році у віці близько 60-63 років. [PERSON] є єдиною донькою померлої [PERSON], чоловік батько заявника помер також, до смерті [PERSON] проживала із співмешканцем на імя [PERSON]. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON], знає з дитинства, виросли разом у с.Люджа Тростянецького району і все життя проживали поряд до її смерті у 2016 році. [PERSON] мала дівоче прізвище [PERSON], потім після одруження із [PERSON] прізвище змінила, у них було двоє дітей - син [PERSON] та донька [PERSON]. Досить давно трагічно помер їх син [PERSON], потім помер чоловік, і [PERSON] залишилась жити сама з донькою [PERSON], яка після одруження взяла прізвище чоловіка - [PERSON]. Згідно з пунктом 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Судом установлено, що розбіжність у написанні прізвища заявника у паспорті та свідоцтві про народження є наслідком різного перекладу відповідними посадовими особами з російської мови на українську дівочого прізвища заявника, через цю обставину у свідоцтві про одруження заявника її дівоче прізвище зазначено як «Завгородня», замість правильного «Завгородняя», що перешкоджає заявнику в оформленні її права на спадщину. Отже, заявник обґрунтовано звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 ЦПК України. За таких обставин, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази дають підстави для установлення факту, що померла 18 січня 2016 року [PERSON] є матірю [PERSON], а тому заява підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved