overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] 17 червня 2014 р. звернулася до Кіровського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання зареєстрованого ними 01 грудня 2006 р. шлюбу за тими підставами, що їх сімейні відношення припинені через зловживання відповідачем грою в азартні ігри та небажанням утримувати сім'ю, що стало підставою виникнення суперечок. За таких обставин, як вказував позивачка, їх подальше спільне життя, примирення та збереження шлюбу стало неможливим, оскільки хоча вони живуть і в одній квартирі, проте нарізно, а збереження шлюбу протиріч її інтересам та інтересам їх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], які залишаться у неї на вихованні, проти чого відповідач не заперечує. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, пояснив суду, що шлюб з відповідачем розпався остаточно, оскільки вона не може більше миритися з тим, що на першому місці у відповідача є гра, в зв'язку з чим їх сім'я постійно перебуває у великих боргах та кредитах. Відповідач двічі кодувався від азартних ігор та це йому не допомагає, оскільки він знову продовжує грати. Вважає примирення не можливим, оскільки їх сім'я розпалася та її збереження неможливе та протиріче її інтересам та інтересам їх дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю визнав позов про розірвання шлюбу, пояснив, що дійсно захоплюється ставками на букмекерській конторі по інтернету; неодноразово дружина його відмовляла від цього та він все не може покінчити з цим, хоча усвідомлює як негативно це впливає на інтереси сім'ї; вважає, що все ж покінчить в майбутньому та знову буде намагатися завоювати довіру дружини. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 01 грудня 2006 р., їх подружні стосунки припинені через чрезмірне захоплення відповідача азартними іграми, що ставить сім'ю у тяжке та непевне матеріальне становище. Сторони не підтримують сімейно - подружні відношення в теперішній час, проживають хоча і в одній квартирі, проте нарізно, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення та відновлення подружніх стосунків неможливим, відповідач позов визнав. Подружжя припинило шлюбні , їх єдиної родини не існує. З огляду на те, що відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а сторони не бажають продовжувати шлюбні відносини та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що родина сторін розпалася, з чим погодилася відповідачка. За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження сім'ї Шамаль є неможливим, надання строку для примирення недоцільне, оскільки стосунки, що склалися між сторонами, суперечать інтересам сторін, свідчать про втрату подружжям тих почуттів, які є визначальними при утворенні сім'ї. На думку суду, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення та є підставою для розірвання шлюбу відповідно до ст.112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON], 17 червня 2015 року звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 15 жовтня 2013 року померла її мати [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в [INFO]. Після смерті матері залишилось спадкове майно земельна ділянка площею 2.83 гектарів. Вона являється спадкоємицею за заповітом. Позивач фактично своєчасно прийняла спадщину в шестимісячний термін, однак нотаріально не оформила, тому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. (а.с. 18). Відповідач: Гвоздавська сільська рада Любашівського району Одеської області, згідно листа просить слухати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають повністю, проти позову заперечень немає (а.с. 19). Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 15 жовтня 2013 року (а.с. 8). Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 2,83 гектарів, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 068837 виданого Любашівською районною державною адміністрацією Одеської області 03 березня 2004 року (а.с. 13). Відповідно до заповіту від 21 серпня 2006 року, посвідченого секретарем Тернівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, [PERSON] заповідала у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,83 га, яка розташована на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області (а.с. 7). Згідно листа Смілянської державної нотаріальної контори від 27.03.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 12). Положенням ч. 1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позивач успадкувала зазначене спадкове майно, яке є об'єктом права приватної власності, у зв'язку із чим є підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON], 17 червня 2015 року звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 25 листопада 2009 року померла її мати [PERSON], яка до дня смерті проживала без реєстрації в с. Солтанівка Любашівського району Одеської області по провулку Сонячному, 3. Після смерті матері залишилось спадкове майно земельна ділянка площею 2.83 гектарів, яка розташована на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області. Вона являється спадкоємицею першої черги за законом. Позивач фактично своєчасно прийняла спадщину в шестимісячний термін, однак нотаріально не оформила, тому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON], а також встановити факт що вона являється донькою [PERSON], яка померла 25 листопада 2009 року. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. (а.с. 24). Відповідач: Гвоздавська сільська рада Любашівського району Одеської області, згідно листа просить слухати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають повністю, проти позову заперечень немає (а.с. 23). Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 25 листопада 2009 року (а.с. 6). Після смерті [PERSON]І, залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 3.15 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Зеленогірське», що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 009341 виданого Любашівською районною державною адміністрацією Одеської області 18 грудня 1996 року (а.с. 9). З копії форми № 1 видно, що [PERSON] є донькою [PERSON]. З листа Любашівської районної державної нотаріальної контори від 10.07.2015 року видно, що позивачці рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Положенням ч. 1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позивач успадкувала зазначене спадкове майно, яке є об'єктом права приватної власності, у зв'язку із чим є підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

\~[PERSON] 17 червня 2016 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 30 червня 2010 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони припинили шлюбні відносини у звязку з неможливістю знайти спільну мову. Вважає збереження сімї неможливим,\~ тому просить розірвати шлюб. \~Позивач\~\~у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов підтримує, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з відповідачем. \~Відповідач\~ у судове засідання не з'явилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов визнає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Сизоненко», дитина залишається проживати з нею. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов \~[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. [PERSON] та [PERSON] з 30 червня 2015 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7),\~від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). На теперішній час подружжя припинило шлюбні відносини у звязку з відсутністю порозуміння, на примирення не згодні. Спору про поділ майна немає, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з відповідачем. Тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишивши відповідачу прізвище чоловіка «Сизоненко».\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

[PERSON] 17 червня 2016 року звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], 20.01.2011р.н., однак відповідач кошти на утримання дитини надає нерегулярно та незначними сумами. Позивачу одній матеріально важко утримувати дитину, тому слід стягувати аліменти з відповідача на утримання дочки [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Представник позивач звернувся до суду з письмовою заявою проте, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у його відсутності, проти заочного розгляду справи - не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявивсь хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], 20.01.2011р.н., однак батько матеріальної допомоги на її утримання не надає. Данні обставини підтверджуються: паспортними даними позивача, даними рішення Богунського районного суду міста Житомира від 07.12.2015 року, даними свідоцтва про народження серії І-ТП №154931 від 29.08.2011р., даними акту обстеження житлово побутових умов від 13.06.2016 року. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] 18.01.2016р. звернувся до суду з\~\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 23.08.2002р. він\~\~зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного життя вони мають дитину -\~\~[PERSON], [INFO] Шлюбні відносини у сторін фактично припинені у 2011 році оскільки вони постійно не знаходили спільну мову, в звязку з чим виникали сварки, відповідачка не займалася домашнім господарством та часто була відсутня дома. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений\~\~належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 23 серпня 2002\~\~року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 267. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки з 2011 року. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] 18.01.2016р. звернулася до суду з\~\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 06.06.2006р. вона\~\~зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина -\~\~[PERSON], [INFO] Шлюбні відносини у сторін фактично припинені з серпня 2015 року, оскільки, як зясувалося вони абсолютно різні люди за складом характером та поглядами на життя. В судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена\~\~належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності наполягала на задоволенні позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Бідзюра». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 06 червня 2006\~\~року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 184. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки з серпня 2015 року. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог\~\~частини 8\~статті 235 Цивільного процесуального кодексу України\~позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу -\~\~«Бідзюра».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] 18.01.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 10.10.2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області зареєстровано їх шлюб, актовий запис №701. Вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з чоловіком не склалося через різні погляди на життя. Вони з лютого 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Просила шлюб розірвати, оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила шлюб розірвати, так як через непорозуміння один одного вона не проживає разом з відповідачем з 2014 року. Спільного господарства не ведуть. Дочка проживає з нею. Не наполягає на стягнення витрат понесені нею з справленням судового збору. Відповідач позов визнав. Згодний шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 10.10.2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №701, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.3). Сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.4). Стаття 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя спільне господарство не ведуть з 2014 року. Через непорозуміння один одного проживають окремо. Дочка проживає разом з позивачем. На примирення сторони не згоді. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

[PERSON] 18.01.2018р. звернувся в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований 20.08.2011 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1722326. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на життя та виховання дитини. Між ними неодноразово виникали сварки та непорозуміння в присутності дитини.За таких обставин збереження сімї є неможливим, шлюб носить формальний характер. У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, проти примирення заперечив. Відповідачка у підготовчому судовому засіданні визнала позов про розірвання шлюбу. Просила не надавати строк на примирення, при розірванні шлюбу не змінювати прізвище на дошлюбне. Заслухавши учасників процесу, дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 20.08.2011 року. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №172326 від 20.08.2011р. Від подружнього життя у сторін 17.02.2012народилась дитина - [PERSON]. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не заявлено. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. суд приймає визнання відповідачкою позову та вважає за моживе вирішити спір в підготовчому судовому засіданні. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved