Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернулися до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що їх матері [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,17 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,17 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області. Після смерті матері, померлої [INFO], відкрилася спадщина у вигляді зазначеного вище майна, яку вони у встановленому законом порядку прийняли, так як на момент її смерті проживали разом з нею, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину їх матері немає. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не представилося можливим, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Позивачі в судове засідання не з'явилися, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, викладені в позовній заяві вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи судом встановлено, наступне. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 22 від 24.12.2003 року; [PERSON], [INFO], яка згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 146 від 12.05.2017 року, змінила своє прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка - [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 23 від 24.12.2003 року; [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 214 від 18.12.2003 року. [PERSON], померлій [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 327 від 24.05.2017 року, на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,17 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,17 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № 20177946 від 08.04.2014 року та № НВ-5100879712014 від 29.01.2014 року. У зв'язку зі смертю [PERSON], [INFO] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного майна - земельних ділянок, які позивачі прийняли у встановленому законом порядку, так як, відповідно до довідки № 409 від 18.10.2017 року, яка видана старостою Кармалюківського старостинського округу Балтської міської ради Одеської області, дочки [PERSON], [PERSON] та син [PERSON] проживали разом зі своєю матір'ю. Однак, документально оформити спадкове майно не представилося можливим по відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить довідка за вихідним № 2024/01-16 від 22.10.2018 року приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. Згідно довідок державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. від 27.11.2018 року № 1906/01-16, приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 22.11.2018 року № 2280/01-16, приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. від 30.11.2018 року № 815/01-16, після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилась. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов'язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). В першу чергу, за правилами ст. 1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачами належить визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved