Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 11 червня 2005 року він уклав шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (далі - ВРАЦС Куйбишевського РУЮ), актовий запис № 28. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити моїм інтересам та інтересам нашої дитини, у зв'язку з чим з листопада 2014 року сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримуються. Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Сторони у судове засідання не з'явились, однак про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Сторони до суду кожний окремо подали заяву про розгляд справи без їх участі, позивач на позові наполягає, відповідач позов визнала повністю. Відповідач просить залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 11 червня 2005 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у ВРАЦС Куйбишевського РУЮ, актовий запис № 28, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 11.06.2005 року ВРАЦС Куйбишевського РУЮ (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 17 листопада 2005 року ВРАЦС Куйбишевського РУЮ (а.с. 5). Шлюбні відносини сторін припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю та утримання дитини між ними не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Як у позивача, так і відповідача по справі було достатньо часу для вирішення питання щодо збереження родини та примирення, однак позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не зацікавлена його зберегти. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд враховую позицію позивача, який просить покласти судові витрати на себе.

Outcome: approved