Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON](далі - позивач) звернуласяв Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укар лізинг» (далі - відповідач) про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії, пояснившипри цьому наступне. Між позивачем як покупцем та відповідачем як продавцем було досягнуто домовленість про купівлю-продаж автомобіля марки «Тойота Кемрі», 2006 року випуску, кузов № [NUMBER] за 104000,0 грн., із письмовим оформленням договору після сплати всієї суми коштів. При цьому на виконання домовленостей відповідачем як продавцем було направлено рахунок-фактуру № СФ-0001767 від 07.09.2011р. на загальну суму 104000,0 грн. з ПДВ на ім'я позивача. В свою чергу позивач сплатив на користь відповідача за рахунком 104000,0 грн. наступним чином: 07.09.2011р. - 20000,0 грн., 26.01.2012р. - 10000,0 грн.; 03.02.2012р. - 11000,0 грн.; 21.05.2012р.- 4750,0 грн.; 25.06.2012р. - 39750,0 грн.; 31.07.2012р. - 15000,0 грн.; 18.10.2012р. - 3500,0 грн. При цьому отримавши кошти відповідач не надав жодного заперечення позивачу щодо порядку їх оплати. Однак в подальшому відповідач ухилився від виконання свого обов'язку та не передав позивачу автомобіль «Тойота Кемрі», не оформив письмово його договір купівлі-продажу. Враховуючи вищевикладене позивач просила визнати її право власності на автомобіль «Тойота Кемрі», 2006 року випуску, кузов № [NUMBER], зобов'язати відповідача зняти з обліку наведений автомобіль та зареєструвати його за позивачем у відповідних органах Державної автомобільної інспек3ції Міністерства внутрішніх справ України. Представником позивача було подано заяву про здійснення судового розгляду без його участі у судовому засіданні, якою позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги повністю, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач, повідомлений про дату та час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив суд. У зв'язку з вищевикладеним суд ухвалив проводити заочний розгляд справи згідно ст. 224 ЦПК України та на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Врахувавши зазначені у позові доводи позивача, з'ясувавши обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, які підтверджено доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов повністю виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], відповідач є власником автомобіля марки «Тойота Кемрі», 2006 року випуску, кузов № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. Вбачається, що відповідачем було виставлено позивачу [PERSON] як одержувачу та платнику рахунок-фактуру № СФ-0001767 від 07.09.2011р. на загальну суму 104000,0 грн за один автомобіль марки «ТойотаКемрі», кузов № [NUMBER], на суму 86666,67 грн., із урахуванням ПДВ 17333,33 грн., а всього 104000,0 грн. Згідно наявних у матеріалах справи квитанцій позивачем було сплачено із призначенням «плата за автомобіль зг. р/ф № СФ-0001767 від 07.09.2011р.» на користь відповідача кошти у сумі 104000,0 грн., а саме: згідно квитанції від 07.09.2011р. - 20000,0 грн., згідно квитанції від 26.01.2012р. - 10000,0 грн.; згідно квитанції від 03.02.2012р. - 11000,0 грн.; згідно квитанції від 21.05.2012р.- 4750,0 грн.; згідно квитанції від 25.06.2012р. - 39750,0 грн.; згідно квитанції від 31.07.2012р. - 15000,0 грн.; згідно квитанції від 18.10.2012р. - 3500,0 грн. Положеннями ч. 1 ст. 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. В свою черго, оформлений відповідачем на ім'я позивача як платника рахунок-фактура на оплату вартості автомобіля марки «Тойота Кемрі», кузов № [NUMBER] є пропозицією відповідача позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Таким чином, оплата позивачем коштів за виставленим відповідачем рахунком-фактурою за автомобіль марки «Тойота Кемрі», кузов № [NUMBER], є дією позивача із прийняття пропозиції відповідача щодо купівлі-продажу наведеного автомобіля. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 205. ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; При цьому унормовано ч. 1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, є правомірним укладений між позивачем як покупцем та відповідачем як продавцем договір купівлі-продажу автомобіля марки «Тойота Кемрі», кузов № [NUMBER] за 104000,0 грн. В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Положеннями ст. 662 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В матеріалах справи відсутні докази про відкликання наданої пропозиції за рахунком-фактурою, повернення відповідачем на користь позивача вищезазначених коштів, як і передання позивачу у власність автомобіля марки «ТойотаКемрі», кузов № [NUMBER]. Разом з цим положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому положеннями ч. 2 ст. 614 ЦК України визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Крім того Верховний Суд України у положеннях Листа «Висновки Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за перше півріччя 2013 року» від 01.07.2013р. роз'яснив наступне: «Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, ЦК України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини в порушенні зобов'язання (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі N 6-170цс12)». Відповідач не представив доказів і заперечень відсутності своєї вини щодо порушення обов'язку передати позивачу у власність оплачений ним автомобіль марки «Тойота Кемрі», кузов № [NUMBER]. При цьому, згідно положень п. 33 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 7 вересня 1998 р. за № 1388, процедурі реєстрації транспортного засобу за новим власником передає процедура зняття його з обліку за попереднім власником, що здійснюється за заявою останнього. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність позову та необхідність задовольнити його. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved