Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] 15.05.2017 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом і просила розірвати шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області 11.08.2011 року за актовим записом №1 між нею та відповідачем у справі [PERSON] Підставами розірвання шлюбу вказала неможливість їх спільного проживання, у зв'язку із різними поглядами на життя та сімейні взаємовідносини, в результаті чого між нею та відповідачем постійно виникали конфлікти, які зруйнували взаємопочуття поваги. Повідомила, що від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], участі у вихованні якого відповідач не приймає. Пояснила, що на даний час відповідач не працює, родину не забезпечує, тому шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено остаточно. Зауважила, що спору майнового характеру з відповідачем у них не виникає та примирення між ними вона вважає неможливим. Позивач [PERSON], належно повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, подавши попередньо письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, одночасно вказавши, що наразі вона не є вагітною та не має дитини віком до одного року. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем його проживання згідно адресної довідки (а.с.13), вдруге не з'явився в судове засідання, причин своєї повторної неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не представив. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.5). З копії свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.6) вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Спору про майно чи про місце проживання дитини між сторонами не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків внаслідок конфліктних взаємовідносин з відповідачем та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача, відповідачем не заперечені та не спростовані ні в який спосіб. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може грунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача, підлягають стягненню на його користь з відповідача сплачені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн. (а.с.1,2). Враховуючи викладене,

Outcome: approved