overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] від імені якої діє [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду із позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком № 43, по вулиці Червона в м. Олександрія Кіровоградської області. Реєстрація відповідача в будинку порушує її права власника, тому за захистом своїх прав вимушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач є власником будинку №43 по вул. Червона в м. Олександрія Кіровоградської області. Будинок належить позивачу на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.10.2017 року № 398/4203/16 (а.с.9). В будинку зареєстрована і відповідачка по справі, яка в будинку не проживає з 2008 року, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 32 від 13.01.2018 р. № 32 (а.с. 8). Відповідно до положень ст.156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад 1рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні на підставі акта складеного за участю голови квартального комітету № 32 Олександрійської міської ради, встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживає в [INFO] з 2008 року, змінивши місце проживання. Тому є всі підстави визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON], від імені якої діє [PERSON], звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності документу, у якій зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS], згідно Свідоцтва про право власності на житло від 07.09.1993 року, виданого Фондом комунального майна Бериславського району Херсонської області. При видачі свідоцтва про право власності на житло було невірно вказано ім'я по батькові «[PERSON]» замість «[PERSON]». Просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 07.09.1993 року, виданого Фондом комунального майна Бериславського району Херсонської області. У судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, суд вважає можливим справу розглянути у його відсутність. Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно п.6 ст.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 07.09.1993 року Фондом комунального майна Бериславського району Херсонської області [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. При видачі свідоцтва про право власності помилково вказано ім'я по батькові «[PERSON]» замість «[PERSON]». Таким чином, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 07.09.1993 року належить [PERSON]. Підстав для відмови в задоволенні заяви у суду немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

[PERSON] від імені якої діє [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення часток у спільній сумісній власності стосовно квартири [ADDRESS] (надалі - Квартира). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач просить встановити, що частки кожного із співвласників (позивача та відповідача) є рівними і становлять по 1/2 частки [PERSON] . Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Згідно з даними свідоцтва про право власності на житло від 26 травня 2000 року Квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до частин першої та другої статті 355 Цивільного кодексу України майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною першою статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. \~\~ Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників.\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 357 Цивільного кодексу України\~передбачено, що частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~Згідно з\~частинами першою\~та другою\~статті \~372\~Цивільного кодексу\~України майно,\~що є\~у спільній\~сумісній власності\~може бути\~поділене між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними, крім\~випадків,\~установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.\~\~\~\~\~ Тобто, законодавством передбачено право власників на визначення часток у спільному майні. Таким чином, з урахуванням того, що Квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] без визначення частки кожному із співвласників, заявлені вимоги [PERSON] , є підставними та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення. Судові витрати у вигляді сплаченого позивачами судового збору слід покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON], від імені якої діє [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29 грудня 2008 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на земельну ділянку, розміром 3,05 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю. 05 грудня 2016 року позивачка звернулася до державного нотаріуса з питанням оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у звязку з пропущенням строку на прийняття спадщини. Вказаний строк був пропущений з поважних причин. Мати позивачки померла у 2008 році, на той час [PERSON] знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, яку народила у 2006 році. Дитина була дуже хвороблива та потребувала постійного догляду і лікування. В період з 16 березня 2009 року по 16 березня 2010 року дитина позивачки потребувала домашнього догляду. Також вона має рідного брата [PERSON], [INFO], який з 2007 року є паралізованим після перенесеного інсульту. Позивач як рідна сестра і єдина родичка доглядала в той період за братом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача відсутній. Надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 102183 від 29.12.2008 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії І ЕЛ № 187460 від 26.12.2016 року матірю [PERSON] ( дівоче прізвище [PERSON] ) [PERSON] є [PERSON]. Згідно копії довідки від 16.03.2009 року № 91 виданої матері [PERSON] [PERSON] [INFO] потребує домашнього догляду матері на період з 16 березня 2009 року по 16 березня 2010 року. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

[PERSON] , від імені якої діє адвокат Савченко Андрій Юрійович, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2010 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини фактично припинені, так як сторони мають різні погляди на життя. Оскільки подальше спільне життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини, примирення неможливе, позивач просить\~шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, розірвати. Ухвалою суду від 02.09.2020 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, від позивача та представника позивача до суду надійшли заяви, згідно яких позов підтримують, просять розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, розгляд справи просять здійснювати за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, від відповідача до суду надійшла заява, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечує, справу просить розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2010 року, згідно актового запису про шлюб №990, складеного 06.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження, виданого 24.08.2012 року, реєстраційний номер [NUMBER] . Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги, різні погляди на життя. Спору майнового спору на сьогоднішній день між сторонами не існує. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

[PERSON], від імені якої позов підписаний та поданий представником адвокатом [PERSON], звернулась з позовом до [PERSON], вказавши, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя року від 25.07.2011 року отримує на свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2011 року та до досягнення повноліття дитини. Посилаючись на недостатність коштів на утримання дитини, підвищення мінімального розміру прожиткового мінімуму на дитину та мінімального розміру аліментів, що стягуються на дитину, просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітнього [PERSON], аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідач у наданий судом строк та станом на 06.12.2018 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON], відповідно до договору дарування від 25.08.2015р., що посвідчений державним нотаріусом 14-ї Київської державної нотаріальної кантори Пилипчук О.І. за реєстровим №1-849, є власником ? частки [ADDRESS]. Згідно з довідкою балансоутримувача будинку (ф.3), власником решти вказаної квартири є [PERSON] За технічним паспортом дана квартира є трикімнатною, кімната площею 17,3 кв.м. є прохідною, з кімнати площею 13,8 кв.м. є вихід на балкон, в квартирі є також коридор, кухня, вбиральня, ванна кімната та комора. [PERSON] у вересні 2015 року заявила позов до [PERSON], за яким просила вселити її до [ADDRESS], та встановити порядок користування цією квартирою, виділивши їй в користування кімнату площею 10,5 кв.м., а відповідачу суміжні кімнати площею 13,8 кв.м. з балконом та площею 17,3 кв.м., інші приміщення квартири залишити у спільному користуванні сторін. Позов мотивований тим, що відповідач перешкоджає позивачу користуватись квартирою. Позивач в судовому засіданні підтримала позов, а відповідач його визнав і не заперечував проти задоволення вимог позову. Представник третьої особи в суд не з?явився. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб. Згідно зі ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.ст. 391, 392 ЦК України власник майна може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За наведених обставин та вимог закону, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. У разі задоволення позову, витрати у справі має понести відповідач відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] відповідно до договору позики від 15.03.2016 року взяв у [PERSON] в борг 90000 грн., які зобов'язався повернути до 15.09.2016 року. Оскільки, своє зобов'язання [PERSON] не виконав, [PERSON] в листопаді 2016 року заявила до нього позов про стягнення боргу в сумі 90000 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав, а відповідач їх визнав в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, ознайомившись з матеріалами позову, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що можуть бути задоволеним на підставі ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України. Судові витрати у справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] відповідно до договору позики від 30 серпня 2013 року взяв у [PERSON] в борг 2300 грн., які зобов'язався повернути до 01 січня 2014 року. Оскільки, своє зобов'язання [PERSON] не виконав, [PERSON] в грудні 2013 року заявив до нього позов про стягнення боргу в сумі 2300грн. та нарахованих на нього сум відповідно до умов договору та приписів ст. 625 ЦК України в загальній сумі 424 грн.15 коп. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову підтримав, а відповідач їх визнав в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, ознайомившись з матеріалами позову, перевіривши розрахунки сум нарахованих на позику, що здійснені позивачем, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що можуть бути задоволеним на підставі ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України. Судові витрати у справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] від себе, а також від імені своєї сестри [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Лютарської сільської ради Ізяславського району, [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування позову зазначила, що 22 травня 2007 року померла їх мати [PERSON]. Після її смерті в управління спадковим майном вступили діти - [PERSON] та [PERSON], які похоронили матір та взяли спадкове майно під охорону. Крім них спадкоємцем являється їх брат [PERSON]. Через відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) позивачі не звернулися своєчасно в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, а тому просять визначити для них додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Лютарська сільська Ізяславського району у поданій суду заяві проти позову не заперечила, розгляд справи просила провести у відсутність її представника. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечив. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 22 травня 2007 року в с. Михля Ізяславського району (свідоцтво про смерть серії 1-БВ № 059635, видане Лютарською сільською радою Ізяславського району). Із довідки Лютарської сільської ради від 09 лютого 2016 року № 194 вбачається, що на день смерті [PERSON] в її житловому будинку інших осіб зареєстровано не було. [PERSON] була матірю [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивачки не звернулися у визначений законом 6-місячний термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Враховуючи викладені обставин, суд вважає за можливе визначити для позивачів додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON], від та в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до суду з позовом до Львівської сільської ради Бериславського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори, оскільки на час смерті матері перебував у відрядженні за кордоном. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання представник позивача не з'явився, надала заяву, згідно якої просила справу розглядати у її відсутність та відсутність позивача, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Від Львівської сільської ради Бериславського району в судове засідання надійшов лист з проханням розглянути справу без участі її представника, позов визнає. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області серія [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина. Окрім цього, судом встановлено, що у встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки перебував у поза межами України, що підтверджується відповідними відмітками у послужній книжці моряка, копія якої знаходиться у справі (а.с. 13-15). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини з поважної причини, і вважає можливим визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці.

Outcome: approved