Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

[PERSON], в особі представника [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПП ФОП [PERSON] про стягнення суми авансу за договором побутового підряду. Свій позов обґрунтовує тим, що 30 квітня 2017 року близько 16:00 год. до її квартири зайшла невідома жінка, яка запропонувала їй встановити в квартирі пластикові вікна та укласти відповідну угоду. Вона підписала бланк договору, який після чого заповнила невідома жінка. Через деякий час в квартиру увійшов чоловік, який повідомив, що він приватний підприємець [PERSON], що саме він виступає продавцем за договором, який її примусили підписати. На виконання умов договору, вона передала відповідачу передплату в розмірі 3800 грн. 2 травня 2017 року вона направила відповідачу цінним листом з описом та повідомленням лист з вимогою про розірвання договору та повернення їй коштів. З огляду на правові природу договору, він є договором побутового підряду. Відповідно до ч.2 ст. 867 ЦК України замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними. Просить суд стягнути з ФОП [PERSON] 3800 грн. сплачених за договором побутового підряду. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити його повністю. Крім обставин, зазначених в позові вказали також на те, що позивачка є інвалідом другої групи та має прогресуюче запалення навколо мозкових тканин, постійно страждає від головної болі та проходить регулярні болісні процедури. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктом 11 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з 29 березня 2017 року зареєстрований як приватний підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань. 30 квітня 2014 року між замовником [PERSON] та підрядчиком ФОП [PERSON] був укладений договір підряду на поставку металопластикових конструкцій. Розділом 1 договору передбачено, що підрядчик зобов'язується організувати роботи по виготовленню і доставити замовнику металопластикові конструкції за вказаною адресою, а замовник спочатку сплатити їх вартість в повному обсязі, після чого прийняти вироби. Вартість замовлення складає 5000 грн. Попередня оплата 3800 грн. З додатку до договору № 1 від 30 квітня 2017 року вбачається, що сторони погодили що розірвання договору не допускається. Позивачка підтвердила, що їй у повній мірі надана інформація про товар, умови оплати та доставки. Як вбачається з квитанції №11 від 30 квітня 2017 року позивачка сплатила відповідачу згідно умов договору 3800 грн. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За статтею 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторін. Згідно вимог статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. При цьому, робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір побутового підряду щодо надання послуг з виготовлення та установки ПВХ конструкцій, на підтвердження чого відповідачем, який є підрядником за договором побутового підряду, 30 квітня 2017 року було видано позивачу квитанцію. 2 травня 2017 року позивачка направила на адресу відповідача заяву, в якій просила повернути кошти в сумі 3800 грн. які вона передала як попередню оплату для виготовлення дверей з причини того, що вона погано себе почувала та не усвідомлювала що робить. Перед цим знаходилася в лікарні в нейрохірургічному відділенні. Згідно вимог ч.2 ст.867 ЦК України замовник, тобто позивач, має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові - ФОП [PERSON] частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній підрядником до повідомлення йому замовником про відмову від договору, та відшкодувавши підряднику витрати, фактично здійснені ним до цього моменту. Отже, отримавши заяву позивачки від 2 травня 2017 року про відмову від договору, відповідач повинен був повернути позивачці сплачені нею кошти, а позивачка відшкодувати йому частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній підрядником до повідомлення йому замовником про відмову від договору. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Проте, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, з боку відповідача на адресу суду не було надано будь-яких об'єктивних, переконливих доказів, які б свідчили про те, що відповідачем були проведенні роботи за договором побутового підряду до зробленого позивачкою повідомлення про відмову від договору. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачі» судам слід мати на увазі, що до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають, в тому числі, із договорів підряду. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення. На підставі наведеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у зв'язку з тим, що позивачка відповідно до вимог Закону належним чином звернулася до відповідача з вимогою про розірвання договору побутового підряду, однак відповідач своєчасно заходів до його розірвання не вчинив, чим спричинив позивачці матеріальну шкоду, яка на час розгляду справи становить 3800 грн. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, його у відповідності до ст. слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 640 грн. На підставі наведеного, Закону України «Про захист прав споживача», ст.ст. 865-867 ЦК України,

Outcome: approved