overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

[PERSON] в січні 2015 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що відповідач має постійне місце роботи, отримує регулярно заробітну плату, матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, тому просила визначити спосіб сплати аліментів та ухвалити рішення, яким стягнути на її користь на утримання малолітніх дітей аліменти в частці від заробітку (доходу) в розмірі 1/2, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. Позивачка в судовому засіданні змінили позовні вимоги, просила стягнути аліменти на дітей в розмірі по 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину. Відповідач позов не визнав, вказуючи, що матеріально утримує дітей в добровільному порядку. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Із свідоцтв про народження (а.с. 3-4) підтверджується, що відповідач є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу, відповідно до рішення суду від 16.01.2015 року, будуть проживати біля матері. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від заробітку (доходу) і (або) в твердій грошовій сумі з того із батьків, який зобов'язаний сплачувати аліменти. Як передбачено ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком коли розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі. Саме в такому розмірі - 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачка просить стягнути аліменти з відповідача. При вирішенні спору, суд враховує задовільний стан здоров'я відповідача, наявність у нього постійного місця роботи та заробітної плати, тому він в змозі матеріально утримувати дітей в мінімальному розмірі, передбаченому законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір та на користь позивачки, понесені нею судові витрати. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

[PERSON] в січні 2015 року звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що відповідач, у зв'язку із розпадом сім'ї, участі в утриманні своєї малолітньої дочки - [PERSON] ([INFO]) не приймає, а тому на її утримання позивачка просить присудити від доходів відповідача виплату коштів у розмірі 1/3 частини від доходів відповідача та 1 000 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Зазначені позовні вимоги позивачка підтримала в повному обсязі й наполягала на їх задоволенні з викладених у позові підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] ([INFO]), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Малолітня дитина проживає разом із позивачкою, а відповідач проживає окремо, за твердженням позивачки участі в утриманні дитини не приймає, що змусило її звернутись до суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог частин 2 та 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи розмір аліментів, суд згідно ст. 182 СК України виходить зі змісту висунутих позовних вимог, встановлених по справі обставин та матеріального стану позивачки, яка не працює, самостійно утримує малолітню дитину, потребує матеріальної допомоги відповідача. Дані про доходи відповідача в справі відсутні, інформація про теперішнє місце роботи й розмір заробітної плати відповідача позивачці не відома. З огляду на обставини встановлені в суді суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідача згідно ст. 183 СК України в розмірі ? частини на утримання однієї дитини та 500 грн. щомісячно на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років і тим самим позов задовольнити частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] в січні 2015 року звернулася до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають з листопада 2013 року, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Збереження сім'ї вважав неможливим. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 08 вересня 2001 року, від якого мають неповнолітню дочку - [PERSON] ([INFO]), яка проживає разом з позивачкою. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

[PERSON] в січні 2015 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина. Позов мотивувала тим, що 11.08.1996 року у міському відділі РАЦС м. Вінниці вона із позивачем уклали шлюб, 02.04.2002 року шлюб між сторонами було розірвано,актовий запис № 61. Від вказаного шлюбу є син [PERSON], який на даний час син є повнолітнім. Син залишився проживати із позивачем. За рішенням суду з відповідача стягувались аліменти на утримання сина до досягнення повноліття. 24.01.2015 року сину виповнилось 18 років і стягнення аліментів з батька за рішенням суду припинилось. Однак син продовжує навчання, є студентом третього курсу Вінницького транспортного коледжу, навчається на контрактній основі з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року. Плата за навчання за один рік складає 6788,54 грн. за один рік. Позивач повністю утримує сина, але сама не в змозі оплачувати його навчання, належним чином утримувати. Тому змушена звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження 1- АМ № 027481(а. с. 7). [PERSON] навчається у Вінницькому транспортному коледжі першого рівня акредитації на контрактній , термін навчання з 01.09.2012 по 30.06.2016 року, вартість навчання 6788,54 за 1 рік (а. с. 9- 10). Відповідно до довідки з виконавчого комітету Медвежо - Вушківської сільської ради депутатів син зареєстрований з матір'ю, по [ADDRESS] (а. с. 8). Згідно ст. 199 ч. 1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 ч. 1, 2 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання іншим з батьків. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище повнолітнього сина , який продовжує навчання, і платника аліментів, наявність у нього інших утриманців (відповідно до ст. 182 СК України), суд вважає можливим стягати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 24.01.2015 р. на період навчання сина до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] в січні 2016р. звернувсь з позовом до [PERSON] про зменшення розміру стягнення аліментів, посилаючись на те, що рішенням Старокостянтинівського райсуду від 07.12.2012р. стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки його доходів. З травня 2015р. син проживає разом з ним, тому слід змінити розмір стягнення аліментів до 1/4 частин його доходів на утримання дочки. В дане судове засіданні позивач не з»явивсь, а звернувсь до суду з письмовою заявою про те, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, справу слухати у його відсутності, у попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач звернулась до суду з заявою про те, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у її відсутності, у попередньому судовому засіданні також визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Частиною першою ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Старокостянтинівського райсуду від 07 грудня 2012р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частки його доходів. Разом з тим, в судовому засідання встановлено, що з травня 2015р. [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача, рішенням Старокостянтинівського райсуду від 07 грудня 2012р., даними акту обстеження умов проживання [PERSON] від 23.02.2016р., даними довідки про навчання дитини - [PERSON], [INFO] у ЗОШ №3 м.Старокостянтинова та визнаються відповідачем. За таких обставин суд прийшов до висновку, що відбулась зміна сімейного стану платника аліментів - [PERSON], а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід зменшити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] до 1/4 частин всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня набрання цим рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - 551,2 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] в січні 2016р. звернулась до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, призначити її опікуном [PERSON], [INFO] який є її батьком, в звязку з тим, що дана особа душевно хвора. В судовому засіданні заявник вимоги підтримала повністю, просить заяву задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України: фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [INFO], проживаючий в [INFO] страждає психічним захворюванням - виявляє шизофренію, параноїдну форму, безперервного типу перебігу зі стабільним вираженим дефектом та потребує постійного стороннього догляду (опікунства), що підтверджується поясненнями заявника, висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №144 від 22.03.2016р., а тому його слід визнати недієздатним та таким, що потребує стороннього догляду. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з вищенаведених підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON] в січні 2016 року заявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, що був укладений між ними. Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, а відповідач їх визнала. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.02.2005 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], сторони хоч і проживають в одній квартирі, проте з літа 2014 року шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, майнового спору та спору щодо місця проживання дітей не має, поновлювати відносини позивач не бажає. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Клопотання про зміну прізвища на дошлюбне відповідач не заявила. Витрати у справі позивач побажав залишити за собою, що не суперечить приписам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

[PERSON] в січні 2016 року заявила позов до ФОП [PERSON] про розірвання трудового договору. В наступному позивач змінила підставу та предмет заявленого позову та декілька разів уточнювала вимоги позову, і в кінцевому просила стягнути з відповідача на свою користь 32628 грн. 72 коп. на погашення заборгованості із заробітної плати, та 30000 грн. на компенсацію моральних збитків. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що відповідають викладеному в позовній заяві. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлено таке. [PERSON] 27.04.2011 року уклала з ФОП [PERSON] трудовий договір. Цього ж дня, договір було зареєстровано у Святошинському районному центрі зайнятості в м. Києві за №02751100720. За договором, [PERSON] поступила на роботу до ФОП [PERSON] адміністратором та продавцем товару, на строк з 27.04.2011 року до 27.04.2012 року, із заробітною платою 960 грн. на місяць. Позивач вказує, що з часу укладення договору не отримувала заробітну плату, у зв'язку з чим 01.11.2013р. припинила роботу за трудовим договором, проте відповідач до цього часу не виплатив їй 32628 грн. 72 коп. заробітної плати. Відповідач в заяві про перегляд заочного рішення, постановленого судом у цій справі 21.04.2016р., вказував на те, що позивач до роботи відповідно до трудового договору не приступила, а сам договір було укладено з метою легалізації діяльності ФОП [PERSON] в Україні, тобто цей договір є удаваним. Проте, доказів на підтвердження цих доводів відповідачем не надано. Напроти, під час розгляду справи, сторони в позасудовому порядку розірвали трудовий договір на підставі п 1.ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін, саме з 01.11.2013р. Позивач же наполягає на трудових відносинах з відповідачем. Тому суд вважає, що вимоги позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 21, 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про оплату праці». Що стосується вимог позову про стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що така шкода позивачу завдана, і ці вимоги узгоджуються з приписами ст. 237-1 КУпП України. Проте, розмір заявленого відшкодування, на переконання суду, явно завищений. Тому, суд виходячи з характеру порушення, його тривалості, обсягу перенесених позивачем переживань, тощо, як вони встановленні в судовому засіданні, суд вважає, що 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди буде необхідним та достатнім для відновлення морального стану позивача. Отже, позов підлягає задоволенню частково, відповідно до висновків суду, що наведені вище. За такого рішення, витрати у справі суд покладає на відповідача пропорційно частці задоволених вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] в січні 2016 року заявила позов про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 40% від усіх доходів, щомісячно, аліментів на утримання дружини в розмірі 20% від усіх доходів, щомісячно, додаткових витрат на дитину в сумі 2666 грн. 50 коп., витрат на діагностування та лікування дружини в сумах 12000 грн. і 1451 грн., відповідно. Ухвалою суду від 18.03.2016р. провадження у справі в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, додаткових витрат на дитину, витрат на діагностування та лікування дружини закрите, у зв'язку з відмовою позивача від позову. [PERSON] в судовому засіданні змінила розмір заявлених вимог і просила суд постановити рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 2500 грн., щомісячно. Позивач на вказаних вимогах наполягала, а відповідач їх визнав і не заперечував проти їх задоволення. Представник позивача [PERSON] і представник відповідача [PERSON] підтримали позиції своїх довірителів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань. Визначення аліментів в твердій грошовій сумі відповідає вимогам ст. 184 СК України. За таких обставин та вимог закону, суд приходить до висновку про можливість задовольнити позов. Судові витрати у справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] в січні 2016 року звернувсь з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 січня 1973 р. вони уклали шлюб, зареєстрований у Старокостянтинівському райбюро ЗАГС Хмельницької області, актовий запис №11. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не має. Вони припинили подружні стосунки через різні погляди на життя, примирення між ними та збереження сім»ї не можливе, проживають окремо більше 12 років. Позивач звернувсь до суду з заявою про те, що позовні вимоги підтримує, просить справу слухати у його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином, про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, тому суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст.112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони уклали шлюб, зареєстрований 20 січня 1973 року у Старокостянтинівському райбюро ЗАГС Хмельницької області, актовий запис №11. Сторони проживають окремо більше 12 років та припинили подружні стосунки через різні погляди на життя, примирення між ними та збереження сім»ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.01.1973 року, виданого Старокостянтинівським райбюро ЗАГС Хмельницької області. За таких обставин, згідно положень ст. 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Данні правовідносини регулюються ст.ст. 104, 105,110 - 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] в січні 2016 року звернувся до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивач в суді позов підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають близько двох місяців, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить його інтересам. Відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі. Збереження сім'ї вважала неможливим. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 23 вересня 2007 року, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] ([INFO]), який проживає разом з відповідачкою. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] в січні 2016 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вказавши, що16 листопада 2008 року помер його батько [PERSON], з яким він з жовтня 2007 року постійно проживав у [INFO], а з жовтня 2008 року вони постійно проживали у [INFO]. Після смерті батька відкрилася спадщина на земельну частку (пай). Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON]. Оформити спадщину нотаріально він не має можливості, оскільки не може документально підтвердити факт постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] однією сімєю. В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали. Представник Ледянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій вважає вимоги заяви обґрунтованими та не заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглядати за його відсутності. Заслухавши учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що з жовтня 2007 року [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав з батьком [PERSON] у будинку №11 по вул.Тиха в м.Красилові Хмельницької області, а з жовтня 2008 року по день смерті батька заявника [PERSON] - 16 листопада 2008 року, вони постійно проживали у [INFO], де останній був зареєстрований. Дані обставини стверджуються поясненнями заявника та його представника, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №249923 виданого 19 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1-БВ №095184 виданого 17 листопада 2008 року Ледянською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, довідкою виконавчого комітету Ледянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області №1373 від 21 грудня 2015 року, актом виконавчого комітету Красилівської міської ради від 19 січня 2016 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про становлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що передбачено ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved