Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання батьківства, зазначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,Відділ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). В обґрунтування позову зазначається, що з червня 2014 року і до18.09.2016 [PERSON] зустрічався, а інколи проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із відповідачем [PERSON] , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , що був розірваний за рішенням суду від 08.12.2014. [INFO] [PERSON] народила від [PERSON] сина [PERSON] , батьком якого був записаний [PERSON] . 19.09.2016 позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Позивач вважав, що батьком дитини є [PERSON] до того, як у лютому 2021 року під час сварки позивач дізнався від [PERSON] про те, що батьком цієї дитини насправді є позивач. Добровільно внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] [PERSON] відмовляється. Також позивач звертався до Відділу ДРАЦС з метою внесення змін до актового запису про народження дитини [PERSON] , проте отримав усне роз`яснення, в якому зазначалося, що для внесення вказаних змін йому потрібно підтвердити родинні стосунки. Позивач завжди виховував [PERSON] як рідного. Визнання батьківства йому необхідно для того, щоб син проживав із рідним батьком та для впорядкування документів. Таким чином, позивач просив суд: 1) визнати його батьком [PERSON] , який народився [INFO] в м. Рубіжне Луганської області; 2) внести зміни до актового запису № 302 від 04.08.2015 про народження [PERSON] , змінивши прізвище на « [PERSON] » і по-батькові на « [PERSON] ». Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, остання через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також зазначила, що сторона позивача підтримує заявлені вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за вказаним у позовній заяві місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті судової влади України на веб-сторінці Кремінського районного суду Луганської області. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило, відзив на позов не подав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, начальник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Радченко О. надала суду письмову заяву, в якій вказала, що просить розглянути справу за відсутності представника третьої особи та не заперечує проти заявлених вимог. 21.04.2021 разом із відкриттям провадження у справі суддею було задоволене клопотання представника позивача про витребування у Відділу ДРАЦС по містах Рубіжне та Хрустальний Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повного витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , [INFO] (а.с. 24-25). 18.05.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.05.2021 (а.с. 55-56). 31.05.2021 ухвалою на місці без виходу до нарадчої кімнати судом була прийнята відмова представника позивача від виклику свідків. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] фактично спільно проживають за адресою: [ADDRESS] з літа 2014 року по 08.04.2021 (день складання акту) та з 19.09.2016 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7, 10, 12, 13, 73). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.08.1997, який був розірваний згідно з рішенням Кремінського районного суду від 08.12.2014 у справі № 414/1920/14-ц (а.с. 11). Через півроку після розірвання цього шлюбу, а саме [INFO] народився [PERSON] , батьками якого у свідоцтві про народження зазначаються відповідачі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Водночас із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00030740361 від 14.05.2021 вбачається, що державна реєстрація народження [PERSON] була проведена Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області відповідно до ст. 133 СК України (запис подружжя батьками дитини), а дані про батька зазначені на підставі рішення Кремінського районного суду Луганської області від 08.12.20214 справа № 414/1920/14-ц (а.с. 61-63). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно зі ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини. Отже, позаяк [PERSON] був зачатий у той час, коли [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, батьками дитини були записані відповідачі. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з ч. 1\~ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Так, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Отже, встановлення батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц та від 25.08.2020 у справі № 478/690/18, який суд враховує під час розгляду цієї цивільної справи з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Судом було встановлено, що на час зачаття [PERSON] і тривалий час до цього, а саме з літа 2014 року, відповідач [PERSON] , незважаючи на перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] (який на час народження [PERSON] вже був розірваний), фактично спільно проживала разом із позивачем [PERSON] , з яким пізніше зареєструвала шлюб, що свідчить про походження цієї дитини саме від позивача. При цьому [PERSON] , яка зазначається відповідачем у позові, надала заяву про його визнання, таким чином визнавши, що батьком [PERSON] є саме позивач. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву в частині пред`явлених вимог до [PERSON] щодо визнання [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] . Водночас суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог до [PERSON] , оскільки остання з огляду на положення ч. 1 ст. 129 СК України є неналежним відповідачем у справі, позаяк жодним чином не оспорює батьківство позивача. Стосовно позовної вимоги про внесення змін до актового запису суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, оскільки відповідно до п.п. 1.7, 2.13, 2.13.1, 2.16, 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. На підставі рішення суду про визнання батьківства в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, рішення суду про визнання батьківства з дня набрання таким рішенням законної сили саме по собі є достатньою підставою для внесення змін у відомості про батька в актовому записі про народження дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі викладеного,

Outcome: partial