Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], у якому просить провести поділ спільного майна подружжя квартири [ADDRESS], загальною площею 41,7 кв.м., житловою 16,3 кв.м., визнавши за кожним із них право власності на 1/2 ідеальну частку даної квартири. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що із 25 липня 2009 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року розірвано. За час шлюбу, у 2012 році, за спільно нажиті кошти, ними було придбано однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 41,7 кв.м., житловою 16,3 кв.м. Оскільки, сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільно нажитого майна, просить провести його розподіл, визнавши за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальну частку спірної квартири. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилися. Від представника позивача в суд надійшла заява із клопотанням про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив. \~ \~ \~ \~[PERSON] та [PERSON] із 25 липня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року. \~ \~ \~ \~Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ №631176, виданого 21.12.2012 р. виконкомом Тернопільської міської ради, [PERSON], на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради від 21.11.2012 року №1948, на праві приватної власності належить однокімнатна квартира №51 по вул. Протасовича (вулиця Хмельницька), 2 в м. Тернополі, загальною площею 41,7 кв.м., житловою 16,3 кв.м. \~ \~ \~ \~Як вбачається із [PERSON] про державну реєстрацію прав, виданого 21 грудня 2012 року ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» (м. Тернопіль), реєстраційний номер 38743383 за [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ №631176, виданого 21.12.2012 р. виконкомом Тернопільської міської ради, зареєстрована однокімнатна квартира №51 по вул. Протасовича (вулиця Хмельницька), 2 в м. Тернополі. Номер запису:1501 в книзі:61. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, яке придбане подружжям у шлюбі, належить чоловіку та дружині на праві загальної сумісної власності. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на розподіл майна, яке їм належить на праві загальної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 70 СК України у разі розподілу майна, яке є об'єктом права загальної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. \~ \~ \~ \~У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюб, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільні речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідно грошової суми на депозитний рахунок суду. \~ \~ \~ \~За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. \~ \~ \~ \~У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. \~ \~ \~ \~Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у його постанові від 03 червня 2015 року, критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: 1) час набуття такого майна, 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя. Суд вважає, що спірна квартира, поділ якої просить здійснити позивач, належить до спільного майна подружжя [PERSON], оскільки її придбано для потреб сімї під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо поділу спільного майна подружжя підлягають до задоволення, а тому, слід провести поділ зазначеного майна подружжя та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 ідеальної частки квартири [ADDRESS], загальна площа квартири 41,7 кв.м., житлова, 16,3 кв.м. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь [PERSON] понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: approved