Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] в березні 2017 року заявила позов про стягнення з колишньої невістки [PERSON] 10598,02 грн. на покриття частки витрат на утримання належного їм житла. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягали, надали пояснення, що зводяться до викладеного в заяві. [PERSON] в суд не з'явилась, надала письмові заперечення до позову, за якими просила в задоволенні вимог позивача відмовити за безпідставністю. Судом встановлено таке. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 2006 року, виданого Святошинською районною у м. Києві радою, та договору дарування частки квартири від 04.02.2016 року, позивачу належить ? частина квартири [ADDRESS], решта квартири належить її дочці [PERSON] та неповнолітній дочці відповідача [PERSON], по ? частці, кожній. В квартирі, як це вбачається з довідки Комунального концерну «Центр коммунального сервісу» (ф. №3) та акту ЖЕД-3 від 13.03.2017 року, зареєстровані і проживають сторони та дочка відповідача. За період з грудня 2015р. по лютий 2017р. позивачем сплачено на рахунки надавачів послуг: 3124.49 грн. за централізоване постачання холодної води, водовідведення, та утримання будинку і при домової території; 2834,99 грн. за централізоване постачання гарячої води; 4068,50 грн. за опалення; 2174,40 грн. за газ; 2984,30 грн. за електроенергію; 710,35 грн. - послуги Укртелекому, а всього сплачено 15897,03 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами. Доводи відповідача проте, що вона приймає участь в утриманні житла не підтверджені доказами. Згідно з ч.1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ст.332 ЦК України встановлено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). За таких обставин та вимог закону, за відсутності іншого, суд погоджується що відповідач має понести витрати з оплати житлово-комунальних та інших послуг в розмірі 2/3 від загальної суми витрат, тобто за себе і за дочку. Отже позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved