Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

[PERSON] 12.08.2014 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій вказує, що він у період з 01 вересня 1974 року по 19 червня 1976 року навчався в м. Миколаїв в професійно-технічному училищі № 12, де здобув професію судового електромонтажника. Після закінчення навчального закладу 19 червня 1976 року на його ім'я було видано атестат № 3443, де анкетні дані були записані російською мовою - «[PERSON]», хоча вірне написання його прізвища російською мовою - «[PERSON]», як зазначено в його свідоцтві про народження та паспорті. З метою усунення розбіжностей заявник поштою звернувся до директора ПТУ № 12 м. Миколаєва, але йому надійшло повідомлення про відсутність даного навчального закладу. Дана помилка у розбіжності написання прізвища виявилась в травні 2014 року, коли заявник продав документи в УПФУ в Талалаївському районі для перевірки призначення пенсії, і не дає йому можливості отримувати пенсійні виплати за вислугу років. Тому заявник [PERSON] просить суд встановити факт, що атестат № 3443 від 19 червня 1976 року, виданий «[PERSON]» належить йому - [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав і просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - УПФУ в Талалаївському районі П’янова О.М. не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON], поскільки невідповідність у написанні прізвища не дає йому можливості підтвердити свій загальний трудовий стаж для отримання пенсії. Суд, заслухавши сторони, свідка, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO], і його прізвище російською мовою зазначено як «[PERSON]» (а.с.10). Згідно копії паспорта серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] і його прізвище російською мовою зазначено як «[PERSON]» (а.с.4 зв.). Згідно копії атестата № 343 від 19 червня 1976 року, виданого Миколаївським міським професійно - технічним училищем № 12, [PERSON] закінчив дане училище по спеціальності електромонтажник судовий, його прізвище в даному атестаті російською мовою зазначено як «[PERSON]» (а.с.8). На поштовому конверті, в якому [PERSON] направляв листа з адресою ПТУ - 12 в м. Миколаїв, зазначено, що даного навчального закладу немає (а.с.6). Той факт, що [PERSON] два роки після закінчення 8 класу навчався в Миколаївському ПТУ № 12, підтвердив в судовому засіданні і свідок [PERSON] Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я чи по-батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження чи паспорті. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суди в порядку окремого провадження розглядають справи по встановлення фактів, якщо, зокрема, заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. При розгляді справ даної категорії суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В ході судового розгляду було встановлено, що атестат № 3443, виданий на ім'я [PERSON] (російською мовою) належить заявнику [PERSON], професійно-технічне училище, в якому навчався в 1974-1976 роках заявник [PERSON], на даний час вже не існує, отже неможливо внести виправлення в атестат, і у заявника [PERSON] немає можливості іншим шляхом встановити належність йому атестату № 3443. Встановлення даного факту дасть можливість заявнику належним чином підтвердити свій стаж та отримати в подальшому пенсію в належному розмірі. За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду було встановлено факт, що [PERSON] навчався в ПТУ № 12 м. Миколаєва, даного навчального закладу на даний час вже немає, враховуючи визнання заяви заінтересованою особою, суд вважає за можливе заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved