Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 27.06.2000 року, між ним, та [PERSON] (Відповідач) було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна (Договір), а саме домоволодіння [ADDRESS], та земельної ділянки під ним, зареєстрованого Криворізькою філією Придніпровської товарної біржі, реєстровий номер 100-Н/2000. Згідно умов укладеного Договору у приватну власність Позивача перейшло домоволодіння, яке у цілому складається з: житлового глинобитного будинку, обкладеного цеглою, під літ. «А-1», загальною площею 56,50 кв.м., житловою площею 39,00 кв.м., гаражу-літньої кухні, шлакоблочні, обкладені цеглою, під літ «Б», сараю, шлакоблочного, під літ. «В», сараю, шлакоблочного, під літ. «Г», вбиральні, дощатої, під літ. «Д», водоколонки - І, замощення - ІІ, паркану - 1-5, розташованого на земельній ділянці, площею 551,00 кв.м. кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 05.07.2000 року вищевказане домоволодіння було зареєстровано за [PERSON] у Криворізькому бюро технічної інвентаризації про що у реєстровій книзі №181, на стор. №46, був зроблений запис за №39046, та видане реєстраційне посвідчення. У даний час з'ясувалося, що згідно діючого законодавства Договір купівлі-продажу, не завірений нотаріально, є нікчемним, тому Позивач просить суд визнати цей Договір, - дійсним, оскільки між ним та Відповідачем була досягнута обопільна домовленість про всі його істотні умови, і жодна зі сторін спеціально не ухилялася від його нотаріального посвідчення, та поновити строк позовної давності для звернення до суду з позовом, тому що пропущений ним з поважних причин, він є юридично не обізнаною людиною, і тільки після звернення до державного реєстратора дізнався про порушене право. Під час розгляду справи Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що дійсно зазначений Договір було укладено між ним та Позивачем улітку 2000 року, та зареєстровано на товарній біржі, оскільки діючим законодавством на той час, це не заборонялось. Усі умови укладеного Договору виконано, він отримав гроші, звільнив відчужений будинок від особистих речей, там не проживає. Представник третьої особи, Придніпровської товарної біржі, про день та час слухання справи сповіщався, однак до залу суду не з`явився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позов, з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, та не заперечується самими сторонами, між [PERSON] та [PERSON], 27 червня 2000 року був укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно умов якого у приватну власність [PERSON] перейшло домоволодіння яке у цілому складається з: житлового глинобитного будинку, обкладеного цеглою, під літ. «А-1», загальною площею 56,50 кв.м., житловою площею 39,00 кв.м., гаражу-літньої кухні, шлакоблочні, обкладені цеглою, під літ «Б», сараю, шлакоблочного, під літ. «В», сараю, шлакоблочного, під літ. «Г», вбиральні, дощатої, під літ. «Д», водоколонки - І, замощення - ІІ, паркану - 1-5, розташованого на земельній ділянці, площею 551,00 кв.м. кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Даний Договір був зареєстрований Криворізькою філією Придніпровської товарної біржі, за реєстраційним номером 100-Н/2000, що підтверджується копією укладеного договору (а.с.7). 05.07.2000 року вищевказане домоволодіння було зареєстровано за [PERSON] у Криворізькому бюро технічної інвентаризації про що у реєстровій книзі №181, на стор. №46, був зроблений запис за №39046, та видане реєстраційне посвідчення (а.с.8). За умовами Договору, останній не підлягав нотаріальному посвідченню, що у даний час створює перешкоду Позивачу в розпорядженні вищезазначеним домоволодінням, оскільки такий Договір вважається нікчемним. Однак, у відповідності з вимогами ч.2 ст.220 ЦК України, суд може визнати такий Договір дійсним, тому що останній був цілком виконаний кожною із сторін, які домовилися щодо усіх його істотних умов, жодна зі сторін спеціально не ухилялася від нотаріального посвідчення даного Договору, та ні однією із сторін даний Договір не оспорювався. На думку суду, підлягають задоволенню вимоги Позивача щодо поновлення строку позовної давності. Так, у відповідності до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як встановлено у судовому засіданні, Позивачу було доведено до відома про невідповідність правовстановлюючого документу вимогам закону лише у 2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved