Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), звернувся до Макарівського районного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (далі - відповідач), вказавши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал Олександра Олександровича, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №90095, вчинений 31.10.2020 року приватним нотаріусом Горай О.С., про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №266 від 30.01.2019 року в розмірі 55272,49 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до вказаного виконавчого напису строк платежу за кредитним договором №266 від 30.01.2019 року настав, боржником допущено прострочення платежів, запропоновано звернути стягнення з громадянина [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №266 від 30.01.2019 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», заборгованість за кредитним договором №266 від 30.01.2019 року на загальну суму 55272,49 грн. На підставі виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. постановою від 04.01.2021 року відкрито виконавче провадження №64026554, також ним було винесено 04.01.2021 року постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про арешт майна. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню оскільки останній був вчинений без дотримання вимог чинного законодавства, а зазначена у виконавчому написі сума боргу не є безспірною, крім того вимога про необхідність погашення боргу йому не направлялась. В обґрунтування вказаного [PERSON] в позові зазначає, що можлива подана нотаріусу виписка з його рахунку не може вважатися як належний і допустимий доказ існуючої заборгованості. Вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, наданим відповідачем, що не може бути доказом безспірності заборгованості за кредитним договором. Виписка із особового рахунка боржника нотаріусу не надавалась, як і будь-які інші документи на підтвердження безспірності заборгованості. Натомість, безумовним фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості за кредитним договором, є та обставина, що розмір заборгованості був визначений самостійно відповідачем і існує тільки в складених відповідачем документах, які позивачем не визнані та не узгоджені. Вважає, що оскільки нотаріус в супереч вимогам ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості та вчинив виконавчий напис за відсутності всіх належних документів та лише на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого відповідачем, то такий виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 23.02.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст.178 ЦПК України. Також даною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, а саме про витребування у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. виконавчого провадження №64026554. Суд відмовив в задоволенні даного клопотання зокрема із тих підстав, що витребувані докази не стосуються предмета доказування (позивачем оскаржується саме виконавчий напис нотаріуса). Ухвалою суду від 07.04.2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто без розгляду особі, що її подала на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України, а саме у зв`язку з тим, що дана заява не була підписана самим заявником. Копію ухвали суду від 23.02.2021 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 17.03.2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800105240798 (а.с. 30). Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду будь-яких клопотань та відзиву на позовну заяву не подав, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Третя особа -приватний виконавець Канцедал О.О., копію ухвали суду від 23.02.2021 року та позовну заяву з додатками отримав 05.03.2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №08001052240810 (а.с.29). Будь-яких заяв чи клопотань від третьої особи до суду не надходило. Копія ухвали суду від 23.02.2021 року та позовна заява додатками, надіслані приватному нотаріусу Горай О.С. (номер відправлення 0800105240801, а.с. 33) повернулися до суду з відміткою відділення зв`язку «за закінченням строку зберігання», що відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та з урахуванням вимог п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, вважається належним повідомленням особи про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справі, суд встановив наступне. 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис №90095, яким запропоновано звернути стягнення з громадянина [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №266 від 30.01.2019 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», заборгованість за кредитним договором №266 від 30.01.2019 року (а.с. 14). Строк платежу за кредитним договором №266 від 30.01.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 30.01.2019 року по 10.09.2020 року. Сума заборгованості складає 54072,49 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 32184,10 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 21885,96 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2,43 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенею становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача в розмірі 1200,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 55272,49 грн. Копія кредитним договором №266 від 30.01.2019 року у вигляді «Заяви на отримання кредиту» додана до позову (а.с. 9-13). Факт укладення зазначеного договору позивачем не оспорюється. 04.01.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем, відкрито виконавче провадження №64026554 з примусового виконання виконавчого напису №90095 від 31.10.2020 року (а.с. 16), також ним було винесено 04.01.2021 року постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 18). Крі того, позивачем додано до позову копії ряду квитанцій (а.с. 19-23). Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, статтею 87 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так, позивач на обґрунтування своїх вимог зокрема посилався на те, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням вимог ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, тобто на недотримання нотаріусом самої процедури вчинення виконавчого напису. Проте, враховуючи, що матеріали справи не містять та приватним нотаріусом і відповідачем не надано належним чином завірених копій документів, сторони перед судом не заявляли клопотання про витребування відповідних документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, а відтак суд позбавлений можливості перевірити додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, факту направлення позивачу вимоги про необхідність погашення боргу, тобто перевірки доводів позивача щодо недодержання нотаріусом самої процедури вчинення нотаріальної дії. Посилання позивача на те, що на його думку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, наданим відповідачем, та те, що виписка із особового рахунка боржника нотаріусу не надавалась, як і будь-які інші документи на підтвердження безспірності заборгованості, є лише припущеннями позивача, які не підтверджені жодними доказами, зокрема і матеріалами нотаріальної справи щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису, які, як зазначено вище, суду сторонами не надавались і клопотання про витребування яких жодним учасником справи не заявлялось. Крім того суд вважає, що є необґрунтованими доводи позивача про те, що розмір заборгованості не є безспірним, оскільки позивач зазначаючи в позові про це, не зазначає в чому саме полягає її спірний характер (з чим саме він не погоджується), тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, які саме підстави неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису тощо, та не посилається на відповідні докази в обґрунтування своїх доводів, при цьому і не спростовує розмір зазначеної заборгованості. Суд також не приймає до уваги надані позивачем до позову копії квитанцій (а.с. 19-23), оскільки в позовній заяві жодним чином позивачем не зазначено обставини, які можу підтвердити ці докази, або аргументи, які вони можуть спростувати. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed