overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею із [PERSON] Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала, а відповідач їх визнав. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 01.11.2008 року, від шлюбу мають сина [PERSON], який народився [INFO], з січня 2016 року шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, дитина проживає з матір'ю, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. За такого рішення, витрати понесені позивачем на розгляд справи, мають бути їй компенсовані відповідачем, відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею із [PERSON] Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала, а відповідач їх визнав. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 22.06.2012 року, мають сина [PERSON], який народився [INFO], шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, дитина залишилась з матір'ю, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Витрати понесені позивачем на розгляд справи, за вказаного рішення, мають бути їй компенсовані відповідачем, відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

[PERSON] в травні 2017р. звернулася до суду із заявою, за якою просила встановити факт, що [PERSON], померла [INFO] р., є її матір'ю. Заява мотивована тим, що в свідоцтві про народження хибно зазначено імя матері заявниці, що в свою чергу перешкоджає їй прийняти спадщину після матері. Заяву прийнято до провадження відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м. Києва [PERSON]. від 15.05.2017р. У зв'язку з відстороненням судді [PERSON]. від посади, справа прийнята до провадження цього складу суду, про що суддею 28.09.2017 р. постановлена відповідна ухвала. Заявниця в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, пославшись на доводи та підстави викладені в ній. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причину неявки не повідомили. Відзивів на заяву не надходило. Судом встановлено таке. [PERSON] померла [INFO] року в м. Києві у віці 87 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть. До майна померлої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Бова Т.В. відкрито спадкову справу. З огляду на спадкову справу встановлено, що за спадщиною звернулись дочка померлої [PERSON] та онука померлої [PERSON], інша дочка померлої [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] Заявниця вказує, що у нотаріуса виникли сумніви щодо її родинних зв'язків зі спадкодавицею. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] народилась [INFO] року в селі Паришів Чорнобильського району Київської області в сімї [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка [PERSON], на що вказує свідоцтво про шлюб. Разом з тим, [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] відновила дошлюбне прізвище [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу. Отже, на лице невідповідність імені матері заявниці, що зазначене в свідоцтві про народження, та імені спадкодавця в свідоцтві про смерть. Дані розбіжності суд відносить до описки, що допущена в свідоцтві про народження заявниці. Так, спадкоємиця [PERSON] в заяві про прийняття спадщини вказує, що на спадщину після [PERSON] також претендують діти полмерлої [PERSON] та [PERSON] Зі свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що вона народилась в тому ж населеному пункті, що і заявниця, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Крім того, заявницею надано суду інші особисті документи спадкодавиці, та повідомлені відомості про спадкодавицю, членів її сім'ї, життя сім'ї, які узгоджуються з наведеними вище подіями і доказами. Тому, з урахуванням відсутності заперечень зацікавлених осіб, суд знаходить встановленим факт про те, що [PERSON] є дочкою [PERSON], і цей факт підлягає посвідченню в судовому порядку відповідно і на підставі ст.ст. 293, 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] в травні 2017 року заявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав, а відповідач позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебували в шлюбі з 19.06.1994 року, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, сторони хоч і проживають разом проте тривалий час шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Даних про наявність майнового спору, заява не містить. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. У звязку з розірванням шлюбу, підлягає задоволенню і клопотання відповідача про зміну прізвища на дошлюбне на підставі ст. 113 СК України. Питання про перерозподіл судових витрат не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] в травні 2017 року заявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав, а відповідач позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебували в шлюбі з 19.07.2008 року, в цьому шлюбі у них [INFO] року народилася дочка [PERSON], а [INFO] року народисвя син [PERSON], сторони хоч і проживають разом проте тривалий час шлюбні відносинине підтримують, спільне господарство не ведуть. Даних про наявність спору щодо місця проживання, утримання та виховання дітей, майнового спору, заява не містить. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про перерозподіл судових витрат не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

[PERSON] в травні 2017 року заявив позов до Київської міської ради, за яким просив встановити йому додатковий строк достаній для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилось після [PERSON], померлої [INFO] Позов мотивовано тим, що позивач пропустив вказаний строк з поважних причин. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 07.05.2018 року. Представник позивача [PERSON] подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Від Київської міської ради надійшов відзив на позов, за яким відповідач на вирішення справи поклався на розсуд суд, просив розглянути справу без участі представника ради. Завідувач Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В. клопотала про розгляд справи без участі представника контори, позицію по спору не навела. Судом встановлено таке. [PERSON] померла [INFO] році у віці 89 років в м. Києві, про що Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №1182. До майна померлої Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою 29.05.2018 року заведена спадкова справа № 687/2018. З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини 29.05.2018 року звернувся чоловік спадкодавця [PERSON] Даних про інших спадкоємців спадкова справа не містить. Постановою нотаріуса від 27.09.2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину представнику [PERSON] - [PERSON] було відмовлено. Однією з підстав відмови слугувало те, що спадкоємцем пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що визначений ч. 1 ст. 1272 ЦК України. Згідно зі ст. 1272 ч. 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивач є особою похилого віку ([INFO]), на час смерті дружини проживав в [ADDRESS], стан його здоровя після смерті дружини погіршився, у зв'язку з чим він з 22.12.2016 року по 31.12.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в Жашківській центральній районній лікарні за діагнозу артеріальна гіпертензія при церебральному атеросклерозі, ішемічна хвороба серця, атеросклероз, постійна миготлива форма аритмії, а в наступному перебував під амбулаторним наглядом за місцем проживання. Наведене дає суду підстави прийти до висновку, що позивачем пропущено строк для подання заяви про прийнять спадщини у зв'язку з погіршенням стану здоровя. Таку причину суд визнає поважною, а тому вважає за можливе позов задовольнити. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] в травні 2017 року заявив позов про розірвання шлюбу, що був укладений ним з [PERSON] Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала, а відповідач їх визнав та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 11.08.2007 року, в цьому шлюбі у них [INFO] народились два сини [PERSON] та [PERSON], сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти залишились з матір'ю, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] в травні 2017 року заявила позов до [PERSON], за яким просила розірвати шлюб між сторонами, змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]», та постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини сторін [PERSON], [INFO], в сумі 4000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві, та зменшила заявлений розмір аліментів до 3000 грн. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд знаходить за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 23 січня 2009 року, на що вказує свідоцтво про шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], який народився [INFO] (див. свідоцтво про народження). За поясненнями позивача, відповідач в серпні 2011 року покинув сім'ю, з того часу сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, дитина залишилась з матір'ю, майнового спору між сторонами не має. Крім того, у позивача, з часу припинення шлюбних відносин з відповідачем, народилось ще двоє дітей від інших чоловіків. Тому, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. У зв'язку з розірванням шлюбу, підлягає задоволенню і клопотання позивача про зміну прізвища на дошлюбне «[PERSON]» на підставі ст. 113 СК України. Статтями 180, 181, 184 СК України встановлено обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та визначено способи утримання дітей, в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань в твердій грошовій сумі. Позивач пояснювала, що з часу припинення шлюбних відносин відповідач в утриманні та вихованні дитини участі не приймає. Разом з тим позивач зазначила, що відповідач хоч офіційно не працевлаштований, проте має регулярний заробіток, що дозволяє йому надавати допомогу на утримання дитини в заявленому розмірі, інших аліментних зобов'язань, та осіб, що потребують його утримання не має. Тому, суд з урахуванням відсутності заперечень відповідача, вважає, що і вимоги позову про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Витрати у справі, за наведених рішень, суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] в травні 2017 року заявила позов до [PERSON], Київської міської Ради, Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області про встановлення факту прийняття спадщини, та визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після [PERSON], померлого [INFO] р. В наступному [PERSON] змінила підставу та предмет заявленого позову і просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилось після [PERSON], померлого [INFO] р. Позов мотивовано тим, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті рідного дядька з поважних причин. [PERSON] подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. [PERSON] в судове засідання також не з'явився. Разом з тим, під час попереднього розгляду справи заявив про визнання позову. Київська міська рада, та Лишнянська сільська рада Макарівського району Київської області своїх представників в суд не направили, заперечень до позову не надіслали. Судом встановлено таке. [PERSON] помер [INFO] р. у віці 66 років в м. Києві, про що Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №5407. До майна померлого Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою 04.10.2016 року заведена спадкова справа № 1242/2016. З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини 04.10.2016 року звернулась племінниця спадкодавця [PERSON], яка приймає спадщину за заповітом. Брат спадкодавця [PERSON] відмовився від спадщини на користь дочки [PERSON] про що 18.05.2017 року подав нотаріусу відповідну заяву. Даних про інших спадкоємців спадкова справа не містить. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] було відмовлено у зв'язку з пропуском визначеного строку для прийняття спадщини, про що нотаріусом 04.10.2016 року винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Фактично позивачем подано заяву про прийняття спадщини в наступний день після закінчення строку на подання такої заяви, що визначений ч. 1 ст. 1272 ЦК України. Згідно зі ст. 1272 ч. 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, під час попереднього розгляду справи позивач та відповідач [PERSON] послідовно пояснювали, що звернулись до нотаріуса вчасно, проте через його зайнятість, вчинення відповідної нотаріальної дії (прийняття заяви) було відкладене на день за межами строку подання такої заяви. Ці доводи не спростовані в судовому засіданні. Отже, в даному випадку мала місце фактична помилка в обрахуванні останнього дня строку на подання заяви про прийняття спадщини, а тому таку причину пропуску позивачем цього строку суд визнає поважною і вважає за необхідне надати їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON], померлого [INFO] Отже, позов підлягає задоволенню на підставі ст. 1272 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] в травні 2017 року заявила позов про визнання її дочки [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Позов мотивований тим, що відповідач в 2013 році виїхала на постійне місце проживання в Російську Федерацію, за формальних обставин знятись з реєстраційного обліку не може, наявність такої реєстрації створює позивачу, як власнику житла, перешкоди в користуванні, розпорядженні власністю. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що по суті зводяться до викладеного в заяві. [PERSON] в суд не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Заперечень до позову не надходило. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку про можливість постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Квартира [ADDRESS], відповідно до договору дарування від 25.06.2011р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тіщенко Н.М. за реєстровим №773, на праві приватної власності належить [PERSON] Позивачем не заперечується і знаходить своє підтвердження матеріалами справи, що відповідач є її дочкою, а відповідно остання проживала в квартирі і зареєстрована за адресою квартири на правах члена сім'ї власника. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до РФ, де в 2013 році одружилась, у шлюбі в 2014 році народила дитину, а в 2015 році отримала вид на проживання в цій країні. Отже, суд знаходить доведеним, що відповідач з 2013 року не проживає в квартирі відповідача. Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача та членів її сім'ї додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо, а також перешкоджає розпорядженню цим майном. В задоволенні заяви відповідача до органу реєстрації про зняття з реєстраційного обліку від 12.08.2016р. було відмовлено за формальних підстав. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування житловими приміщеннями квартири [ADDRESS]. Отже, позов підлягає задоволенню. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

[PERSON] в травні 2017 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2005 року. Від шлюбу сторонни мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначив, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.06.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.09.2017 року прийнято до провадження судді Величко Т.О. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.04.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.04.2018 року продовжено розгляд справи. Представник Позивача у судове засідання з'явився, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій позов визнала та просила проводити розгляд без її участі. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved