Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] 4 грудня 2013 року звернулася з позовом до суду до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 грудня 2013 року позов було залишено без руху, а позивачу запропоновано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки, з метою усунення яких 23 грудня 2013 року позивачем було подано позовну заяву з додатками. Позивач у своєму позові посилалася на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 18/100 частин домоволодіння [ADDRESS] Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері. Вона у встановлений законом строк звернулася до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну частину домоволодіння їй було відмовлено у зв'язку з тим, що спірна частина домоволодіння померлій належить на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30 жовтня 1970 року, але рішенням народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 11 квітня 1977 року ідеальні долі співвласників домоволодіння було змінено, і визначено, що [PERSON] належить 18/100 частин домоволодіння, але перереєстрація права власності в БТІ у встановленому порядку за життя [PERSON] проведена не була. Іншим шляхом, крім судового, на теперішній час отримати спадщину позивач не має можливості. Позивач у своєму позові просила визнати за собою право власності в порядку спадкування за законом на 18/100 частин домоволодіння [ADDRESS] яке складається в житловому будинку літ. Е-1 квартира № 4, підвалу літ. Е-1, сіней літ. е, огорожі № 5, в загальному користуванні огорожі № 2, 10, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. У своїй заяві до суду позивач справу просив розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила у задоволенні позову позивачу відмовити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, у своїх заявах до суду просили справу слухати за їх відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що матір'ю [PERSON], [INFO], була [PERSON]. (а.с. 7). 10 квітня 1987 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 8). На підставі свідоцтва про право на спадщину від 30 жовтня 1970 року, виданого Другою держнотконторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2907, [PERSON] належить 25/50 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 10). Право власності у встановленому порядку 13 листопада 1970 року було зареєстровано в ДМБТІ (а.с. 10 оберт). Рішенням народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 11 квітня 1977 року ідеальні долі співвласників домоволодіння було змінено, і визначено, що [PERSON] належить 18/100 частин домоволодіння, яке складається з житлового будинку Е-1 квартира № 4 (а.с. 11), але перереєстрація права власності в БТІ у встановленому порядку за життя [PERSON] проведена не була. [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина у тому числі на 18/100 частин домоволодіння [ADDRESS] Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачем протягом строку, визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України, було у встановленому порядку подано заяву про прийняття спадщини до Другої дніпропетровської держнотконтори (а.с. 39). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] була її донька [PERSON], 21 грудня 2013 року Другою дніпропетровською держнотконторою їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на грошові внески з відсотками, які знаходяться в банку (а.с. 56). Разом з тим, отримати у встановленому порядку свідоцтво про право на спадщину за законом в нотконторі на спірну частину домоволодіння позивач не має можливості, оскільки [PERSON] за життя не було перереєстровано право власності щодо зміни ідеальних часток співвласників домоволодіння, яку було здійснено рішенням народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 11 квітня 1977 року, тому Другою дніпропетровською держнотконторою постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 4766/02-31 до с/с 407/2013 від 16 листопада 2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Своїм листом № 12686 від 1 листопада 2013 року КП «ДМБТІ» Дніпропетровської облради повідомило, що згідно акту ідеальних часток, який було складено 23 червня 1996 року спеціалістом КП «ДМБТІ», у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться в житловому будинку літ. Е-1 квартира № 4, підвал під Е-1, сіни е, огорожа № 5, в загальному користуванні огорожі № 2, 10 (а.с. 12). З технічного паспорта, виготовленого ДМБТІ станом на 31 січня 1974 року, вбачається, що усі будівлі і споруди, фактичне користування якими БТІ визначило в акті ідеальних часток від 23 червня 1996 року за [PERSON], існували на час його виготовлення і не є самовільними будівлями та спорудами (а.с. 15-21). Таким чином, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 18/100 частин домоволодіння [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки, хоча [PERSON] і не було перереєстровано за життя право власності відповідно до рішення народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 11 квітня 1977 року в КП «ДМБТІ» у встановленому порядку, іншим шляхом, крім визнання права власності в порядку спадкування у судовому порядку, у позивача немає можливості захистити своє право і отримати спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved