Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Третьякова С.М. звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між позивачем та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» укладено кредитний договір № МФ -2601800002642 від 20 серпня 2019 року. Сторони кредитного договору домовились про умови, розмір та строки повернення отриманих коштів відповідно до умов кредитного договору. Кредитним договором ( п.1.1-1.4,2.1) встановлено, що кредитор на строк надає позивачу грошові кошти (фінансовий кредит) шляхом видачі готівки із каси кредитора в сумі 10003,93 грн. з терміном повернення наданих кредитних ресурсів до 04 вересня 2018 року та сплати процентів за користування кредитом за процентними у розмірі та в строки, обумовлені цим кредитним договором. Між сторонами не було підписано додаткової угоди про продовження строку дії надання/повернення кредиту, що підтверджує припинення умов кредитного договору 04 вересня 2018 року. В подальшому право вимоги за кредитним договором було в 2019 році передане ТОВ «Вердикт Капітал». 07 вересня 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни, яка на підставі наданих ТОВ «Вердикт капітал» документів здійснила виконавчий напис щодо стягнення із [PERSON] боргу у розмірі 28707,51 грн. по кредитному договору № МФ-2601800002642 від 20 серпня 2019 року, укладеного із ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал», сума заборгованості включає у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту -10003,93 грн, прострочена заборгованість за комісією 1100,43 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 9803,89 грн., строкова заборгованість за комісією 442,38 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 2454,92 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 4901,66 грн., плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 650,0 грн. З вказаним виконавчим написом позивач не погоджується та вважає його неправомірним, виходячи з наступного. 17 жовтня 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, якому було надано виконавчий документ, а саме виконавчий напис № 4046 від 07 вересня 2019 року, якою було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] , постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП 61150488 від 17 жовтня 2019 року в листопаді 2019 року направлена до [INFO] за місцем роботи [PERSON] . З матеріалів виконавчого провадження ВП № 60150488 випливає, що ТОВ «Вердикт Капітал» викупило кредитні зобов`язання позивача перед ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» за кредитним договором № МФ 2601800002642 від 20 серпня 2018 року . В постанові від 17 жовтня 2019 року по ВП № 60150488 приватним виконавцем Клітченко О.А. зазначено, що стягненню з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» підлягає сума у розмірі 81618,94 грн.( з урахуванням винагороди виконавця). Зазначає, що виконавчий напис має невірну інформацію щодо розміру боргу за кредитним договором і складає виключно 10003,93 грн., а не 28707,51 грн., як це зазначено у оскаржуваному виконавчому написі № 4046 від 07 вересня 2019 року, а також не 81\~618,94 грн., як указано у постанові про звернення стягнення від 17 жовтня 2019 року по виконавчому провадженню №60150488. Крім того, виконавчий напис № 4046 від 07 вересня 2019 року взагалі не містить інформацію про місце роботи боржника, що має суттєве значення з огляду на той факт що боржник є військовослужбовцем, має пільгу і звільнений від сплати відсотків за кредитним зобов`язанням згідно п.15 Закону України «Про соціальний і правий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Позивач зазначає, що звертався до ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» щодо неправомірності нарахування відсотків за кредитним договором що додатково на його думку вказує на відсутність безспірності розміру заборгованості. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, вчиняючи 07 вересня 2019 року виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за № 4046, не звернула уваги на зміни до законодавства, а саме: 10 грудня 2014 року набула чинності постанова КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. При цьому постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 про визнання нечинним та скасування п.1 та п.2 Постанови КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав , що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє у попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому у мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «оскільки оскаржувані положення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальником, вважає за необхідне визнати нечинною постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Посилаючись на вказані обставини, вважає оскаржуваний виконавчий напис таким, що не відповідає вимогам законодавства, зокрема , ст.87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові КМУ № 1172 від 29.06.1999 року оскільки вчинений не н передбаченому Переліком борговому документі- кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, та відсутні докази безспірності заборгованості, а тому не підлягає виконанню. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 січня 2020 року (суддя Грищенко О.В.) відкрито провадження у справі , вирішено розглядати справу в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 31 березня 2020 року о 14 год. 10 хв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 лютого 2020 року задоволено заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 4046 від 07 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною, яким звернуто стягнення з [PERSON] за кредитним договором № МФ-2601800002642 від 20 серпня 2018 року у сумі 28707,51 грн., укладеного з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал» до вирішення спору по суті. 28 лютого 2020 року від представника відповідача ТОВ «Вердикт капітал» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що позивачем систематично не виконувались обов`язки за договором № МФ -2601800002642 від 20 серпня 2018 року перед ТОВ» БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» у зв`язку з чим право вимоги було передано до ТОВ «Вердикт Капітал». У відповідності до ЗУ «Про нотаріат» було передано для вчинення виконавчого напису необхідний перелік документів, на підставі яких нотаріусом було встановлено безспірність , а тому посилання позивача не ґрунтуються на нормах матеріального права та достовірних відомостях, доказах, які могли б бути підставою для скасування виконавчого напису нотаріуса, а тому вважає що позов не підлягає задоволенню. 26 березня 2020 року на адресу суду надійшли пояснення приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової А.А., згідно яких вона заперечує проти задоволення позовних вимог. У зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді Грищенко О.В. у відпустці підготовчий розгляд справи 31 березня 2020 року було відкладено на 09 червня 2020 року на 11-00 год. 09 червня 2020 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми закрите підготовче провадження у справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду на 18 серпня 2020 року на 15-00 год. Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з тим, що суддя Грищенко О.В. звільнена у зв`язку з поданням заяви про відставку, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П.. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 липня 2020 року дана справа прийнята до розгляду суддею Сидоренко А.П., призначено до судового розгляду на 02 листопада 2020 року на 11-00 год.. В дане засідання учасники справи не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачем та його представником надано суду письмову заяву, в якій просять розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Частина 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час судового розгляду встановлено, що 07 вересня 2019 року на підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна здійснила виконавчий напис щодо стягнення із [PERSON] боргу у розмірі 28\~707,51 грн. по кредитному договору № МФ-2601800002642 від 20 серпня 2019 року укладеного із ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал», сума заборгованості включає у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту -10003,93 грн, прострочена заборгованість за комісією 1100,43 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 9803,89 грн., строкова заборгованість за комісією 442,38 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 2454,92 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 4901,66 грн., плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 650,0 грн.(а.с.13). Постановою приватного виконавця Клітченко О.А. від 17 жовтня 2019 року звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , виконавче провадження ВП 6015048 з виконання виконавчого напису № 4046, виданий 07 вересня 2019 року ( а.с.17). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року\~ № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що стягнута з позивача заборгованість за кредитним договором утворилася у період з 30 листопада 2018 року по 15 серпня 2019 року. В той же час позивач не погоджується з розміром вказаної заборгованості, посилаючись на те, що він є військовослужбовцем та має пільгу щодо звільнення від сплати відсотків за кредитним зобов`язанням. З огляду на зазначене, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1260 грн. 80 коп.. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved