Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з указаним позовом. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона являється власником земельної ділянки з кадастровим номером 7121886500:02:000:0434 площею 3,03 га, що розташована в адміністративних межах Телепинської сільської ради Камянського району Черкаської області. 03.09.2009 року між нею та ТОВ «Інвестагропром» (далі - Відповідач) було укладено на 10 років договір оренди вказаної земельної ділянки (далі - Договір). У відповідності до Договору Відповідач зобовязався виплачувати Позивачу оренду плату. Натомість, Відповідач допускав неповноту сплати по цьому договору, а в 2016 році взагалі не перераховував жодних коштів. 01 березня 2017 року Позивач подала Відповідачу заяву про розірвання Договору, проте Відповідач жодних реальних дій по поверненню земельної ділянки не вчинив. Просила визнати договір оренди землі від 03.09.2009 року між нею та Відповідачем щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7121886500:02:000:0434 розірваним. В судовому засіданні сторона Позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Відповідача поклався на розсуд суду. Всебічно, повно, всесторонньо дослідивши матеріали справи, а також докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, у власності Позивача знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером 7121886500:02:000:0434 площею 3,03 га, що розташована в адміністративних межах Телепинської сільської ради Камянського району Черкаської області. 03.09.2009 року між Позивачем та Відповідачем було укладено на 10 років договір оренди вказаної земельної ділянки. 01 березня 2017 року Позивач подала Відповідачу заяву про розірвання Договору. В попередньому судовому засіданні та на початку судового розгляду суд уточнював позовні вимоги і вони залишались незмінними визнати договір оренди землі розірваним. Згідно зі ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за\~захистом\~своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту\~цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України. Статтею 2 Закону України «Про\~оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з\~орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або\~розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.\~Договір\~може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно п.п. 3, 4 ст. 31 ЗУ «Про\~про оренду землі» договір оренди землі\~може бути\~розірваний\~за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін\~договір оренди\~може бути достроково\~розірваний\~за рішенням суду в порядку, встановленому законом.\~Розірвання\~договору\~оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною 2 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання\~договору зобов'язання сторін припиняються. Відповідно до умов п. 37 договору\~оренди землі розірвання договору\~оренди землі\~в односторонньому порядку допускається. Отже, сторони у Договорі оренди землі передбачили можливість розірвання договору в одностороньоому порядку. Про те, діючим законодавством не передбачений обраний позивачем\~спосіб захисту\~цивільних прав та інтересів як вважати\~розірваним договір оренди землі, оскільки умовами укладеного між сторонами договору\~оренди землі\~передбачено саме розірвання\~договору\~оренди землі\~в односторонньому порядку. Вимога Позивача про визнання договору розірваним за своєю суттю є вимогою встановити юридичний факт, який може встановлюватись судом лише під час вирішення спору про право, а тому вимоги Позивача не можуть виступати самостійним предметом спору і відповідно способом захисту. Крім цього, суд бере до уваги той факт, що спірна земельна ділянка має один і той самий кадастровий номер з земельною ділянкою, власником якого значиться інша особа [PERSON] (державний акт на а.с. 38), а тому слід констатувати, що при виділенні земельної ділянки в натурі відбулося нашарування кадастрових номерів на земельну ділянку. Проте Позивач не вирішив цього питання в адміністративному порядку. У звязку з тим, що Позивачем обрано не вірний спосіб захисту, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed