Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON].) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі - відповідач, ПАТ «Родовід Банк») в якому просить: -визнати припиненим договір іпотеки від 30.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою\~С.М., реєстровий номер 9422, за яким в іпотеку була передана квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 117,50 кв. м, житловою площею 77,70 кв. м; -визнати припиненим договір іпотеки від 30.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою\~С.М., реєстровий номер 9424, за яким в іпотеку була передана квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 116,50 кв. м, житловою площею 80,40 кв. м; -визнати припиненим договір іпотеки від 30.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою\~С.М., реєстровий номер 9426, за яким в іпотеку була передана квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 87,10 кв. м, житловою площею 55,10 кв. м; -визнати припиненим договір іпотеки від 30.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою\~С.М., реєстровий номер 9428, за яким в іпотеку була передана квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 135,10 кв. м, житловою площею 55,10 кв. м; -визнати припиненим договір іпотеки від 30.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою\~С.М., реєстровий номер 9428, за яким в іпотеку була передана квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 135,10 кв. м, житловою площею 55,10 кв. м; -визнати припиненим договір іпотеки від 30.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою\~С.М., реєстровий номер 9432, за яким в іпотеку була передана квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 81,20 кв. м, житловою площею 60,10 кв. м; -судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 30.12.2006 року між нею та відповідачем було укладено кредитний договір № 15.3/СЖ-245.06.2. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 30.12.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено ряд договорів іпотеки, згідно умов яких в іпотеку було передано шість квартир у м. Києві. В подальшому предмети іпотеки без згоди на те позивача були реконструйовані орендарями, внаслідок чого фактичний розмір площ усіх квартир було змінено та не відповідають відомостям, що були зазначені в договорах іпотеки. Таким чином, позивач вважає, що предмети іпотеки було фактично знищено поза його волею, відтак, договори іпотеки припиняються неможливістю їх виконання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання договорів іпотеки припиненими та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив в позові відмовити та надав письмові заперечення в яких зазначив, що позов не підлягає задоволенню, оскільки предмети іпотеки не знищені, а реконструйовані, відтак, відсутні правові підстави для припинення іпотеки. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 30.12.2006 року між Відкрите акціонерне товариство «Родовід Банк», назва якого в подальшому була змінена на Публічне акціонере товариство «Родовід Банк», (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 15.3/СЖ-245.06.2, згідно умов якого Банк відкрив Позичальнику відновлювальну кредитну лінію в розмірі 3 420 000,00 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 30.12.2006 року [PERSON] (Іпотекодавець) уклав з ПАТ «Родовід Банк» (Іпотекодержатель) ряд договорів іпотеки, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою\~С.М. Так, відповідно до договору іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за № 9425, в іпотеку була передана квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 116,50 кв. м, житловою площею 80,40 кв. м; відповідно до договору іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за № 9432, в іпотеку була передана квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 81,20 кв. м, житловою площею 60,10 кв. м; відповідно до договору іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за № 9430, в іпотеку була передана квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 72,50 кв. м, житловою площею 53,00 кв. м; відповідно до договору іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за № 9422, в іпотеку була передана квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 117,50 кв. м, житловою площею 77,70 кв. м; відповідно до договору іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за № 9426, в іпотеку була передана квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 87,10 кв. м, житловою площею 55,10 кв. м; відповідно до договору іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за № 9428, в іпотеку була передана квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 135,10 кв. м, житловою площею 99,40 кв. м. В подальшому 25.07.2007 року до кредитного договору № 15.3/СЖ-245.06.2 було внесено зміни, згідно яких було збільшено розмір кредитної лінії до 4 600,00 дол. США, внаслідок чого 25.07.2007 року [PERSON] та ПАТ «Родовід Банк» уклали договори про внесення змін до договорів іпотеки від 30.12.2006 року. Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Як визначено у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. У ст. 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Так, в подальшому предмети іпотеки зазнали деяких змін. Так, за результатами проведеної інвентаризації від 15.07.2016 року ТОВ «МІСЬКСПЕЦЕКСПЕРТ» було виявлено перепланування в усіх квартирах, що є предметом іпотеки. Разом з тим, перепланування предмету іпотеки не є його знищенням. Дана позиція також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 06.07.2016 року у справі № 6-1213цс16, відповідно до якої квартира, яка була перебудована, не є новоствореним об'єктом нерухомого майна, оскільки створена з прив'язкою до вже існуючої заставленої нерухомості, з використанням її функціональних елементів, а тому спірна квартира є іпотечним майном. Крім того, відповідно до п. 2.2.3 договорів іпотеки від 30.12.2006 року, Іпотекодавець має право за письмовою згодою Іпотекодержателя передавати предмет іпотеки в оренду (найм), лізинг, користування, управління, вносити в якості внеску в спільну діяльність, зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт предмету, здійснювати його перепланування. Таким чином, право позивача на перепланування предмету іпотеки погоджено сторонами у договорах. За таких обставин, правові підстави для визнання договорів іпотеки від 30.12.2006 року припиненими відсутні. Щодо тверджень [PERSON], що іпотека без реєстрації права власності на майно неможлива, то слід зазначити наступне. Як визначено у ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на момент укладення договорів іпотеки, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини одо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Разом з тим, ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, що існував на час його спорудження, а державна реєстрація права власності на нього є лише офіційним визнанням державою такого права, а не піставою його виникнення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, в обґрунтування позовних вимог [PERSON] не надав. За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed