Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

[PERSON] 20.11.2015 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що з відповідачем по справі [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.02.2012 року у виконавчому комітеті Коростівецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області за актовим записом №2. Повідомила, що від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Пояснила, що близько шести місяців разом із відповідачем не проживають та не підтримують сімейних стосунків. Зазначила, що відповідач взагалі не надає будь-яку матеріальну допомогу синові, не цікавиться його фізичним та психічним розвитком, а для дитини необхідно купувати продукти харчування і гігієни, одяг та інше, а тому їй одній важко утримувати дитину, оскільки вона ніде не працює. Зауважила, що відповідач їздить на заробітки за межі України, де працює та отримує доходи, які витрачає на власні потреби, інших утриманців у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Також вказала, що за станом здоров'я дитина та відповідач здорові. Посилаючись на те, що відповідач ніяким чином не приймає участі у вихованні дитини, не надає їй матеріальної допомоги, має нерегулярний мінливий дохід, позивач просила постановити рішення про стягнення на її користь з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 850 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились. При цьому, позивач [PERSON] попередньо подала до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутність, у якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за останнім відомим місцем реєстрації та проживання згідно адресної довідки (а.с.14), вдруге не з'явився в судове засідання, причин своєї повторної неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову до суду не представив. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як згідно вимог ч.3 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного. Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Так, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], на утримання якого позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача. Згідно довідки №837 від 19.11.2015 року Коростівецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с.9) позивач наразі проживає в с.Чапаєвка Жмеринського району разом із неповнолітнім сином [PERSON], 2012 року народження, який знаходяться на її утриманні. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені у відповідності до вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються. На підставі наведених доказів в судовому засіданні встановлено наявність визначених матеріальним законом зобов'язань відповідача [PERSON] щодо надання утримання своєму неповнолітньому синові [PERSON], вказане позивачем невиконання яких у добровільному порядку відповідачем ні в який спосіб не спростовано. Також останнім не заявлено та недоведено суду обставин стосовно своєї непрацездатності, незадовільного стану власного здоров'я чи наявності на його утриманні інших осіб. За таких підстав вимоги позивача стосовно необхідності стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина є достатньо аргументованими та відповідають матеріальному закону, передусім, положенням положенням Конвенції про права дитини, що є складовою національного законодавства, передбачаючи пріоритет судового захисту відповідних прав неповнолітніх осіб, тобто визначення необхідності першочергового забезпечення відповідачем належного та достатнього утримання свого неповнолітнього сина, надто з огляду на відсутність будь-яких заперечень відповідача, незаявлення та недоведення останнім обставин стосовно незадовільного стану власного здоров'я чи наявності на його утриманні інших осіб, з урахуванням чого даний позов підлягає задоволенню. У відповідності до п.1. ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 487,20 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved