Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач 1), [PERSON] (далі - позивач 2) звернулися до суду з позовом до Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області (далі - відповідач) про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивують тим, що [INFO] померла їх батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке складається із земельної частки в розмірі 6,32 умовних кадастрових гектара, яка належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ №0054732, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації від 31.05.1996 за № 226, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Завєти Леніна» за № 346 від 18.06.1996. Батько за життя не залишив розпорядження на випадок своєї смерті, заповіту не склав. Вони є його спадкоємцями першої черги за законом. Інших спадкоємців за законом першої черги немає. Їхня мати, [PERSON] померла раніше, до відкриття спадщини батька. На день смерті [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований і проживав один за адресою: [ADDRESS] . Спадщину батька вони прийняли фактично, оскільки заволоділи спадковим майном, зокрема: ощадною книжкою серія [NUMBER] , виданою на ім`я [PERSON] філією № 241/034 Глухівського відділення в Есмані Ощадного банку СРСР, а також фактом управління майном померлого спадкоємцем [PERSON] . Однак, коли вони звернулися до приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, їм було роз`яснено, що для оформлення спадщини необхідно надати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), якого у них немає. За вказаних обставин просять суд визнати за кожним з них право по одній другій частині на зазначені вище земельні ділянки. В судове засідання позивач 1 та позивач 2 не з`явилися, але їх представником подано заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі. Представник відповідача - Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, в якій зазначив, що позивачам слід визначитися, хто саме з них заволодів спадковим майном померлого, й у такому випадку не заперечуватиме проти позову того спадкоємця, який прийняв спадщину, також просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступного. Як встановлено, [INFO] в с. Первомайське Глухівського району Сумської області у віці 69 років помер [PERSON] (а.с.8). Довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 03-07/7/113, наданої Березівською сільською радою Глухівського району Сумської області від 07.02.2020 підтверджується, що зареєстроване місце проживання [PERSON] , з 30 листопада 1998 року по 04 вересня 2001 року було [ADDRESS] (а.с.9). З довідки № 03-07/7/112 наданої Березівською сільською радою Глухівського району Сумської області від 07.02.2020 вбачається, що [PERSON] , 1932 р.н., який помер [INFO] був зареєстрований і проживав один; заповіт від імені спадкодавця у виконкомі Первомайської сільської ради Глухівського району Сумської області не посвідчувався (а.с.22). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 09.08.2016, [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Факт зміни прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого повторно 07.12.2016 (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.03.1959, [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого повторно 25.09.2020 підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] в м. Глухів Сумської області (а.с.38). З ощадної книжки серія [NUMBER] , вбачається, що вона видана філією № 241/034 Глухівського відділення в Есмані Ощадного банку СРСР, на ім`я [PERSON] (а.с.10). З довідки виданої Березівською сільською радою від 17.11.2020 № 03-06/7/374 вбачається, що [PERSON] після померлого батька прийняла спадщину, оскільки здійснювала догляд за спадковим майном, проживала з батьком без реєстрації. Згідно повідомлення відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 28.02.2020 за № 200/103-20 [PERSON] на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 226 від 31.05.1996 було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0054732 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Завєти Леніна» за № 346 від 18.06.1996. Розмір земельної частки (паю) складав 6,32 умовних кадастрових гектар. Сертифікат на право на земельну частку (пай) видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігається. Вартість даної земельної ділянки (паю), станом на 01.01.2001 рік (рік смерті власника) складає 34940,13 грн. (а.с.11). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61681295 від 16 вересня 2020 року, вбачається, що відомості щодо реєстрації заповіту [PERSON] в Спадковому реєстрі відсутні (а.с.16). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61681280 від 16 вересня 2020 року, відомості щодо реєстрації спадкової справи та виданого на її підставі свідоцтва про право власності на спадщину [PERSON] в Спадковому реєстрі відсутні (а.с.15). У відповідності до статті 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі статтею 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР (1963 року) [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину свого батька [PERSON] , оскільки протягом шести місяців вступили у володіння спадковим майном, а саме: [PERSON] заволодів ощадною книжкою, а [PERSON] здійснювала догляд за спадковим майно та проживала з спадкодавцем на час смерті. У відповідності до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а у відповідності до статті 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачі звернулися до приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу Міхно Дар`ї Валеріївни, однак приватним нотаріусом Міхно Д.В. 16.09.2020 їм було письмово роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом ними не надано оригінал документа, що підтверджує право власності [PERSON] на спадкове майно, а саме - сертифікату на право на земельну частку (пай). З роз`яснення приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу Міхно Д.В. від 16 вересня 2020 року, вбачається, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачам необхідно надати оригінал документу - сертифікат на право на земельну частку (пай) (а.с.14). В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено: при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 2 діючого, на час смерті, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Таким чином судом встановлено, що померлому 03 вересня 2001 року [PERSON] , дійсно на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0054732 належала земельна частка (пай) розміром 6,32 умовних кадастрових гектар. Однак, оригінал вказаного сертифікату був втрачений, про що в газеті «Глухівщина» № 14 від 03 квітня 2020 року було опубліковане відповідне оголошення (а.с.17). Також судом встановлено і це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивачі, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР протягом шести місяців після відкриття спадщини фактично вступили в управління та володіння його спадковим майном, є єдиними спадкоємцями після смерті батька, однак через втрату правовстановлюючого документа на спадкове майно, що складається з вищевказаної земельної частки (паю), який відновити в передбаченому законом поряду неможливо, позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права на прийняту спадщину в нотаріальній конторі. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналогічні роз`яснення викладені у п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно п. 3.1 вказаного листа право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про визнання за кожним з них право по одній другій частині на земельну частку (пай), як на спадщину після померлого [PERSON] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved