Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

[PERSON] 23.06.2016 року звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0688 га в межах згідно з планом, розташовану на території Улянівської сільської ради Чернігівського району та області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з яких: 1,3088 га рілля та 0,7600 га кормові угіддя, в порядку спадкування, після смерті 31.10.2011 року його батька [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до складу якої, крім іншого, входить і вище вказана земельна ділянка, що належала спадкодавцю за життя на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, однак у звязку з тим, що Управління Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівської області не надає витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, оскільки частина земельної ділянки накладається на обєкти гідрографії (озеро), то позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на цю ділянку у нотаріальному порядку. До судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. [PERSON] положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Вознесенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, від сільського голови надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення позову сільська рада не заперечує. Представник третьої особи на стороні відповідача - [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області, у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника адміністрації, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача - Управління Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівської області, у судове засідання не зявився, начальником Управління подано заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, заперечень до заявлених позовних вимог Управління не має, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд повно, всебічно та обєктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [PERSON] приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як убачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії «І-ЕЛ» №175624 [PERSON] помер 31 жовтня 2014 року у віці 76 років у м. Чернігові. /а.с.72/ [PERSON] копії свідоцтва про народження серії «І-АГ» №454404 [PERSON], [INFO] є сином [PERSON]. /а.с.70/ Наведене свідчить, що позивач по справі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], в силу приписів ст.1261 ЦК України. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 2,1172 га в межах згідно з планом, з яких: 1,3088 га рілля та 0,8084 га кормові угіддя, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, надана у власність на підставі рішення виконкому Ульянівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 29.09.2001 року №63, що розташована на території Ульянівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, яка належала спадкодавцю на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії «І-ЧН» №021003, виданого 01.04.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №17788. /а.с.7/ [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7401192002014 та [PERSON] з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, вартість земельної ділянки кадастровий номер 7425585700:04:000:0572, площею 1,3088 га складає 12409,54 грн і її власником є [PERSON]. /а.с.18-21/ Однак, як вбачається з повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру №РВ-7400029852014, [PERSON] було відмовлено у наданні запитуваних відомостей з Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка площею 0,8084 га накладається на землі водного фонду (канал). /а.с.8/ Як видно з зібраного кадастрового плану земельної ділянки (паю) №572, виготовленого на замовлення позивача [PERSON] районним виробничим відділом ЧРФ ДП «Центр ДЗК», фактична площа земельної ділянки сіножаті 0,7600 га. /а.с.26, 27/ Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець помер після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. [PERSON] вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з копії спадкової справи №150/2012 позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], подавши 20.02.2012 року відповідну заяву до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори, а [PERSON], будучи дочкою померлого [PERSON] і відповідно спадкоємцем першої черги за законом, 20.02.2012 року подала заяву про відмову від належної частки у спадщині на користь сина спадкодавця [PERSON] При цьому позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,10 га, свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,6048 га, однак свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 2,1172 га не видавалось./а.с.40-61/ Таким чином, позивач не має можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку, із-за накладання однієї ділянки на обєкт водного фонду, отже існує спір про право і права та інтереси [PERSON] порушуються, з незалежних від нього причин, а тому підлягають судовому захисту. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність спадкодавця [PERSON] припинилась у момент його смерті і за таких обставин отримати належний правовстановлюючий документ, з усуненням порушень земельного законодавства, саме на імя спадкодавця не має правової можливості. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. [PERSON] п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що за життя [PERSON], на підставі рішення виконкому Улянівської сільської ради, належала земельна ділянка площею 2,1172 га, однак при виготовленні технічної документації до цієї ділянки увійшла земельна ділянка площею 0,0484 га на якій знаходиться обєкт водного фонду канал, що є порушенням вимог ЗК України, адже [PERSON] передавалась у власність ділянка сільськогосподарського призначення, а не водного фонду. Отже, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе визнати за ними, як за спадкоємцями за законом після смерті батька [PERSON], право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0688 га, з яких: 1,3088 га рілля та 0,7600 га кормові угіддя, яка розташована на території Вознесенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за виключенням ділянки каналу площею 0,0484 га (0,8484 га 0,0484 га). Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved