Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] (далі - позивачі), діючи через свого представника [PERSON] , звернулися до суду з позовом до Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області (далі - відповідач) про визнання права на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивують тим, що [INFO] померла їхня мати, [PERSON] . Вони є спадкоємцями [PERSON] за законом. Заповіт від імені [PERSON] посвідчено секретарем виконкому Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області від 19.03.1990 за реєстром № 19, відповідно до якого все своє майно вона заповіла їм. Спадкове майно матері складається із земельної частки в розмірі 1,6923 гектара, розташованої на території Дунаєцької сільської ради, отриманої на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 108847, зареєстрованому у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 575. Зазначений Державний акт [PERSON] отримала на руки, але на даний час він не зберігся. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої не має. У травні 2019 року вони звернулись до нотаріуса за місцем проживання [PERSON] з наміром прийняти спадщину. Однак з`ясувалося, що видача свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , неможлива, у зв`язку з відсутністю документа, який встановлює право власності спадкодавця на спадкове майно земельну ділянку площею 1,6923 гектарів, яка розташована на території Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області. У підготовче судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, при цьому позивачами надані заяви про те, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять розглянути справу без їх участі. Представник відповідача Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області у підготовче судове засідання не з`явився, при цьому ним подану заяву, в якій зазначив, що проти позовних вимог не заперечує, та просить розглянути справу без участі представника Дунаєцької сільської ради. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач проти задоволення позову не заперечувала, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до статті 198 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у підготовчому судовому засіданні за правилами частини третьої статті 200 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, [INFO] в с. Щебри Глухівського району Сумської області у віці 80 років померла [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 12.01.2006 (а.с.12). За змістом свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). За змістом свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно заповіту, посвідченого секретарем Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області 19.03.1990 за реєстром № 19, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с.13). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 0239/764 виданої виконавчим комітетом Дунаєцької сільської ради 21.12.2017, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована на адресою: [ADDRESS] з 01.10.1981 по 09.01.2006 (по день смерті) (а.с.17). Державний акт на право власності на земельну ділянку серія СМ № 108847 підтверджує право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,6923 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області (а.с.19). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні, заповіти та спадкові договори від імені [PERSON] не посвідчувались (а.с.15-16). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої приватним нотаріусом Глухівського районного нотаріального округу Янковою Є.О. від 14.05.2019 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що належить та залишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.14). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої приватним нотаріусом Глухівського районного нотаріального округу Янковою Є.О. від 03.03.2020 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів на спадкове майно. Відповідно до положень статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 цього Кодексу передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Оскільки Позивачі відповідно до статті 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом, та відповідно до статті 1235 ЦК України є спадкоємцями за заповітом, інших спадкоємців немає, а тому суд приходить до висновку, що позивачі є єдиними спадкоємцями померлої [PERSON] . Згідно\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~статті 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно частини другої статті\~16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно\~статті 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) \~громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною першою статті 131 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Оскільки судом встановлено, що позивачі набули у порядку спадкування за заповітом право на земельну ділянку, розташовану на території Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області, площею 1,6923 гектарів, що належала [PERSON] відповідно до Державного акту серії СМ №108847, однак вказане право не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивачів шляхом його визнання, тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved