Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] (далі\~- позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі\~- відповідач) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожної дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, проживають окремо один від одного, діти проживають з нею. Оскільки позивач сама утримує дітей випадковими заробітками, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, інших дітей та утриманців не має, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, просить розглянути справу без його участі. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.07.2013 (а.с.4), від шлюбу мають сумісних дітей доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 7). Доказів надання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей, чи наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами, чи про його незадовільний стан здоров`я, відповідачем до суду не надано. Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З наведеними приписами узгоджуються приписи ст.181 СК України, за якими кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст.182 СК України). Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.3 ст.182 СК України). Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч.2 ст.183 СК України). Аналіз приписів статей 179, 181 СК України дозволяє дійти висновку, що з позовом про стягнення аліментів на дитину має право звернутись до суду той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач має молодий та працездатний вік, за станом здоров`я взмозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу своїм дітям (зворотне відповідачем не доведено), із заявленим позивачем розміром аліментів погодився, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Одночасно суд зазначає, що законодавцем в ст.179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини; той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини; неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Рішення суду у справах про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць (ч.1 ст.430 ЦПК України). Враховуючи приписи ст.141 та ч.2 ст.142 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати судового збору та його вимоги задоволені, а відповідач позовні вимоги визнав до початку розгляду справи по суті, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 384,20 грн.

Outcome: approved