Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] 11.09.2015 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28.01.1998 р. розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком. Син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Син є студентом Вінницького соціально-економічного інституту Університету «Україна» із денною формою навчання по напрямку підготовки «Соціальна робота», на контрактній основі без отримання стипендії та без перебування на державному забезпеченні. Термін навчання з 01.09.2015 р. по 01.07.2019 р. За умовами договору вартість освітньої послуги становить 26000 грн. Нею було сплачено за навчання сина 1950 грн. Позивачка працює бібліотекарем ЗОШ №1та її доходи за березень-серпень 2015 р. становили 16055,25 грн., яких не вистачає для нормального проживання, харчування її та сина, а також оплати навчання. Кожного дня син їздить на навчання із м. Жмеринки до м. Вінниці. Їй самій важко утримувати сина, який потребує матеріальної підтримки з боку батька під час його навчання в навчальному закладі. Відповідач працює на залізниці та щомісяця отримує заробітну плату, а тому вважає, що відповідач має можливість утримувати сина під час його навчання. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частин усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення сином навчання - до 01.07.2019 р. В судове засідання сторони не зявились надали заяви в яких: позивачка позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі, що просить позивачка. Також сторони просять провести розгляд справи у їх відсутність. (а.с. 29, 30) Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що вони скористались своїми процесуальними правами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 2, 5, 8), їх шлюб розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 27.01.1998 р. (а.с. 9) В даний час син [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. (а.с. 10) і є студентом Вінницького соціально-економічного інституту Університету «Україна» з денною формою навчання на контрактній основі, без отримання стипендії, без перебування на державному утриманні. Термін навчання з 01.09.2015 р. по 01.07.2019 р., вартість освітньої послуги становить 26000 грн. (а.с. 11, 12) Позивачка працює бібліотекарем у ЗОШ №1, розмір доходу за період з 01.03.2015 р. по 31.08.2015 р. склав 16055,25 грн. (а.с. 13) 25.08.2015 р. позивачкою сплачено 1950,00 грн. за навчання сина. (а.с. 15) Відповідач [PERSON] працює на залізниці, де отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обовязків утримувати повнолітню дочку, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. В розясненнях, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.10 і 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, що визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги добрий стан здоров`я та скрутний матеріальний стан повнолітнього сина [PERSON], яка 29.05.2015 року досяг повноліття, є студентом, і потребує допомоги, так як він навчається на денній формі навчання, добрий стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, який працює та має стабільний заробіток, відсутність відомостей про наявність у нього інших утриманців, позивачка не має достатніх доходів на утримання сина, те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, і щодо розміру аліментів у виді ? частки його доходів, а отже може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину. Таким чином суд приходить до висновку про наявність сукупності юридичних фактів за яких виникає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, а тому розмір аліментів у виді 1/4 частки доходу відповідача щомісяця, що буде стягуватись на утримання сина [PERSON], буде обґрунтованою та законною. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у виді судового збору в сумі 487 грн. 20 коп. за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів слід стягнути з відповідача на користь держави. Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 182, 192, 199 200, 201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved