Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] 14.02.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, в якому зазначає, що 02 лютого 2012 року згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу [PERSON], вона стала власником ? частини житлового будинку [ADDRESS]. На підставі даного свідоцтва комунальне підприємство «Старосамбірське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 11.05.2012 року видало їй витяг про державну реєстрацію прав на ? частини житлового будинку [ADDRESS]. Власником іншої ? частини житлового будинку [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу [PERSON], стала відповідач, що підтверджено довідкою Старосамбірського РБТІ та ЕО. 14.11.2011 року комунальне підприємство «Старосамбірське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» видало їй технічний паспорт на ? частини житлового будинку [ADDRESS] Старосамбірського району Львівської області. Житловий будинок [ADDRESS] Старосамбірського району Львівської області складається із трьох кімнат та однієї кухні, загальною площею 106,2 метрів квадратних, житловою площею 55,8 метрів квадратних, а також підвалом під будинком, верандою, сходами, будівлею для худоби, сараєм, літньою кухнею, вбиральнею, колодязем та огорожею. Інвентаризаційна вартість даного житлового будинку разом із господарськими будівлями і спорудами, згідно технічного паспорта становить 151310 (сто п'ятдесят одну тисячу триста десять) гривень. З серпня 2011 року відповідачка поселилася у вищезгаданий будинок, який є їхньою спільною власністю і користується цілим житловим будинком і всіма господарськими будівлями і спорудами. В 2011 році [PERSON] запропонувала відповідачці поділити в натурі житловий будинок, однак, відповідачка відмовилася в добровільному порядку це зробити і продовжує користуватися цілим домоволодінням. Таким чином, між ними не досягнуто згоди у поділі нерухомого майна, яке є їхньою спільною сумісною власністю. Просить поділити в натурі майно, що є у спільній сумісній власності, виділивши їй майно із домоволодіння [ADDRESS] Старосамбірського району Львівської області на загальну суму 75654,50 гривень, а саме: чистину житлового будинку ( дві кімнати, позначені в плані цифрами 1-4 та 1-5) житловою площею 38,3 метрів квадратних, вартістю 41781 гривня 14 копійок, веранду площею 12,9 метрів квадратних, вартістю26007 гривень 00 копійок, сходи вартістю 388 гривень 00 копійок, сарай вартістю 4228 гривень 00 копійок, колодязь вартістю 1426 гривень 00 копійок, частину огорожі - 30,45 метрів квадратних, вартістю 1824 гривні 36 копійок та виділити відповідачці в рахунок частки у спільній сумісній власності із домоволодіння [ADDRESS] на загальну суму 75654 гривні 50 копійок, а саме: частину житлового будинку (три кімнати позначені в плані цифрами 11, 1-2 та 1-3) загальною площею 43,6 метрів квадратних, вартістю 47562 гривні 86 копійок, підвал під будинком площею 11,4 метри квадратні, вартістю 3794 гривні 00 копійок, літню кухню вартістю 14784 гривні 00 копійок, вбиральню вартістю 1924 гривні 00 копійок, будівлю для худоби вартістю 5388 гривень 00 копійок, частину огорожі - 35,75 метрів квадратних, вартістю 2201 гривня 69 копійок . В подальшому, представником позивача [PERSON] внесено уточнення до позовних вимог, відповідно до яких просить поділити в натурі майно, що є у спільній частковій власності, виділивши їй майно із домоволодіння [ADDRESS] Старосамбірського району Львівської області на загальну суму 75654,50 гривень, а саме: чистину житлового будинку ( житлову кімнату площею 25,1 м2, позначену в плані цифрами - «1-4», житлову кімнату площею 13,2 м2, позначену в плані цифрами - « 1-5» та коридор площею 6,2 м2, позначений в плані цифрою - « 1-1», загальною площею 44,5 м2, вартістю 48544 гривні 66 копійок; частину веранди площею 8,5 м2, позначену в плані цифрою - «а-1», вартістю 17136 гривень 40 копійок; сарай, позначений в плані літерою - « В», вартістю 4228 гривень 00 копійок; колодязь, позначений в плані літерою - « К», вартістю 1426 гривень 00 копійок, вбиральню, позначену в плані літерою - « Д», вартістю 1924 гривні 00 копійок, частину огорожі - 39,98 м2, позначену в плані літерою - « 1», вартістю 2395 гривень44 копійки, та виділити відповідачці в рахунок частки у спільній частковій власності із домоволодіння [ADDRESS] на загальну суму 75654 гривні 50 копійок, а саме: чистину житлового будинку (кухню площею 11,8 м2, позначену в плані цифрами - « 1-2», житлову кімнату площею 17,5 м2, позначену в плані цифрою - « 1-3» та веранду площею 8,1 м2, позначену в плані цифрою - « 11», загальною площею 37,4 м2, вартістю 40799 гривень 34 копійки); частину веранди площею 4.4 м2, позначену в плані цифрами - «а-1», вартістю 8870 гривень 90 копійок; сходи, позначені в плані літерою - « а`», вартістю 388 гривень 00 копійок; підвал під будинком площею 11,4 м2, позначений в плані літерами - «ПД», вартістю 3794 гривні 00 копійок; літню кухню, позначену в плані літерою - « Г», вартістю 14784 гривні 00 копійок; будівлю для худоби, позначену в плані літерою - «Б», вартістю 5388 гривень 00 копійок; частину огорожі - 27,22 м2, позначену в плані літерою - « 1», вартістю 1630 гривень 56 копійок. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі. Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача та відповідача, оглянувши та оголосивши документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. У судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] володіє правом власності на ? частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6) та гідно витягу про державну реєстрацію прав (а.с.37) відповідач [PERSON] також володіє правом власності на ? частку житлового будинку за вищевказаною адресою, які були оформлені приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом батька позивачки [PERSON] та дідом відповідачки - [PERSON] (а.с. 7, 38). Житловий будинок [ADDRESS] складається із трьох кімнат та однієї кухні, загальною площею 106,2 метрів квадратних, житловою площею 55,8 метрів квадратних, а також підвалом під будинком, верандою, сходами, будівлею для худоби, сараєм, літньою кухнею, вбиральнею, колодязем та огорожею. Інвентаризаційна вартість даного житлового будинку разом із господарськими будівлями і спорудами, згідно технічного паспорта становить 151310 (сто п'ятдесят одну тисячу триста десять) гривень (а.с. 8-9). Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст.367 ЦК України - майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у ч.1 п.7 постанови від 04.10.91р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок»- в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частку будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Кожному учаснику спільної часткової власності належить частка в праві власності на спільне майно. Виходячи з повноти та абсолютного характеру права власності, кожен з співвласників має право самостійно розпоряджатися своєю часткою, в тому числі відчужити її (подарувати, продати, поміняти, заповісти, вимагати виділу в натурі належної йому частки в праві власності на спільне майно, тощо). Їх нерухоме майно можливо поділити і цим не буде порушено прав та інтересів відповідачки, як співвласниці, так як у відповідності до ч.1 ст. 183 ЦК України будинок є подільним майном, який можна поділити без втрати його цільового призначення . Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Оскільки відповідач не заперечувала проти задоволення позову, була згідна щодо визначеної вартості майна, зазначеного у позові та згідна саме з таким варіантом поділу майна, який запропонувала позивач у позовній заяві, суд прийшов до висновку, що поділ майна між сторонами слід провести по варіанту, представленому позивачкою у позові. Визначений сторонами порядок поділу майна не суперечить вимогам чинного законодавства.

Outcome: approved