Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Р. Шухевича, 46 в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 червня 2006 року помер батько позивача [PERSON]. Останній був головою колгоспного двору по вул. Р.Шухевича (бувша Гагаріна),46 в с. Сороки Городенківського району, що підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок, що видане 25.08.1988 року Городенківським районним виконавчим комітетом на підставі рішення Городенківської районної Ради народних депутатів № 148 від 10.08.1988 року та зареєстроване в Коломийському БТІ під реєстровим номером 271. З моменту свого народження позивач постійно проживав з батьками в даному будинку. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищезгадане будинковолодіння. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті батька, вступив у володіння та управління спадковим будинковолодінням, на час відкриття спадщини він проживав разом із спадкоємцем, в даний час разом із своєю сімєю проживає у вказаному господарстві, підтримує дане господарство в належному стані, обробляє земельну ділянку для обслуговування даного господарства розміром 0, 25 га, сплачує податки та страховки, оплачує комунальні послуги, проводив поточні ремонти в будинку, виготовив технічний паспорт на будинок. Однак, в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено позивачу, як спадкоємцю, у видачі свідоцва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Р.Шухевича,46 в с. Сороки у звязку з тим, що свідоцтво на право власності на жилий будинок видане на голову колгоспного двору [PERSON], і кожному члену колгоспного двору, які проживали у господарстві станом на 15.04.1991р. належала відповідна частка житлового будинку. На час ліквідації колгоспних дворів (15.04.1991р.) в господарстві по вул. Р.Шухевича,46 в с. Сороки були зареєстровані та фактично проживали: покійний батько позивача [PERSON], [INFO], його дружина [PERSON], [INFO], позивач, його рідний брат [PERSON], [INFO] На спадкове майно ніхто, крім позивача, не претендує. Мати позивача та брат відмовляються від своїх часток спадкового майна в користь позивача. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО «Придністровя», вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою с. Сороки по вул. Р.Шухевича,46 Городенківського району, станом на 07.12.2017 р. - становить 92150 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Зазначили, що не заперечують про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Р.Шухевича,46 в с. Сороки Городенківського району за [PERSON]. Сороківська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. [PERSON] Свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 25.08.1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 148 від 10 серпня 1988 р., посвідчено, що в цілому будинковолодіння, яке складається із житлового будинку та господарських будівель, розташованих в с. Сороки по вул. Гагаріна,46 - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Довідкою № 661, виданою 13.12.2017 року виконавчим комітетом Сороківської сільської ради підтверджується, що станом на 15.04.1991 року в господарстві по вул. Р.Шухевича (колишня вул. Гагаріна),46 в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області проживали: голова [PERSON], [INFO], дружина [PERSON],[INFO], син [PERSON], [INFO] (період 07.06.1989р.-28.05.1991р. армія) та син [PERSON], [INFO] (період 09.01.1990р.-09.11.1992р. армія). [PERSON] помер 19 червня 2006 р. у віці 61 рік, актовий запис № 9 від 20.06.2006 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НМ № 024938, виданого 20 червня 2006 р. Сороківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відміткою про сімейний стан в паспорті серії СС № 564570 [PERSON], виданому 11.06.1998 р. Городенківським РВ УМВС в Івано-Франківській області стверджено, що 10.11.1968 року був зареєстрований шлюб з [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про народження серії I-АВ № 078551, виданого 28 січня 1971 року Слобідською сільською радою депутатів трудящих. На день смерті [PERSON] (19.06.2006р.) в господарстві по вул. Р.Шухевича, 46 с. Сороки проживали: дружина [PERSON],[INFO], син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою № 551, виданою 13.10.2017 р. виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Дружина та син спадкодавця [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Із копії спадкової справи № 162/2008 р. Городенківської районної державної нотаріальної контори встановлено, що [PERSON] 22.02.2008р. подав до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON]. 22.02.2008 року державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), як спадкоємцю за законом померлого батька [PERSON]; свідоцтво зареєстроване в реєстрі за № 277. [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 13237519 виданого 22.02.2008 року Городенківською районною державною нотаріальною конторою стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON], номер у спадковому реєстрі 44098373, номер у нотаріуса 162. Отже, [PERSON], син спадкодавця, прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON]. В поданій до суду заяві відповідачка [PERSON] зазначила, що вона відмовляється від обовязкової частки та частки колгоспного двору житлового будинку по вул. Р.Шухевича,46 в с. Сороки. До спадкового майна померлого [PERSON] належить житловий будинок по вул. Р.Шухевича, 46 в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 8269 від 18.10.2017 року, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 271 зареєстроване право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Р.Шухевича,46 в с. Сороки Городенківського району за [PERSON], головою колгоспного двору, на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 25.08.1988р. на підставі рішення цього ж виконкому № 148 від 10.08.1988р. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1970 р., 1989 р., інші господарські будівлі збудовані в 1975, 1980, 1983, 1984 роках. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО «Придністровя», вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою с. Сороки по вул. Р. Шухевича, 46 Городенківського району, станом на 07.12.2017 р. - становить 92150 грн. За господарством по вул. Р.Шухевича,46 в с. Сороки рахується земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,25 га, що стверджується довідкою № 662, виданою 13.12.2017р. виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Позивач, як спадкоємець за законом, правомірно набув право власності на спадкове майно. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 2347/02-31 від 12.12.2017 р. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 19 червня 2006 р. на житловий будинок № 46 по вул. Р. Шухевича в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області з посиланням на те, що господарство, головою якого був [PERSON], відносилось до колгоспного двору, в якому кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, але частки між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316,317, 328, 1216, 1222,1223, 1258,1261, 1268-1270,1274, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved