Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

[PERSON] в особі представника Попова А.О. звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт проживання спадкоємця зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] , з 08 серпня 1991 року до дня її смерті. В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка є його матір`ю, що мешкала за адресою: [ADDRESS] . За час життя [PERSON] належало право власності на землю площею 4.8454 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Садівської сільської ради, бувшого КСП ім. Леніна. Після смерті [PERSON] заявник звернувся до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області для оформлення спадщини за Законом, однак 29 листопада 2019 року, державним нотаріусом Мірошниченко О.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де зазначено, що факт прийняття спадщини спадкоємцем встановити не можливо, оскільки на день смерті спадкодавця він постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк спадкоємець до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не подавав. У зв`язку із цим є неможливим видати Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ім`я [PERSON] , оскільки для одержання Свідоцтва про право на спадщину за законом за ст. 1264 ЦК України необхідно долучити до спадкової справи рішення суду, що набрало законної сили, про підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для нього юридичне значення, а саме: оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON] . У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи - Садівського старостинського округу Лозівської міської ради Харківської області, в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, вирішення справи залишила на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Зі змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що мешкала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 15 лютого 2006 року, виданого Садівською сільською радою Лозівського району Харківської області. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХР № 089205, виданого 09 грудня 2002 року, за час життя [PERSON] належало право власності на землю площею 4.8454 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Садівської сільської ради, бувшого КСП ім. Леніна. Відповідно до постанови державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Мірошниченко О.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 листопада 2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що факт прийняття спадщини спадкоємцем встановити не можливо, оскільки на день смерті спадкодавця він постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк спадкоємець до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не подавав. У зв`язку із цим є неможливим видати Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ім`я [PERSON] , оскільки для одержання Свідоцтва про право на спадщину за законом за ст. 1264 ЦК України необхідно долучити до спадкової справи рішення суду, що набрало законної сили, про підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Довідкою Садівського стростинського округу № 302 від 12 грудня 2019 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , була дійсно зареєстрована в [ADDRESS] , з 1947 року і по день смерті [INFO] . Згідно довідки Садівського стростинського округу № 303 від 12 грудня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно був зареєстрований в с. Бритай Лозівського району Харківської області з 1986 року по 08.08.1991. Відповідно до вимог ч. 1 і ч. 2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначає позивач у позовній заяві [PERSON] є його матір`ю, отже він є спадкоємцем першої черги. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, яка безпосередньо закликається до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Слід зазначити, що зміна черговості спадкування, що передбачено ч. 2 ст. 1259 ЦК України, лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261-1265 ЦК України. При цьому, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», чинним спадковим законодавством не передбачено можливість визнавати спадкоємців однієї черги спадкоємцями іншої черги. Зважаючи на викладене, враховуючи, що позивачем обрано спосіб захисту своїх прав, який не передбачено чинним законодавством, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Крім того, суд роз`яснює заявнику, що він не позбавлений права звернутися до суду, обравши правильний спосіб захисту своїх прав, зокрема із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що передбачено ст. 1272 ЦК України з урахуванням фактичних обставин. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed