Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] 16.09.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16.06.2015 року. Сторони є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти на даний час проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивачка є інвалідом третьої групи загального захворювання, у неї протипоказання до важкої праці, підйому вантажів, тривалого стояння, переохолодження. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач офіційно не працює, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. Просить стягувати з відповідача на її користь на утримання двох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дітей. У судове засідання позивачка не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій зазначила про зменшення суми аліментів на її користь на утримання двох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 450 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дітей, розгляд справи просить розглянути без її присутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак також подав письмову заяву про проведення судового розгляду без його присутності, позовні вимоги про щомісячне стягнення з нього на користь позивачки на утримання двох малолітніх дітей аліментів у розмірі по 450 грн. на кожну визнає. З наведених у позовній заяві, обставин, які згідно положень ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16.06.2015 року, та є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Угоди між сторонами про добровільну сплату аліментів не досягнуто. На даний час відповідач офіційно не працює, працездатний, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №404780 від 23.03.2015 року позивачка є інвалідом третьої групи загального захворювання, у неї протипоказання до важкої праці, підйому вантажів, тривалого стояння, переохолодження, а також вона знаходиться під наглядом та лікуванні невропатолога. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача у відповідності до положень ч.3 ст.88 ЦПК України судового збору на користь держави. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved