overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] 07.07.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має двоє дітей, які є неповнолітніми та на утримання котрих відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, а тому, зважаючи на важке майнове становище та неможливістю одній утримувати дітей, вона змушена звернутись до суду з даним позовом, в якому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача у її користь аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 2000 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити у повному огбсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та згідний сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє дітей, які є неповнолітніми, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копій свідоцтв про народження. Таким чином, на відповідача покладений обов`язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач позовні вимоги визнав та згідний сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою у позовній заяві. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Будь-які докази на підтвердження поганого стану здоров'я відповідача, його низького матеріального становища чи наявності у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних членів сім'ї у матеріалах справи відсутні. З огляду на вказане вище та враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 07.07.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 гривень судового збору за подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON], 07.07.2016 року, звернулася в Шишацький районний суд з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, в заяві зазначила, що вона та померла 24 лютого 2016 року [PERSON], з 06.04.2010 року постійно проживали в її домогосподарстві в с. Сагайдак Шишацького району Полтавської області, по вулиці Гагаріна, 8. Померла [PERSON] є її далекою родичкою і проживала вона раніше в смт. Гаспра Ялтиського району АР Крим, а коли тяжко захворіла і потребувала стороннього догляду, то переїхала на постійне місце проживання до неї, так була одинокою і не мала інших рідних, і з 06.04.2010 року почала проживати в її домогосподарстві як член її сімї. Після смерті [PERSON] заявник [PERSON] подала заяву до приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] про прийняття спадщини після померлої [PERSON], де була заведена спадкова справа № 37/2016 від 30.03.2016 року, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у приватного нотаріуса [PERSON] не має можливості, так як не змогла довести той факт, що проживала з спадкодавцем однією сімєю понад пять років, тому звернулася до суду з вказаною заявою і просила суд встановити юридичний факт проте, що вона [PERSON], та померла 24 лютого 2016 року [PERSON], проживали однією сімєю в с. Сагайдак Шишацького району Полтавської області по вулиці Гагаріна, 8 з 06 квітня 2010 року, тобто більше пяти років. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свої вимоги з підстав, викладених у її заяві. Зацікавлена особа приватний нотаріус Шишацького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі, вимоги [PERSON] визнає. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] свідків [PERSON] та [PERSON], ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши наявні письмові докази, надані заявником, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та померла 24 лютого 2016 року [PERSON], проживали однією сімєю з 06 квітня 2010 року в с. Сагайдак Шишацького району Полтавської області, по вулиці Гагаріна, 8, в домогосподарстві заявника [PERSON], що підтвердила в судовому засіданні сама заявник [PERSON] та свідки [PERSON], [PERSON] і що також підтверджується довідками Шишацького селищного голови [PERSON] № 1119 та № 1120 від 29.06.2016 року в яких зазначено, що [PERSON], [INFO] дійсно проживала без реєстрації з 06.04.2010 року за адресою: с. Сагайдак вулиця Гагаріна, 8 Шишацького району Полтавської області в домогосподарстві [PERSON], яка здійснила її поховання, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] 07.08.2014 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі по 1/4 частині усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Сторони до суду не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.5) яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] 07.08.2017 року звернулася в суд з позовом, який в ході судового розгляду уточнила, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] 07.08.2018 року звернулася до суду з позовом вимогами якого просила стягнути з [PERSON] як батька їх спільної дитини, [PERSON], [INFO], стягнути заборгованість за аліментами встановленими рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 16.08.2001 року в розмірі 18392,02 гривень. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що відповідно виконавчого листа №2-1184/2001 від 16.08.2001 року виданого Малинським районним судом Житомирської області про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання сина, [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 10.08.2001 року і до повноліття дитини щомісячно, заборгованість божника по аліментах на день повноліття сина становить 18392,02 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, повідомлений належно, будь-яких заяв, клопотань по суті позову не подав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 4 ст. 194 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами стягуються незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Встановлено,\~що рішенням\~Малинського районного\~суду Житомирської\~області від\~16.08.2001\~ року\~вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], 1/4 частину його заробітної плати, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на утримання сина, [PERSON], [INFO], починаючи з 10.08.2001 року і до повноліття дитини щомісячно. Відповідно до довідки-розрахунку нарахованих та сплачених аліментів виданої ст. державним виконавцем ВДВС Малинського РУЮ, заборгованість божника по аліментах за період з листопада 2012 року по 29.11.2014 року станом на день повноліття сина становить 18392,02 грн. Згідно з ч. 1 ст. 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. Зважаючи на те, що відповідачем не подано жодного доказу щодо його матеріального та сімейного стану та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] 07.08.2019р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . [PERSON] надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надав. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської ради народних депутатів 17.01.1997р., квартира [ADDRESS] , належить гр. [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.8). За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Враховуючи, що відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] , та має право користуватися нею не зважаючи на те, що постійно в ній не проживає, суд доходить висновку про достатність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. За змістом ст.141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] 07.09.2015р. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини . Свій позов мотивує тим, що між нею та відповідачем 30.11.2007р. було зареєстровано шлюб, під час перебування у якому народилась дитина: дочка [PERSON], [INFO], утриманням якого на даний час займається тільки вона. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дочки у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує з наведених у позовній заяві мотивів та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 20 січня 2008 року народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ 050043, виданим 29 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №2 Харківського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 100 (а.с.6). Судом встановлено, що дитина на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач є батьком дитини, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, щомісячно, слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). В звязку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору (державного мита) в розмірі 487,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] 07. 09. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 18. 02. 1984 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у г/о ЗАГС г. Черкаси, актовий запис № 1359. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з 2011 року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільного господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений шляхом оголошення в газету. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

[PERSON] 07.09.2017 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами розірвати шлюб, зареєстрований Жмеринським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області 27.06.2000 року за актовим записом №86 між нею та відповідачем у справі [PERSON], від якого сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Підставами розірвання шлюбу вказала причину того, що у них зовсім протилежні погляди на сімейне життя, а тому спільне життя у них не склалося. Повідомила, що відповідач майже не приймає участі у вихованні дитини, виявляє до неї неповагу. Зазначила, що шлюбні відносини між ними припинилися, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Сторони за належним викликом в судове засідання не зявились, попередньо подавши письмові заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, в яких позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, одночасно вказавши, що на даний час вона не вагітна, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечуючи щодо розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного. Згідно вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АМ №045371 (а.с.3). З копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №226405 (а.с.6) вбачається, що сторони є відповідно батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Спору про майно чи про місце проживання дитини між сторонами не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного тривалого припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача, відповідачем визнані безумовно. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача, підлягають стягненню на її користь з відповідача сплачені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] 07.09.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 04.02.2004 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Селищанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №02. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життя сторони проживали до березня 2017 року. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони не знайшли взаємопорозуміння. Можливості примирення не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечитиме її інтересам, просить суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Можливості примирення з відповідачем не вбачає. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Судові витрати по справі не бажає стягувати з відповідача на свою користь. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем проживанням, зареєстрованим у встановленому законом порядку. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданного 04.02.2004 року виконавчим комітетом Селищанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області 04.02.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Селищанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №02. Позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20.03.2003 року виконавчим комітетом Селищанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області. Згідно змісту позовної заяви сторони з березня 2017 року припинили подружні стосунки. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження сім`ї, вважає, що їх шлюб носить формальний характер та створює перешкоди в її особистому житті. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивача розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача у відповідності до положень ст.112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Оскільки, позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved