overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] 15 січня 2014 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивач вказала, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 15.03.2003 року. В шлюбі мають двох дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На даний момент шлюбні відносини припинені. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочок розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів до досягнення дітьми повноліття. Позивач в засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в засідання не з'явився, надав заяву про згоду з позовом та розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.183 СК України частка доходу батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 15.03.2003 року в Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. В шлюбі сторони мають двох дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На даний момент шлюбні відносини між сторонами припинені, діти проживають з матір'ю. Відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. За таких обставин позов підлягає задоволенню, при цьому аліменти підлягають стягненню з 15.01.2014 року в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів відповідача .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] 15 січня 2014 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини всіх його доходів щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання позивач подала письмову заяву у якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання подав письмову заяву у якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. Просив розглянути справу без його участі. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому прийняте судом. Суд оголосивши заяви сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач своїх заперечень проти розміру аліментів визначеного позивачем не надав. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають повному задоволенню. Судові витрати у справі підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] 15 січня 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 25 липня 1997 року, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю [PERSON]. Шлюбно-сімейні відносини припинили в 2011 році у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, проживають окремо. Просив суд розірвати шлюб, визначити місце проживання дитини з відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що з відповідачем вони не підтримують шлюбні відносини з лютого 2011 року, проживають окремо та він має іншу сім'ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 липня 1997 року в Пришибській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 6, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З лютого 2011 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного, проживають окремо, позивач має іншу сім'ю і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, визначити місце проживання дитини з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~[PERSON] 15 січня 2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов неможливістю відновлення сімї з відповідачем, причиною чому є непорозуміння та суперечки між ними. Позивач в судове засідання не зявилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надіслав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 липня 2018 року між сторонами Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-БП № 134317, актовий запис № 131 (а.с. 3). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач заперечень проти позову не надіслав, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] 15 травня 2014 р. звернувся до Кіровського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання зареєстрованого ними 31 січня 1987 р. шлюбу за тими підставами, що їх сімейні відношення припинені з січня 2014 року через недосягнення порозуміння з багатьох питань родинного життя, що стало підставою виникнення суперечок, під час яких відповідачка постійно кривдить його, що є для нього принизливим. За таких обставин, як вказував позивач, їх подальше спільне життя, примирення та збереження шлюбу стало неможливим, оскільки хоча вони живуть і в одній квартирі, проте нарізно, спільного господарства не ведуть. Відповідачка не погоджується на розірвання шлюбу через органи РАГСу, хоча обидва їх дітей вже досягли повноліття, в зв'язку з чим він вимушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, пояснив суду, що шлюб з відповідачкою розпався остаточно в січні 2014 р., оскільки йому стало відомо, що вона потай від нього збирає гроші, вирішує інші сімейні питання, не порадившись з ним, підвищує на нього голос. Вважає примирення не можливим, оскільки їх сім'я розпалася та її збереження неможливе. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні повністю визнала позов про розірвання шлюбу, пояснила, що їх з чоловіком шлюб взагалі був невдалим, оскільки чоловік часто зловживає спиртними напоями та навіть б'є її, в зв'язку з чим вона навіть неодноразово зверталася до правоохоронних органів. Вони вже одного разу намагалися розірвати шлюб, але потім продовжили його заради дітей, хоча це не дало позитивного ефекту. Фактично вони остаточно припинили подружнє життя з липня 2013 р. і вона також вважає примирення та збереження шлюбу неможливим. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 31 січня 1987 р., їх подружні стосунки припинені з липня 2013 р. через недосягнення порозуміння з багатьох питань родинного життя. Сторони не підтримують сімейно - подружні відношення тривалий час з липня 2013 року, проживають хоча і в одній квартирі, проте нарізно, спільного господарства не ведуть, сторони наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення та відновлення подружніх стосунків неможливим, відповідачка позов визнала. Подружжя припинило шлюбні стосунки з липня 2013 року , їх єдиної родини не існує. З огляду на те, що відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а сторони не бажають продовжувати шлюбні відносини та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що родина сторін розпалася, з чим погодилася відповідачка. За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження сім'ї [PERSON] є неможливим, надання строку для примирення недоцільне, оскільки стосунки, що склалися між сторонами, суперечать інтересам сторін, свідчать про втрату подружжям тих почуттів, які є визначальними при утворенні сім'ї. На думку суду, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення та є підставою для розірвання шлюбу відповідно до ст.112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] 15 травня 2014 р. звернулася до суду з указаною заявою, у якій просить установити той факт, що вона постійно проживала з [PERSON], яка померла [INFO] р., на протязі 5 років до дня її смерті. Установлення даного факту їй необхідне для вирішення питання про прийняття спадщини після смерті останньої. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник доводи заяви підтримали. Від Охтирської міської державної нотаріальної контори та Охтирської міської ради надійшли листи у яких зазначено про відсутність заперечень із приводу заявлених вимог та зазначене прохання провести розгляд справи без участі представників. Суд, заслухавши покази свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON], померла [INFO] р., що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 4) Факт проживання заявниці разом із померлою у [ADDRESS] починаючи із 2009 р. по 2014 р. підтверджується довідкою виданою Виконавчим комітетом Охтирської міської ради (а.с. 5) [PERSON] за життя належало домоволодіння по [ADDRESS]. [PERSON] за життя заповітів не складала, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після її смерті ніхто не звертався. Допитані як свідки заявниця [PERSON], а також [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо, показали, що заявниця дійсно починаючи із 2009 р. по 2014 р. проживала у [ADDRESS], разом із померлою матір'ю [PERSON] до дня її смерті та постійно доглядала за нею. У суду немає підстав ставити під сумнів покази даних свідків, таких доказів суду не надано. Установлення факту постійного проживання має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволяє їй у подальшому реалізувати своє право на спадкування після смерті [PERSON] Таким чином, зібрані в справі докази та їх, належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання з померлою, що передбачено ч. 2 ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] 15 травня 2014 року пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 жовтня 2000 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків і тому вони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Під час судового розгляду [PERSON] позовні вимоги підтримала. [PERSON] позов визнав з підстав, наведених позивачем. Суд дійшов до висновку, про прийняття визнання відповідачем позову, так як воно не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про одруження та свідоцтва про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 2000 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а.с. 3, 4). [PERSON] та [PERSON] визнали, що вони у квітні 2014 року припинили подружні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть і не мають наміру відновлювати шлюбні відносин. При таких обставинах суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, примирення між ними не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] 15 травня 2015 року звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 05 лютого 2013 року вона вступила в шлюб з відповідачем по справі. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 19 березня 2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Позивач зазначає, що на даний час донька проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Батько дитини не надає матеріальної допомоги для утримання їхньої дитини. Відповідач виїздив тимчасово з місця їхнього проживання та не бажає надавати матеріальну допомогу дитині в добровільному порядку, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання на розгляд справи позивач не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.17), відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. В разі неявки відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, в судове засідання на розгляд справи не з'явився, причину неявки не повідомив, хоча сповіщався належним чином про день, час та місце розгляду справи відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.12,16). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, неявку відповідача та вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачений ст. 184 цього кодексу. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який заочним рішенням Ананьївського районного суду від 19 березня 2015 року розірвано(а.с.3). Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.5), яка проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні, про що свідчить довідка Ананьївської міської ради Одеської області №965 від 08 травня 2015(а.с.6).При таких обставинах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визначення аліментів на користь позивача на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно. Вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд вважає за необхідне їх покласти на відповідача з урахуванням положень ст.88 КПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] 15 травня 2017р. звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 1000 доларів США. боргу за договором позики, що еквівалентно 26455,8 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 08.07.2013р. [PERSON] позичив у нього у борг, вказану суму на строк до 08.09.2015р., однак борг не повернув. Представник позивача звернувсь до суду з заявою про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, слухати справу без його участі та надав оригінал розписки від 08.07.2013р. Відповідач [PERSON] звернувсь до суду з заявою про те, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як встановлено в судовому засіданні, 08.07.2013р. [PERSON] позичив у [PERSON] у борг 1000 доларів США на строк до 08.09.2015р., що становить 26455,8 грн., однак борг не повернув. Дані обставини підтверджуються письмовою розпискою, написаною власноручно відповідачем [PERSON] та наданою суду позивачем [PERSON] та визнаються відповідачем. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 26455,8 гривень заборгованості по борговій розписці від 08.07.2013р. та 640 грн. судових витрат відповідно до положень ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] 15 травня 2017 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2014 року. [INFO] народилась дитина - донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини та утримання дитини та на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу до досягнення донькою трьох років. В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/3 частини. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, крім допомоги інших доходів не має. Просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув, позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден платити аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу до досягнення донькою трьох років. Суд заслухавши позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2014 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно актового запису № 453 від 18 жовтня 2014 року батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 5 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п. 2 ст.. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В наступний час відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Позивачка знаходить у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, крім соціальної допомоги доходів не має. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що він не має іншіх неповнолітніх дітей та утриманців, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/3 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом та аліменти на дружину в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу до досягенння дитиною трьох років. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави треба стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., оскільки якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved