Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Росія» на свою користь заборгованість із заробітної плати за період листопад 2019 року - грудень 2020 року у сумі 124\~506,89 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день винесення рішення у розмірі, не менше 33786,50 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, наказом від 31.12.2020 був звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком; починаючи з листопада 2019 року заробітну плату відповідач виплачував нерегулярно, внаслідок чого, станом на дату звільнення, за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 124\~506,89 грн, яка не виплачена позивачу ані в день звільнення, ані пізніше. Посилаючись на приписи статей 116, 117 КЗпП України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати та середній заробіток, виходячи з розрахунку, що середньоденна заробітна плата складає 675,73 грн. Ухвалою суду від 05.04.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.39). Ухвалою суду від 12.05.2021 з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області витребувані індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) [PERSON] , що містять інформацію про його страховий стаж, заробітну плату та сплату страхових внесків страхувальником за період 2019-2020 роки (а.с.46). Позивач до суду не прибув, за змістом позову просить розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.6). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, правом участі в судовому засіданні не скористався, до суду 12.05.2021 та 08.06.2021 не прибув, відзив на позов та клопотання про відкладення судового засідання не надав, факт наявності заборгованості по заробітній платі перед позивачем не спростував; документи, витребувані ухвалою суду від 05.04.2021, не надав. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю її учасників та відповідно до ст.280 ЦПК України постановити заочне рішення у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Позивач з 25.03.2005 по 31.12.2020 перебував у трудових відносинах з відповідачем; наказом відповідача №133к від 31.12.2020 позивач був звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.10-11). Відповідно до даних розрахункового листка на ім`я позивача за грудень 2020 р. (останній робочий місяць позивача у відповідача) загальна сума заборгованості по заробітній платі на кінець періоду дорівнює 77346,04 грн, нарахована за грудень сума в розмірі 47160,85 грн також затримана до виплати (а.с.17); доказів виплати позивачу суми в розмірі 124506,89 грн станом на дату розгляду справи відповідачем до суду не надано. За даними індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 на ім`я позивача, нарахування по заробітній платі від відповідача (код ЄДРПОУ 37339327) за спірний період з листопада 2019 р. по грудень 2020 р. відповідають сумам заробітку для нарахування пенсії у відповідних місяцях; починаючи з лютого 2020 р. страхові внески не вносились (а.с.57-58). Позивач звертався до відповідача із заявою про надання довідки про заборгованість та довідки про середній заробіток, надіславши таку заяву на адресу відповідача засобами поштового зв`язку 10.02.2021, проте відповідна поштова кореспонденція повернута неврученою адресату (а.с.20-21). Суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. За приписами ст.47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1 ст.117 КЗпП). Відповідно до ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. За приписами ч.6 ст.24 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Отже, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. В силу приписів ч.10 ст.84 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем не подані без повідомлення причин докази, витребувані судом, та здійснюючи розгляд справи за наявними в ній доказами, суд визнає обставину невиплати позивачу при звільненні суми заробітної плати в розмірі 124\~506,89 грн, а тому доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості із заробітної плати з відповідача на користь позивача в означеному розмірі. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає таке. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі застосування ст. 117 КЗпП України перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Таким чином, приписи ст.117 КЗпП України застосовується у разі несвоєчасної виплати належних працівнику від підприємства сум незалежно від наявності клопотання працівника про таку виплату. Оформивши звільнення позивача та видавши йому трудову книжку, відповідач свій обов`язок із проведення з працівником розрахунку не здійснив, а тому є підстави для застосування до відповідача відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, передбачену ст. 117 КЗпП України. Вирішуючи питання розміру середнього заробітку за весь час затримки, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує таке. Відповідно до п.8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Одночасно приписами абз.3 п.2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Суд відмічає, що останніми двома календарними місяцями роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата, тобто дню звільнення, є жовтень-листопад 2020 р. З розрахункових листків за жовтень та листопад 2020 р. на ім`я позивача, виданих відповідачем, вбачається, що заробітна плата за фактично відпрацьовані протягом вказаних двох місяців робочі дні дорівнює 14254,98 грн, а число відпрацьованих робочих днів за вказані місяці 21 день, враховуючи, що в жовтні 2020 р. позивач перебував у відпустці та на лікарняному (а.с.16.17). Відтак, середньоденна заробітна плата позивача становить 678,81 грн (14254,98 : 21 робочий день). Таким чином, сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, не проведеного при звільненні з 01.01.2021 (наступний день після звільнення) по дату винесення рішення 08.06.2021 дорівнює 72 632,67 грн (678,81 *107 робочих днів). З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати. Враховуючи правила ст.141 ЦПК України, сума в розмірі 908 грн (судовий збір за заявлену вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави; сума в розмірі 908 грн (судовий збір за заявлену вимогу про стягнення середнього заробітку, сплачений позивачем) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, підлягає негайному виконанню, тобто в даному випадку сума заробітної плати за листопад 2019 р. в розмірі 10\~953,22 грн (а.с.14, 35).

Outcome: approved