Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] 08.02.2016 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його бабусі - [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] у м. Донецьку, посилаючись на те, що факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №3145 від 07.09.2015 року, яке видане Центральною міською лікарнею №14 м. Донецька, але Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві в реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть було відмовлено з причини видачі лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] на тимчасово окупованій території та роз»яснено право заявника на звернення до суду з питання встановлення факту смерті за місцем його проживання. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити; представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явився, заявою від 24.02.2016 року №32/02-121 просив справу розглядати без його участі. Заслухавши пояснення заявника в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно положень ст.257-1 ЦПК України «Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» - заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В судовому засіданні встановлено: заявник [PERSON], [INFO] згідно паспорта [NUMBER], виданого Київським РВ Донецького МУ УМВС України в Донецькій області 13.07.1995 року, зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.6); як стверджує заявник [PERSON], на даний час він фактично проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Ствердження заявника [PERSON] про те, що [PERSON], [INFO] є його бабусею, яка проживала за адресою [ADDRESS] та померла [INFO] у м. Донецьку, підтверджуються наданими заявником - паспортом [NUMBER] на ім»я [PERSON] (а.с.8 -копія), лікарським свідоцтвом про смерть №3145 від 07.09.2015 року, яке видане Центральною міською лікарнею №14 м. Донецька (а.с.10 - копія), згідно якого [PERSON] померла [INFO] у м. Донецьку, а також наданими заявником для огляду в судовому засіданні свідоцтвами про народження заявника, про шлюб його батьків та про шлюб [PERSON] тощо. Згідно листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 13.01.2016 року №81/02-121 на ім»я заявника (а.с.11) - державна реєстрація смерті [PERSON], яка померла [INFO] у м. Донецьку Донецької області, що підтверджується дублікатом лікарського свідоцтва про смерть №3145 від 07.09.2015 року, виданим Центральною міською лікарнею №14 м. Донецька, не може бути здійснена, а для вирішення питання про встановлення факту смерті [PERSON] заявникові рекомендовано звернутись до суду за місцем проживання заявника - відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Як вбачається з Договору довічного утримання від 21.12.2006 року, посвідченого 21.12.2006 року Стойкою Н.Б. - приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу за реєстровим №3182, [PERSON] була передана [PERSON] (заявникові) квартира [ADDRESS] (а.с.12-17 - копії). Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, тому вона підлягає задоволенню.

Outcome: approved