Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулись до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Першотравенського виконавчого комітету Першотравенської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення неустойки (пені) на заборгованість по аліментам, стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та відповідно дідусем та бабусею [PERSON], [INFO]. З 15 серпня 2003 року [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] року в шлюбі народився син [PERSON]. Батько дитини, починаючи з 2006 року, проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. 3 02 лютого 2006 року, за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти. Жодного разу з лютого 2006 року відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина. Загалом відповідач ніколи не сплачував аліменти, у зв'язку з чим з 01 лютого 2008 року по 31 липня 2014 року позивачці була призначена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. На даний час внаслідок не сплати аліментів утворена велика заборгованість. Оскільки розмір аліментів не може бути менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку розмір заборгованості по аліментах з урахуванням змін законодавства, на теперішній час становить 45779 гривень 00 коп. З моменту народження та до 2014 року дитина проживала разом з позивачкою. Позивачка самостійно несла усі витрати по утриманню сина. Місцезнаходження відповідача не відоме. З серпня 2014 року з моменту початку проведення антитерористичної операції в Донецькій області, зокрема проведення бойових дій та початку обстрілу м.Горлівка, з метою уникнення негативних наслідків, погіршення стану здоров'я та психологічного розвитку дитини позивачка вимушена була відправити свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], разом з дідом та бабусею на підконтрольну Україні територію, де проживають по теперішній час. При проведенні тимчасової реєстрації як внутрішньо-переміщена особа, влаштування дитини до школи, виникли певні труднощі, оскільки позивачка продовжує проживати в зоні проведення АТО, вона була вимушена надати довіреність своїй матері, та бабці її сина, [PERSON], на представлення та здійснення від її імені юридичних дій пов'язаних з піклуванням, утриманням та вихованням [PERSON]. На теперішній час всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачкою та її батьками самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на утриманні дідуся та бабусі. Додатково дитина займається в гуртках, тренувально - оздоровчих секціях, позашкільних навчальних закладах. Ці заняття потрібні неповнолітній дитині, він відвідує кожний предмет з задоволенням. Для розвитку дитини позивачка разом зі своїми батьками прикладає всі зусилля та можливості. Службою у справах дітей було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї в якій проживає малолітній [PERSON]. Перевіркою встановлено, що для дитини створені належні умови для його проживання, дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку. Висновок органу опіки та піклування № 272/05.17 від 02 лютого 2017 року: батько дитини - [PERSON], не піклується та не дбає про здоров'я, належний фізичний, духовний та моральний розвиток сина, не займається його вихованням, не цікавиться його успіхами та досягненнями в навчальному закладі, матеріально дитину не забезпечує. Зазначені факти, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Просять суд позбавити [PERSON], 1979 року народження, батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнути на користь [PERSON] з [PERSON], 1979 року народження, неустойку (пеню) по заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 69 804,45 гривень та ? частину витрачених додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 3500 гривень. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд прийняти рішення згідно чинного законодавства, враховуючи інтереси дитини. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] відповідач по справі [PERSON], [INFO], уродженець м.Горлівка, Донецької області, та позивачка, [PERSON], зареєстрували шлюб 15 серпня 2003 року. Дійсно, відповідач по справі [PERSON], [INFO], уродженець м.Горлівка, Донецької області, та позивачка, [PERSON], є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Рішенням Центрально - міського районного суду м.Горлівки від 02 лютого 2006 року зі [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу), починаючи з 25 січня 2006 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно характеристики [PERSON], [INFO], виданої Першотравенською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №2 встановлено, що батько [PERSON] за два з половиною роки навчання сина в даній школі жодного разу не поцікавився успіхами [PERSON] і не з'явився ні на батьківські збори, ні для індивідуального спілкування з класним керівником, не спілкувався також і в телефонному режимі. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області №272/05.17 від 02 лютого 2017 року встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], 1979 року народження, щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Згідно ч. 2, 5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Батько або мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON], покинув дитину одну, не займається її вихованням та утриманням, з 2006 року вихованням та утриманням дитини займається виключно позивачка та її батьки. Враховуючи викладене суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав у відношенні [PERSON], [INFO]. В частині позивних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], неустойки (пені) по заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 69 804,45 гривень та ? частини витрачених додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 3500,00 гривень, суд приходить до висновку що вони не підлягають задоволенню. Так відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем [PERSON] та її представником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження позивних вимог в цій частині. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial