Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги діє представник - адвоката Дзись О.М., звернулась до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем проживала однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу з березня 2000 року по 22 квітня 2016 року . [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON] , яка увесь час проживала та проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні. Батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та ухиляється від їх виконання. Останнім часом матеріальне становище позивача значно погіршилося, що зумовлене необхідністю збільшення витрат на виховання, розвиток, лікування, харчування, навчання, забезпечення одягом та продуктами харчування дитини, адже дитина росте, та потребує більших фінансових витрат в усіх сферах. Позивач намагається влаштувати дитині умови, в яких вона буде забезпечена усім необхідним та надати їй необхідний розвиток. Таким чином, крім постійного лікування, профілактичного лікування та інших маніпуляцій для покращення та підтримання здоров`я дитини необхідне нормальне харчування, що також потребує фінансових затрат, адже наразі продукти харчування коштують не дешево, постійно зростають ціни на споживчі товари і послуги, та не завжди позивач може їх купувати, без достатньої допомоги зі сторони батька дитини. Крім того, позивач зазначає, що дитина вже доволі доросла - 14 років та потребує відповідних умов життя та має гарно виглядати, тобто отримувати належне забезпечення одягом та взуттям, адже дитина постійно росте та потребує нових речей, без фінансової допомоги батька дитини, це також доволі важко, іноді доводиться відмовляти у інших речах, харчуванні чи іншому, за для купівлі нових речей, щоб дитина могла відвідувати школу та інші заклади, спокійно спілкуватися з друзями та бути нормальною, впевненою людиною у суспільстві. Крім того, у цьому, вже доволі свідомому віці, дитина бажає розвиватися, більше спілкуватися з підлітками свого віку, відвідувати різноманітні гурти, заходи, готуватися до дорослого життя, але нажаль, усі ці гуртки та інші заходи також коштують грошей, самостійно позивачу взагалі не можливо задовольнити усі мінімальні потреби щодо умов життя, необхідних для розвитку дитини, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 липня 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позову - 10 днів з дня вручення копії ухвали. У вказаний строк позивач усунула недоліки позову, визначені ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 липня 2020 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 липня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 06 січня 2021 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Усіх своїх трьох дітей відповідач любить, залюбки з ними спілкується, виховує їх та в міру своїх можливостей матеріально забезпечує їхні потреби. Відповідач не ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Через агресивну поведінку позивача по відношенню до відповідача, відповідач намагається уникати особистого спілкування з позивачем. Позивач неодноразово намагалася перешкоджати спілкуванню відповідача з їх спільною дитиною [PERSON] , що може підтвердити сама [PERSON] . Позивач часто зловживає алкоголем, що також є причиною небажання відповідача надавати їй грошові кошти, оскільки на думку відповідача вона не витратить ці кошти у відповідності до вимог закону на розвиток та утримання доньки. Так, дійсно донька [PERSON] проживає разом з позивачем, але доводи позивача про те, що вона здійснює її повне утримання не відповідають дійсності. На противагу доводів позивача, відповідач заявляє, що радо спілкується з усіма своїми дітьми. Діти телефонують відповідачу та особисто зустрічаються. Відповідач здійснює заохочення та підтримку фізичного, емоційного, соціального та інтелектуального розвитку дітей від народження. Відповідач разом із [PERSON] звертався за оформленням паспорту громадянина України для виїзду за кордон, оплатив вказану послугу, відвідував офтальмолога, через скарги доньки на погіршення зору та також оплатив ці послуги. Відповідач самостійно утримує дитину, надаючи їй кошти для її потреб, пов`язаних з навчанням, вільним часом, купівлею речей та одягу інші потреби. На думку відповідача закон не вимагає від відповідача надавати кошти саме позивачці, але зобов`язує утримувати дитину. Відповідач оплачував відпочинок [PERSON] за кордоном, разом з донькою відпочивав у п`ятизірковому готелі у Шарм-Ель-Шейху у Єгипті, оплачував авіапереліт. Вказані обставини можуть бути підтверджені позивачем, адже законодавство вимагає від матері дитини надання дозволу на вивезення дитини за кордон одним із подружжя без участі іншого з подружжя. Але позивач, зловживаючи своїми процесуальними правами, приховала вказані факти від суду з метою введення суду в оману щодо незаконної поведінки відповідача щодо участі в утриманні та вихованні доньки. Крім того, відповідач відкрив для доньки картку Юніора. Згідно виписки від 16 грудня 2020 року по надходженням по картці [NUMBER] , що належить [PERSON] , усього надходжень складає 10076,00 гривень за період з 01 січня 2020 року по 16 грудня 2020. Вказана картка знаходиться у розпорядженні доньки [PERSON] . Відтак, надані докази свідчать про повноцінну участь відповідача у вихованні та утриманні дитини. Позивач зазначає у позовній заяві, що витрати на утримання дитини складають близько 6000,00 гривень, без врахування додаткових витрат. Але позивач не вказує, на що саме вона витрачає вказану суму. Також позивач не надає жодного будь-якого розрахунку, які саме витрати на утримання дитини вона несе, і чим доводиться той факт, що вказані витрати позивач несе саме на утримання дитини, оплату навчання, одягу, харчування. На думку відповідача, позивач не витрачає кошти на утримання дитини, адже зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя. Дуже часто буває так, що донька [PERSON] телефонує відповідачу, та жаліється, що матір зловживає алкоголем. Часто донька просить надіслати додаткові грошові кошти, аби купити додому їжу, адже матір пропила гроші. На думку відповідача, розмір аліментів, який повинен бути встановлений судом не повинен перевищувати 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за відсутності доказів у позовній заяві про щодо обґрунтованості іншого розміру витрат на утримання дитини. Виходячи з того, що позивач просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, відповідач визнає позовні вимоги в частині, а саме в розмірі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення повноліття. Крім того, представник відповідача просить суд врахувати, що відповідач утримує крім [PERSON] ще двох дітей, повнолітню [PERSON] , та малолітню [PERSON] . На цей час стан здоров`я відповідача незадовільний, відповідач страждає від дифузного атеросклерозу та атерокальцинозу коронарного русла, переніс оперативне втручання - коронарне стентування. Вказані обставини повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів. Відповідач займається підприємницькою діяльність, торгівлею на «Олексіївському ярмарку» непродуктовими товарами. Докази про те, що відповідач є фізичною особою-підприємцем додані позивачем. Починаючи з березня 2020 року доходи різко знизилися, мають непостійний та поодинокий характер, що пов`язано з періодичним закриттям ринків на карантин, карантином вихідного дня, та різноманітними обмеженнями господарської діяльності, пов`язаної з карантинними обмеженнями. В той же час за відсутності заробітку відповідач зобов`язаний щомісяця платити податки, оренду торгового магазину. В судовому засіданні представник позивача Дзись О.М. позовні вимоги підтримав, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, у розмірі 1000 гривень щомісячно. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 січня 2007 року Кулиничівською селищною радою Харківського району Харківської області. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що визнається сторонами. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в твердій грошовій сумі. Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено судом під час розгляду справи, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем та його представником. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , суд враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 04 березня 2021 року становить 2395 гривень, наявність на утриманні відповідача однієї малолітньої дитини, матеріальний стан відповідача, який є фізичною особою -підприємцем, а також його стан здоров`я. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, наявність у відповідача інших утриманців, матеріальне становище платника аліментів та стан його здоров`я, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що він як платник аліментів не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 2000 грвень, виходячи із розміру його доходів. При цьому, суд зазначає, що розмір аліментів має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому запропонований відповідачем та його представником розмір аліментів у розмірі 1000 гривень щомісячно є недостатнім. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у вищевказаному розмірі, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме 01 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. За змістом ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 560,53 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial