Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] 21 березня 2016 року звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування посилаючись, що їх батьку і чоловіку [PERSON], який помер 14 жовтня 2008 року належав житловий будинок з господарськими будівлями в с. Омельник вул. Поштова, 8 Кременчуцького району Полтавської області. Вони являються спадкоємцями його майна за законом, але 23 січня 2016 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області їм відмовлено в видачі свідоцтв про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просили визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Омельник вул. Поштова, 8 Кременчуцького району Полтавської області в порядку спадкування після померлого 14 жовтня 2008 року [PERSON]. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, від їх представника [PERSON] надійшла заява, в якій просила розглянути справу у їх відсутність, позов підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Третя особа Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судового повідомлення. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Судом встановлено, що 14 жовтня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 114348 виданим 15 жовтня 2008 року [PERSON] сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 35. Спадщину прийняли [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом подання заяви до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області та [PERSON] фактом проживання зі спадкодавцем на день його смерті, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. 23 січня 2016 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в рівних частинах, по 1/4, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 13 січня 2016 року за № 17 на підставі запису в погосподарській книзі за № 122 [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями в с. Омельник вул. Поштова, 8 Кременчуцького району Полтавської області, 1986 року забудови та згідно технічного паспорта виданого 19 лютого 2016 року Приватним підприємством «Бюро послуг та консультацій» складається з житлового будинку літ. «А», погрібу під частиною будівлі літ. «ап», житлового будинку літ. «Б,б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», сараю літ. «Д,д», огорожі № 1-3, вигрібної ями літ. «І», інвентаризаційна вартість якого 610 181 грн. Державна реєстрація зазначеного житлового будинку не була проведена. Виходячи з нормативних актів, зокрема, змісту положень ЦК України 1963 року (глави 12), вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. При таких обставинах суд приходить до висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями в с. Омельник вул. Поштова, 8 Кременчуцького району Полтавської області належав померлому 14 жовтня 2008 року [PERSON], тому [PERSON], [PERSON], [PERSON] набувають на нього право власності в порядку спадкування. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Outcome: approved