Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

I. Виклад позицій позивача та відповідача. 16.12.2020 [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені і відновлення їх є неможливим. Також просила відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 12 січня 2021 року (а.с.17). 12.01.2021 у зв`язку з неявкою у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, судове засідання відкладено на 27 січня 2021 року (а.с.18). Позивач [PERSON] у судове засідання на з`явилася, від неї до суду поступила заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.19). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав, повторно на виклики суду не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За правилами ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, у суда наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу, відповідно до вимог статтей 280 -281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу Судом не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницькій області 01.10.2017 (а.с.4). Від шлюбу у сторін даного цивільно-правового спору [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 30.01.2018 (а.с. 7). Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) також забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей (ст.109 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За приписами ч. 3 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Висновки суду. У справі, що розглядається, суд, дослідивши всі обставини, оцінивши докази прийшов до висновку, що позивачем [PERSON] надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву і є достатніми для ухвалення судом рішення про задоволення її позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки спільне подружнє життя у сторін не склалося, подружні стосунки між ними припинені і поновлювати їх позивач не має наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя. При цьому суд також враховує наявність у подружжя малолітньої дитини, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved