Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказували, що 18 березня 2014 року у світлу пору доби на автодорозі Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка від с. Бродщина в напрямку с. Красне Кобеляцького району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «ЗАЗ TF699Р», д.р.н. ВІ 5219 АН, під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «ВАЗ-2101», д.р.н. 52191 СК, під керуванням водія [PERSON]. Внаслідок ДТП, зіткнення зазначених транспортних засобів водій автомобіля [NUMBER], [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер, а пасажир цього транспортного засобу [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. В результаті отриманого в ДТП ушкодження здоровя [PERSON] зазнала стійкої втрати працездатності. 15 жовтня 2014 року рішенням Миргородської міжрайонної МСЕК потерпілій [PERSON] було встановлено другу групу інвалідності. В наслідок ДТП автомобіль [NUMBER], який є спільним майном, подружжям загиблого [PERSON] та позивачки [PERSON] отримав механічні пошкоджень і є не придатним для подальшого використання (фактично знищений), що відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, свідчить про завдання позивачці [PERSON], шкоди, у тому числі моральної повязаної з пошкодженням (знищенням) вказаного транспортного засобу. ДТП сталася внаслідок недотримання водієм [PERSON], вимог п. 10.1, 14.2 (в) Правил дорожнього руху України що встановлено вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 червня 2014 року тобто з вини водія [PERSON] загинув [PERSON], який є рідною людиною для позивачів: для позивачів [PERSON] та [PERSON] - рідним сином; для [PERSON] - чоловіком; для [PERSON] - рідним батьком. Позивачам смертю їх сина, чоловіка та батька завдано, великих моральних страждань, розмір якого не можливо визначити в грошовому еквіваленті, з урахуванням того, що позивачі в особі загиблого втратили годувальника, так як батьки загиблого ([PERSON] та [PERSON]Ф.) являються пенсіонерами по віку, а мати [PERSON], є учасником бойових дій та є інвалідом ІІ-ої групи. Дочка загиблого [PERSON] є дитиною, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи. Дружина загиблого [PERSON] як вже було вище зазначено, в наслідок цієї ДТП стала інвалідом 2 групи і втратила можливість продовження нормальної трудової діяльності та матеріально забезпечувати себе та родину. При цьому, заподіяння внаслідок цієї ДТП значних ушкоджень здоровю потерпілої [PERSON], обумовило понесення нею у значному розмірі витрат на лікування, чим, у свою чергу, було заподіяно їй значної моральної шкоди. До звернення до суду винною особою відповідачем [PERSON] було частково відшкодовано позивачам заподіяну майнову шкоду, зокрема оплачено лікування [PERSON] у розмірі 26\~000,00 грн.; вартість надмогильного памятника - 7\~000,00 грн.; 40\~000,00 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної майну (транспортному засобу «ВАЗ-2101», д.н. [NUMBER]). допомогу на поховання загиблого [PERSON] у розмірі 6\~000,00 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП знаходилась під страховим захистом ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» (надалі «Страховик») за полісом № АС/8173109 яким забезпеченим транспортним засобом визначено автомобіль [NUMBER]. Даним страховим полісом посвідчено укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між власником вищезазначеного транспортного засобу з вказаним Страховиком на умовах, встановлених спеціальним Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 липня 2004 року № 1961-ІV (надалі Закон України № 1961-ІV»). На звернення позивачів з заявами про виплату страхового відшкодування Страховик відмовив в звязку з цим вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав, відповідно до положень п. 27.2 та п. 27.3 ст. 27 Закону України № 1961-ІV та з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання страхового випадку (1218,00 грн.), відповідно до ст. ст. 22, 23, 26-1 ,36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просили стягнути з [PERSON] Акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» на користь [PERSON]: - 21\~924,00 грн.( 1218,00 грн. х 18 = 21\~924,00 грн.)у рахунок страхового відшкодування шкоди, повязана із стійкою втратою працездатності, застосувавши до цієї суми страхової виплати індекс інфляції за весь час прострочення, а також три % річних від простроченої суми; -10 962,00 грн. у рахунок страхового відшкодування, повязаної з втратою годувальника, застосувавши до цієї суми страхової виплати індекс інфляції за весь час прострочення, а також три % річних від простроченої суми; -3 654,00 грн. у рахунок страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого [PERSON] застосувавши до цієї суми страхової виплати індекс інфляції за весь час прострочення, а також три % річних від простроченої суми; -1\~232,00 грн. у рахунок страхового відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, застосувавши до цієї суми страхової виплати індекс інфляції за весь час прострочення, а також три % річних від простроченої суми; На користь [PERSON]: -10 962,00 грн. у рахунок страхового відшкодування, повязаної з втратою годувальника, застосувавши до цієї суми страхової виплати індекс інфляції за весь час прострочення, а також три % річних від простроченої суми; -3 654,00 грн. у рахунок страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого [PERSON], застосувавши до цієї суми страхової виплати індекс інфляції за весь час прострочення, а також три % річних від простроченої суми; на користь [PERSON]: -10 962,00 грн. у рахунок страхового відшкодування, повязаної з втратою годувальника, застосувавши до цієї суми страхової виплати індекс інфляції за весь час прострочення, а також три % річних від простроченої суми; -3 654,00 грн. у рахунок страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого [PERSON], застосувавши до цієї суми страхової виплати індекс інфляції за весь час прострочення, а також три % річних від простроченої суми; на користь [PERSON]: -10 962,00 грн. у рахунок страхового відшкодування, повязаної з втратою годувальника, застосувавши до цієї суми страхової виплати індекс інфляції за весь час прострочення, а також три % річних від простроченої суми; -3 654,00 грн. у рахунок страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого [PERSON], застосувавши до цієї суми страхової виплати індекс інфляції за весь час прострочення, а також три % річних від простроченої суми; Стягнути з винної особи, водія [PERSON] на користь [PERSON] Яківни:23 768,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя -96 346,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого [PERSON] -5 000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням майна; на користь [PERSON] 96 346,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого [PERSON]; на користь [PERSON] 96346,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого [PERSON]; на користь [PERSON] 96 346,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого [PERSON] В ході судового розгляду в звязку з добровільним задоволенням позовних вимог відповідачем [PERSON] судом прийнята відмова від позову всіх позивачів і ухвалою суду від 25.02.2016 року закрито провадження в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.112-113). В ході судового розгляду в звязку з проведенням виплат Страховиком позивачі змінювали та доповнювали позовні вимоги (а.с.182-183,199-201, 205-210). В звязку з добровільним задоволенням позовних вимог відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» судом прийнята відмова від позову позивачів [PERSON], [PERSON] і ухвалою суду від 10.05.2016 року закрито провадження в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди та страхового відшкодування повязаного з втратою годувальника з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми в звязку зі смертю [PERSON] з [PERSON] акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» на користь [PERSON] та [PERSON] (а.с.217-218). 25.05.2016 року [PERSON] повторно уточнила позовні вимоги, які підтримала в судовому засіданні та просила стягнути з [PERSON] Акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» на її користь 1\~514,95 грн. у рахунок страхового відшкодування моральної шкоди, за шкоду завдану ушкодженням здоровя і моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого [PERSON], з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення; 43,07 грн. у рахунок 3 % річних від простроченої суми; 22\~297,10 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування. З урахуванням здійсненого 23 березня 2016 року Страховиком на користь [PERSON] відшкодування шкоди, повязаної із стійкою втратою працездатності [PERSON] на підставі п. 26.2 ст. 26 Закону України № 1961-IV в розмірі 21\~924,00 грн. та 1\~096,20 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням її здоровю на підставі ст. 26-1 Закону України № 1961-IV та з урахуванням здійсненої 21 квітня 2016 року Страховиком виплати на користь [PERSON] 14\~616,00 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого [PERSON] (за втрату годувальника) на підставі п. 27.2 ст. 27 Закону України № 1961-IV, 3\~654,00 грн. моральної шкоди, заподіяної смертю чоловіка - [PERSON] на підставі п. 27.3 ст. 27 Закону України № 1961-IV та 19 квітня 2016 року 136,01 грн. на відшкодування моральної шкоди за ушкодження здоровя. При цьому вказувала, що не погоджуються з розміром сплаченого відповідачем на її користь страхового відшкодування, оскільки Страховиком не було своєчасно 03.03.2015 року виплачено страхове відшкодування, тому виходячи із практики Верховного Суду України підлягають нарахуванню та стягненню інфляційні втрати та три проценти річних та при визначення розміру страхового відшкодування в тому числі і моральної шкоди безпідставно не взята сума 24644грн. 20 копійок яка була сплачена заподіювачем шкоди [PERSON] 23.06.2016 року в звязку з добровільним задоволенням позовних вимог відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» судом прийнята відмова від позову позивача [PERSON], і ухвалою суду від 23.06.2016 року закрито провадження в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди та страхового відшкодування повязаного з втратою годувальника в звязку зі смертю [PERSON] з [PERSON] акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» на користь [PERSON] (а.с.231-232 ). Відповідач представник [PERSON] акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» в судове засідання не зявився про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 228). В раніше направлених на адресу суду заперечення погоджувався з вимогами позивачів, в тому числі і [PERSON],про стягнення страхового відшкодування повязаного із стійкою втратою працездатності, в звязку з втратою годувальника утриманцям, моральну шкоду внаслідок смерті, моральну шкоду внаслідок ушкодження здоровя та розміром страхового відшкодування який підлягає стягненню. Однак заперечував проти застосування положень ст.. 625 ЦК України, оскільки відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки є відповідальністю а не грошовим зобовязанням, яке виникає з договірних зобовязань та проти стягнення пені, оскільки позивачі не просили в поданих страховику заявах про сплату вищевказаних виплат(а.с.83-85). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши всі докази в сукупності суд вважає, що уточнені позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню виходячи з наступного. Вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 червня 2014 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України(а.с.24-26). В результаті скоєння злочину водій та власник автомобіля [NUMBER], [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер, що підтверджується довідкою про причину смерті, свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ ІХС 3169357 (а.с.12,13), а автомобіль [NUMBER], який є спільним майном, подружжям загиблого [PERSON] та позивачки [PERSON] отримав механічні пошкоджень і є не придатним для подальшого використання (фактично знищений). Пасажир цього транспортного засобу позивач [PERSON], дружина [PERSON] відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.15) отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості і 15 жовтня 2014 року рішенням Миргородської міжрайонної МСЕК потерпілій [PERSON] встановлено другу групу інвалідності згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААА №194960 (а.с.16,22). Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП знаходилась під страховим захистом ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» за полісом № АС/8173109, яким забезпеченим транспортним засобом визначено автомобіль [NUMBER]. Даним страховим полісом посвідчено укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової власників наземних транспортних засобів між власником вищезазначеного транспортного засобу з вказаним Страховиком на умовах, встановлених спеціальним Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 липня 2004 року № 1961-ІV (а.с.127). 03.12.2014 року позивач [PERSON] звернулися до відповідача про виплату страхових виплат (а.с.131). Відповідач, страховик [PERSON] акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» відмовив [PERSON] у виплаті страхового відшкодування підтвердивши у своїй відмові документальне підтвердження позивачем витрат на лікування в розмірі 24\~644грн. 20 коп.(а.с.29). Розмір витрат на лікування понесених [PERSON] не заперечувався відповідачем в судовому засіданні. Після звернення до суду позивача 23 березня 2016 року Страховиком було здійснено виплату [PERSON] 21\~924,00 грн. у рахунок відшкодування шкоди, повязаної із стійкою втратою працездатності [PERSON] на підставі п. 26.2 ст. 26 Закону України № 1961-IV та 1\~096,20 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням її здоровю на підставі ст. 26-1 Закону України № 1961-IV з урахуванням розміру страхового відшкодування за стійку втрату працездатності (21\~924,00 грн. х 5%) = 1\~096,20 грн 21 квітня 2016 року відповідачем було здійснено виплату [PERSON] 14\~616,00 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого [PERSON] (за втрату годувальника) на підставі п. 27.2 ст. 27 Закону України № 1961-IV, 3\~654,00 грн. моральної шкоди, заподіяної смертю чоловіка - [PERSON] на підставі п. 27.3 ст. 27 Закону України № 1961-IV та 19 квітня 2016 року 136,01 грн. на відшкодування моральної шкоди за ушкодження здоровя у порядку ст. 26-1 Закону України № 1961-IV,що підтвердила в судовому засіданні позивач. Разом з тим суд не погоджуються з розміром сплаченого відповідачем на користь [PERSON]. Т. Я. страхового відшкодування моральної шкоди за шкоду, заподіяну її здоровю. виходячи з наступного. Згідно вимог п. 22.1 ст. 22 Закону України № 1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи». Згідно ст. 23 цього Закону шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: -шкода, повязана з лікуванням потерпілого; -шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; -шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим; -моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; -шкода, повязана із смертю потерпілого». Згідно ст. 26-1 цього Закону «Страховиком… відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю». Тому, виходячи з обставин справи та вищенаведених умов страхування, до розрахунку розміру страхового відшкодування моральної шкоди за шкоду, заподіяну здоровю [PERSON], має прийматися саме загальний розмір страхового відшкодування, що підлягав до виплати за шкоду, заподіяну здоровю [PERSON]Я - 46\~568,20 грн. , а не лише 21\~924,00 грн. страхового відшкодування шкоди, повязаної із стійкою втратою працездатності [PERSON] Загальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю [PERSON], складає 46\~568,20 грн. з розрахунку: 24\~644,20 грн + 21\~924,00 грн.= 46\~568,20 грн., де: -24\~644,20 грн. загальна сума витрат [PERSON] з лікування, відповідно наданих вказаним позивачем (потерпілою особою) документів, яка підлягала страховому відшкодуванню відповідно положень п. 24.1 ст. 24 Закону України № 1961-IV, розмір якої було особисто визнано відповідачем і яку було відшкодовано потерпілій особі (позивачу [PERSON]Я.) завдавачем шкоди (винною особою,страхувальником [PERSON]П.); -21\~924,00 грн. розмір страхового відшкодування шкоди, повязаної із стійкою втратою працездатності потерпілою [PERSON], який на цей час відшкодований вказаним Страховиком (відповідачем) відповідно до положень п. 26.2 ст. 26 Закону України № 1961-IV. У такому випадку, з урахуванням положень ст. 26-1 Закону України № 1961-IV, загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, яке має одержати [PERSON] за шкоду, заподіяну її здоровю, складає: 2\~328,41 грн. з розрахунку: 46\~568,20 грн. х 5% = 2\~328,41 грн.: 24\~644,20 грн. х 5% = 1\~232,21 грн.; 21\~924,00 грн. х 5% = 1\~096,20 грн.;1\~232,21 грн. + 1\~096,20 грн. = 2\~328,41 грн. Суд вважає, що відповідач, посилаючись на положення ч. 2* п. 36.4 ст. 36 Закону України № 1961-IV, безпідставно обмежився у розрахунку розміру такого відшкодування моральної шкоди лише розміром страхового відшкодування шкоди, повязаної із стійкою втратою працездатності потерпілою [PERSON] (21\~924,00 грн.), та залишив поза своєю увагою 24\~644,20 грн. загальної суми витрат [PERSON] з лікування, яка підлягала страховому відшкодуванню, відповідно положень п. 24.1 ст. 24 Закону України № 1961-IV, але сплачена була завдавачем шкоди (винною особою/страхувальником [PERSON]П.). Згідно ч. 2 п. 36.4 ст. 36 Закону України № 1961-IV, страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована..., за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика… У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20 січня 2016 року,розяснено, особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності». У подальшому, відповідач своїм додатковим рішенням від 20 квітня 2016 року привязав доплату 136,01 грн. до 1\~096,20 грн., сплачених на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди за стійку втрату працездатності - ІІ групу інвалідності з урахуванням суми такого відшкодування (1218,00 грн. х 18 = 21\~924,00 грн. х 5% = 1\~096,20 грн.), до розміру моральної шкоди, яку [PERSON] має одержати від відповідача у відшкодування моральної шкоди з урахуванням витрат на лікування (24\~644,20 грн. х 5% = 1\~232,21 грн.). Отже залишається невідшкодованим 1\~096,20 грн. моральної шкоди, яку відповідач повинен сплатити на користь [PERSON] з урахуванням суми витрат на її лікування (24\~644,20 грн. х 5% = 1\~232,21 грн. 136,01 грн. = 1\~096,20 грн.). При цьому, з урахуванням вищевикладених обставин та положень п. 36.2 ст. 36 Закону України № 1961-IV термін прострочення відповідачем виплати 37\~772,00 грн(21924грн.+10962грн.+3654грн.+1232грн). страхового відшкодування на користь [PERSON], складає 395 днів (на день виплати) з розрахунку: - 03.12.2014 року + 90 днів = 03 березня 2015 року (останній день для здійснення відповідачем страхового відшкодування); - 04 березня 2015 року 23 березня 2016 року (дата часткової виплати страхового відшкодування) = 395 днів (термін прострочення відповідачем виплати 37\~772,00 грн. страхового відшкодування). З урахуванням вищевикладених обставин та відповідно до вимог ст. 992 ЦК України, приписів п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1196 року № 85/96-ВР та положень п. 36.5 ст. 36 Закону України № 1961-IV, а також виходячи з підрахунку загального розміру страхової виплати (страхового відшкодування) 37\~772,00 грн., який станом на 03 березня 2015 року мала право одержати [PERSON] (і не було відшкодовано), розмір пені, який належить до сплати відповідачем (стягнення з відповідача) на користь цієї позивачці за 395 днів прострочення виплати зазначеної суми страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня, складає: 21\~661,46 грн. з розрахунку: -37\~772,00 грн. : 365 днів х 177 днів х 0,60 = 10\~990,10 грн. (з 04.03.2015 року по 27.08.2015 року); -37\~772,00 грн. : 365 днів х 28 днів х 0,54 = 1\~564,69 грн. (з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року); -37\~772,00 грн. : 365 днів х 200 днів х 0,44 = 9\~106,67 грн. (з 25.09.2015 року по 23.03.2016 року). 10\~990,10 грн. + 1\~564,69 грн. + 9\~106,67 грн. = 21\~661,46 грн. Враховуючи, що після часткової виплати страхового відшкодування 23 березня 2016 року станом на 19 квітня 2016 року (дату чергової сплати частини відшкодування) залишалося не сплаченим на користь [PERSON] 15\~848,21 грн. страхового відшкодування, розмір пені за цей період 27 днів прострочення (з 24.03.2016 року по 19.04.2016 року) складає: 515,83 грн. з розрахунку: 15\~848,21 грн. : 365 днів х 27 днів х 0,44 = 515,83,30 грн. Після часткової виплати страхового відшкодування 19 квітня 2016 року станом на 23 квітня 2016 року (дату чергової сплати частини відшкодування) залишалося не сплаченим на користь [PERSON] 15\~712,20 грн. страхового відшкодування (15\~848,21 грн. 136,01 грн. = 15\~712,20 грн.), розмір пені за цей період 2 дні прострочення (з 20.04.2016 року по 22.04.2016 року) складає: 37,88 грн. з розрахунку: 15 712,20 грн. : 365 днів х 2 дні х 0,44 = 37,88 грн. Після часткової виплати страхового відшкодування 23 квітня 2016 року станом на 23 червня 2016 року (дату чергового розгляду справи) залишається не сплаченим на користь [PERSON] 1\~096,20 грн. страхового відшкодування, розмір пені за цей період 62 дні прострочення (з 23.04.2016 року по 23.06.2016 року) складає: 81,93 грн. з розрахунку: 1\~096,20 грн. : 365 днів х 62 днів х 0,44 = 81,93 грн. Таким чином, загальний розмір пені, який підлягає до виплати (стягненню з відповідача) на користь [PERSON] складає: 22\~297,10 грн.( 21\~661,46 грн. + 515,83 грн. + 37,88 грн. + 81,93 грн.). У звязку з неправомірною відмовою у виплаті страхового відшкодування, а виходячи з цього - наявності певного терміну прострочення відповідачем виплати на користь позивачів страхового відшкодування, за позовом передбачалося стягнення з відповідача сум страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України та розяснень п. 21 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», а також пені, передбаченої п. 36.5 ст. 36 Закону України № 1961-ІV та відповідно ст. 611, ч. 1 ст. 625, ст. 992 ЦК України. Крім цього, відповідно до розяснень Верховного Суду України («Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування», розділ «Спори щодо здійснення страхових виплат третім особам, на користь яких укладено договір страхування») «договір страхування надає третій особі право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обовязків останнього». Відповідно до розяснень п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу страхувальника зобовязаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України)». Отже, з виходячи з вищенаведених розяснень Верхового Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки [PERSON] згідно положень ч. 2 ст. 625 ЦК України та стягнення на її користь з відповідача несплаченої на дату розгляду справи суми страхової виплати (страхового відшкодування) з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми). Страхова виплата з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення складає: 1\~514,95 грн. з розрахунку: 1\~096,20 грн. (загальний розмір несплаченої суми страхової виплати (страхового відшкодування) х 138,2 (індекс інфляції за 2015 рік - 138,2%): 100 = 1\~514,95 грн. Розмір 3% річних від простроченої суми страхової виплати складає: 43,07 грн. з розрахунку: за 2015 рік = 1\~096,20 грн. заборгованості х 3 х 303 днів прострочення у 2015 році: 365 : 100 = 27,30 грн.; за 2016 рік = 1\~096,20 грн. заборгованості х 3 х 175 день прострочення за 2016 році: 365 : 100 = 15,77 грн. Виходячи з вищевикладеного суд вважає вимоги позивача ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. Заперечення відповідача в частині невизнання позову не можуть бути взяті до уваги судом, виходячи з обґрунтування підстав задоволення позову. Судові витрати (судовий збір), від сплати якого була звільнена позивач підлягають стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України в сумі 767 грн. 34 коп. (23855х100/37772=63%;1218х63%/100=767,34 грн.)

Outcome: approved