Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

[PERSON] 30.05.2020 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала таким. З 02.07.2010 року по 05.08.2019 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. За час проживання в шлюбі в них народилось двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 05.08.2019 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають разом із нею; відповідач мешкає окремо. З моменту фактичного припинення сімейних відносин відповідач матеріально допомагає недостатньо. Так, він добровільно надавав щомісяця одну тисячу гривень на двох дітей, якої недостатньо для належного, необхідного та достатнього їх забезпечення і утримання, а осатаній місяць не надав взагалі ніякої допомоги. Позивачка не має можливості сама утримувати дітей; обов`язок утримання дітей покладається на батьків. Відповідач ухиляється від виконання даного обов`язку. На момент пред`явлення позову до суду між ними не досягнуто згоди з приводу утримання дітей. Тому вона змушена звернутись до суду. Після отримання інформації щодо місця реєстрації відповідача, ухвалою суду від 09.06.2020 р. було відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено на 02.07.2020 р. У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату час і місце судового засідання повідомлена належним чином; в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 09 грудня 2010 року, актовий запис №434, та серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської 06 лютого 2015 року, актовий запис №40, вбачається що батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 серпня 2019 року, яке набрало законної сили 05.09.2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб №375, виданої Комунтехбудсервіс 15 травня 2020 року, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом із доньками [PERSON] , 2010 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно із частинами 1, 4 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, обов`язок батька утримувати своїх дітей до їх повноліття, визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки, на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду та до досягнення старшою дитиною повноліття Відповідно ч. 1 п.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Згідно з ч. 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий сбір у розмірі 50 відсотків судового збору, належного до сплати під час звернення із позовом до суду.

Outcome: approved