Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

[PERSON] 15 вересня 2016 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30 грудня 2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: провул. Мічуріна №1 в с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області та який [PERSON] фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], проживаючи з ним на момент смерті. Позивач має намір успадкувати належне йому майно, оскільки являється спадкоємцем за законом першої черги, однак відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно перешкоджає [PERSON] оформити спадщину через нотаріальну контору. Крім позивача спадкоємцем майна [PERSON] є рідний брат позивача [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини, про що свідчить відповідна заява. В звязку з вищевикладеним, за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право приватної власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: провул. Мічуріна №1, с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області, після смерті матері [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] У відкрите судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] та про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в відкрите судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та про визнання позову. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав [INFO], про що свідчить довідка виконавчого комітету Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 15 вересня 2016 року №02-30/1475. Даний житловий будинок з господарськими будівлями числиться за [PERSON], про що свідчить довідка виконавчого комітету Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 29 червня 2016 року №02-30/934. Матеріалами справи встановлено, що 25 червня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 ВЛ №219717, виданого 01 липня 2009 року виконавчим комітетом Пархомівської сільською радою Краснокутського району Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: провул. Мічуріна №1, с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має то й з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Дружина спадкодавця [PERSON] спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], відповідно до ст. 1268 ЦК України фактично прийняла, оскільки вона проживала разом зі спадкодавцем до дня смерті, що підтверджується довідкою виковначого комітету Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області №02-30/1475 від 15.09.2016 року та не заявила про відмову від неї, однак юридично спадщину не оформила. Факт, що [PERSON] являлася дружиною [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯТ №272652, копія якого знаходиться в матеріалах. 30 грудня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №522681, виданим виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області 04 січня 2016 року. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: провул. Мічуріна №1, с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має то й з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивач [PERSON] являється сином спадкодавці [PERSON] підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого знаходиться в матеріалах. Також, як вбачається з відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківвської області №1407/01-16 від 23.09.2016 року, в Краснокутській державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №159/2016 року та в спадковій справі є заява про прийняття спадщини за законом сина спадкодавці гр. [PERSON] та заява від [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після спадкодавці. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав достатньо суду доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця матері [PERSON] має законне право на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved