Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

[PERSON] 19.07.2019р. звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.06.1998р. між сторонами зареєстровано шлюб, проте шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу не можливо. Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27.08.2019р. позовні вимоги задоволено. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22.10.2019р. скасовано вищевказане рішення суду та справу призначено до розгляду. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.11.2019р. цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмово просив розглядати справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 06.06.1998р. зареєстрований Ленінським районним у місті Донецьку відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 176. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не ведуть спільне господарство, шлюбні стосунки не підтримують. Шлюб існує лише формально, подальшого збереження сім`ї позивач не бажає, а відтак примирення між подружжям неможливе. З огляду на особливий характер сімейних відносин, зважаючи на положення ст.ст.111, 112 Сімейного кодексу України та на те, що фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved