overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] в серпня 2017 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2002 року. Від шлюбу сторонни мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначила, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть з вересня 2016 року. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2017 року відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання з'явилася, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

[PERSON] в серпня 2017 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2013 року. Від шлюбу сторонни не мають дітей. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначила, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть з березня 2015 року. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2017 року відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання з'явилася, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позов визнав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] в серпня 2017 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2000 року. Від шлюбу сторонни мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в звязку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначила, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть з серпня 2016 року. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2017 року відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання зявилася, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання зявився, позов визнав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] в січні 2014 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, зацікавлена особа Синюхино-брідська сільська рада Первомайського району Миколаївської області. Обґрунтовуючи свої вимоги, заявниця вказувала, що [INFO] року в селі Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області помер [PERSON], з яким стверджує проживала однією сім'єю з січня 2007 року по день його смерті в селі Синюхин Брід. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з банківського вкладу в ПАТ «Райффайзен банк Аваль». Спадкоємців І, ІІ, ІІІ черги за законом нема. За життя [PERSON] заповіту не склав. Вважає, що відноситься до спадкоємців ІV черги, так як проживала з спадкодавцем однією сім'єю п'ять років. Встановлення даного факту має юридичне значення. У судовому засіданні заявник та її представник доводи заяви підтримали. Представник зацікавленої особи не заперечував проти задоволення заяви, вказуючи, що дійсно [PERSON] з [PERSON] проживали однією сім'єю з січня 2007 року по [INFO] року, вели спільне господарство. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом встановлено, що [INFO] року помер в селі Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на банківський вклад. Відповідно до ст.. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Із довідок І та ІІ нотаріальної контори міста Первомайська від 23.01.2014 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Згідно зі ст.. 1265 ЦК України в четверту чергу на спадкування за законом мають особи, які прожили з спадкоємцем однією сім'єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], кожний окремо показали, що заявниця і [PERSON] тривалий час, більше п»яти років проживали однією сім'єю в будинку заявниці до смерті останнього, вели спільне господарство, навіть бажали зареєструвати шлюб. [PERSON] в шлюбі з іншою жінкою не перебував, був самотній. Судом також встановлено, що чоловік заявниці [PERSON] помер [INFO] року. Об'єктивно показання свідків підтверджуються довідками Синюхино-брідської сільської ради від 22.05.2013 року за № 510, 511 про те, що [PERSON] з січня 2007 року по травень 2012 року проживала однією сім'єю з [PERSON], вели спільне господарство. Похорони [PERSON] провела за свій рахунок. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] в січні 2015 року, будучи опікуном [PERSON] та [PERSON], звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідачка участі в утриманні своїх малолітніх дітей, її онуків - [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]), не приймає, а тому на їх утримання позивачка просить присудити від доходів відповідачки виплату коштів у розмірі 1/2 частини. Зазначені позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі й наполягала на їх задоволенні з викладених в позові підстав. Відповідачка, будучи повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з'явилася. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що матір'ю неповнолітніх [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]), є відповідачка по справі. [INFO] батько дітей [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. 03 жовтня 2014 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо їх дітей [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Згідно розпорядження Вишгородської РДА Київської області №499 від 22 грудня 2014 року над малолітніми [PERSON] та [PERSON] призначено опікуном їх бабусю [PERSON] (позивачку по справі). На [PERSON] покладено відповідальність за життя, здоров'я, фізичний та психічний розвиток дітей. З серпня 2014 року малолітні [PERSON] та [PERSON] постійно проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того згідно вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти, пенсії, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний стан позивачки, яка є опікуном двох малолітніх дітей та потребує допомоги відповідачки в їх утриманні, а тому суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідачки згідно ст. 183 СК України в розмірі 1/3 частини і тим самим задовольнити позов частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] в січні 2015 року заявила позов до [PERSON], за яким просила розірвати шлюб, укладений між ними, та постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Сторони подали через канцелярію суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач на вимогах позову наполягала, а відповідач позов визнав в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей, в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань, визначених в частці від заробітку.. За таких обставин та вимог закону, суд приходить до висновку про можливість задовольнити позов. Судові витрати у справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] в січні 2015 року звернувсь з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період його навчання в розмірі 900 грн., посилаючись на те, що він навчається на третьому курсі Київського університету ринкових відносин денній формі навчання, стипендія йому не сплачується. Він сплачує кошти за проживання на квартирі, щотижневий проїзд, та продукти харчування. Самостійно працювати не може, оскільки навчається на денній формі навчання, кошти йому надає матір, якій одній матеріально важко утримувати його, а батько повинен сплачувати аліменти на його утримування, однак такої допомоги не надає, хоча може надати таку допомогу, так як працює на Старокостянтинівському заводі ЗБШ та має постійний заробіток. В дане судове засіданні позивач не з»явивсь, а звернувсь до суду з письмовою заявою про те, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, справу слухати у його відсутності. Відповідач звернувсь до суду з заявою про те, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] і останній навчається на третьому курсі Київського університету ринкових відносин на денній формі навчання, стипендію не отримує та потребує матеріальної допомоги з боку батька, який може надати таку допомогу, оскільки працює. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 07.07.1997 р., даними довідки №250 від 04.09.2015р. Київського університету ринкових відносин та визнаються відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] в січні 2015 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2012 року, сімейне життя із відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери, різні погляди на життя та виховання дитини. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вважає збереження шлюбу між ними неможливим та просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що проти позову не заперечує, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2012 року (а.с. 4- свідоцтво про шлюб). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - свідоцтво про народження). Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, що сім'я розпалася остаточно, примирення не можливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] в січні 2015 року звернувся до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають близько року, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі. Збереження сім'ї вважала неможливим. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 05 липня 2013 року, від якого мають неповнолітню дочку - [PERSON] ([INFO]), яка проживає разом з відповідачкою. Ухвалою суду від 16 березня 2015 року сторонам надавався строк для примирення терміном на 2 місці, однак останні не досягли примирення. Таким чином, подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] в січні 2015 року звернулась до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого вказала, що їх спільний із відповідачем повнолітній син є студентом Інституту міжнародних відносин Київського національного університету ім.Т.Шевченка, навчається на денній формі навчання. Оскільки син позбавлений можливості самостійно заробляти на життя, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення сином навчання. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Також позивач подала письмову заяву від відповідача, в якій він визнав позов та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 25% щомісячно. Суд дослідив матеріали справи та приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками є сторони по справі (а.с.2). Відповідно до довідки № 4272 від 22.12.2014 року, [PERSON] є студентом 2 курсу М.Б. Інституту міжнародних відносин Київського національного університету ім.Т.Шевченка, навчається на денній формі навчання та закінчує навчання 30.06.2017р. (а.с.6). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні терміну сплати аліментів суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1,2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки відповідач офіційно працевлаштований та має постійний дохід, а також враховуючи визнання ним позову в розмірі 25% від заробітної плати, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] частково.

Outcome: partial