Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

I. Зміст позовних вимог [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінпром Маркет» (далі - відповідач), яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 23.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. (далі третя особа-2), на підставі заяви ТОВ «Фінпром Маркет», зареєстрований в реєстрі за № 9321, яким нотаріусом запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» невиплачені в строк грошові кошти за період з 25.03.2019 по 23.02.2021 включно на підставі кредитного договору від 17.02.2018 № 0955617466, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Інфінанс» (далі третя особа - 1) у розмірі 2000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5320 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією, 50 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 7370 грн. II. Позиція позивача В обґрунтування позову позивач зазначає, що 23.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., на підставі заяви ТОВ «Фінпром Маркет», вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 9321, яким нотаріусом запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» невиплачені в строк грошові кошти за період з 25.03.2019 по 23.02.2021 включно на підставі кредитного договору від 17.02.2018 № 0955617466, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Інфінанс» у розмірі 2000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5320 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією, 50 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 7370 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки під час його вчинення нотаріусом не проведено перевірку та не встановлено безспірність заборгованості. Позивач зазначає, що ним з ТОВ «Інфінанс» взагалі не укладався кредитний договір від 17.02.2018 № 0955617466, проте, укладався договір надання позики, в тому числі і на умовах кредиту з таким же номером від 23.02.2018, який було добровільно виконано у встановлені строки. Також позивач вважає безпідставним включення комісії до складових заборгованості, яку нотаріусом запропоновано до стягнення. Позовні вимоги заявлені з посиланням на статті 87, 88 ЗУ «Про нотаріат». В судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі у якій повідомив, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. ІІІ. Заперечення відповідача Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце його проведення повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, за письмової згоди позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. IV. Пояснення третіх осіб Третя особа - 1 правом на подання письмових пояснень щодо позову, яке їй було роз`яснено ухвалою від 29.06.2021 не скористалася, явку представника в судове засідання не забезпечила, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі на судової повістки на електронну адресу, причини неявки суду не повідомила. Третя особа - 2 правом на подання письмових пояснень щодо позову, яке їй було роз`яснено ухвалою від 29.06.2021 не скористався, в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. V. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 29.06.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 21.07.2021, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Інфінанс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., в залученні Більмацького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до участі у справі в якості третьої особи відмовлено. Ухвалою від 29.06.2021 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 9321 від 23.02.2021. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників. VІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 23.02.2018 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0955617466 (далі договір), відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» зобов`язалося надати в користування на умовах цього договору, а також згідно правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а [PERSON] зобов`язався отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами. Відповідно до п. 1.2. кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення не пізніше 2021. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов договору, додатку до договору та Правил. 23.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 9321, яким запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром Маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 250121ФК від 25.01.2021, якому в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 25/01/21 від 25.01.2021, якому в свою чергу ТОВ «Інфінанс» на підставі договору факторингу №26032019 від 26.03.2019 відступлено право вимоги за кредитним договором № 0955617466 від 17.02.2018, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.03.2019 по 23.02.2021 включно. Сума заборгованості складає: 2000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5320 - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією. Плата за вчинення виконавчого напису становить 50 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 7370 грн. Постановою державного виконавця Більмацького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Солтис К.І. від 11.06.2021 відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису №9321 виданого 23.02.2021. VІІ. Норми права, які застосував суд Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 ЗУ «Про нотаріат) Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат»). Відповідно до статті 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Стаття 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. VIІІ. Оцінка суду Позивач зазначаючи, що виконавчий напис щодо стягнення з нього заборгованості вчинено з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ЗУ «Про нотаріат»звернувся до суду з цим позовом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц та у постанові від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. З вищезазначеного випливає, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Документи, які підтверджують безспірність заборгованості, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період. З матеріалів справи не вбачається наявності у ТОВ «Фінпром Маркет» права на стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 0955617466 від 17.02.2018, про який зазначено в оскаржуваному виконавчому написі, оскільки ні відповідачем ні нотаріусом не надано вказаного договору, натомість відповідачем надано суду копію договору з таким же номером, але від 23.02.2018. Також відповідачем і нотаріусом не надано договорів, про перехід права вимоги до ТОВ «Фінпром Маркет» за договором №0955617466 від 17.02.2018, який укладено між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . У виконавчому написі зазначено, що при його вчиненні нотаріус керувався ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 23.02.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі № 826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався нотаріально посвідчених договорів. До суду документів на підставі яких вчинено оскаржуваний виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., ТОВ «Фінпром Маркет» не подано. З наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. В зв`язку з вищезазначеними обставинами у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінпром Маркет» зазначений у виконавчому написі є безспірним. ІХ. Висновок суду Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 2, 3 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Судом не встановлено тих обставин, що позивач має безспірні зобов`язання перед відповідачем, або відповідач має право безспірної вимоги до позивача за кредитним договором № 0955617466 від 17.03.2019 укладеним між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Х. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 454 грн в рахунок відшкодування судового збору сплаченого за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved