Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 05 квітня 2014 року померла її мати, [PERSON], яка за життя заповідала все своє майно, Позивачу, склавши заповіт від 21.01.1997 року. Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі і на земельну ділянку, площею 0,062 га, розташованої у СТ «Україна», на території Центрально-Міського району, міста Кривого Рогу, яка належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії ІУ номер 027491, виданого на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів №559 від 08.12.1999 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №815 від 09.01.2001 року. Звернувшись 28.04.2015 року до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, Позивач отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва, яка обґрунтована відсутністю Державного акту на право власності на земельну ділянку (оригінал), тому вимушена звертатися до суду із вказаним позовом, оскільки отримати спадщину в органах нотаріату не представляється можливим. У судовому засіданні Позивач наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] районна у місті рада, [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення. Третя особа, будучі належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, правом присутності у судовому засіданні не скористувалась. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, 05 квітня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №407 від 07.04.2014 року (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження Позивач є донькою померлої [PERSON], актовий запис №94 від 11.01.1961 року (а.с.9). Як убачається із заповіту, складеного [PERSON], посвідченого 21.01.1997 року державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, реєстровий номер 1-406, остання на випадок своєї смерті заповідала у тому числі і садовий будинок №76, що знаходиться у СТ «Україна», у м. Кривому Розі, доньці, [PERSON] (а.с.12). У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, 28.04.2015 року за [PERSON] зареєстровано право власності на садовий будинок №76, з господарчими та побутовими будівлями, що розташований у СТ «Україна», у місті [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 28.04.2015 року державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, реєстровий номер 2-270 (а.с.13). Як убачається з наданої суду ксерокопії державного акту на право приватної власності на землю, серії ІУ номер 027491, виданого на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів №559 від 08.12. 1999 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №815 від 09.01.2001 року, земельна ділянка, площею 0,062 га, в межах згідно з планом, розташована на території Криворізької міської ради СТ «Україна» у Центрально-Міському районі, цільове призначення якої, ведення колективного садівництва, була передана у приватну власність [PERSON] (а.с.5). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 28.04.2015 року Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.7). Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до приписів ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України регламентує, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною першою статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі викладеного,

Outcome: approved