Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] , громадянка Російської Федерації, у квітні 2021 року звернулась до суду з заявою окремого провадження про встановлення факту що має юридичне значення. В ході розгляду справи заявник заяву неодноразово уточнювала. У поданій станом на день розгляду справи уточненій заяві просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , є одна і та ж особа та є дідом [PERSON] , [INFO] , громадянки Російської Федерації; встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] народився [INFO] у селі Сущани Кагарлицького району Київської області до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». В обґрунтування заяви вказує, що її дід, [PERSON] , народився [INFO] на території України, що підтверджується актовим записом про народження, складеним виконавчим комітетом Сущанської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] , за національністю українці. Факт родинних відносин заявника із дідом підтверджується:свідоцтвом про народження матері серії [NUMBER] від 10.08.1952 р. - [PERSON] , [INFO] , батьками якої зазначені - [PERSON] (українець) та [PERSON] (росіянка); відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.03.1976 р. після укладення шлюбу матері заявника було присвоєно прізвище « [PERSON] »;свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] від 01.10.1980 р., де її матір`ю зазначена [PERSON] . Таким чином, заявник є особою, яка має право на набуття громадянства України за територіальним походженням у розумінні ст. 8 Закону України «Про громадянство», а отже має право на отримання посвідки на постійне місце проживання в Україні. Однак, працівниками Дніпровського районного відділу у місті Запоріжжя УДМС у Запорізькій області відповіддю на звернення №2313-561/2313.2-21 від 24.04.2021 р. повідомлено, що у наданих заявником документах містяться розбіжності, а саме: 1) у актовому записі про народження діда [PERSON] його по-батькові зазначено « [PERSON] », не дивлячись на ім`я його батька « [PERSON] », а усвідоцтві про народження матері заявника його по-батькові зазначене « [PERSON] » (рос.), тобто « [PERSON] » (укр.); 2) також у архівній довідці про народження від 25.04.1927 року №29 [PERSON] не зазначено місце його народження. У зв`язку із наявністю цих розбіжностей, для подачі заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну відповідно до пункту З частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію», необхідно встановити факт родинних відносин між заявником та її дідом, а також встановити, що « [PERSON] » та « [PERSON] » є однією особою та встановити факт та місце народження діда заявника до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». Заявником замовлено висновок лінгвістичної експертизи стосовно ідентичності по-батькові [PERSON] ). Експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України №056/383-а від 30 березня 2021 р. встановлено, що запис імені по-батькові російською мовою [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] , запис батько [PERSON] ) та запис українською мовою [PERSON] довідка, видана Державним архівом Київської області щодо реєстрації актів народження за 1927 рік, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Також заявником зроблено запит до Державного архіву Київської області Київської обласної державної адміністрації з метою отримання фотокопії актового запису про народження [PERSON] [INFO] р. №29 складеного виконавчим комітетом Сущанської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Державним архівом Київської області Київської ОДА було надано цифрову копію архівного документу - запису про народження [PERSON] від 25.04.1927 р. що складений виконавчим комітетом Сущанської сільської ради Кагарлицького району Київської області, відповідно до якого батьки [PERSON] були українцями за національністю та постійно проживали у селі Сущани. З огляду на постійне місце проживання батьків та дату складення актового запису (25.04.1927 р.). можна зробити висновок, що [PERSON] народився саме у селі Сущани Кагарлицького району Київської області та є дідом заявника. Посилаючись на вказані обставини, заявник просить встановити факти, що мають юридичне значення. Встановлення вказаних фактів пов`язано з набуттям заявником громадянства України. У відповідності до положень ст..33 ЦПК України заяву розподілено судді Коломаренко К.А. Ухвалою суду від 15.04.2021 року заяву прийнято до провадження і призначено до розгляду в судовому засіданні. 07.05.2021 року до суду надійшли заперечення представника заінтересованої особи на вимоги [PERSON] , в яких Дніпровський районний відділ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області зазначає, що заперечує проти позову, оскільки в поданих заявником документах містяться розбіжності, для подачі заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну відповідно до пункту 3 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію», необхідно подати завірені належним чином переклади документів, на які посилається заявник, а також встановити факт родинних відносин між [PERSON] та її дідом, встановити, що « [PERSON] » та « [PERSON] » є однією особою та встановити факт та місце народження діда заявника до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво У країни». Представник заявника - адвокат Яковлева Т.В. в судовому засіданні на задоволенні уточненої заяви наполягала, зазначала, що заявником зібрані та надані суду всі докази та документи, які свідчать про те, що « [PERSON] » та « [PERSON] » є однією особою та є дідом заявника, а також те, що дід заявника народився на території України до 24 серпня 1991 року.. В судовому засіданні представник заінтересованої особи зазначив, що наданих заявником документів недостатньо для надання дозволу на імміграцію в Україну. Проти уточненої заяви заперечень не подала. Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню з наступних підстав. У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону. Відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є особи, що постійно проживали на території України станом на 24 серпня 1991 року, а також особи, які приживали на території України станом на 13 листопада 1991 року і не були громадянами інших держав. Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року (далі - Порядок) передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з архівною довідкою від 09.03.2021 р. №01-43/317 25.04.1927 складений актовий запис № 29 про народження [INFO] [PERSON] . Актовий запис складено виконавчим комітетом Сущанської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Батьки за національністю українці (а.с. 12). В свідоцтві про народження [PERSON] ( [INFO] ) серії [NUMBER] від 10.08.1952 р., складеному російською мовою, батьками [PERSON] зазначені -« [PERSON] » (українець) та « [PERSON] » (росіянка) (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.03.1976 р., складеного російською мовою, після укладення шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.10.1980 р., складеного російською мовою, матір`ю [PERSON] зазначена [PERSON] (а.с. 11). З довідки про укладення шлюбу [NUMBER] від 27.01.2021, копії повторного свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.01.2021 серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу від 08.08.2013 серії [NUMBER] прізвище заявника з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (а.с. 6-8). Заявником надані суду переклади свідоцтва про народження [PERSON] , свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , свідоцтва про народження [PERSON] посвідчені нотаріально (а.с. 72-80). Експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України №056/383-а від 30 березня 2021 р. встановлено, що запис імені по-батькові російською мовою [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] , запис батько [PERSON] ) та запис українською мовою [PERSON] довідка, видана Державним архівом Київської області щодо реєстрації актів народження за 1927 рік, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи є ідентичними (а.с. 29). Таким чином, надані докази в їх сукупності та логічному взаємозв`язку підтверджують, що [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , є одна і та ж особа та є дідом [PERSON] , [INFO] , громадянки Російської Федерації. Щодо встановлення факту, що [PERSON] народився [INFO] у селі Сущани Кагарлицького району Київської області до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», суд зазначає наступне. Судом досліджено архівну довідку від 09.03.2021 р. №01-43/317, з якої вбачається, що складений актовий запис про народження № 29 про народження [INFO] [PERSON] . Актовий запис складено виконавчим комітетом Сущанської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Батьки за національністю українці (а.с. 12). При цьому, згідно з копій архівних документів, отриманих заявником від Державного архіву Київської області, а саме Запису про народження №29 від 25.04.1927 року, встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що 25.04.1927 року складений запис про народження №29 ЗАГС при Сущанській сільраді Германівського району Київської округи. Батьками [PERSON] зазначені [PERSON] , українець, віком 22 роки та [PERSON] , українка, віком 20 років. Місцем проживання батьків [PERSON] зазначено село Сущани (а.с. 64). Таким чином, суд вважає доведеним факт, що дід заявника народився [INFO] у селі Сущани Кагарлицького району Київської області до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». При цьому, факт народження діда заявника на території, яка станом на 24 серпня 1991 року входила до території України, має правове значення для заявника, в іншому порядку вона не може довести вказаного факту та підтвердити своє право на імміграцію. Стосовно позиції заінтересованої особи суд зазначає наступне. Фактично заперечення заінтересованої особи зводяться до того, що наданих заявником до Дніпровського відділу УДМС документів недостатньо для надання права на імміграцію, а для підтвердження права на імміграцію та усунення розбіжностей заявнику необхідно встановити факти, про встановлення яких і просить заявник в поданій до суду заяви. Таким чином, суд доходить висновку, що в інший спосіб, аніж встановлення факту в судовому порядку, заявник не може отримати відомості та встановити факти, які він має подати відповідно до вимог Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року.

Outcome: approved