Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Маланчук М.І., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області та просить визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали в житловому будинку по [ADDRESS] . Дане господарство відносилося до колгоспного двору, головою двору був [PERSON] . За вказаним господарством числиться земельна ділянка площею 0,25 га. [PERSON] помер [INFO] . На час його смерті у житловому будинку по [ADDRESS] проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] померла [INFO] , на час смерті проживала разом з позивачем в [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.2011 позивач успадкував після смерті [PERSON] земельну ділянку (пай) розміром 66,42 в умовних кадастрових гектарах. До спадкового майна [PERSON] належить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який позивач бажає успадкувати. Спадковий будинок з господарськими будівлями та спорудами в заставі або під арештом не перебуває, побудований у встановленому законом порядку, самовільно збудованих будівель немає. Звернувшись до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій через відсутність оригіналу документа, який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] на спадковий житловий будинок. Технічним паспортом, випискою з інвентаризаційних матеріалів та звітом про оцінку житлового будинку стверджено, що домоволодіння по [ADDRESS] побудоване в 1959/1982 роках і складається з: житлового будинку, літньої кухні, гаражу, комори, стайні, вбиральні, криниці, огорожі. Звітом про оцінку даного житлового будинку визначено його ринкову вартість, яка становить 83 125 грн. В даний час в спадковому житловому будинку ніхто не проживає. Позивач та його представник - адвокат Маланчук М.І. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги вважає обґрунтованими та визнає в повному обсязі. В заяві також зазначила, що вона, як спадкоємець після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, на частку в спадщині не претендує і не заперечує, щоб позивач став власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Представник Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Городенківська міська рада на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без участі представника міської ради. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8028 від 28.03.2017, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012, свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 304 за [PERSON] , як головою колгоспного двору, зареєстровано право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 12.09.1987 на підставі рішення цього ж виконкому № 173 від 12.08.1987. В примітці до даної виписки зазначено, що загальна площа будинку змінилася з 84,0 м.кв. на 87,5 м.кв. за рахунок демонтування печі, що згідно п.3.2 інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації не є самочинним. Станом на 15.04.1991 в господарстві в [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER]) були зареєстровані: голова двору [PERSON] , 1930 р.н., дружина [PERSON] , 1932 р.н., двір колгоспний, що стверджується довідкою № 721, виданою 26.01.2021 Ясеневопільнівською сільською радою згідно погосподарської книги Ясеневопільнівської сільської ради № 10 за 1991-1995 роки. Про те, що житловий будинок, який належав [PERSON] , знаходиться в [ADDRESS] свідчить довідка № 719, видана 26.01.2021 Ясеневопільнівською сільською радою. [PERSON] помер [INFO] у віці 68 років в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 25 від 01 липня 1999 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.07.1999 Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] помер до 01.01.2004 , застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [PERSON] , 1930 року народження, на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним в господарстві була зареєстрована його дружина [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 68, виданою 29.01.2021 Ясеневопільнівською сільською радою. Те, [PERSON] , 1930 року народження та [PERSON] , 1932 року народження, були подружжям свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 18 серпня 1958 р., запис за № 22 від 05 листопада 1950 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 серпня 1958 р., актовий запис № 46 від 12 серпня 1954 р. Відповідачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копіями: свідоцтва про народження відповідачки серії [NUMBER] , виданого 28 червня 1977 р., запис № 64 від 22 серпня 1959 р.; свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 20 жовтня 1979 р. Ясеневопільнівською сільською радою Горорденківського району Івано-Франківської області, з якого вбачається, що відповідачка у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 15 від 20 жовтня 1979 р. в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу. Отже, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , син - позивач [PERSON] та дочка - відповідачка [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак документи про спадкування не оформила. Повідомленням державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 259/01-16 від 11 березня 2021 р. та Інформаційною довідкою № 63859267 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.03.2021 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася. Діти спадкодавця - позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] , будучи спадкоємцями першої черги за законом, після смерті батька [PERSON] спадщину не прийняли, оскільки фактично не вступили в управління або володіння спадковим майном та у строк, визначений ч.2 ст.549 ЦК УРСР, не подали державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] померла [INFO] у віці 74 роки в м. Івано-Франківськ, актовий запис № 1943 від 27 листопада 2006 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 листопада 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч.1 ст.1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] ; за даною адресою на день її смерті були зареєстровані: позивач [PERSON] , [INFO] , його дружина [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 176, виданою 08 червня 2021 р. ТзОВ «ЖЕД Експрес-Комфорт». Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син - позивач [PERSON] та дочка - відповідачка [PERSON] . Позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідачка [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом, спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняла, оскільки не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 14 «А»/2007, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину, 15.01.2007 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Йому 31 березня 2011 р. державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 503, на право на земельну частку (пай) розміром 66,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж, що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 228642, та на право на земельну частку (пай) розміром 66,42 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату РН № 228467, який належав померлому [INFO] [PERSON] , після смерті якого в управління спадковим майном вступила його дружина [PERSON] , але юридично своїх спадкових прав не оформила. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, однак спадкових прав на даний житловий будинок не оформила. Копією постанови державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 17/02-31 від 12 січня 2021 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії стверджується, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав на вищезгадане майно, з посиланням на те, що спадкоємець не надав оригінал документу, який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] на спадковий житловий будинок. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , вбачається, що житловий будинок споруджено в 1959 р., господарські будівлі та споруди - в 1960, 1962, 1980, 1982 роках. Їх ринкова вартість станом на 13 січня 2021 р. становить 83 125 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я». За даним господарством закріплена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, що підтверджується довідкою № 720, виданою 26.01.2021 Ясенево-Пільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 259921722, сформованої 04.06.2021, вбачається, що відомості про право власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутні. Досліджені судом докази підтверджують, що [PERSON] , як голові колгоспного двору, був виданий документ, який посвідчував його право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , спадкоємцем першої черги за законом якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак документи про спадкування не оформила. В даному житловому будинку ніхто не зареєстрований і не проживає, що стверджується довідкою № 70, виданою 29.01.2021 Ясенево-Пільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері [PERSON] фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак через відсутність правовстановлюючого документу про право власності спадкодавця [PERSON] на спадковий житловий будинок не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачами, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 524-526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1267-1270, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved