Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

[PERSON] , в особі представника - адвоката Хотька С.С., звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К., у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №185779 від 17.06.2021, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 4316884 від 24.05.2019, який укладено між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , у розмірі 31 546,00 грн., а також стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на її користь судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що у жовтні 2021 [PERSON] дізналась про те, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. перебуває виконавче провадження № 66071110, за яким вона є боржником, а стягувачем коштів є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відкрите на підставі виконавчого напису №185779 від 17.06.2021, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, та він не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не посвідчений нотаріально, при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості. Разом із позовною заявою, [PERSON] , в особі представника - адвоката Хотька С.С., звернулась до суду із заявою про забезпечення позову. Ухвалою судді від 26.10.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Вирішено провести перше судове засідання у цій справі 03.12.2021. Також, вказаною ухвалою судді витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. копію нотаріальної справи за вчиненим ним виконавчим написом №185779 від 17.06.2021, в термін до 03.12.2021 Ухвалою судді від 26.10.2021 зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66071110, яке перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича, на підставі виконавчого напису, вчиненого 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014) заборгованості за кредитним договором № 4316884 від 24.05.2019, який укладено між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , у розмірі 31 546,00 грн., до розгляду справи по суті. Інших заяв по суті справи не надходило, відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, треті особи свої правом на подання письмових пояснень щодо позову також не скористались, також приватним нотаріусом Остапенком Є.М. не надано суду витребуваних ухвалою судді від 26.10.2021 документів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір позики №4316884. 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., на підставі ст.ст. 87 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис за реєстровим № 185779 про стягнення з [PERSON] невиплачених грошових коштів на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», якому ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», на підставі договору факторингу №1/31/10 від 31.10.2019, відступлено право вимоги за кредитним договором №4316884 від 24.05.2019, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] .. Як зазначено у виконавчому написі, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стягнуто заборгованість за період з 31.10.2019 по 31.05.2021 у розмірі: заборгованість за тілом кредиту - 8000 грн., заборгованість за відсотками - 23 496 грн.; за вчинення цього виконавчого напису стягнуто плату із стягувача у розмірі 50 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 31 546 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. від 13.07.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66071110 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 185779 від 17.06.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», заборгованості у розмірі 31 546 грн У своїй позовній заяві позивач [PERSON] просить визнати вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, посилаючись у тому числі на те, що договір на підставі якого вчинено виконавчий напис не посвідчений нотаріально, а сума заборгованості зазначена приватним нотаріусом у виконавчому написі, як така, що підлягає стягненню, не є безспірною. За загальним правилом, визначеним ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 (надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п. 1 та п. 2 постанови № 662 оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Виконавчий напис, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., 17.06.2021, на підставі кредитного договору №4316884 від 24.05.2019, який укладено між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», який укладено у простій письмовій формі. Вказані обставини свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Тобто, станом на 17.06.2021 (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору №4316884 від 24.05.2019, який укладено між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Доказів того, що вказаний кредитний договір був посвідчений нотаріально ані відповідачем, ані приватним нотаріусом суду не надано. Крім того, у позові позивач зазначає, що сума заборгованості зазначена приватним нотаріусом у виконавчому написі, як така, що підлягає стягненню, не є безспірною. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказані доводи позивача, відповідачем не спростовані. Відповідач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відзиву на позовну заяву, з наданням належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача не надало. З врахуванням такої пасивної процесуальної поведінки відповідача з питання правової позиції даного позову, не бажання користуватися своїми правами, передбаченими ЦПК України з метою доведення правомірності оскаржуваного виконавчого напису, а саме ненадання відзиву на позов, суд доходить до висновку, що доводи позивача та надані позивачем докази є належними і допустимими, також достовірними і достатніми для підтвердження його позовних вимог. Суд позбавлений можливості перевірити, на підставі яких документів приватний нотаріус вчинив виконавчий напис, та, чи відповідають вони переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, та взагалі не відомо чи дійсно у [PERSON] на час вчинення виконавчого напису була наявна заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та її розмір. За таких обставин, суд доходить до висновку, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису ним не було перевірено чи мав боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, чи існувала така заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 17.06.2021, зареєстрований в реєстрі за №185779, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 4316884 від 24.05.2019, який укладено між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , у розмірі 31 546,00 грн., таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом задоволені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь позивача її витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 908,00 грн. а також, за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн., а всього 1362,00 грн. Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У позовній заяві зазначено, що витрати на правову допомогу становлять 18 000 грн., а у акті наданих послуг та їх переліку зазначено, що витрати становлять 7000 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: договір про надання адвокатської (правничої) допомоги №03/10/21 від 03.10.2021, укладений між [PERSON] та адвокатом Хотько С.С., ордером про надання правничої (правової) допомоги, який видано на підставі договору про надання адвокатської (правничої) допомоги №03/10/21 від 03.10.2021, акт виконаних робіт за договором про надання адвокатської (правничої) допомоги №03/10/21 від 03.10.2021, у якому зазначено перелік та ціну наданих послуг, квитанцію №006045 від 21.10.2021, відповідно до якої [PERSON] сплатила адвокату Хотько С.С. 8200 грн. Згідно акту виконаних робіт від 21.10.2021 за договором про надання адвокатської (правничої) допомоги №03/10/21 від 03.10.2021 у якому зазначено перелік та ціну наданих послуг, адвокатом Хотько С.С. надано [PERSON] такі послуги: консультації клієнта - сума витрат 800 грн., витрачений час 1 год.; складання запиту про витребування доказів - сума витрат 1200 грн., витрачений час 1,5 год.; обробка та аналіз законодавства - сума витрат 400 грн., витрачений час 0,5 год. складання позовної заяви - сума витрат 2000 грн., витрачений час 2,5 год.; складання заяви про забезпечення позову- сума витрат 800 грн., витрачений час 1год.; участь у судовому засіданні - сума витрат 3000 грн., за 3,8 год. роботи. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що наявні у матеріалах справи докази не у повному обсязі доводять реальність та обґрунтованість витрат на правову допомогу. У акті зазначено, що адвокатом Хотько С.С. надавались клієнту [PERSON] послуги, які полягають у складанні адвокатом запиту про витребування доказів, однак доказів на підтвердження виконання адвокатом цих послуг, суду не надано, оскільки в матеріалах позовної заяви відсутні докази, які б підтверджували, що адвокат Хотько С.С. складав будь-які запити про витребування доказів, направляв їх, та витратив на це 1,5 години, що свідчить про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу за надання послуг, які полягають у складанні клопотання про витребування доказів у розмірі 1200 грн. є безпідставними, як такі, що не підтверджуються матеріалами справи. Щодо виконання послуг адвокатом у виді представництва позивача у судовому засіданні, суд зазначає, що ухвалою судді від 26.10.2021 постановлено розгляд вказаної справи проводити без повідомлення (виклику) сторін, тобто без проведення судового засідання за участю сторін, що свідчить про безпідставність заявленої суми вартості цієї послуги. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн., які є документально підтвердженими, а в іншій частині вимоги про стягнення витрат на правову допомогу слід залишити без задоволення, оскільки надання інших послуг, пов`язаних із складанням клопотання про витребування доказів, та участю у судовому засіданні, позивачем та адвокатом не доведено.

Outcome: approved