Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

[PERSON] 26 вересня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини посилаючись, що вони з відповідачем мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та займається вихованням дітей, не працює та не має самостійного заробітку. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання та утримання дітей не надає, хоча працює на ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» та має таку можливість. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 ч. з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю [PERSON] Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу «Ялинка» Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку з 02 вересня 2017 року по 19 червня 2020 року. Відповідач [PERSON] з сімєю не проживає, дружину матеріально не підтримує, працездатний, інших утриманців немає. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають суду підстави для висновку, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до досягнення [PERSON] віку 3 років. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави.

Outcome: approved