Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] в серпні 2015 року заявила позов, з урахуванням наступних уточнень до якого, просила визнати незаконними (протиправними) та скасувати: рішення №6 комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області від 13 березня 2015 року щодо рекомендації органу опіки та піклування призначити бабу - гр. [PERSON], опікуном над малолітньою дитиною [PERSON]; розпорядження виконувача обов'язків Голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації №118 від 16.03.2015 року про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої піклування; розпорядження виконувача обов'язків Голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №145 від 24 березня 2015 року про призначення баби - гр. [PERSON] опікуном над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], та зобов'язання Києво-Святошинську районну державну адміністрацію Київської області в особі служби у справах дітей та сім'ї повторно розглянути питання про призначення опікуна над малолітнім [PERSON] Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на доводи, викладенні в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Відповідачі та третя особа в суду не з?явилися, про час та місце повідомлені належним чином, заперечень до позову не надходило. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечували. Судом встановлені наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 12 листопада 2010 року виданого Виконкомом Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у подружжя [PERSON] та [PERSON] [INFO] року народився син [PERSON], про що зроблено актовий запис №59. За поясненнями позивача [INFO] року в Єгипті під час дорожньо-транспортної пригоди, будучи пасажиром таксі [PERSON], [INFO], отримав тяжку політравму, а його дружина [PERSON] померла. Дитина від народження по 28.02.2015 року, проживала разом з батьками та дідусем і бабусею по лінії батька ([PERSON], [PERSON]) в належному останнім житловому будинку [ADDRESS] в тому числі і на час події нещасного випадку, що підтверджується довідкою про склад сім'ї Виконавчого комітету Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за №2-131 від 23.02.2015 року. У зв'язку з нещасним випадком позивач 24 лютого 2015 року звернулася до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області із заявою щодо постановки її на облік кандидатів в опікуни та подала заяву про призначення її опікуном над онуком. 25 лютого 2015 року до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області звернулась з заявою [PERSON], яка являється також бабусею дитини по лінії матері, щодо опікунства над онуком. 10.03.2015 року Службою у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області надано висновок № 220 про можливість [PERSON] бути опікуном малолітнього онука [PERSON] 11.03.2015 року Службою у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації надано висновок № 106/25-804 про можливість [PERSON] бути опікуном малолітнього онука. 13.03.2015 року Комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення № 6 (протокол № 5), яким рекомендувала органу опіки та піклування призначити бабу - [PERSON] опікуном над малолітньою дитиною. При цьому не було прийнято рішення про призначення чи відмову у призначенні [PERSON] опікуном малолітньої особи, фактично її заява була залишена без розгляду. Разом з тим не зазначено також і обґрунтування, за яких підстав комісія дійшла до висновку, що саме [PERSON] необхідно призначити опікуном малолітньої особи. 16.03.2015 року Києво-Святошинською районною державною адміністрацією видане розпорядження № 118 про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої піклування. 24.03.2015 року Києво-Святошинською районною державною адміністрацією видане розпорядження №145 про призначення баби - гр. [PERSON], опікуном над малолітньою дитиною. Також позивач пояснив, що на даний час батько малолітнього [PERSON] вже не знаходиться в лікарні, проживає разом з позивачем, активно відбувається процес його відновлення. [PERSON] постійно запитує про сина і хоче його бачити, проводити з ним час. Проте [PERSON] не надає ніякої можливості для спілкування дитини з батьком з невідомих причин. Відповідно до п. 21 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов?язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ № 866 від 24.09.2008 року для надання дитині статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, служба у справах дітей за місцем походження дитини протягом двох місяців повинна зібрати необхідні документи (свідоцтво про народження дитини та документи, що засвідчують обставини, за яких дитина залишилась без батьківського піклування). Згідно п. 22 Порядку рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті ради за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей. Приписами п.п. 9 п. 24 Порядку встановлено, що статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається дітям у зв'язку з тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері хвороби, що перешкоджає виконанню ними батьківських обов'язків, виданим у порядку, встановленому МОЗ. Наказом МОЗ України № 981 від 18.11.2013 року затверджено Порядок видачі висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров?я наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов?язків, а також у п. 2 додається відповідна форма висновку ЛКК. Як вбачається з матеріалів справи при вирішенні питання про надання дитині статусу позбавленої батьківського піклування у відповідача 2 був у наявності протокол засідання ЛКК від 02.02.2015 року (а.с. 83), який за своєю формою та змістом висновку ЛКК згідно Наказу МОЗ України № 981 від 18.11.2013. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки підтвердженням тривалої хвороби батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки є висновок лікарсько-консультативної комісії, Києво-Святошинською районною державною адміністрацією розпорядження № 118 від 16.03.2015 року про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої піклування, було видане в порушення вимог п.п. 9 п. 24 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов?язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ № 866 від 24.09.2008 року, а тому є незаконним. Крім того, відповідно до п. 35 Порядку після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім'ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу). Як вбачається з матеріалів справи рішення № 6 щодо рекомендації органу опіки та піклування призначити бабу - гр. [PERSON], опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] було прийняте 13.03.2015 року, в той час як розпорядження № 118 про надання дитині статусу позбавленої батьківського піклування видане пізніше - 16.03.2015 року. Таким чином суд приходить до висновку, що рішення стосовно призначення опікуна над малолітнім № 6 прийняте з грубим порушенням п. 35 Порядку, так як було прийняте відносно дитини, яка на момент розгляду питання ще не мала відповідного статусу дитини, яка позбавлена батьківського піклування, як того вимагає чинне законодавство. Відповідно скасуванню підлягає і розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №145 від 24 березня 2015 року про призначення [PERSON] опікуном, оскільки останнє було видане на підставі раніше прийнятих незаконних рішень відповідача. Між іншим судом встановлено, що відповідачем при вирішенні питання про призначення опікуна не було дотримано вимог ч. 4 ст. 63 ЦК України, згідно яких опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Таким же чином це питання унормовано в п.п. 3.1 п. 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім?ї та молоді № 34/166/131/88 від 26.05.1999 року, в якому визначається, що переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім'ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. З матеріалів справи, як це вказано вище, на час нещасного випадку малолітній [PERSON] постійно проживав разом з позивачем. Крім того згідно довідки від 22.12.2014 року (а.с. 84) малолітній постійно відвідував ДНЗ «Дзвіночок» в смт. Чабани. В порушення вимог закону відповідачем не тільки не було враховано зазначених обставин при прийнятті рішення про опікунство, а й взагалі не прийнято рішення відносно призначення опікуном позивача. Між іншим, окрім посилання на нормативно-правові акти, у рішення відповідачів відсутнє будь-яке обґрунтування стосовно раціональності призначення опікуном саме [PERSON] За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд визнає оскаржувані рішення відповідачів незаконними і такими, що підлягають скасуванню, а питання про призначення опікуна (опікунів) над дитиною має бути передано на повторний розгляд відповідачам. За такого рішення, витрати понесені позивачем при зверненні до суду, мають бути їй компенсовані відповідачами відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України. Разом з тим, виходячи з необхідності повторно розгляду питання про призначення опікуна, суд повинен забезпечити реалізацію прав та інтересів самого малолітнього до прийняття відповідного рішення. З огляду на те, що дитина останній рік проживає з бабусею [PERSON], з урахуванням віку дитини, та наведених вище обставин, суд знаходить за необхідне до вирішення питання про опіку залишити дитину з бабою [PERSON] під наглядом Служби у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації.

Outcome: approved