Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

[PERSON] 12 липня 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. [PERSON] 05 листопада 2019 року пред`явила зустрічний позов зустрічний позов в інтересах малолітнього сина - [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки. В первинному позові [PERSON] містяться позовні вимоги до [PERSON] - матері малолітнього - [PERSON] [INFO] про відшкодування шкоди, заподіяної малолітньою особою. Позовні вимоги позивач первинного позову [PERSON] мотивує наступним. 09.04.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВМW 118D» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та малолітньої особи, яка керувала велосипедом та здійснила наїзд на транспортний засіб. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «ВМW 118D» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується, зокрема відеозаписом, відтак Позивачу було завдано матеріальної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, нормами ст. 1178 ЦК України визначено, що шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або, громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі Як вже зазначалося раніше, безпосереднім заподіювачем шкоди є малолітня особа, а тому, шкода має бути відшкодована Відповідачем - [PERSON] , як мамою малолітньої особи. Позивач звернувся до оцінювача [PERSON] для проведення незалежного експертною дослідження. Відповідно до Звіту № 1402 вартість матеріального збитку в результаті пошкодження при дорожньо-транспортній пригоди складає 25 132,10 грн. Вартість проведення експертизи становить 2 200,00 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищенаведене, шкода у розмірі 25 132,10 гри. та витрати на проведені експертизи у розмірі 2 200,00 грн. підлягають стягненню з Відповідача. Згідно ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. У зв`язку із поданням даного позову, для отримання належної правової допомоги при вирішенні справи у суді Позивач звернувся до адвоката Конюшка Дениса Борисовича. Згідно ч. І ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. З цієї ж статті до витрат, пов`язаних з розгляд справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, відповідно до ч. 2 цієї статті підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витті покладаються на відповідача. На основі Договору про надання правової допомоги № 18/04/19-ЮП/ІL від 18.04.2019 року, укладеного між Позивачем та адвокатом Конюшко Д.Б., останній надав Позивачу послуги (вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням): 1. Юридична консультація Позивача щодо порядку відшкодування шкоди. 2. Юридична експертиза документів, наданих Позивачем з приводу ДТП 3. Юридична консультація Позивача з приводу відшкодування шкоди ДТП. 4. Складання позовної заяви про відшкодування шкоди. Відповідно до Акту виконаних робіт адвокат Конюшко Д.Б. виконав свої зобов`язання за Договором, а Позивач прийняв виконані роботи та сукупно сплатив 4000,00 грн, що підтверджується Квитанцією. Вказані витрати є витратами Позивача на правову допомогу у зв`язку з розглядом даної судової справи. Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Частина 1 ст. 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: 1) малозначні справи; і 2) справи, що виникають з трудових відносин, а згідно ч. 2 цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Частиною 3 ст. 274 ЦПК України суду надано повноваження для того, щоб вирішити, чи розглядати справу в порядку спрощеного провадження, адже встановлено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Водночас ч. 4 ст. 274 ЦПК України встановлено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необгрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини. Частиною 9 ст. 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на І січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з І січня 2019 р. становить 1 921,00 гривень. Ч. 6 ст. 19 ЦПК передбачає, що малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на сьогоднішній день - 192 100,00 гривень); 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на сьогоднішній день - 960 500,00 гривень). На підставі викладеного вище. Позивач вважає даний позов незначної складності, а справа є малозначною, а тому підлягає розгляду в порядку ;прощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, У відповідності ст. 175 ЦПК України повідомляв, що заходи досудового врегулювання спору не проводилися. Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалися. Позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж Відповідача з тіш самим предметом та з тих самих підстав. У відповідності до п. 9 ч. З ст. 175 ЦПК України зазначав, що Позивач поніс наступні судові витрати, а саме судовий збір у 768,40 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 гри. та не очікує понести додаткових витрат. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed