Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє його представник адвокат [PERSON], звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 13 березня 2016 року у м. Мелітополі Запорізької області є його дружиною, а також встановити факт, що договір купівлі-продажу 29/50 частин житлового будинку по вул. Ломоносова, 304 у м. Мелітополі Запорізької області, укладений 24.05.1974 року, належать [PERSON], яка померла 13 березня 2016 року. Заява мотивована тим, що 13.03.2016 року померла дружина заявника [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 29/50 частин житлового будинку по вул. Ломоносова, 304 у м. Мелітополі Запорізької області та право користування земельною ділянкою за вказаною адресою. Діти заявника [PERSON] та [PERSON] не бажають приймати спадщину після смерті матері, жодних заяв до нотаріальної контори вони не подавали. Однак коли заявник звернувся до нотаріальної контори з бажанням прийняти спадщину після смерті дружини, виявилося, що у численних документах, оформлених на ім'я дружини, були допущені помилки у написанні її та його прізвищ, на що ні сам заявник, ні його дружина не звертали уваги. Зокрема, відповідно до паспорту громадянина України, прізвище заявника зазначено «Силєнок», а у свідоцтві про шлюб «Сілєнок», як і прізвище його дружини. У подальшому у свідоцтві про смерть прізвище дружини заявника зазначено як «Сілєнок». У правовстановлюючих документах на частку житлового будинку дружина заявника зазначена за прізвищем «Сіленок», у звязку з чим виникають складнощі у встановленні належності житлового будинку саме померлій дружині заявника та отриманні свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання заявник не зявився, але від його представника адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з наданою до матеріалів справи копією свідоцтва про шлюб, 25.05.1967 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.8). У паспорті громадянина України прізвище заявника зазначено «Силєнок», дата народження 30 травня 1942 року, що також підтверджується доданою до матеріалів справи копією паспорта заявника (а.с.7). Крім того, на 10-й сторінці паспорта заявника вказано, що 25.05.1967 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], що, згідно з наданим свідоцтвом про шлюб, є дошлюбним прізвищем його дружини. Відповідно до довідки голови квартального комітету від 16.01.2019 року, [PERSON], [INFO], разом з його дружиною [PERSON], яка померла 13 березня 2016 року, постійно проживали за адресою: [INFO], починаючи з грудня 2010 року по дату смерті [PERSON] Після смерті дружини [PERSON] продовжив проживати у вказаному будинку (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 29/50 частин житлового будинку по вул. Ломоносова, 304 у м. Мелітополі Запорізької області та право користування земельною ділянкою за вказаною адресою (а.с.10-15). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Однак у договорі купівлі-продажу 29/50 частин житлового будинку по вул. Ломоносова, 304 у м. Мелітополі Запорізької області, укладеному 24.05.1974 року, у прізвищі дружини заявника також допущено помилку та її прізвище записано як «Сіленок». У звязку з тим, що у правовстановлюючих документах на частку житлового будинку допущено помилку при зазначенні прізвища дружини заявника заявник не може оформити спадщину після її смерті. Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспортів. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного суду України щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документі, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що у судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає вимоги заявника цілком законними та обґрунтованими, відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved