Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частки 81/100 квартири [ADDRESS] загальною площею 82,7 кв.м. та за [PERSON] право власності на 1/4 частки 81/100 цієї ж квартири, як за спадкоємцями за заповітом [PERSON] , що помер [INFO] . Обґрунтовуючи позов, заявники вказали, що [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого 1/4 частки 81/100 квартири [ADDRESS] заповів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] на праві приватної власноті належало 81/100 квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів 22.05.1997р. за №23188. [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилась спадщина на 81/100 квартири [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини по вищевказаному заповіту на користь [PERSON] . У визначений ст.1270 ЦК України строк [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за заповітом звернулись до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області для отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріусом було відмовлено їм в оформлені спадщини, оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно. Вказані обставини слугували підставою для звернення з даним позовом до суду. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 13.03.2019 року прийнято позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до розгляду за правилами загального позовного провадження. В заявах від 18.04.2019р. [PERSON] та [PERSON] просили розгляд справи здійснювати у їх відсутність, позов підтримали з підстав, наведених у ньому (а.с.27,28). Відповідач у клопотанні від 20.05.2019р. просив розглядати справу за відсутності представника виконкому міської ради (а.с.125). Відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. До складу спадщини, як встановлено ч. 1 ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , 21.03.2011 року склав заповіт, відповідно до якого все своє рухоме та нерухоме майно, яке на час його смерті буде належати йому, з чого б таке не складалося та де б воно не знаходилося, а також все, на що за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в 1/4 частці кожному (а.с.11). [PERSON] на праві приватної власності належала 81/100 квартири [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів 22.05.1997 року за № 23188 (а.с.67). Згідно технічної характеристики квартири загальна площа квартири [NUMBER] в будинку [ADDRESS] на час видачі вищевказаного свідоцтва про право власності на житло становила 107,9 кв.м. , а житлова площа становила 83,5 кв.м. (а.с.72). При проведенні поточної інвентаризації 16.04.2018 року загальна площа квартири [ADDRESS] визначена 82,7 кв.м., а житлова 67,0 кв.м., в звязку із виділом квартири [NUMBER] з квартири [NUMBER] загальною площею 28,0 кв.м., житловою 16,5 кв.м., яка в подальшому - 31.12.2004 року була приватизована ( свідоцтво №48261), а також в зв`язку з переплануванням без втручання в несучі конструкції , та уточненням розмірів приміщень (а.с.69). [PERSON] помер [INFO] (а.с.12) і після його смерті відкрилась спадщина на 81/100 квартири [ADDRESS] . На час відкриття спадщини та і на даний час 81/100 квартири [ADDRESS] не перебувала та не перебуває під забороною на відчуження нерухомого майна. Відповідно до заяв від 07.05.2018р. [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини за заповітом на користь [PERSON] (а.с.62, 64). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] звернулись до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявами для видачі їм свідоцтв про право на спадщину за заповітом в 3/4 частках - [PERSON] та в 1/4 частці - [PERSON] , на спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , померлому [INFO] . Постановою державний нотаріус Ковальова С.В. Першої Житомирської державної нотаріальної контори відмовила у видачі таких свідоцтв, у зв`язку відсутністю документів, які посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно. Правовстановлюючий документ на житло являється свідоцтво про право власності на житло, що виданий відділом приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів 22.05.1997 року за № 23188. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що не заборонені законом. Відповідно дост.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спору з приводу поділу спадкового майна між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] не існує, проте вони позбавлені можливості розпорядитися належним їм спадковим майном квартирою, що належала спадкодавцю [PERSON] . Враховуючи те, що у позивачів існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частки 81/100 квартири [ADDRESS] , за [PERSON] , право власності на 1/4 частки 81/100 квартири [ADDRESS] як за спадкоємцями за заповітом [PERSON] , що помер [INFO] . За таких обставин, вимоги позивачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved