Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

[PERSON] , (далі - заявник) звернулася до Макарівського районного суду Київської області з даною заявою, в якій вказала, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка на час смерті постійно проживала разом із нею у [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшла земельна ділянка загальною площею 1,71 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області. Вказана земельна ділянка належала матері на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії 1-ЖТ № 004822, який виданий Овруцькою РДА 05.11.2002 року. Овруцька державна нотаріальна контора у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку відмовила, оскільки у державному акті на право власності на земельну ділянку ім`я моєї матері зазначено як « [PERSON] », а у свідоцтві про її смерть ім`я зазначене « [PERSON] ». Вона є єдиним спадкоємцем майна померлої матері, відповідно спір про право між спадковємцями відсутній. Враховуючи викладене, заявник просила суд встановити факт, що має юридичне значення - факт належності правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЖТ № 004822, виданого Овруцькою районною державною адміністрацією 05.11.2002 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації актів за № 163 на ім`я [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 04.11.2020 року заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 16.02.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу для розгляду по суті. Заявник подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги за заявою підтримала, просила суд її задовольнити. У судове засідання 16.02.2021 року заінтересована особа представника не направила, про час та місце розгляду заяви повідомлялася належним чином, будь-яких заперечень, письмових пояснень суду не подала, що не перешкоджає розглядові справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , яка на час смерті постійно проживала разом із заявником у [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу заявниці (а.с. 6, 9-10). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшла земельна ділянка загальною площею 1,71 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області. Вказана земельна ділянка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії 1-ЖТ №004822, який виданий Овруцькою РДА 05.11.2002 року та зареєстрований в Книзі реєстрації актів за № 163 (а.с. 7-8, 11). Заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку було відмовлено Овруцькою нотаріальною конторою з огляду на те, що у державному акті на право власності на земельну ділянку ім`я матері зазначено як « [PERSON] », а у свідоцтві про її смерть ім`я зазначене « [PERSON] », що не дає змоги нотаріусу ідентифікувати особу померлої і особу власника та встановити належність документу (а.с. 14). Заявник є спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] , за заповітом, спадщину в установленому порядку прийняла (а.с. 12). Як вбачається із експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 15.10.2020 року, особові імена « [PERSON] » та « [PERSON] » попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від правописних норм української мови і зумовлені впливом російської орфографії (а.с. 13). Наведені розбіжності у написанні імені матері у правовстановлюючому документі та свідоцтві про смерть є перешкодою для оформлення спадкових прав заявника та в іншому порядку не можуть бути усунені, оскільки органи держгеокадастру та реєстрації речових прав не мають законних підстав та можливостей внести зміни у виданий державний акт. Вирішуючи вимоги за даною заявою, суд керується наступним. Положеннями ч. 1-2 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Відповідно положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем проживання цієї особи. Враховуючи викладене, оскільки на даний час не визначено іншого порядку встановлення відповідного факту, окрім як у порядку окремого провадження, що буде належним способом захисту прав заявника, що створить умови для здійснення нею особистих майнових прав щодо оформлення спадщини, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги за заявою підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що невірне написання імені матері у правовстановлюючому документі не може бути підставою для позбавлення права заявника на спадкування цього майна. Заявник звільнена від сплати судових витрат, а тому вони відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved