Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] 07.09.2018 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок № 26 по вул..Канівській в м.Запоріжжі. Вона зареєстрована та проживає у згаданому будинку. Окрім позивача, в будинку з 29.11.2013 р. зареєстрований її повнолітній онук [PERSON] У травні 2014 р. [PERSON] поїхав на заробітки до Росії, до України не повертався та не має такого наміру. Реєстрація відповідача у належному їй будинку створює перешкоди в користуванні та розпорядженні майном і потребує додаткових витрат на утримання житла. За позовом [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 26 по вул.Канівській в м.Запоріжжя. Ухвалою судді від 18.09.2018 р. було відкрито провадження та призначено судове засідання на 12.10.2018 р. 12.10.2018 р. розгляд справи відкладено на 19.11.2018 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторно виклику відповідача. 19.11.2018 р. розгляд справи було відкладного на 17.12.2018 р. у звязку із зайнятістю судді в іншому провадженні. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до пяти включно, серія та номер: 2/13344, виданого 31.08.1959 р. Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою, [PERSON] є власником житлового будинку № 26 по вул..Канівській в м.Запоріжжя (а.с.8, 9). В будинку № 26 по вул.Канівській в м.Запоріжжя з 29.11.2013 р. зареєстрований відповідач по справі [PERSON] (а.с.16). [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає з травня 2014 р., що підтверджено актом підтвердження фактичного проживання від 06.09.2018 р., складеного квартальним комітетом № 95 Шевченківського району м.Запоріжжя (а.с.12). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved