Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] 06 серпня 2020 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ДП «ДЕВЗ» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2020 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у позовній заяві посилалася на те, що з 18 серпня 2005 року по 16 грудня 2019 року вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 16 грудня 2019 року трудовий договір було розірвано на підставі 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Станом на теперішній час нарахована та не виплачена заробітна палата ДП «ДЕВЗ» позивачеві становить 36 297 гривень 74 коп. Просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі, у розмірі 36 297 гривень 74 коп. Відповідачеві ДП «ДЕВЗ» у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 150 від 18 серпня 2005 року позивача 18 серпня 2005 року було прийнято на посаду кухара 5 розряду ДП «НВК «Електровозобудування», яке згодом було перейменовано в ДП «ДЕВЗ» (а.с. 4, 7). На підставі наказу № 134 від 16 грудня 2019 року трудовий договір між [PERSON] і ДП «ДЕВЗ» було припинено на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 8). Згідно з довідкою № 400 від 13 липня 2020 року, заборгованість по заробітній платі у відповідача перед позивачем станом на 13 липня 2020 року становить 36 297 гривень 74 коп., з яких за: грудень 2017 року - 2 259 гривень 58 коп., лютий 2018 року - 2 675 гривень 27 коп., липень 2018 року - 2 460 гривень 58 коп., квітень 2019 року - 2 960 гривень 08 коп., травень 2019 року - 3 040 гривень 11 коп., червень 2019 року - 2 747 гривень 82 коп., липень 2019 року - 3 372 гривні 94 коп., серпень 2019 року - 2 945 гривень 56 коп., вересень 2019 року - 3 129 гривень 40 коп., жовтень 2019 року - 3 336 гривень 28 коп., листопад 2019 року - 2 444 гривні 99 коп., грудень 2019 року - 4 925 гривень 13 коп. (а.с. 12). Згідно зі ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Частинами 1, 2 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Згідно з ч.ч. 1, 4, 5 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Забороняється провадити виплату заробітної плати у магазинах роздрібної торгівлі, питних і розважальних закладах, за винятком тих випадків, коли заробітна плата виплачується працюючим у цих закладах особам. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з довідкою № 400 від 13 липня 2020 року, заборгованість по заробітній платі у відповідача перед позивачем станом на 13 липня 2020 року становить 36 297 гривень 74 коп. (а.с. 12), яка підлягає стягненню. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, у розмірі 36 297 гривень 74 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подачу позовної заяви майнового характеру, поданої фізичною особою, становить 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір задоволених позовних вимог становить 36 297 гривень 74 коп. 1% ціни позову становить 362 гривні 98 коп. (36 297 гривень 74 коп. / 100% = 362 гривні 98 коп.), що є менше від визначеного ЗУ «Про судовий збір» мінімального розміру судового збору, тому підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп. З урахуванням того, що позивач при подачі позову була звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved