Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, посилаючись на те, 21.07.2005 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Прийняттям спадщини після померлого батька займалась мати позивача [PERSON], яка померла 08.04.2015 року. 29.03.2007 року Комунарським районним судом винесено рішення по цивільній справі № 2-934/07 відповідно до якого за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, про що винесено постанову від 22.10.2015 року № 2585/02-31, відповідно до якої мати позивача не зареєструвала право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Таким чином спадкоємцем на 1/2 частину після смерті її батька та матері є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] У встановлений законом строк позивач не звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого батька, бо вважала що спадщину після померлого батька прийняла її померла мати. Позивачем зазначено, що відповідач чинить перешкоди у прийнятті спадщини оскільки також претендує на частину спадкового майна. На підставі викладеного, позивач просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 21.07.2005 року та після смерті матері [PERSON], померлої 08.04.2015 року; визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 21.07.2005 року та право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 08.04.2015 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, заявою просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, взявши до уваги заяви від сторін, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІ УР № 0544999 виданого 04.09.1963 року міськ/бюро РАЦС м. Золочів Львівської області (а.с. 10). 21.07.2005 року помер батько [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 016498 виданого 26.07.2005 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції (а.с. 5). Після його смерті залишалося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 16029 від 14.02.2000 року та технічного паспорта (інвентарний № 40159) квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6, 7-8). Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2007 року за [PERSON] визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. За [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по ? частини квартири [ADDRESS] (а.с. 13). 08.04.2015 року померла мати [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 320009 виданого 09.04.2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 4). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно на ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до спадкової справи № 413/2015 відкритої Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини подано [PERSON] Постановою державного нотаріуса від 22.10.2015 року за № 2585/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки померла [PERSON] не зареєструвала право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі прав та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На час смерті [PERSON] та [PERSON] їх донька [PERSON] мешкала разом зі своїми батьками за однією адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], померлого 21.07.2005 року, [PERSON], померлої 08.04.2015 року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном у зв'язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved