overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] 03 лютого 2017 року звернувся до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що його дружина [PERSON] померла [INFO] року на тимчасово окупованій території в м. Красний Луч Луганської області, причина смерті - аневризма сосудів головного мозку. Кремінський РАЦС відмовив йому у видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] Заявник та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, в заявах на ім'я суду просять справу розглянути за їхньої відсутності, заявлені вимоги підтримують. Представник заінтересованої особи Кремінського РВ ДРАЦС у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є чоловіком громадянки України [PERSON], [INFO], яка проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-9). Відповідно до посмертного епікризу, виданого «Державною установою «Краснолучська міська багатопрофільна лікарня» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 14-15), [PERSON] померла [INFO] року у лікарні, причина смерті - аневризма сосудів головного мозку. Факт смерті [PERSON] також підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолучського міського управління юстиції так званої «ЛНР» (а.с. 10), довідкою про надання ритуальних послуг, накладною (а.с. 16-18) та фотокарткою з місця поховання (а.с. 13). Начальник Кремінського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дашдамірова Г.В. 31 січня 2017 року відмовила [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу з території непідконтрольній українській владі (а.с. 11-12). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, звернутися за захистом своїх невизнаних прав. Згідно приписів п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

[PERSON] 03 серпня 2017 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 27 листопада 2010 року померла її мати [PERSON], яка мешкала в с. Новоселівка Ананьївського району Одеської області. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований в с. Новоселівка, вул. Т.Г. Шевченка, 50, Ананьївського району Одеської області \~\~\~\~\~\~\~ Позивач зазначає, що як спадкоємець за законом звернулася до нотаріальної контори з приводу належного переоформлення спадку, який залишилася після смерті її матері, у вигляді вище вказаного житлового будинку, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок,\~ через що позивач звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не зявилася, однак її представник надав на адресу суду письмову заяву (а.с.38), в якій просить розглянути цивільну справу без нього та позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак голова сільської ради надав на адресу суду письмову заяву (а.с.36), в якій просить суд розглянути справи без присутності представника сільської ради. З позовною заявою згоден. Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.41), відповідно до якої просить суд розглянути справу у її відсутність, проти позовних вимог заперечень не має. Суд взявши до уваги заяви представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши та перевіривши документи по справі (а.с.1-28, 34, 39-40), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, в звязку з неможливістю визнання права власності [PERSON] на вище вказаний житловий будинок, оскільки відсутні в повному обсязі правовстановлюючі документи на зазначений житловий будинок, суд, дослідивши зібрані у справі докази, вважає за можливе визнати за [PERSON] право приватної власності в порядку спадкування за законом на вказаний житловий будинок з відповідними будівлями. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] 03 січня 2017 року звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що 19 грудня 2016 року рішенням Кременчуцького районного суду задоволено її позов та розірвано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Однак при винесенні рішення не було вирішено питання про судові витрати. Просила ухвалити додаткове рішення та стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати в сумі 551,20 грн. Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що в відповідності до ч. 3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, по справі необхідно ухвалити додаткове рішення і до такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. В відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, позивачем [PERSON] при зверненні до суду з позовом до [PERSON] був сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з [PERSON] судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., про що постановити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

[PERSON] 03 січня 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 25 листопада 2009 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 11 жовтня 2016 року у звязку з різністю характерів. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з нею. Спору про поділ майна не заявляє. Вважає збереження сімї неможливим, тому просить розірвати шлюб та залишити їй прізвище чоловіка. Позивач\~\~та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, у заявах на імя суду просить розглянути справу за їхньою відсутністю, позов підтримують. Відповідач у судове засідання не зявився, у заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 25 листопада 2009 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5),\~від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Подружні стосунки між сторонами остаточно припинені з 11 жовтня 2016 року у звязку з несумісністю характерів. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю. Спору про поділ майна не заявлено. Клопотань про надання строку для примирення не надійшло, відповідач позов визнав, тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишивши позивачу прізвище «Штонда».\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] 03 січня 2019 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов визнав, про що надав відповідну заяву. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. До\~ухвалення судового\~рішення у\~звязку з\~відмовою позивача\~від позову\~або визнанням\~позову відповідачем\~суд розяснює\~сторонам наслідки\~відповідних процесуальних\~дій,\~перевіряє,\~чи не\~обмежений представник\~відповідної сторони\~у повноваженнях\~на їх\~вчинення. У\~разі відмови\~позивача від\~позову суд\~постановляє ухвалу\~про закриття\~провадження у\~справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає,\~що визнання\~позову відповідачем\~не суперечить\~закону та\~не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє повністю. У відповідності до частини 2 статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У звязку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] 03 травня 2017 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, оскільки відбуває покарання в Райківській виправній колонії. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У звязку з цим справа, за згодою позивача, розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] [INFO] (а.с. 7), яка на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 8). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком вищевказаної дитини, то він повинен надавати позивачу допомогу на її утримання. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи ці норми, суд позов задовольняє в повному обсязі та стягує з відповідача на утримання дочки аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу). У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У звязку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

[PERSON] 03 травня 2018 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 25 травня 2011 року він вступив у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №196 від 25 травня 2011 року. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує, що рішення про розірвання шлюбу він прийняв у зв'язку з повною несумісністю характерів, збереження їхнього шлюбу та сім'ї вважає неможливим. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому при вказаних обставинах він прийняв рішення про його розірвання. Вказане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву(а.с.12), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки не повідомила, про що свідчать поштові повідомлення, які надійшли на адресу суду(а.с.26,27,30). Взявши до уваги заяву позивача та неявку відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №196 від 25 травня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, всі спроби по збереженню шлюбу виявились безрезультатними, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати. Судові витрати суд вважає за необхідне залишити за позивачем, враховуючи його бажання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] 03 червня 2014 р. звернулася до Кіровського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання зареєстрованого ними 28 квітня 2011 р. шлюбу за тими підставами, що їх шлюбно-сімейні відносини, як і ведення спільного господарства припинені остаточно з червня 2013 р., оскільки вони втратили почуття та розуміння один до одного, не приходять до єдиної думки з багатьох питань родинного життя. Позивачка вказала у позові, що подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим, оскільки вона разом з сином [PERSON], [INFO] проживає у своїх батьків за місцем реєстрації. Суперечки про місце проживання неповнолітнього сина вони не мають, так як син буде проживати у неї. Суперечки з приводу поділу спільного майна наразі немає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, пояснила суду, що шлюб з відповідачем розпався через небажання зрозуміти один одного, через недосягнення порозуміння з багатьох питань родинного життя; необґрунтовані ревнощі та відсутність поваги, вони припинили подружні відносини ще з червня 2013 р., з того часу проживають окремо, примирення між ними неможливе та недоцільне. Відповідач [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнав повністю, зважаючи на наполегливість позивачки про розірвання шлюбу та небажання примиритися, підтвердив відсутність спору з приводу проживання неповнолітнього сина та відсутності наразі спору про розділ сумісного майна. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2011 р., їх подружні стосунки припинені в червні 2013 р. через непорозуміння між подружжям, різні погляди з багатьох питань родинного життя. Сторони не підтримують сімейно - подружні відношення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, сторони вважають примирення та відновлення подружніх стосунків неможливим, відповідач позов визнав повністю. Подружжя припинило шлюбні стосунки з червня 2013 р. , їх єдиної родини не існує. З огляду на те, що відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а сторони не бажають продовжувати шлюбні відносини та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що родина сторін розпалася, з чим погодився відповідач. За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження сім'ї позивачки та відповідача є неможливим, надання строку для примирення недоцільне, оскільки стосунки, що склалися між сторонами, суперечать інтересам сторін, свідчать про втрату подружжям тих почуттів, які є визначальними при утворенні сім'ї. На думку суду, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення та є підставою для розірвання шлюбу відповідно до ст.112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] 03 червня 2014 року звернулася до суду із позовом, який вона уточнила 10 червня 2014 року, в обґрунтування якого посилається, що в період шлюбу з відповідачем [INFO] народився син [PERSON]. Шлюб з відповідачем було розірвано, відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сину виповнилось 18 років, він навчається на третьому курсі на денній формі навчання у Державному вищому навчальному закладі «Луганський коледж будівництва, економіки та права», тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частини його доходу на утримання дитини до закінчення навчання. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Згідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітня донька продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 цього Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Докази, які сторони надали суду, свідчать про наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини (а.с.4), про розірвання шлюбу (а.с.8) сторони знаходились у шлюбі, який 05 березня 2001 року було розірвано. В період шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], який навчається на третьому курсі на денній формі навчання у Державному вищому навчальному закладі «Луганський коледж будівництва, економіки та права», термін навчання з 01 вересня 2011 року по 28 червня 2015 року (а.с.10). Відповідач працює, отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 6 459 грн. 69 коп., 22 листопада 2008 року зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого має доньку [PERSON], [INFO]. З урахуванням вказаних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини до 28 червня 2015 року, до закінчення навчання, що не суперечить його інтересам і вимогам закону. Крім того, суд враховує обов'язок позивачки, також утримувати дитину.

Outcome: approved