Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), в особі представника, адвоката Богданчук О.В., звернулась до суду з позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач), в якому вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,4416 га, яка розташована за цією ж адресою, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №091308. За свого життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все, що буде належним їй на день смерті, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на момент відкриття спадщини, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою №247 від 13.08.2021 року. Проте, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу відмовив позивачці у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, так державний акт на право власності на землю був загублений, про що було зроблено відповідне оголошення у газеті «Макарівські вісті» №34 від 03.09.2021 року. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 525, 548 ЦК УРСР, ст. 392 ЦК України просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на: 1) житловий будинок під літерою А загальною площею приміщень 70,0 кв.м., житлова площа 31,3 кв.м.; господарські будівлі та споруди: веранда - а, гано - а1, погріб - Б, сарай - В, гараж - Г, літня кухня - Д, ворота з хвірткою №1, огорожа №2, розташовані за адресою: [ADDRESS] ; 2) земельну ділянку загальною площею 0,4416 га, яка складається з двох земельних ділянок: з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських споруд площею 0,250 га; з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,1916 га, що розташовані по [ADDRESS] , - Державний акт на право приватної власності на землю Серія ІІІ-КВ №091308, виданий на підставі рішення виконкому Ситняківської сільської ради від 21.01.1999 року №1, зареєстрований 24.03.1999 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №40. Крім того, позивач просила всі судові витрати покласти на неї. Ухвалою суду від 12.10.2021 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.11.2021 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 04.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні цього ж дня. В судове засідання позивач не прибув, його представник адвокат Богданчук О.В. подала письмове клопотання (а.с. 85), в якому просила слухати справу у її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач подав письмове клопотання, в якому просив слухати справу у відсутності його представника, а рішення у справі прийняти за наявними у ній матеріалами (а.с. 83-84). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наступними документами, копії яких містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 13.05.2002 року (а.с. 13), свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] від 12.06.1959 року (а.с. 10); її свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.12.1987 року (а.с. 11), звідки вбачається зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », та довідкою №245 від 13.08.2021 року Макарівської селищної ради (а.с. 14), Експертним висновком №056/1513-m від 02.09.2021 року Українського бюро лінгвістичних експертиз. Згідно заповіту, посвідченого 07.04.1983 року Семенченко К.Г. секретарем Ситняківської сільської ради Макарівського району (а.с. 15), [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все, що буде належним їй на день смерті, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Згідно відмітки секретаря виконкому сільської ради на заповіті, заповіт на день смерті заповідача не змінено та не скасовано. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру №66515715 від 21.09.2021 року (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 31). Таким чином, інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом судом не встановлено. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за вказаним вище заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняла у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на момент відкриття спадщини, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою №247 від 13.08.2021 року та довідкою №245 від 13.08.2021 рок Макарівської селищної ради. Проте позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, яка залишилась після смерті [INFO] [PERSON] , а саме на домоволодіння по [ADDRESS] , та земельну ділянку загальною площею 0,4416 га, що розташована за цією ж адресою, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, що підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/38 від 21.09.2021 року (а.с. 33). Те, що земельна ділянка загальною площею 0,4416 га з, яка розташована по [ADDRESS] , належала [PERSON] , підтверджується наданою Відділом №4 Управління у Бучанському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області (а.с. 23-24) копією архівного примірника державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №091308, виготовленого на підставі рішення виконкому Ситняківської сільської ради №1 від 21.01.1999 року, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24.03.1999 року за №40 (а.с. 24). Як вбачається з вказаного архівного примірника державного акту, земельна ділянка загальною площею 0,4416 га складається з двох земельних ділянок: площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських споруд; та площею 0,1916 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Проте, оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-КВ №091308 був загублений, про що є відповідне оголошення в газеті «Макарівські вісті» №34 від 03.09.2021 року (а.с. 25). Те, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належало [PERSON] підтверджується випискою з погосподарської книги №246 від 13.08.2021 року Макарівської селищної ради (а.с. 16), звідки вбачається, що в погосподарській книзі Ситняківської сільської ради за №1 за 2001-2005 роки зроблено особовий запис №16 про те, що власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається з копії технічного паспорту на будинок (а.с. 17-22) за вказаною вище адресою, до складу домоволодіння входить: (А) житловий будинок, загальна площа якого 76,0 кв.м., житлова - 31,3 кв.м.; (а) веранда; (а1) ганок; (Б) погріб; (В) сарай; (Г) гараж; (Д) літня кухня, №1 ворота з хвірткою; №2 огорожа. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу УРСР, що діяв на момент відкриття спадщини, а також нормами ЦК України. Відповідно до вимог ст. 524 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину прийняла, фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшла земельна ділянка та житловий будинок, щодо яких нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину. За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved