Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до Зміївської міської ради Харківської області, в якому просять визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON]. В обґрунтування позову зазначили, що вони є рідними дітьми [PERSON] та [PERSON]. 19 січня 2016 року помер їх батько [PERSON]. Після смерті батька, залишилась його 1/3 частка у квартирі №106, у м. Харкові, по вул. Бучми (колишня\~назва вул.Уборевіча), буд. №50-Б. Померлим заповіт складений не був, то ж за відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Таким чином, [PERSON] та [PERSON], вказують на те, що вони належать до спадкоємців першої черги та є єдиними спадкоємцями померлого. З 16 грудня 2015 року [PERSON] проживав та був зареєстрований у КУ Зміївському геріатричному пансіонаті, який знаходиться за адресою:м.\~Зміїв,\~Харківська область,\~Пролетарське шосе,\~27.\~29 жовтня 1998 року померла їх мати - [PERSON]. Після смерті матері залишилась квартира №106\~у м.\~Харкові,\~по вул.\~Бучми (колишня назва\~вул.\~Уборевіча), буд.\~№50-Б (пятдесят Б), право власності на яку належало померлій. Документи, які підтверджували право власності на квартиру зберігалися у їх батька і вони з братом їх не бачили. Батько запевнив їх, що після смерті матері квартира належить їм трьом у рівних частках. Після смерті батька, вони, тобто позивачі, знайшли єдиний документ, який підтверджував право власності на квартиру. Цим документом був ордер №110612 Серія А, виданий 24 січня 1972 року, головою виконавчого комітету Комінтернівської ради трудящих міста Харкова, [PERSON](дівоче прізвище матері). Ордер було видано на підставі рішення виконкому Комінтернівської районної Ради депутатів трудящих від 19 січня 1972 року №48-2 і був єдиним документом, який давав право займати жилу площу, а саме 30,0 кв. м. в окремій двохкімнатній квартирі №46 будинку 56 по 533 м/р Салтівського масиву у м. Харкові. Більше жодних документів в них не було, а так як в зазначеному ордері були розбіжності з фактичною адресою розташування квартири їх матері, їм довелось звертатись до числених установ через необхідність отримання документів. Отже, це і стало причиною пропуску встановленого законодавством строку для прийняття спадщини, а саме 1/3 частки квартири [ADDRESS], яка фактично належала їх батькові - [PERSON]. Позивачі вважають цю причину пропуску строку поважною та просять позов задовольнити. 25 жовтня 2018 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивачів [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням проводити судове засідання за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача у підготовче засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, відзиву на позов не надав, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягає, зазначив, що Зміївська міська рада Харківської області при ухваленні рішення покладається на думку суду. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Згідно з ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON], [PERSON] є рідними дітьми [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с.6-7) 03.08.1991 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. (а.с.8) 26 листопада 1970 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON]. (а.с.14) [PERSON] 29 жовтня 1998 року померла. (а.с.15) Після її\~смерті \~відкрилась спадщина\~у виді\~квартири №106 у м. Харкові, по вул. Бучми (колишня назва\~вул.\~Уборевіча), буд. №50-Б. [PERSON], фактично вступив в управління та володіння квартирою №106,\~що розташована\~за адресою\~м.\~Харків,\~вул.\~Бучми (колишня\~назва вул.\~Уборевіча), буд. №50-Б. Цей факт підтверджується довідкою №16/106 від 17.07.2018 виданою Головою правління ОСББ «ОНЄГА» [PERSON], в якій зазначено, що на день смерті [PERSON], [PERSON] жив та був зареєстрований в зазначеній квартирі. (а.с.25) Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного Кодексу Української PCP від 18 липня 1963 року із змінами, внесеними до нього, [PERSON] є спадкоємцем, який прийняв спадщину. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] квартиру №106,\~що розташована\~за адресою\~м.\~Харків,\~вул.\~Бучми (колишня\~назва вул.\~Уборевіча), буд. №50-Б успадкували її діти [PERSON], [PERSON] та її чоловік [PERSON] по 1/3 частині квартири кожний.(а.с.22-23) [PERSON] помер 19 січня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.12) Після смерті [PERSON] залишилась його 1/3 частка квартири №106, у м. Харкові, по вул. Бучми (колишня назва вул. Уборевіча), буд.№50-Б. З 16 грудня 2015 року [PERSON] проживав та був зареєстрований у КУ Зміївському геріатричному пансіонаті який знаходиться за адресою: м.\~Зміїв,\~Харківська область,\~Пролетарське шосе,\~27. Даний факт підтверджується довідкою, виданою директором КУ Зміївського геріатричного пансіонату [PERSON] №18 від 19.01.2016 р.(а.с.13) 24 жовтня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак постановою приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області від 24 жовтня 2018 року їм було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 19 січня 2016 року [PERSON], у звязку з пропущенням строку встановленого ст.1270 ЦК України. (а.с.32-33) Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що позивачі пропустили строк, встановлений\~ст. 1270 ЦК України, вчасно заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] до нотаріальної контори не подали, оскільки жодних документів на вищевказану квартиру в них не було, тому їм довелось звертатись до числених установ через необхідність отримання документів для звернення до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Статтею 1272 ЦК України\~передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]\~ є єдиними спадкоємцями [PERSON] за законом, спадщину після померлого батька, відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, не прийняли з поважних причин. За викладених обставин та враховуючи вимоги законодавства, визнання відповідачем позову, підстав позбавити позивачів права на спадщину суд не вбачає, а тому вважає за необхідне визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved