overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] 03.09.2015 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.09.2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1312. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому що вони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого відбувались сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Шлюбні відносини фактично припинені з весни 2014 року. Спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна та утримання дитини у подружжя немає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позивач в судове засідання не зявилася, але скерувала заяву до суду в який просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але скерував заяву про розгляд справи у його відсутність , не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 25.09.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1312. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з весни 2014 року, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна та утримання дитини у сторін немає. Примирення не можливе. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] 03.09.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 10.11.2018 року, зареєстрованому Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №86. Позивачка та відповідач неповнолітніх дітей не мають. З серпня 2019 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що у них різні погляди на життя, вони перестали розуміти та поважати один одного. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, просить його розірвати. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Судові витрати по сплаті судового збору не бажає стягувати з відповідача. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак в позовній заяві просила суд розгляд справи проводити без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, судові витрати по сплаті судового збору не бажає стягувати з відповідача. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, однак направив до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо їх задоволення, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.11.2018 року Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, 10.11.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №86. Позивачка та відповідач неповнолітніх дітей не мають З серпня 2019 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Відповідач також не вбачає можливості примирення та спільного проживання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] 03.10.2013 р. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 грудня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1725. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні стосунки припинені з 01 травня 2013 року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. На прохання позивача розірвати шлюб безпосередньо у відділі реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації відповідача, отримала його відмову. Позивач в судове засідання не з'явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, від отримання кореспонденції суду ухилився. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Позивачу після розірвання шлюбу присвоїти дошлюбне прізвище - [PERSON]. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] 03.10.2013р. звернулася до суду із позовом, в якому вказала, що вона знаходиться з відповідачем, [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 13.03.2010 року. Від шлюбу в них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Дочка проживає з позивачем, вона займається її вихованням та утриманням. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилася,надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їхній сукупності, вважає встановленим наступне. [PERSON] та [PERSON] дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.03.2010 року. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідач з сім'єю не проживає. Так як відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає, позов слід задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] 03.10.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 01.03.2003 року, який зареєстрований в Відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 234. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, з липня 2014 року шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.03.2003 року, який зареєстрований в Відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління в м. Києві, актовий запис № 234 ( а.с 8 - свідоцтво про одруження) . Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. ( а.с.9 - копія свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають різні погляди на взаємовідносини в сім'ї. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони з липня 2014 року не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують та проживають окремо. Судом встановлено, що відповідач повністю визнав позовні вимоги позивача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] 03.10.2017 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 02.10.2004 р. він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного життя вони мають доньку - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини у сторін фактично припинені з 29 червня 2016 року, оскільки подружнє життя в них не склалося та у позивача з'явилася інша сім'я. З цього часу спільне господарство у них не ведеться, спору про спільне майно не має. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, погодилася розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що 02 жовтня 2004 року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 327. Від спільного життя у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки з 29 червня 2016 року. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] 03.10.2017 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 травня 2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Гельмязівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. В сімї немає порозуміння. Сімя розпалася і примирення не можливе. Позивач скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. За приписами\~статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України\~та частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою\~статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Громадяни України [PERSON] та [PERSON] 08 травня 2004 року зареєстрували шлюбу у Гельмязівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 4. Після одруження дружина змінила прізвище на [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні встановлено, що сторони на момент розірвання шлюбу разом не проживають та фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку\~статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання\~\~кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить\~\~інтересам кожного з них. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] 03.10.2019 року звернувсь в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26.02.2011р. вони уклали шлюб, зареєстрований Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №32. Від проживання у шлюбі є неповнолітні діти - донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Позивач звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 26.02.2011р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №32. Від проживання у шлюбі є неповнолітні діти - донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про одруження сторін Серія [NUMBER] від 03.10.2019р. /повторне/, даними свідоцтв про народження дітей Серія [NUMBER] від 30.08.2013р., Серія [NUMBER] від 19.07.2011р., Серія [NUMBER] від 17.05.2016р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] 03. 11. 2014 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.04.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 294. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] 03.11.2014 р. звернулась до суду з позовом, який в подальшому було уточнено, а саме просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Сторони до суду не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved