Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] 1 лютого 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача тергромади в особі Дніпровської міської ради про визнання поважною причину пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 6 лютого 2018 року позов було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків з додержанням вимог п.п. 2, 10 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 12 лютого 2018 року позивачем було подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2018 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2018 року підготовче засідання було закрито і призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у своєму позові посилалася на те, що 27 червня 2017 року помер її син [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння № 108 з господарськими спорудами, яке розташовано у м. Дніпрі на вул. Новодзержинській. Позивач дуже хвилювалася з приводу смерті сина, стан її здоровя сильно погіршився, протягом півроку вона декілька разів знаходилася на стаціонарному лікуванні у медичних закладах. Після смерті сина позивач дізналася, що законом встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини. До смерті сина мешкали однією родиною, але позивач зареєстрована за іншою адресою. У звязку з сумісним проживанням вважала, що проживаючи з сином і утримуючи його майно, після його смерті буде вважатися такою, що фактично прийняла спадщину. Разом з тим, через стан свого здоровя не могла вчасно звернутися до нотаріуса з метою подання заяви про прийняття спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Позивач у своєму позові просила визнати причину пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини до нотконтори поважною та визначити їй додатковий строк два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] У своїй заяві до суду представник позивача справу просив розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача тергромади в особі Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином, про що свідчить відмітка на судовій повістці, про причини неявки свого представника суд не повідомив. Разом з тим, суд позбавлений можливості ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України однією з умов ухвалення такого рішення є відсутність заперечень позивача проти такого вирішення справи, а згода позивача чи його представника в матеріалах справи відсутня, тому судом ухвалюється рішення на загальних підставах. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] була матірю [PERSON] (а.с. 7). 27 червня 2017 року [PERSON] помер (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Новодзержинська, буд. 108, яке належало йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 5 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 614 (а.с. 9-10), право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 5 жовтня 2013 року, номер запису про право власності: 2737832 (а.с. 11). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 січня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті [PERSON], померлого 27 червня 2017 року, у звязку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 17). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встновленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацом 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справа про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Після смерті [PERSON] позивач повинна була на протязі шести місяців звернутися до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, але цього нею зроблено не було. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини до нотконтори, позивач посилалася на те, що, хоча і не була зареєстрована з сином за однією адресою, на час його смерті проживала разом з тим і вважала, що фактично прийняла спадщину; тяжко переживала його смерть; стан її здоровя сильно погіршився; протягом півроку вона декілька разів знаходилася на стаціонарному лікуванні у медичних закладах: з 22 листопада по 4 грудня 2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні в «Клініці медичної академії» (а.с. 38), з 2 січня по 9 січня 2018 року перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні ДЛСМП, з 10 січня по 19 січня 2018 року перебувала на амбулаторному лікуванні у лікаря невропатолога (а.с. 37). Разом з тим, обставини хвороб позивача не можуть бути прийняті судом в якості поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини до нотконтори, оскільки згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого позивачу було зроблено операцію у 2013 році, тобто ще за життя її сина, згодом вона неодноразово знаходилася на стаціонарному і амбулаторному лікуванні також до смерті [PERSON], після його смерті вона проходила стаціонарне і амбулаторне лікування, яке займало нетривалий час (а.с. 36-37), тому мала можливість звернутися з відповідною заявою до нотконтори особисто або направити її поштою, будь-які обєктивні причини, які б могли перешкодити їй у здійсненні свого права як спадкоємця, відсутні. Також не заслуговують на увагу суду посилання позивача на те, що вона переживала з приводу смерті сина, мала сильні душевні хвилювання, оскільки вона сама зазначає у позові, що через деякий час після смерті сина їй стало відомо про наявність шестимісячного строку для прийняття спадщини, тому зазначені позивачем обставини не свідчать про поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у встановленому законом порядку, обґрунтовані, поважні та обєктивні причини пропуску такого строку позивачем не зазначені. Таким чином, у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позивачу у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір у розмірі 1\~409 гривень 60 коп слід віднести за її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed