Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON], звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 587,8 м.кв з господарчими спорудами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період його шлюбу з [PERSON], вони за спільні кошти побудували житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 587,8 м.кв, який відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Оскільки, право власності на вказаний будинок зареєстровано на відповідача, позивач не може в повній мірі реалізувати свої права на володіння, користування і розпорядження належним йому майном, що спонукало позивача звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 05.12.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального провадження та відкрито провадження у справі. Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнала повністю, вказала, що спірний будинок вони з позивачем побудували в період шлюбу за спільні кошти. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи та ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження що відповідає положенню ч.3 ст.200, ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 21.03.2003 року у Запорізькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану у Запорізького обласного управління юстиції (актовий запис № 187), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] Як вбачається з матеріалів справи, в період проживання у шлюбі відповідачем був набутий у власність житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 587,8 м.кв з господарчими спорудами, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 29.04.2004 року серія [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.05.2004 року № 3528109 ціла частка спірного будинку зареєстрована за відповідачем [PERSON], що також підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.08.2013 року та технічного паспорту на об'єкт нерухомого майна (а.с.12-20). Згідно висновку ФОП [PERSON] від 13.11.2018 року імовірна дійсна ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS], складає 2 453 455,00 грн. (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином, спірний будинок є об'єктом права спільної сумісної власності, оскільки відповідач [PERSON] набула його у власність у період шлюбу з [PERSON], що також визнається учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст. 69, ч.1 ст. 70, ст. 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна подружжя, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Як вбачається з позовної заяви, між позивачем та відповідачем виник спір щодо поділу вищезазначеного майна. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами. Суд, виходячи із встановлених обставин справи та враховуючи відсутність обґрунтованих сумнівів в достовірності визнаних обставин та добровільності їх визнання, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved