Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся в суд з позовом до Михайлівської об`єднаної територіальної громади Кам`янського району Черкаської області (далі - Відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті фактично прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав його дружина [PERSON] , яка також померла [INFO] . \~ \~ \~ \~Згідно довідки архівного відділу Кам`янської районної державної адміністрації Черкаської області № 04-02/57-2 від 27 травня 2020 року 25 лютого 1997 року у книзі реєстрації та переоформлення прав власності на земельну частку (пай) по Михайлівській сільській раді Кам`янського району Черкаської області за реєстраційним номером 819 зареєстровано сертифікат серії ЧР № 0178840 на ім`я [PERSON] на земельну частку (пай) в 3,06 умовно кадастрових гектарах. \~ \~ \~ \~Таким чином, вказаний сертифікат був виданий після смерті власника і в порядку спадкової трансмісії увійшов до складу спадщини, яку прийняла також померла до його видачі [PERSON] . \~ \~ \~ \~Після смерті останньої, її брат [PERSON] протягом шести місяців вступив в управління майном померлої, але [INFO] помер. \~ \~ \~ \~Після його смерті протягом шести місяців [PERSON] вступила в управління майном свого батька [PERSON] , але також померла [INFO] . \~ \~ \~ \~Так як позивач являвся чоловіком [PERSON] і вступив в управління її майном протягом шести місяців після її смерті, в нього відсутній сертифікат на земельну частку (пай) спадкодавця і нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, просив в судовому порядку визнати за ним право на земельну частку (пай) № [NUMBER] площею 3,06 га в адміністративних межах Михайлівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області в порядку спадкування через спадкову трансмісію після померлої дружини [PERSON] на підставі сертифікату серії ЧР № 0178840 від 25 лютого 1997 року. Ухвалою суду від 02 червня 2020 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання, надано строк для подання учасниками заяв по суті. Ухвалою суду від 29 липня 2020 року по справі закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд, який відкладався через клопотання учасників, відпустку головуючого судді. \~ \~ \~ \~Сторона позивача наполягала на задоволенні позовних вимог. \~ \~ \~ \~Представник Відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, як підставу для цього вбачав, що вказана земельна частку (пай) вже сформована як земельна ділянка і перейшла у комунальну власність, про що надав відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до змісту статей\~1216,\~1217 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини першої\~статті 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як було встановлено у справі, Позивач являється чоловіком [PERSON] (а.с. 17), яка померла [INFO] (а.с. 16). В свою чергу, померла [PERSON] народилась у родині [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 березня 1962 року (а.с. 15). \~ \~ \~ \~ Водночас, позовні вимоги обґрунтовані наявність правовідносин спадкової трансмісії не з [PERSON] , а [PERSON] . Також, стороною Позивача не надано письмових доказів, що навіть [PERSON] та [PERSON] мали спільних батьків їх прізвища, імена та по-батькові з роками народження суду не повідомлені, а тому факт родинних відносин між ними судом на підставі наданих суду документів документально не міг бути підтверджений. Як слідує з матеріалів справи, Позивач із заявою до суду про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а так само із заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] не звертався. Про це йдеться і в постанові нотаріуса, яка за своєю суттю торкається цього питання (а.с. 19). У зв`язку з цим, суд не може прийняти як доказ довідку сільського голови № 901 від 26 травня 2020 року (а.с. 11), так як в ній згадані ступені спорідненості осіб, які іншими доказами не доведені і предметом позовних вимог не являлись. Щодо самого предмету позову земельної частки (пай), то суд враховує пояснення представника Відповідача, який заперечував проти задоволення позовних вимог. Так, згідно наданого стороною Відповідача витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 41) предмет спору як такий відсутній, оскільки на підставі рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 27.11.2013 року (справа № 696/1345/13) земельна ділянка була визнана відумерлою спадщиною, і в подальшому на неї оформлено право комунальної власності. Таким чином, суд не може прийняти як доказ обґрунтованості вимог про визнання права власності на земельну частку (пай) архівну довідку Кам`янської районної державної адміністрації Черкаської області № 04-02/57-2 від 27 травня 2020 року, так як в ній йдеться про зареєстрований 25 лютого 1997 року сертифікат на земельну частку (пай) за [PERSON] , але після оформлення права комунальної власності та присвоєння виділеній в натурі земельній ділянці кадастрового номеру, вказаний сертифікат на підставі пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України став недійсним. Згідно частини 2 статті 1280 ЦК України якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. Разом з тим обраний Позивачем спосіб захисту права не є ефективним та не ґрунтується на наявних правовідносинах. Рішення суду від 27 листопада 2013 року набрало законної сили і не оскаржувалось. Щодо тверджень сторони Позивача про те, що згадані вище особи, які мають відношення до предмету спору періодично кожний окремо вступали в управління майном померлих, то суд виходить з наступного. Як вказав Верховний Суд у постанові від 25 березня 2020 року по справі № 305/235/17, відповідно до статей 524, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття та оформлення спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. За статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтями 549 та 554 ЦК УРСР спадкоємець фактично прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. \~ \~ \~ \~Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути : довідка житлово-експлуатаційної організації або житлового кооперативу, довідка відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, довідка про сплату податків або страхових платежів, записи у паспорті або будинкової книги про постійну реєстрацію спадкоємця у спадковому будинку, інші документи про постійне проживання спадкоємця з померлим. Таких доказів суду зовсім не надано, і даний факт в судовому порядку Позивач не просив встановити, хоча такі вимоги є первісними до вимог про визнання права на спадкування, і не можуть обґрунтовуватись тільки стислою довідкою органу місцевого самоврядування без зазначень конкретних способів вступу в управління майном та сукупності інших безспірних доказів. З огляду на вище вказане, в задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed