Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] 20 лютого 2019 року пред`явив до Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області позов про встановлення факту належності [PERSON] , який помер [INFO] , сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області 16 травня 1997 року на ім`я [PERSON] , встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , був батьком позивача та визнання за ним, позивачем, право на земельну частку (пай) розміром 1,17 га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка знаходиться у власності СВСГ «Михайлевицька», у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що після смерті його батька на вказане майно відкрилася спадщина. При житті, 30 серпня 2002 року, [PERSON] склав заповіт, яким на випадок смерті зробив розпорядження про те, що все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів йому, позивачу. На день смерті він, [PERSON] , проживав разом з батьком, а отже шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час відкриття спадщини, прийняв спадщину після смерті свого батька, інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку немає. Будучи спадкоємцем за заповітом він, позивач, звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину на інше майно та роз`яснив, що перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є те, що помер [PERSON] , а сертифікат виданий [PERSON] . Згідно ухвали судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 16 грудня 2019 року. Відповідно до ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті на 13 січня 2020 року. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач Михайлевицька сільська рада Самбірського району Львівської області подала заяву про розгляд справи за відсутності представника та визнання позову. Згідно ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях. Відповідно до ст. 211 цього Кодексу розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 2 статті 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про здійснення судового розгляду справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із свідоцтва про смерть відомо, що [INFO] с. Вістовичі Самбірського району Львівської області помер [PERSON] (а. с. 5). Із сертифіката на право на земельну частку (пай) видно, що [PERSON] , який проживав у с. Вістовичі Самбірського району Львівської області, на підставі рішення Самбірської районної державної адміністрації від 13 травня 1997 року № 322 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Михайлевицької спілки власників селянських господарств розміром 1,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) ( а. с. 7). Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Михайлевицькій сільській раді Самбірського району Львівської області вбачається, що за [PERSON] 19 травня 1997 року за № 417 на підставі розпорядження голови Самбірської РДА від 13 травня 1997 року № 322 зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) розміром 1,17 га у Михайлевицькій СВСГ (а. с. 15). Про те, що вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) належить [PERSON] свідчать такі докази. Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із свідоцтва уродин і хрещення видно, що [PERSON] народився [INFO] у с. Воля Постолова у Польші ( а. с. 12). Із евакуаційного листа видно, що [PERSON] , 1938 року народження, у 1945 році евакуйований разом із батьками у смт. Дубляни Дрогобицької області ( а. с. 13). Із довідки, виданої виконавчим комітетом Михайлевицької сільської ради 28 квітня 2019 року № 1455 відомо, що [PERSON] , який помер у 2002 році мав у власності земельну ділянку (пай) розміром 1,17 в умовних кадастрових гектарних одиницях, за проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність власникам земельних часток (паїв) рілля становить 0,77 умовних кадастрових гектарних одиниць, а сіножаті 0,40 умовних кадастрових гектарних одиниць ( а. с. 11). Із розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 17 березня 2011 року № 122 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 13 травня 1997 року № 322» відомо, що вирішено внести зміни до розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 13 квітня 1997 року № 322 «Про видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) особам, що мають право не середню земельну частку згідно статті 6 Земельного Кодексу України по Михайлевицькій сільській раді», а саме, в частині зміни прізвища та по батькові особи, яка занесена в розпорядження як [PERSON] на [PERSON] ( а. с. 14). Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР, який був чинний на день смерті спадкодавця, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Отже, [INFO] унаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Із заповіту, складеного 31 серпня 2002 року видно, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, все своє майно, де б воно не знаходилося, з чого б воно не складалося, і в чому б воно не виражалося і взагалі все те, що буде належатиме йому на день смерті і на що за законом матиме право, а також середню земельну частку (пай), що посвідчується сертифікатом серії [NUMBER] 048817 заповів своєму синові [PERSON] ( а. с. 6). Статтями 548 та 549 цього Кодексу було встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із довідки, виданої Михайлевицькою сільською радою 23 січня 2019 року № 1419 видно, що місце проживання [PERSON] , який помер [INFO] було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] і до складу його сім`ї входили, зокрема, син [PERSON] , [INFO] ( а.с. 9). Отже, [PERSON] проживаючи із батьком на день його смерті фактично вступив у володіння та користування спадковим майном. Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24 червня 2011 року державним нотаріусом Рудківської державної нотаріальної контори, видно, що [PERSON] , [INFO] , видано вказане свідоцтво на земельну частку (пай), яка знаходиться у Михайлевицькій СВСГ у с. Михайлевичі Самбірського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну часту (пай) серії [NUMBER] № 048890, виданого 16 травня 1997 року, на підставі рішення Самбірської районної державної адміністрації від 13 травня 1997 року за № 322, розміром 1,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, його матері, яка померла [INFO] , після смерті якої [PERSON] спадщину прийняв, але своїх спадкових прав не оформив ( а. с. 19). Рудківська державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за заповітом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , з посиланням на те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] 048817, яка знаходиться у Михайлевицькій СВСГ у с. Михайлевичі Самбірського району Львівської області, виданий на ім`я [PERSON] ( а. с. 16). Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Із свідоцтва про народження видно, що [PERSON] народився [INFO] у с. Вістовичі Самбірського району Львівської області і його батьками записані [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 8). Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя відомо, що [PERSON] та [PERSON] 1 лютого 1958 року зареєстрували свій шлюб у виконавчому комітеті Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області про що складено актовий запис № 1 ( а. с. 17). Із витягу з погосподарської книги, особовий рахунок № [NUMBER] убачається, що [PERSON] , [INFO] , був головою двору і до складу його сім`ї входили, зокрема, син - [PERSON] , [INFO] ( а. с. 18). Отже, наведені докази, а саме: дані про вік, місце народження та місце проживання [PERSON] із достовірністю свідчать про те, що [PERSON] , який помер [INFO] , був батьком [PERSON] , [INFO] . Установлення факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки дає підстави [PERSON] реалізувати своє право на спадщину після смерті його батька [PERSON] . У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За наведеного, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на це спадкове майно.

Outcome: approved