Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що 05 квітня 2014 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку № 54, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Залізнична, що належить їй на праві власності на підставі договору дарування. [PERSON] залишила після свої смерті заповіт, складений 28 лютого 2014 року. Згідно заповіту вбачається, що 28.02.2014 року [PERSON] зробила наступне спадкове розпорядження: все належне їй на час смерті майно вона заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Вищевказаний заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не відмінений. Таким чином, відповідно до заповіту єдиними спадкоємцями [PERSON] є вони, [PERSON] та [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк вони не звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки, вважали, що заповіт надає їм право власності на спадкове майно без додаткового звернення до нотаріальної контори. На день смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] вони проживали в будинку за адресою Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Залізнична, 54. Весь час вони вважали, що прийняли спадщину, оскільки проживали разом з спадкодавцем по вищевказаному адресу і після смерті спадкодавця, дбали про будинок, заповіт за яким вони є єдиними спадкоємцями на сьогодні є дійсним, а тому здійснення додаткових дій по оформленню чи поданню заяв робити непотрібно. Однак звернувшись до Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області для оформлення спадщини за [PERSON]В їм було відмовлено через пропуск строку та запропоновано звернутися до суду. Спадкоємці за законом у [PERSON] відсутні. З заявою про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори вони не зверталися. Вони бажали й бажають прийняти спадщину, оскільки відповідно до заповіту вони є єдиними спадкоємцями та прийняття ними спадщини свідчить про останню воля [PERSON] Тому позивачі просять суд визначити їм, [PERSON], [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачі у судове засідання не зявилися, але від їх представника [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, на задоволенні своїх вимог наполягають у повному обсязі. Представник відповідача - Мелітопольської міської ради Запорізької області - у судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк. Як встановлено у судовому засіданні, 05 квітня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-ЖС № 290752, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку № 54, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Залізнична, що належить їй на праві власності на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області 12.04.2004 за реєстраційний №3337 (а.с.11,12). 28 лютого 2014 року [PERSON] залишила після свої смерті заповіт, складений та посвідчений Приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу за реєстраційним №264 (а.с.13,14). Згідно заповіту [PERSON] все належне їй на час смерті майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Вищевказаний заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не відмінений. Спадкоємці за законом у [PERSON] відсутні. Згідно довідки з місця проживання від 03.03.2015 року, на день смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] позивачі проживали в будинку за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Залізнична, 54 (а.с.16). Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Звернувшись до Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] для оформлення спадщини після смерті [PERSON], позивачі отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку для прийняття спадщини (а.с.15). Оскільки [PERSON], [PERSON] є єдиними спадкоємцями та бажають прийняти спадщину після [PERSON], враховуючи те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, обставини через які позивачі пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд визнає причину пропуску подання заяви на прийняття спадщини поважною, та, згідно вимог ст. 1272 ЦК України, вважає можливим визначити позивачам додатковий строк у 2 місяці для подання ними заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved