Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[INFO] помер батько позивачів [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, що знаходиться на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], однак із об'єктивних причин пропустили строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду. Позивачі у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, у якій просили справу слухати у їх відсутності (а.с. 45, 46). Представник відповідача - сільський голова Галайковецької сільської ради подав суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у його відсутності (а.с. 35). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] помер [INFO] у с. Галайківці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка, що розташована на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 16, 18). За даними Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46731343 від 11 лютого 2017 року (інформаційна довідка а.с. 43) [PERSON] заповіту по своїй смерті не залишав. Своє право спадкувати після смерті [PERSON] позивачі довели свідоцтвами про своє народження (а.с. 9, 13), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 14), довідками виконавчого комітету Галайковецької сільської ради № 340 від 19 квітня 2016 року та № 710 від 23 жовтня 2017 року (а.с. 16, 17) Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своїм роз'ясненням № 50 від 11 лютого 2017 року (а.с. 26) відмовив [PERSON] та [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як слідує із позовної заяви, позивачі пропустили встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки проживають на значній відстані від місця відкриття спадщини, обоє мають постійне місце працевлаштування (а.с. 19, 21-24, 25), що й стало підставою для пропуску строку. З оглянутої у судовому засіданні Спадкової справи № 31/2017(а.с. 40-43) слідує, що позивачі лише 11 лютого 2017 року звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 40-43). Суд вважає, що вказані позивачами причини пропуску строку звернення до нотаріуса є поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] та [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved