overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

[PERSON] 18.02.2018р. звернувся до суду з позовом та просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння з питань подружнього життя. Різні погляди на життя породжують сварки в сім`ї. Сторони разом не проживають. Подальше збереження шлюбу неможливе. В заяві від 18.02.2019р. позивач просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі (а.с.6). Від відповідача 24.04.2019р. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити (а.с.22). На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають шлюбі, зареєстрованому 06.10.2007р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції в Луганській області, актовий запис №274 (а.с.13). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно дост.110 цього Кодексу. Згідно із вимогамист.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Як вбачаються зі змісту позовної заяви, спору про місце проживання дитини між сторонами немає. З урахуванням обставин справи, позиції сторін щодо подальшого збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам прозивача, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] 18.02.2019 року звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити факт сумісного проживання однією сім`єю без укладення шлюбу з [PERSON] в період з 06.12.2003 року по вересень 2018 року за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею право на спадкування після померлого [INFO] [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги за законом [PERSON] та [PERSON] . В обгрунтування позову зазначила, що з 06.12.2003 року почала проживати однією сім`єю без укладення шлюбу з [PERSON] по вересень 2018 року за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. В період проживання однією сім`єю вони вели спільне господарство, сумісно розпоряджались коштами, придбавали речі домашнього вжитку, продукти харчування. Проживаючи понад 10 років однією сім`єю вона піклувалась про [PERSON] та одноособово весь час здійснювала постійний догляд і надавала необхідну допомогу спадкодавцю, який через похилий вік, наявні хронічні розлади здоров`я та поганий зір, перебував у безпорадному стані та щоденно потребував такої допомоги у побуті та господарстві. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні йому 79/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є син померлого [PERSON] та донька [PERSON] , які протягом тривалого часу не проживали з батьком і у передбаченому законом порядку та строки мають намір прийняти спадщину після смерті батька. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2019 року звільнено [PERSON] від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.03.2019 року звільнено [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви, відкрито провадження у справі та призхначено підготовче засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник подав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] 18.03.2011 року склав заповіт, за яким належну йому на праві власності частку квартири [ADDRESS] заповів [PERSON] Згідно зі свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO]. Спадкова справа до майна померлого не заводилась (див. довідка нотаріуса). За довідками баласоутримувача будинку, [PERSON], на день смерті, був зареєстрованим за адресою спадкової квартири, разом з іншим співвласником квартири [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є дочкою спадкодавця, а [PERSON] є його онуком. [PERSON] в липні 2015 року заявила позов до Київської міської ради, за яким просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після [PERSON], померлого [INFO]. Позов мотивовано тим, що позивач не знала про наявність заповіту батька. Ухвалою суду, на задоволення клопотання позивача, до участі у справі замість Київської міської ради притягнуто належного відповідача [PERSON] Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, і пояснила, що батько за життя подарував належне йому майно іншій дочці, квартирою [ADDRESS] фактично користується його онук [PERSON], а тому вона вважала, що підстав для звернення за спадщиною у неї не було, проте в червні поточного року серед речей батька було виявлено заповіт, прийняти спадщину за заповітом вона не може через пропуск строків для подання нотаріусу відповідної заяви. [PERSON] не заперечував проти задоволення позову і підтвердив пояснення позивача про обставини виявлення заповіту. Про те, що спадкоємцям [PERSON] не було відомо про його заповіт надав пояснення в суді свідок [PERSON], який є сином спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ст. 1270 ЦК України). Отже, [PERSON] дійсно пропустила строк на прийняття спадщини після [PERSON] Проте, суд вважає, що такий строк пропущено нею за поважних причин, оскільки про наявність заповіту, як це встановлено в судовому засіданні, спадкоємцям не було відомо до червня 2015 року, і у позивача було достатньо підстав вважати, що спадщину прийняли інші спадкоємці, за законом. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, позов підлягає задоволенню. Суд, вважає, що три місяці буде достатньо, для того щоб [PERSON] мала змогу подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] 18.03.2015 р. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання втратившим право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказав наступне. Він є власником зазначеної квартири. У квартирі зареєстрована, але з 2014 р. не проживає [PERSON]: остання залишила квартиру добровільно, у 2014 р. повернулась до країни свого громадянства (у В*єнам), посвідка на тимчасове проживання в Україні скасована та термін її дії закінчився 30.09.2014 р. Представник позивача в суді позовні вимоги підтримав; просив справу розглянути у її відсутності, постановивши заочне рішення, про що надав письмову заяву. Відповідач та представник 3 особи в судове засідання не з*явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином і суд розглянув справу за їх відсутності, на підставі наданих доказів, заочно. Суд, дослідивши надані письмові докази, приходить до наступного. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.10.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО. У зазначеної квартири, крім власника, зареєстрована відповідачка [PERSON], що підтверджується довідкою КП Жилкомсервіс. За правилом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду з позовом про захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; та своїми правами щодо предмету спору розпоряджається на власній розсуд. Суд може продовжити строк зберігання права користування житловим приміщенням за особою в разі, колі причини відсутності цієї особи поважні або викликані неправомірною поведінкою наймача, або проживаючих там членів сім'ї. Відповідачка перебувала на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання в Україні, термін дії якої закінчився 30.09.2014 р. Яв впливає з відповіді адресного бюро посвідка на проживання та реєстрацію скасована. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. З оглядом на вишевикладене, суд має правові підстави для задоволення позову та визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням, оскільки, остання не проживає в квартирі понад установленого законом терміну без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] 18.03.2015 р. звернулась до Московського райсуду м. Харкова із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], вказавши в обґрунтування наступне. Вона та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від котрого мають дитину сина [PERSON]. З дня народження син проживає разом з нею; батько дитини протягом цих років життям сина не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з ним та приймати участь у його вихованні; фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов*язків. Весь цей час син знаходиться на її утриманні. Тому, з посилкою на приписи Сімейного Кодексу України просить позбавити батька батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; надав суду нотаріальну посвідчену заяву, в якої позовні вимоги визнає та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Відповідач просив розглянути справу у його відсутності. Представник Служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради позовні вимоги підтримав, надав суду висновок про доцільність позбавлення батька батьківських прав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини … Як встановлено судом, [PERSON], [PERSON] з 15.11.2008 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини, які містяться в матеріалах справи. На цей час дитина проживає разом з матір*ю, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервис». Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради №254 від 15.05.2015 р. визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні сина [PERSON], 2007 р.н. Сам батько дитини (відповідач по справи) надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою. Відповідно статті 61 ЦПК України «обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.» З урахуванням викладеного, суд має підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] 18.03.2015 року звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] а також просила встановити відносно даної особи опіку та призначити її опікуном. У судовому засіданні заявниця [PERSON] просить задовольнити подану нею заяву. Представник заінтересованої особи - голова Ожівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області Шевчук Р.М. у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, крім того не заперечує щодо визнання [PERSON] недієздатним та встановлення опіки відносно нього. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 16.08.1983 року Ожівською сільською радою Сокирянського району району Чернівецької області, [PERSON] народився [INFO] в [ADDRESS]. Батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Відповідно до довідки № 268 від 16.03.2015 року, виданої Ожівською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], до складу її сім'ї входять: син - [PERSON], 1983 року народження. Відповідно до копії посвідчення [NUMBER], виданого управлінням праці та соціального захисту населення у Сокирянському районі Чернівецької області, [PERSON] призначена пенсія по інвалідності з 01.06.1994 року. З акту огляду МСЕК від 01.07.1999 року серія 2-18АВ №223315, [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства безстроково, непрацездатний, потребує постійного стороннього догляду та нагляду. З акту огляду МСЕК серії 10ААА №338009 від 09.11.2011 року, [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства безстроково, підгрупа «А», потребує постійного стороннього догляду та нагляду. З висновку судово-психіатричної експертизи АСПЕК ЧОПЛ № 183 від 09.04.2015 року встановлено, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі важкої розумової відсталості, за своїм психічним станом, в силу наявного у нього хронічного психічного захворювання, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про визнання [PERSON] недієздатним є обґрунтованою, встановлені обставини справи підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а тому заяву слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи подання органу опіки та піклування від 23.03.2015 року, близькі родинні відносини, факт постійного проживання та здійснення догляду [PERSON] за [PERSON] суд приходить до висновку про доцільність призначення її опікуном. Відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться за рахунок держави. На підставі ст.ст. 39, 40, 58, 60 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON] 18.04.2014 р. звернулась до Московського райсуду м. Харкова із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої дитини- сина [PERSON], [INFO], вказавши в обґрунтування наступне. Вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від котрого мають дитину сина [PERSON]. Рішеннім Московського районного суду м.Харкова від 16.10.2009 р. шлюб між ними розірвано. З 2008 року син проживає разом з нею; батько дитини протягом цих років життям сина не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з ним та приймати участь у його вихованні; фактично дитина рідного батька не знає. Син знаходиться на її утриманні. Тому, з посилкою на приписи Сімейного Кодексу України просить позбавити батька батьківських прав. Просила справу розглянути у її відсутності, про що надала письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином і суд розглянув справу у його відсутності, на підставі наданих доказів, заочно. Представник Служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, прокурор позовні вимоги підтримали, вказавши про доцільність позбавлення батька батьківських прав. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, прокурора, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини … Як встановлено судом, [PERSON], [PERSON] з 2003 р. по 2009 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, від котрого мають дитину [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу, рішенням суду про розірвання шлюбу, свідоцтвом про розірвання шлюб та копією свідоцтва про народження дитини, які містяться в матеріалах справи. На цей час дитина проживає разом з матір*ю, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервис». Як впливає з довідок Московської державній виконавчій служби ХМУЮ з вересня 2012 р. по теперішній час відповідач аліментів на утримання сина не сплачує, від їх сплати ухиляється; його місце знаходження не відомо. Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради №282 від 01.07.2014р. визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні сина [PERSON], [INFO] При таких обставинах, суд має підстави для задоволення позову, оскільки, батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, протягом декількох років не цікавиться життям сина, матеріальної допомоги йому не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] 18.04.2014 року звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і продовжуючи до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач позов визнав, заперечень не подав. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони із січня 2012 року проживали в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу [INFO] народилась донька- [PERSON] ( а.с. 3), яка після припинення шлюбних стосунків проживає із матір»ю та знаходиться на її утриманні (а.с.4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ( ч.1 ст. 181 СК України). Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ст. 182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає , вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Домовленість щодо утримання дитини між батьками відсутня. При визначенні розміру аліментів на утримання доньки, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, той факт, що відповідач інших дітей, яким-би сплачував аліменти не має, здоровий, працездатний, а відтак визначає розмір аліментів у визначеному позивачем розмірі. У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 243,60 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання.

Outcome: approved