Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Ізмаїльський районний відділ ДМС України в Одеській області про визнання\~ особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказана квартира належить їм, відповідачка є племінницею та зареєстрована з червня 2008 року за вказаною адресою, проте ніколи не проживала за вказаною адресою. її особистих речей в квартирі не має. Через реєстрацію відповідача позивачі обмежені у праві розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, що підтверджено документально, про причину неявки не повідомила, заперечень на позов не надала, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Представник третьої особи - Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши позивача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. За змістом ст.7 даного Закону України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло №1958 від 23.03.1993 року [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії ІІІ-ЖД №369001 від 06.11.1993 року [PERSON] змінила прізвище на «Синякова». Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджено довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області за вих.№2265 від 15.03.2017 року, а також даними домової книги, проте у квартирі з червня 2008 року не проживають. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, розташованому за адресою: [ADDRESS], а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved