Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (відповідач-1), [PERSON] (відповідач-2) про виділ в натурі частку з об'єкта нерухомого майна, яка складає 1/100 (загальною площею 25,5 кв.м.) частки домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] та складається з приміщення №? 84 (літ А), загальною площею 10,9кв.м., приміщення № 82 (літ.А), загальною площею 14,6 кв.м. як окремий об'єкт нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником 1/100 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Іншими власниками частин домоволодіння є відповідач-1, відповідач-2 та ПП «Феникс - К». Відповідно до висновку щодо можливості виділу у натурі частки з об'єктів нерухомого майна від 30.12.2013р. № 27037 зазначено що нежитлові приміщення, які належать позивачу є відокремлені, мають окремий вихід і можуть бути виділені у натурі. Користуючись положеннями ч.1 ст.364 ЦК України позивач просить суд виділити його частку у спільній частковій власності у натурі. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач-1, відповідач-2 у судове засідання не з'явились про причини неявки суд не повідомили. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справ, що узгоджується з приписами ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником нежилого приміщення № 82, №? 84 загальною площею 25,5 кв.м., що складає 1/100 частину від домоволодіння. Право власності позивача зареєстровано за реєстровим № 2868-П та записано в реєстрову книгу № 20-П-70. Відповідно до приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Як вбачається з наданої до матеріалів справи технічної документації, приміщення №? 84 (літ.А) загальна площа 10,9 кв.м., приміщення № 82 ( літ.А) площею 14,6 кв.м. будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із ч. 4 ст. 355 Цивільного кодексу України, спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Виділ частки з майна, що є в спільній частковій власності регулюється статтею 364 Цивільного кодексу України, відповідно до якої співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є в спільній частковій власності. Відповідно до ч. 4 ст. 364 Цивільного кодексу України, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Проте між позивачем та відповідачами письмової згоди щодо виділу майна у натурі не досягнуто. Виходячи з приписів ч. 2 ст. 183 Цивільного кодексу України, у разі неподільності речі, вимоги про виділ у натурі частки (поділ) не можуть бути задоволені. Проте, судом враховано, що з висновку Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 30.12.2013р. № 27037 щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна, вбачається, що загальна площа групи приміщень №? 84 (літ.А) та № 82 (літ.А) розташованих на [ADDRESS], складає 25.5 кв.м. За технічними показниками 1/100 частина об'єкта є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. З огляду на зазначені вище норми, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про визнання права власності на виділене майно, як на окремий об'єкт права власності, для забезпечення можливості державної реєстрації права власності на виділене нерухоме майно. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цією ж нормою визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, з якими узгоджуються вимоги позивача. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, підтверджуються належними та допустимими доказами, відтак підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved