Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В ході розгляду справи ухвалою суду за заявою позивача позовні вимоги до Моторно транспортного страхового бюро України та [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди та \~позовні вимоги до Публічного акціонерного товариства Донецьк-Авто (далі Відповідач) в частині відшкодування моральної шкоди залишені без розгляду. Вимоги до Публічного акціонерного товариства Донецьк-Авто про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 68191,52 гривень, що залишені без змін, обґрунтував тим, що 21.06.2013 року, приблизно о 20год.00хв. [PERSON], знаходячись у стані алкогольного спяніння, не маючи \~посвідчення водія, з метою перестановки автомобіля Subary Tribeca н/з 04ВА2913, що належить на праві приватної власності позивачу, що знаходився на території автомобільного центру Укр-Авто по вул. Червонофлотській, 194, керуючи зазначеним автомобілем, проявив неуважність та необачність, не впоравшись з керуванням скоїв наїзд на чотири нових автомобіля, які знаходились на території торгового майданчику. В результаті наїзду автомобіль Subary Tribeca н/з 04ВА2913 отримав технічні пошкодження, чим позивачу заподіяно матеріальну шкоду, яку просив стягнути з ПАТ Донецьк-Авто, а саме вартість відновлюючого ремонту з урахуванням зносу, в розмірі 67153,52 грн., вартість оцінки матеріальної шкоди в розмірі 1038 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні надали пояснення аналогічні викладеним в позові, просили його задовольнити з підстав викладених у позові додатково зазначили, що позивачем саме 20.07.2013 р. було передано автомобіль Subary Tribeca н/з 04ВА2913 на ремонт до автомобільного центру Укр-Авто про що надав розписку видану майстром стопу-замовлень, а також копію протоколу його додаткового допиту у якості потерпілого в рамках досудового розслідування кримінального провадження, у звязку із чим уточнив, що матеріальна шкода була заподіяна саме 21.07.2013 р., а ні як зазначено у позові 21.06.2013 р. Крім того, позивача [PERSON] було допитано у якості свідка, який пояснив, що 20.07.2013р. приблизно о 14-45 він приїхав до автомобільного центру Укр-Авто у звязку із тим, що у нього виникла проблема з автомобілем, до нього вийшов майстер [PERSON], якому він розповів суть несправності автомобілю, останній зазначив, що може відремонтувати автомобіль та вручну виписав розписку про прийняття автомобілю на ремонт, оскільки не працювала програма для електронного складання наряду - заказу, в якій поставив свій підпис та печатку, після чого він передав [PERSON] ключі від автомобілю, а той в свою чергу відігнав автомобіль на стоянку центру. За автомобілем він повинен був приїхати в понеділок, проте в понеділок зранку йому зателефонували з центру та повідомили, що автомобіль пошкоджено. Коли він приїхав до центру побачив, що його автомобіль пошкоджено. Представник Відповідача ПАТ «Донецьк-Авто» у судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив. Третю особу [PERSON] за його згодою було допитано у якості свідка, який у судовому засіданні показав, що він працював майстром приймальником та перебував у трудових відносинах з Відповідачем, а також ремонтував автомобілі. [PERSON] приїхав до автомобільного центру Укр-Авто для здійснення ремонту автомобілю, оскільки виникла проблема у системі охолодження. Він прийняв на ремонт автомобіль належний позивачу про що надав останньому письмову розписку від 20.07.2013 р. у якій поставив свій підпис та печатку підприємства. Оформлення наряд-замовлення за допомогою спеціальної програми не зробив, оскільки не працювала спеціальна компютерна програма та вже закінчився робочий день. Планував оформити наряд замовлення в понеділок, що він і зробив, але складаючи наряд замовлення №ЗН-0000372 помилився у даті. Після надання розписки він забрав у позивача ключі від автомобілю, які положив у сейф, який повинен був опечатати охоронець. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив. Суд, вислухавши думку сторін, пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію т/з автомобіль Subary Tribeca належав [PERSON] та відповідно до довідки-рахунку серії КІМ №811222 з 04.08.2011р. належить на праві приватної власності [PERSON] транзитний номер автомобілю ВА2913 (том 1 а.с. 11,12). Як вбачається з висновку експерта №028 від 02.08.2013 р., цей висновок було складено на підставі постанови слідчого у кримінальному проваджені №12013050780001411 по ст. 289 ч. 1 КК України (том 1 а.с. 15) за фактом пошкодження на території СТО Маріупольського автоцентру ПАТ «Донецьк авто» автомобіля Subary Tribeca, т/н 04ВА2913, який належить [PERSON], сума матеріальної шкоди склала 67153,52 грн. З цього висновку також вбачається, що огляд автомобілю експертом проводився 23.07.2013 р. та додатково 31.07.2013 р. на території СТО Маріупольського автоцентру ПАТ «Донецьк авто» по вул.. Червнофлотській, 194, про що складені відповідні протоколи огляду та додаткового огляду т/з №028 (том 1 а.с. 3-10, 13, 14). Як вбачається з постанови слідчого Приморського ВП Маріупольського ВП ГУ НП від 01.12.2015 р. про закриття кримінального провадження №12013050780001411 від 23.07.2013 р. слідчим було встановлено, що [PERSON], який працював охоронцем в ПАТ «Донецьк авто» без дозволу позивача на території філіалу Маріупольського автоцентру ПАТ «Донецьк авто» взяв ключи від автомобілю та переставляючи його пошкодив разом із іншими автомобілями, що знаходились на площадці автоцентру. (том 2 а.с.21-22). З розписки від 20.07.2013 р., засвідченої печаткою Філії «Маріупольського Авто-центру» ПАТ «Донецьк-Авто» складеної майстром столузамовлень [PERSON] та підписаною ним вбачається, що останній прийняв автомобіль Субару д/н ВА2913 в суботу 20.07.2013 р. на ремонт о 15-00 год. але без оформлення нарядзамовлення у звязку із тим, що закінчився робочий день. Оформити нарядзамовлення зобов'язався в понеділок 22.07.2013 р. (том 2 а.с. 29). Допитаний в судовому засіданні свідком [PERSON]М суду показав, що в той день не зміг оформити наряд-замовлення з ремонту автомобіля оскільки не працювала спеціальна компютерна програма, тому і була видана позивачу вищезазначена розписка, взамін було авто поставлено на спеціальний майданчик, а ключи від автомобіля позивача було поміщено у сейф автоцентру. За автомобілем позивач повинен був прийти у понеділок 22.07.2013р. З наряду замовлення №ЗН -0000372 (том1 а.с. 191) вбачається, що відповідач приймаючи в ремонт автомобілі фактично приймає їх на зберігання. Частиною 1 статті 936 ЦК України передбачено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Відповідно до ч. 1 ст. 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених\~статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. З урахуванням наведеного суд приходе до висновку, що між Позивачем та Відповідачем 20.07.2013р. крім надання послуг по ремонту, фактично було укладено договір зберігання автомобіля, що належав позивачу. Відповідно до п.2 ч.1 ст.951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі. Як вбачається з висновку експерта №028 від 02.08.2013р. розмір збитків внаслідок пошкодження автомобіля склав 67153,52 грн. Аналізуючи встановлені обставини та наведені норми діючого законодавства, що регулюються спірні відносини, суд приходить до висновку, що обовязок відшкодування шкоди, завданої Позивачу в результаті пошкодження його автотранспортного засобу, в розмірі 67153,52 гривень, покладається на Відповідача у повному обсязі, оскільки пошкодження транспортного засобу відбулося під час перебування його на зберіганні на території автомобільної стоянки Відповідача в межах строку, встановленого виконавцем для проведення замовлених робіт. Сторонами дотримано вимоги щодо форми договору, його основні умови та фактично виконано обовязки щодо передання та прийняття речі на зберігання, а розмір шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля підтверджується належними доказами, а тому підлягають стягненню з Відповідача, за наслідками, передбаченими для сторони договору зберігача за пошкодження речі. Позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ Донецьк-Авто на користь Позивача вартості робіт з оцінки матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля, у розмірі 1038,00грн., задоволенню не підлягають, оскільки висновок експерту №028 з оцінки транспортного засобу від 02.08.2013 року наданий на підставі постанови слідчого про призначення автотоварознавчої експертизи в межах провадження у кримінальній справі, порушеної за фактом незаконного заволодіння автомобілем, а в матеріалах справи відсутні будь-яки докази на підтвердження суми витрат позивачем (том 1 а.с.15). Вирішуючи вимоги щодо стягнення з Відповідача ПАТ Донецьк-Авто витрат на правову допомогу в розмірі 5000 гривень, суд також приймає рішення про відмову в їх задоволенні, оскільки їх розмір та фактичне понесення позивачем належним чином не підтверджені. А саме, у матеріалах справи міститься лише довідка адвоката [PERSON] консультації Приморського району м. Маріуполя [PERSON] про сплату останньому [PERSON] гонорару в розмірі 5000 гривень за надання юридичної допомоги по цивільній справі, однак надана довідка не є платіжним або бухгалтерським документом, що підтверджує фактичну оплату позивачем наданих послуг на користь [PERSON] консультації Приморського району м. Маріуполя. Також, позивачем не надано акту виконаних робіт на підтвердження переліку та вартості фактично наданих послуг саме за \~договором про надання правової допомоги від 21.08.2013 року, укладеним між [PERSON] та адвокатом [PERSON] (том 1 а.с. 51, 52-53). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме судовий збір в сумі 671,53 грн. На підставі ст.ст. 386, 526, 936, 950, 951, 977 ЦК України,

Outcome: partial