Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[INFO] року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 3,23 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява а.с. 4). Представник відповідача - Лучинчицької сільської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про слухання справи за його відсутності та про визнання позовних вимог (а.с. 19). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 7). Випискою із списку громадян, членів колективного сільськогосподарського товариства «Дружба» с. Лучинчик Мурованокуриловецького району, що додається до державного акту на право колективної власності на землю серії ВН-ХIII № 09, виданого районним відділом земельних ресурсів 23.05.1995 року (а.с. 11), випискою із книги реєстрації сертефікатів на право на земельну частку № 31-28-0.2-893/2-15 від 06 лютого 2015 року (а.с. 12), довідкою виконавчого комітету Лучинчицької сільської ради № 28 від 20 січня 2015 року (а.с. 10) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Дружба» с. Лучинчик площею 3,23 умовних кадастрових гектара. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), виданої 24 лютого 2015 року щодо померлої [INFO] року [PERSON] (а.с. 20) слідує, що спадкодавець по своїй смерті залишила заповіт, посвідчений 09.08.2001 року секретарем Лучинчицької сільської ради (а.с. 8) на користь [PERSON]. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), передбачено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою Лучинчицької сільської ради № 28 від 20 січня 2015 року (а.с. 10) доводиться, що [PERSON] прийняла спадщину, зокрема, вступила в оперативне управління спадковим майном, прийняла на зберігання сертифікат на право на земельну частку (пай), здійснювала поточний ремонт будинку, доглядала за присадибною земельною ділянкою та розпорядилася особистими речами померлої. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 06 лютого 2015 (а.с. 9), слідує, що оригінал сертефіката на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 33 від 17 лютого 2015 року (а.с.13). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через юридичну необізнаність та відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved