Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON]\~10.10.2017р.\~звернувся з\~позовом до\~[PERSON]\~та просив\~стягнути з\~відповідача\~ заборгованість\~за договором\~позики у\~розмірі 653160,00\~\~грн.\~В обгрунтування\~позовних вимог\~[PERSON]\~вказував на\~те,\~що 16.10.2015\~року [PERSON] отримав у позику від нього грошові кошти у сумі 25000 дол.США, які зобов'язався повернути до 21.10.2015 року, що підтверджується розпискою від 16.10.2015 р.. У вищевказаний строк відповідач на порушення своїх договірних зобов'язань позику не повернув. У звязку з тим, що у зазначений строк сума боргу добровільно не повернута, позивач змушений звернутись до суду з вищевказаним позовом. Сторони в судове засідання не зявилися. Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як зазначено в розписці, складеної 16.10.2015 року, [PERSON], [INFO], паспорт серії КК №472638, виданий 05.07.2000р. Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, взяв в борг у [PERSON], [INFO], АА 827522, двадцять пять тисяч доларів США (25000 дол.США), 16 жовтня 2015р. та зобовязався повернути вищевказану суму до 21 жовтня 2015р.(а.с.4). Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Нормами ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно вимог\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.1\~ст.611 ЦК України\~ у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1статті 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як визначено нормами ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, у частині першій статті 1048 ЦК України, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо\~ безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором. Указане правило спрямоване на захист інтересів позикодавця у разі, якщо договором позики розмір процентів не визначений. Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом.\~\~ Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від\~ 2 липня 2014 року у справі № 6-36цс14. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. У строк, визначений в розписці, та до теперішнього часу\~ гроші позивачу не повернуто, тому вимога про стягнення суми позики у\~ розмірі 653160,00 грн. ( 25000 дол.США*26.1264 грн.за 1 дол.США за офіційним курсом НБУ станом на 20.09.2017р.) підлягає задоволенню. Крім того,\~ відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача\~ також необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 6531,61 грн..

Outcome: approved