Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] 14.12.2017 року предявила позов до [PERSON] про встановлення факту, що [PERSON], котра померла 31 травня 2017 року, була ї, позивача, матірю та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Острів, вул. Шкільна, 28, в порядку спадкування після смерті [PERSON] У обгрунтування свої позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що після смерті її матері відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Острів, вул. Шкільна, 28, який належав до майна колгоспного двору і станом на 01.07.1990 року в господарстві були зареєстровані та проживали [PERSON], та [PERSON], котрий помер 5 травня 2012 року, після смерті якого спадщину прийняла [PERSON] і тому власником цілого житлового будинку стала мати позивача. Крім того, [PERSON] зробила заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося і взагалі все те, що буде належатиме їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла їй, позивачу, та відповідачу, котрий відмовився від прийняття спадщини за заповітом, подавши заяву до нотаріуса. Вона, позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття і оформлення спадщини, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із тим, що із свідоцтва про її, позивача, народження, не вбачається, що спадкодавець була її матірю, оскільки прізвище матері записано [PERSON] замість правильного [PERSON]. Крім цього, позивачем не надано оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, а тому видати свідоцтво про право власності на вище зазначене майно нотаріус не може. \~ \~ \~ \~ Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Із свідоцтва про смерть відомо, що 31 травня 2017 року у віці 94 років у с. Острів Самбірського району померла [PERSON] (а. с. 10). Із заповіту, складеного 15.04.2013 року та посвідченого секретарем виконкому . Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області, вбачається, що [PERSON], [INFO], заповіла все належне їй майно в рівних частках своєму синові [PERSON], [INFO], та своїй дочці [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Із заяви [PERSON] від 27.09.2017 видно, що він подав до нотаріуса заяву про відмову від спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 12). Із свідоцтв про народження та укладення шлюбу відомо, що [PERSON] (після одруження їй присвоєно прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася 3 квітня 1966 року в с. Острів Самбірського району Львівської області, її батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON] ( а.с. 5, 6). Із довідок, виданих виконавчим комітетом Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області, відомо, що [PERSON], [INFO], дійсно являється дочкою [PERSON], [INFO], котра померла 31.05. 2017 року, та була зареєстрована в [INFO] разом з внуком [PERSON], [INFO] (а. с. 17, 19). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Отже, наведені докази, а саме: дані про вік, місце народження та місце проживання [PERSON] із достовірністю свідчать про те, що [PERSON], котра померла 31 травня 2017 року, була матірю [PERSON], [INFO]. Із довідки, виданої виконавчим комітетом Луківської сільської ради, вбачається, що господарство по вул. Шкільна, 28 у с. Острів Самбірського району Львівської області відносилося до суспільної групи - колгоспний двір, та станом на 01.07.1990 року в господарстві проживали і були зареєстровані [PERSON], [INFO] голова домогосподарства, та її син [PERSON], [INFO], одинокий, у шлюбі не перебував та дітей не мав, котрий помер 5 серпня 2012 року (а.с. 18, 20). Згідно ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на момент припинення колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Отже, станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в колгоспного двору і їм належало право на 1/2 частину кожному вказаного будинку, як частку в майні колишнього колгоспного двору. Із довідки № 2056, виданої 17.11.2017 Самбірським МБТІ, видно, що житлового будинку на правах особистої власності в с. Острів по вул. Шкільна, 28 не зареєстровано (а. с. 22). З технічного паспорта на житловий будинок № 28 по вул. Шкільна в с. Острів відомо, що будинок та господарські будівлі побудовані в 1972 році, а отже є нерухомим майном, що збудоване правомірно до набуття чинності Законом України «Про власність» (а.с. 23-26). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного будинку і його мати [PERSON], згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті сина. Після смерті [PERSON], котра померла 31 травня 2017 року, спадщину прийняла її дочка [PERSON] за заповітом, так як подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а [PERSON] подав до нотаріуса заяву про відмову від спадщини за заповітом. Самбірська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на недоведеність факту родинних відносин між позивачем та її матірю [PERSON] та відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок (а.с. 8, 9). У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на це майно.

Outcome: approved