Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

I.Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 14 квітня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №160 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі за сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн. та оплати за надання правничої допомоги у розмірі 600 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 квітня 2007 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з 25 квітня 2011 року, вони разом з відповідачем однією родиною не поживають, сумісного господарства не ведеться. Фактично їх сім'я розпалася, тому вона прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Примирення між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачка у підготовче судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову (а.с.24). Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с.25). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Виходячи з наведеного, відповідно до ч.2 ст.211 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін та відповідно до ч.4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення у справі. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і ухвалює рішення про задоволення позову. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 14 квітня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 160, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с.11). Сторони від сумісного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, де батьком зазначений [PERSON] (а.с. 12). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачено ч.4 вказаної статті. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до приписів до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved