Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. На підтвердження позовних вимог позивач посилається на такі обставини. Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів стало те, що дитина проживає разом з позивачем, однак відповідач стабільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, домовленості щодо розміру аліментів сторони у позасудовому порядку досягнути не можуть, на підставі чого позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 3000,00 гривень, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, у заяві зазначив, що позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від свого доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як офіційно працює та проживає разом з безробітною матір'ю. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних встановлених фактів та відповідних їм правовідносинам. Позивач та відповідач мають спільну дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає разом з матір'ю - позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою виконкомом Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Суд вирішуючи справу по суті, застосовуючи норми матеріального права виходить з такого. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, на утриманні позивачки інших осіб і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Відповідно до довідки про заробітну плату [PERSON], вбачається що він працює на посаді охоронця та отримує мінімальну заробітну плату. Його мати є безробітною, що підтверджується довідкою Іванівського районного центру зайнятості. Виходячи з наведено та з принципу рівності обов'язку утримання батьками своїх дітей, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч.3 ст.88 ЦПК України вбачається, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial