Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON]В.(далі - Позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 13.03.2015 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (Відповідач), був укладений Договір про розміщення банківського вкладу №10-1334226 (Договір), на строк до 13 червня 2015 року, на суму 20 000 грн., під 24% річних. 13.06.2015 року припало на вихідний день суботу, відділення Відповідача, що розташовано у місті Кривому Розі, вулиця Димитрова, 49/2, не працювало. Позивач зявилась у відділення Відповідача у перший робочий день після 13.06.2015 року, - 15.06.2015 року, однак, їй повідомили, що дія [PERSON] в автоматичному режимі продовжена до 13.09.2015 року, і грошові кошти, вкладені на депозитний рахунок, вона зможе отримати лише 13.09.2015 року. Також їй було запропоновано звернутись з письмовою заявою про розірвання [PERSON], з втратою 10% від суми вкладених коштів. Така заява була нею написана, але зі слів працівників відділення банку, їй відмовлено у задоволенні вимоги. 10.09.2015 року Позивач звернулась до відділення Відповідача у місті [PERSON] із заявою-відмовою від пролонгації депозитного договору, яка отримана Відповідачем 11.09.2015 року, оскільки кінцева дата, 13.09.2015 року, припадала на вихідний день, - неділю, зазначивши, щоб грошові кошти їй виплатили наступного дня після вихідних, 14.09.2015 року. Зявившись до відділення Відповідача, у понеділок, 14.09.2015 року, дізналась, що незважаючи на її звернення, дія [PERSON] повторно пролонгована до 14.12.2015 року. З посиланням на порушення приписів ч.5 ст.254, ст.ст.255, 1058 ЦК України, просила суд стягнути з Відповідача на свою користь 20 000 грн., - суму депозитного вкладу. Крім того, Позивачем заявлена вимога про стягнення з Відповідача пені, у розмірі 2 400 грн. згідно вимог ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів»; та витрат, повязаних зі сплатою судового збору при зверненні до суду з даним позовом. Будучі належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову у повному обсязі. Представник Відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове зсідання не зявився, надав суду письмове заперечення щодо позову, просили у задоволенні позовних вимог, - відмовити, оскільки у період дії тимчасової адміністрації, задоволення вимог Позивача має проводитись у межах спеціальних процедур, передбачених нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року, №4452-УІ. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 13.03.2015 року, між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» був укладений Договір про розміщення банківського вкладу №10-1334226, на строк до 13.06.2015 року, на суму 20 000 грн., що підтверджується копією [PERSON] (а.с.4) і не оспорюється сторонами. Сторонами не оспорюється і та обставина, що 15.06.2015 року дію [PERSON] було автоматично продовжено відповідно до умов укладеного [PERSON], на попередній строк, на тих же умовах, включаючи розмір процентної ставки, оскільки письмової вимоги щодо отримання коштів не надходило. Як убачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, заява Позивача про відмову від подальшої пролонгації укладеного [PERSON] отримана Відповідачем, - 11.09.2015 року (а.с.5), однак, грошові кошти, Позивачу, не повернуті. Частиною 2 ст.1060 ЦК України передбачено,що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Більш того, умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (п.2 ч.2 ст.1060 ЦК України). Посилання Відповідача на норми закону України Про банк і банківську діяльність, на постанову Правління НБУ №934 від 24.12.2015 року «Про запровадження у ПАТ «УКРІНБАНК» тимчасової адміністрації строком на 3 місяці (з 25.12.2015 по 24.03.2016 (включно)», не може служити підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення суми депозитного вкладу. Отже, безпідставне зволікання з виконанням Відповідачем умов [PERSON] та норм діючого законодавства є порушенням прав Позивача та недотриманням ключового принципу зобовязального права - contractum sunt servanda. Із зазначених підстав вимоги Позивача про стягнення суми вкладу, є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги Позивача про стягнення пені, у відповідності до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав спожива-чів», у розмірі 3% від суми зобовязання за кожен день прострочення, яка станом на 18.09.2015 року, складає 2 400 грн. Як встановлено у судовому засіданні ПАТ «Український інноваційний банк» надав Позивачу послугу, яка зводилася до прийняття ним від Позивача грошових сум з обовязком виплати процентів на них. Надання такої послуги було оформ-лено укладеними банком з позивачами [PERSON] про розміщення банківського вкладу. Після укладення цього [PERSON] між сторонами у справі виникли зо-бовязальні відносини, які регулюються нормами зобовязального права та поло-женнями укладеного [PERSON]. Отже, положення ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», яка встановлює відповідальність виконавця робіт (послуг) за її не виконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, виниклих між сторонами відносин, не регулюють. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, отже судовий збір, у розмірі 243,60 грн. (487,20:2) підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial