Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) в особі представника адвоката Малькевич Н.В. звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що зазначений будинок належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, в ньому, окрім позивача, зареєстрований відповідач, який є братом позивача та який з липня 2007 не проживає у вказаному будинку без поважних причин. Ухвалою суду від 30.11.2020 провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.21). В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.28). Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду не прибув, відзив на позов не надав (а.с.26, 29, 32, 33). В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутністю учасників справи та постановити заочне рішення, заперечень проти чого позивач не висловив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.8-9). У вказаному будинку зареєстрований відповідач з 03.06.2003 (а.с.10). За рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.02.2020 відповідач за місцем реєстрації не проживає з лютого 2007 року (а.с.11-12). За актами комісійного обстеження будинку від 08.09.2020, 21.10.2020 та 17.11.2020 відповідач не проживає у вказаному будинку з 2007 року, особистих речей в будинку не має, фактичне місце його проживання невідоме (а.с.13-15). Суд враховує такі норми права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сім`ї без поважної причини понад один рік. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5 передбачено, що відповідно до положень ст.391 та ст.396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Положеннями ч.1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених законодавчих приписів дозволяє дійти висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі, шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За змістом абз.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження поважності причини, за якою він не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, позов підлягає задоволенню. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved