Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

[PERSON] 19.08.2019 пред`явила до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовна заява обґрунтована тим, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер. З листопада 2017 року сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір щодо місця проживання неповнолітньої дитини та майна на день подання позову не виникає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам дитини, одного з них. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини- [PERSON] , [INFO] у розмірі ? частці з усіх видів заробітку доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , 20.02.2010 зареєстровано шлюб у відділі реєстраціїї актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві (запис № 95), про що 20.02.2010 видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народились дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві-09.11.2010. З листопада 2017 року сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір щодо майна на день подання позову не виникає. Неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] залишається проживати з матір`ю - [PERSON] . Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та дитини. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін та інтересам дитини, що мають істотне значення; впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ст. 180 СК України 1. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 2. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 3. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \Частина третя статті 181 в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017\ 4. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 5. Якщо після виконання аліментних зобов`язань згідно з частиною четвертою цієї статті один з батьків не виїхав на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договорів про правову допомогу, та залишився або повернувся для постійного проживання в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми встановлюється законодавством. \Статтю 181 доповнено частиною згідно із Законом № 3539-IV від 15.03.2006\ 6. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття. \Статтю 181 доповнено частиною згідно із Законом № 3539-IV від 15.03.2006\ 7. Якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми. \Статтю 181 доповнено частиною згідно із Законом № 3539-IV від 15.03.2006\ 8. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. \Частина статті 181 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2901-IV від 22.09.2005; в редакції Закону № 2853-IV від 08.09.2005; із змінами, внесеними згідно із Законами № 1276-VI від 16.04.2009, № 911-VIII від 24.12.2015\ 9. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. \Абзац перший частини дев`ятої статті 181 із змінами, внесеними згідно із Законом № 911-VIII від 24.12.2015\ Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. \Частину дев`яту статті 181 доповнено абзацом другим згідно із Законом № 5462-VI від 16.10.2012\ \Статтю 181 доповнено частиною згідно із Законом № 2853-IV від 08.09.2005\ 10. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. \Статтю 181 доповнено частиною згідно із Законом № 2853-IV від 08.09.2005\ Відповідно до ст. 182 СК України 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; \Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017; в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018\ 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; \Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-2 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017\ 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \Абзац другий частини другої статті 182 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\ Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \Частину другу статті 182 доповнено абзацом третім згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\ \Частина друга статті 182 в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017\ 3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. \Статтю 182 доповнено частиною третьою згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\ Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що відповідч визнав позов в повному обсязі, його платоспроможність та завлений розмір аліментів на утримання дитини не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 191 СК України 1. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня подання заяви - 19.08.2019. Відповідно до ст. 430 ЦПК 1. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про заловолення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та

Outcome: approved