Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

[PERSON] в особі представника Лопатинської Є.Г. 07.10.2020 року звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 червня 2020 року позивач звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . За результатами розгляду заяви відповідач відмовив у реєстрації місця проживання позивача на тій підставі, що відповідно до ст. 69 ЖК України строк дії ордеру на вселення № 17/05/05/33 від 17.05.2005 року виданого балансоутримувачем будинку ВАТ «Київське шляхово-будівельне управління № 27» становить 30 діб з моменту отримання, що є строком для звернення із заявою про реєстрацію місця проживання. Позивач вважає, що відповідач безпідставно не визнає на ним право користування квартирою, чим позбавляє його можливості провести реєстрацію свого фактичного місця проживання, як того вимагає Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», частиною 3 статті 6 якого визначено вичерпний перелік документів, що подаються для реєстрації, в який, серед іншого, включено ордер, рішення суду про визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання. Застосована відповідачем стаття 69 ЖК України на спірні правовідносини не поширюється. Відповідно до ст. 59 ЖК України ордер є єдиною підставою на вселення у вільне жиле приміщення. Позивач зазначає, що метою видачі ордеру є саме надання особі права на вселення у певне житлове приміщення. Станом на теперішній час виданий на його ім`я ордер в судовому порядку недійсним не визнавався, спору щодо незаконності вселення у квартиру та його проживання там не має, відповідачем і балансоутримувачами будинку ТДВ «Київське шляхово-будівельне управління № 27» та ТОВ «Казантип-15» претензії до нього з цього приводу не пред`являлись. Він вселився у кімнату [ADDRESS] та проживає там на підставі ордера, тобто на законних підставах. Його тривале проживання та користування вказаним приміщенням підтверджується відповідними довідками та актом. Ухвалою суду від 13.10.2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позову (а.с. 21). Ухвалою суду 27.10.2020 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання на 25.11.2020 р. (а.с. 30, 31). 20.11.2020 до суду від представника Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Максимишиної О.М. надійшов відзив на позов з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням на їх необґрунтованість. Зазначено, що 02.06.2020 позивач [PERSON] звернувся до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням зареєструвати його за адресою: [ADDRESS] . Вивчивши подані документи відділом було прийнято рішення 02.06.2020 року про відмову у реєстрації місця проживання за вказаною адресою. Підставою відмови було подання не повного пакету документів, а саме закінчився термін дії ордеру на житлове приміщення. Відповідно матеріалів справи позивачу був виданий ордер на житлове приміщення 17.05.2005 року ВАТ «Київське шляхово-будівельне управління № 27». З моменту отримання ордеру позивач повинен був протягом 30 днів звернутися до наймодавця для укладення договору найму на житлове приміщення, проте протягом встановленого строку [PERSON] своїм право не скористався. Інформація щодо вселення і користування позивачем спірним житловим приміщенням відсутня. На сьогоднішній день [PERSON] зареєстрований з 27.07.2016 року за адресою: [ADDRESS] . Дії Відділу з питань реєстрації відповідають чинному законодавству. Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 25.05.2005 № 859 «Про будинок [ADDRESS] » Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію у встановленому законом порядку зобов`язано видати ордери на жилі приміщення мешканцям, які постійно проживають, зареєстровані та перебувають на квартирному обліку. Позивач з відповідною заявою до Дніпровської райдержадміністрації не звертався (а.с. 41-44). 23.11.2020 до суду від третьої особи ТДВ «Київське шляхово-будівельне управління № 27» надійшла заява у якій вказано, що товариство вважає позовні вимоги мотивованими, що дає підстави для задоволення позову, підтверджує викладені у позовній заяві обставини (а.с. 52). Представник позивача адвокат Лопатинська Є.Г. подала відповідь на відзив відповідача від 23.11.2020 року з проханням задовольнити позов. Зазначено, що 16.09.2008 року Дніпровською районною у місті Києві радою прийняте рішення № 267 про прийняття до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва відомчих будинків разом із службовим житлом, вбудованими нежитловими приміщеннями та окремо стоячими нежитловими будівлями згідно додатку, в якому зазначений будинок [ADDRESS] . Утім, дане рішення Дніпровської районної у місті Києві ради виконане не було, будинок по [ADDRESS] так і залишився на балансі ВАТ «Київське шляхово-будівельне управління № 27», правонаступником якого є ТДВ «Київське шляхово-будівельне управління № 27», що є суб`єктом господарювання приватної форми власності. Таким чином, твердження відповідача про неприйняття ордера на вселення з причини видачі його не відповідачем є невірним, так як останній ані законного, ані управлінського відношення до будинку [ADDRESS] не має. Всі витрати по утриманню будинку, включаючи його ремонт та забезпечення комунальними послугами мешканців будинку забезпечував та ніс балансоутримувач - ТДВ «Київське шляхово-будівельне управління № 27» (а.с. 54-56). Ухвалою суду від 27.11.2020 року за клопотанням представника позивача Лопатинської Є.Г. замінено відповідача по справі Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на відповідача - Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію (а.с. 95, 96). 29.01.2021 року до суду надійшов відзив на позов поданий представником відповідача Максимишиною О.М. з проханням відмовити в позові з посиланням на те, що Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація є неналежним відповідачем по справі. У відзиві наведені обставини викладені у попередньо поданому відзиві та додатково зазначено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2020 по справі № 640/16088/20 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про визнання дій Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації протиправними та скасування розпорядження. Судом встановлено, що наданий позивачем до відділу ордер від 17.05.2005 року є недійсним та не може слугувати підставою для реєстрації місця проживання. Ордер є дійний протягом 30 днів, тому ордер на спірну житлову площу втратив чинність. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 25.05.2005 № 859 «Про будинок [ADDRESS] » визнано жилим будинком з загальними квартирами. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» будинок по [ADDRESS] до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації не передавався, про що була надана відповідь на адвокатський запит Лопатинської Є.Г. від 29.08.2019 за № 7/17/07. Згідно з актом прийому-передачі від 08.09.2019 балансоутримувач житлового будинку [ADDRESS] ТДВ «Київське шляхово-будівельне управління № 27» передав спірний будинок на баланс управляючої компанії ТОВ «Казантип-15» та на сьогоднішній день вказаний будинок до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації не передано. Будинок не обслуговується КП «Керуюча компанія Дніпровського району міста Києва», тому укласти з позивачем договір найму житлового приміщення не має правових підстав (а.с. 107-110). 17.02.2021 року до суду від представника позивача адвоката Лопатинської Є.Г. надійшла відповідь на відзив з проханням задовольнити позов в повному обсязі. Зазначено, що вважають Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію належним відповідачем по справі, оскільки відмовляючи позивачу в реєстрації його місця проживання саме вказаний відповідач не визнає права позивача на проживання за адресою: [ADDRESS] , чим порушує право позивача закріплене в Законі України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» на його реєстрацію (а.с. 123-126). Ухвалою суду від 22.02.2021 року з ініціативи суду залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору балансоутримувача спірного будинку Товариство з обмеженою відповідальністю «Казантип-15» (а.с. 144, 145). Ухвалою суду від 23.03.2021 року підготовче провадження було закрите, справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 156). В судовому засіданні представник позивача Лопатинська Є.Г. підтримала позов з підстав викладених у позовній заяві та у відповідях на відзиви на позов, просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Максимишина О.М. просила відмовити в позові з підстав наведених у відзивах на позовну заяву. Представник третьої особи ТДВ «Київське шляхово-будівельне управління № 27» Ющенко О.О. та представник третьої особи ТОВ «Казантип-15» Сатир Л.В. позовні вимоги підтримали. Суд, вислухавши пояснення представників сторін та представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Встановлено, що на ім`я позивача [PERSON] . Відкритим акціонерним товариством «Київське шляхово-будівельне управління № 27» було видано Ордер № 17/05/05/33 на жилу площу в будинку від 17.05.2005 року на право зайняття кімнати 33 квартири № 10 розміром 18,8 кв.м. в будинку [ADDRESS] (далі - ордер, а.с. 13). Ордер виданий на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Київське шляхово-будівельне управління № 27» від 17.07.2005 року. Відповідно запису у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , позивач з 27.07.2016 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 77, 80). 02 червня 2020 року позивач звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 82). За результатами розгляду заяви 02.06.2020 року позивачу було відмовлено в реєстрації за вказаною адресою з посиланням на пункт 18 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207, ст. 69 ЖК України, через подання неповного пакету документів, спливу 30 днів з моменту отримання ордеру, що підтверджується записом на заяві про реєстрацію місця проживання (а.с. 82, 82 зв.). Вказану відмову у проведенні реєстрації місця проживання в кімнаті [ADDRESS] позивач оскаржував до Окружного адміністративного суду міста Києва шляхом подання позову до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконною та скасування відмови відповідача в реєстрації місця проживання та зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію місця проживання позивача у спірному житловому приміщенні. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2020 року по справі № 640/16088/20 у задоволенні вищевказаного позову [PERSON] відмовлено (а.с. 111-113). Судовим рішенням встановлено правомірність дій відповідача та зроблено висновок про те, що ордер дійсний протягом 30 днів, тому наданий позивачем до відділу ордер на жилу площу в будинку від 17.05.2005 року № 17/05/05/33 є недійсним та не може слугувати підставою для реєстрації місця проживання. За відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, вищевказане рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2020 року по справі № 640/16088/20 не оскаржувалось та набрало законної сили 23.12.2020 року. Позивач просить визнати за ним право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідач Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація не визнає за ним права користування вказаним житлом, що позбавляє його можливості провести реєстрацію свого фактичного місця проживання, як того вимагає Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». На підтвердження позовних вимог позивачем надано копії: довідки ОСББ «Згода-96» від 23.06.2020 № 17, відповідно якої [PERSON] за адресою [ADDRESS] дійсно зареєстрований та фактично не проживає (а.с. 87); відповіді ТДВ «Київське шляхово-будівельне управління № 27» від 03.07.2020 № 27 на запит адвоката Лопатинської Є.Г. з інформацією про те, що [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] проживає з травня 2005 року по липень 2019 року включно (а.с. 86); акту про фактичне місце проживання особи від 22.06.2020 року, підписаний директором ТОВ «Казантип-15» та мешканцями будинку, у якому зазначено про те, що [PERSON] фактично проживає за адресою [ADDRESS] з серпня 2019 по теперішній час (а.с. 85); довідки ТОВ «Казантип-15» від 26.06.2020 № 15-Д про те, що позивач та члени його сім`ї - дружина та син проживають за адресою [ADDRESS] (а.с. 84); договору найму на проживання у житловому приміщенні житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від 01.06.2005 року укладеного між ВАТ «Київське шляхово-будівельне управління № 27» та [PERSON] (а.с. 128-130); картки щодо військового обліку з відміткою про прийняття на військовий облік Дніпровським ВРК м. Києва з 23.05.2019 року (а.с. 45). При цьому суд враховує наступні обставини. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 25.05.2005 № 859 визнано будинок [ADDRESS] жилим будинком з загальними квартирами та доручено Дніпровській районній у місті Києві державній адміністрації у встановленому порядку видати ордери на жилі приміщення мешканцям, які постійно проживають, зареєстровані та перебувають на квартирному обліку (а.с. 63, 120). Рішенням Київської міської Ради «Про впорядкування прийняття до комунальної власності відомчого житлового фонду та інженерних мереж» від 09.03.2006 № 154/3245 делеговано районним у м. Києві радам право на прийняття до комунальної власності територіальних громад районів у м. Києві об`єктів відомчого житлового фонду та гуртожитків разом з вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями, службового житла, майна житлово-експлуатаційних та комунальних підприємств, які обслуговували цей фонд, у тому числі основні фонди, ремонтно-будівельні бази, майстерні, транспортні засоби, прибиральну та іншу техніку, об`єкти благоустрою, які розташовані на території міста Києва та об`єкти соціальної сфери. На виконання вищевказаного рішення Київської міської Ради Дніпровською районною у місті Києві радою постановлене рішення «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району міста Києва відомчих житлових будинків» від 16.09.2008 № 267 (а.с. 60). Додатком до рішення Дніпровської районної у м. Києві ради від 16.09.2008 № 267 є Перелік відомчого житлового фонду, який передається до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району міста Києва, що включає відомчий будинок ВАТ «Київське шляхово-будівельне управління 27» за адресою: [ADDRESS] (а.с. 60 зв.). Разом з тим, відповідно розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року № 61 закріплено з 16.02.2015 року на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» об`єкти житлового і нежитлового фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та елементи зовнішнього благоустрою згідно з додатками 1, 2, 3 (а.с. 114, 115). При цьому в перелік житлових будинків згідно додатку 1 до розпорядження не включено будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 116, 117). За повідомленням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 19.09.2019 року № 103/8489/26/2, яке надавалось адвокату Лопатинській Є.Г. на адвокатський запит, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» будинок по [ADDRESS] до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації не передавався (а.с. 59). Відповідно Акту приймання-передачі житлового будинку [ADDRESS] в управління від 08 серпня 2019 року, вказаний будинок передано з балансу Товариства з додатковою відповідальністю «Київське шляхово-будівельне управління № 27» на баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «Казантип-15» (а.с. 118). За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно положень ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та порушила, не визнала або оспорила права, свободи чи інтереси позивача і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За змістом статей 4, 51, 175 ЦПК України обов`язок визначати відповідача у справі покладається на позивача. У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи і без відповідного клопотання позивача залучати інших відповідачів до участі у справі. У ході розгляду справи з урахуванням поданого відповідачем відзиву на позов, на переконання позивача в особі його представника належним відповідачем щодо спірних правовідносин є саме Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрації, яка на думку позивача, порушує його житлові права. Разом з тим, з наданих учасниками справи доказів безспірно встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] до комунальної власності Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрацій не передавався. Пунктом 2 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 № 891, визначено, що передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду у тому числі гуртожитки. Відповідно частин 1, 2 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Отже, оскільки у сфері управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації будинок [ADDRESS] не знаходиться, відповідачем по справі має бути територіальна громада міста Києва, як орган місцевого самоврядування, до компетенції якої входить прийняття рішень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності. Суду не доведено порушення відповідачем прав позивача у межах даного спору. За вищевикладених обставин позов задоволенню не підлягає. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивача, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed