Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

[PERSON] 07.06.2018 року звернулася до суду з позовною заявою до Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області про звільнення від обтяження заборони на нерухоме майно, посилаючись на те, що її батько, [PERSON] , помер [INFO] у віці 75 років. Її мати, [PERSON] , померла [INFO] у віці 75 років. [PERSON] , 1925 року народження , зареєстрував шлюб з [PERSON] , 1927 року народження, у Старосамбірському райбюро ЗАГСу Львівської області 29.01.1957 року. Від спільного подружнього життя у них народилися дві дочки: вона - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що її покійний батько був власником житлового будинку з надвірними господарськими спорудами в [ADDRESS] . Вона, як спадкоємець за законом, звернулася до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Сивака М.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, однак, при оформленні документів нотаріусом їй було повідомлено, що на житловий будинок її батька Старосамбірською державною нотаріальною конторою Львівської області 13.11.2006 року за №4041424 було зареєстровано обтяження у вигляді заборони (архівний запис); підстава обтяження: повідомлення, б/н, 26.10.1973 , не вказано, Старосамбірська меблева фабрика. Через цю заборону у неї виникають труднощі, як для власника майна в порядку спадкування після смерті батька, тобто, наявність цієї заборони унеможливлює реалізацію її прав як власника щодо володіння, користування та розпорядження майном та щодо непорушності права власності і обмеження у його здійсненні. Крім того, за весь період проживання з її батьком та до дня його смерті не було жодного листа, повідомлення чи претензії із Старосамбірського меблевого комбінату - надалі правонаступника колективного підприємства «Старосамбірський меблевий комбінат», з вимогою про погашення боргу або виконання іншого зобов`язання. З часу внесення заборони в Єдиний реєстр пройшов тривалий проміжок часу, а це означає, що минули будь-які строки позовної давності, і тому просить звільнити з-під обтяження заборони належного [PERSON] житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, розташованого за поштовою адресою: [ADDRESS] , накладеного Старосамбірською державною нотаріальною конторою Львівської області від 13 листопада 2006 року, за реєстраційним номером обтяження № 4041424. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. 03.05.2019 року в канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Старосамбірської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, повідомлення про причини неявки суду також не надав. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася про час та місце слухання справи була належно повідомлена. 08.10.2018 року подала до суду заяву в якій вказала, що заперечень до даного позову немає, просить справу розглядати у її відсутності. А тому, при таких обставинах, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Статтею 81 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до свідоцтв: про народження серії [NUMBER] , виданого 11.11.1979 року відділом ЗАГСу Старосамбірського райвиконкому Львівської області та про укладення шлюбу серії [NUMBER] відомо, що батьками позивачки були [PERSON] та [PERSON] , а уклавши шлюб з [PERSON] позивач змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10-11). Згідно свідоцтв про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 75 роки, а [PERSON] , померла [INFO] у віці 75 років (а.с.7-8). Також документами встановлено, що [PERSON] , 1925 року народження, зареєстрував шлюб з [PERSON] , 1927 року народження, у Старосамбірському райбюро ЗАГСу Львівської області 29.01.1957 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] , виданого 29 січня 1957 року Старосамбірським райбюро ЗАГСу (а.с.9). Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: позивачка - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10, 14). З свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок відомо, що батько позивачки був власником житлового будинку з надвірними господарськими спорудами в [ADDRESS] (а.с.18). З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі відомо, що [PERSON] , 1925 року народження , до дня смерті, тобто до [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). В суді встановлено і те, що позивачка, як спадкоємець за законом, звернулася до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Сивака М.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, однак, при оформленні документів нотаріусом її було повідомлено, що на житловий будинок її батька Старосамбірською державною нотаріальною конторою Львівської області 13.11.2006 року за №4041424 було зареєстровано обтяження у вигляді заборони (архівний запис); підстава обтяження: повідомлення, б/н, 26.10.1973, не вказано, Старосамбірська меблева фабрика (а.с.20). 12.11.2018 року цим же нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №40/2018, згідно якого позивач успадкувала після смерті свого батька, [PERSON] , який помер [INFO] , житловий будинок з приналежними до нього надвірними та господарськими спорудами в [ADDRESS] , та цього ж дня дане свідоцтво зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.54,55). З долучених до справи документів вбачається, а саме: з листа Львівського державного нотаріального архіву від 23.05.2018 року №1331/01-21, що в «Алфавітній книзі до реєстру заборон та арештів» Старосамбірської державної нотаріальної контори на сторінці №131 є запис - «Прізвище, ім`я та по-батькові особи, якій видана позика та номер реєстру - [PERSON] №766» (а.с.20). В реєстрі накладених та знятих арештів (заборон) Старосамбірської (Добромильської) державної нотаріальної контори Львівської області за 1953 - 1997 роки» на сторінці №74 є запис: - пор. № 766; - дата запису - 26.10.1973 - сторінка у збірнику накладених арештів - ----; - прізвище, ім`я, по батькові особи, на чию будівлю або право забудови накладено арешт (заборону) - [PERSON] , [ADDRESS] ; - підстави накладення арешту (заборону) - на чию вимогу та на чию користь - Старосамбірська меблева фабрика; -сума арешту (заборони) - 700. Документів , які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна на [PERSON] , на зберігання до Львівського держаного нотаріального архіву не передавалися»; - з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна,сформованої станом на 30.04.2018 року, що на житловий будинок в [ADDRESS] зареєстрована державна реєстрація обтяження,зареєстровано- 13.11.2006 09:53:37 за № 4041424 реєстратором - Старосамбірська державна нотаріальна контора; підстави обтяження - повідомлення, б/н 26.10.1973, видавник: не вказано, Старосамб.меб.ф-ка об`єкт - не визначено, адреса: [ADDRESS] ; власник - [PERSON] (а.с.19); з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої станом на 03.05.2019 року, відомо, що на житловий будинок в [ADDRESS] зареєстрована державна реєстрація обтяження, номер запису - 28867944; дата реєстрації обтяження - 13.11.2006 року, реєстратор - Старосамбірська державна нотаріальна контора Старосамбірського районного нотаріального округу; підстави виникнення обтяження - повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 26.10.1973, видавник: не вказано, Старосамб.меб.ф-ка; вид обтяження - заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єктів обтяження - особа, майно (права якої обтяжуються: [PERSON] (а.с.68-70). Проте, з таких документів, як, а саме: - довідки №02-01/3819 від 02.05.2018 року відомо, що згідно даних АСВП станом на 02.05.2018 року в Старосамбірському РВ ДВС відсутні виконавчі провадження, що стосуються стягнення з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] заборгованості в користь юридичних, фізичних осіб, а також штрафів, податків та інших обов`язкових платежів в користь держави (а.с.25); -з повідомлень №406, №407 від 30.05.2018 року Старосамбірського трудового архіву відомо, що в документах КП «Старосамбірський меблевий комбінат» значиться в «Книгах нарахування заробітної плати» за 1972 - 1973 роки, що [PERSON] нараховувалася заробітна плата і утримувалася із заробітної плати «відстрочка» (так значиться в документах) в сумі 27 карбованців щомісячно. Крім того, Старосамбірський меблевий комбінат на підставі рішення загальних установчих зборів колективу від 25.12.2001 року (протокол №1) перейменовано у Колективне підприємство «Старосамбірський меблевий комбінат» (а.с.26-27); -згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 03.05.2018 року зазначено про те, що юридичної особи колективне підприємство «Старосамбірський меблевий комбінат» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості відсутні (а.с.22-24). 02.11.2010 року припинена дана юридична особа у зв`язку з визнання банкрутом за судовим рішенням від 21.10.2010 року по справі №6/302-4/233 Господарським судом Львівської області. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, , результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Наявність заборони відчуження накладеної на майно позивача, яка існує лише формально, порушує її право вільно розпоряджатися своєю власністю, а відтак, захистити своє право вона може лише у судовому порядку. Згідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положенням ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з Постановою Верховного Суду України від 15.05.2013 року в справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. При цьому, згідно з п.78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Таким чином, заборона відчуження будинку [ADDRESS] , який належав на праві приватної власності [PERSON] , та який позивач успадкувала, порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює розпоряджанння даним майном. Враховуючи те, що Старосамбірська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, а позивач позбавлена можливості реалізувати свої права як спадкоємець майна померлого в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved