Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

[PERSON] в особі представника звернувся до суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» (надалі за текстом ТОВ «Промінь»), про стягнення орендної плати та пені за несплату орендної плати, розірвання договору оренди землі. Позов обґрунтовано наступним. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП № 004744 від 21 березня 2002 року, зареєстрованого за № 828, у власності позивача [PERSON] є земельна ділянка площею 3,06 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер 2320986600:01:008:0034. 10 серпня 2017 року було проведено державну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки. 21 лютого 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Промінь» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 10 років зі сплатою орендарем (відповідачем) орендної плати грошовими коштами у сумі 3 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки або натуральному вигляді сільгосппродукцією на суму орендної плати або відробітковому вигляді за собівартістю. Обчислення розміру орендної плати мало здійснюватися з урахуванням індексації. Договором передбачені інші умови, зокрема, строк внесення орендної плати, права, обовязки, відповідальність сторін та ін.. У звязку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати позивачу за період часу за 2014-2016 роки, розмір якої з урахуванням пені за невиконання умов договору, на думку позивача, складав 8\~227 грн. 73 коп., [PERSON] просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 21.02.2006 та стягнути з відповідача на його користь 6\~298 грн. 87 коп. в якості орендної плати за користування земельною ділянкою за 2014-2016 роки, пені за несвоєчасну сплату орендної плати в розмірі 1\~928 грн. 86 коп., а всього, 8\~227 грн. 73 коп., а також стягнути понесені судові витрати (а.с. 1-5). Відповідач ТОВ «Промінь» надав суду відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до наступного. Дійсно, 21 лютого 2006 року, між сторонами укладено договір оренди належної [PERSON] земельної ділянки, площею 3, 0633 га. 03 вересня 2011 року до ТОВ «Промінь» особисто звернувся позивач [PERSON] про виділення йому 1 га. землі з його паю, для ведення городу. Вказана заява була задоволена та [PERSON] надано для особистого користування вказаний 1 га. земельної ділянки з паю, якою позивач користується по теперішній час. З моменту передання позивачу 1 га. земельної ділянки, відповідач користувався, сплачував орендну плату позивачу та відповідні податки і збори, виходячи із розміру земельної ділянки 2, 0633 га. Відповідач зазначив, що виходячи з цього, ним належним чином виконувалися, як умови договору оренди землі, так і умови чинного законодавства. На підтвердження належної сплати позивачу орендної плати надав суду відповідні докази. З урахуванням викладеного, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 31-34). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав частково та пояснив, що в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт систематичної недоплати відповідачем позивачу [PERSON] орендної плати. Наполягав на задоволенні позову в частині розірвання договору оренди, однак зменшив заявлену вимогу про стягнення з відповідача орендної плати в розмірі 1\~901 грн. 23 коп. та пені за її несплату в розмірі 554 грн. 56 коп., а також судові витрати. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково заперечив про обґрунтованість вимог позивача про стягнення пені за три роки з посиланням на положення ст.. 258 ЦК України про спеціальну позовну давність до таких вимог в один рік. 27 грудня 2017 року позов надійшов до суду. 03 січня 2018 року судом винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків (а.с. 24). 11 січня 2018 року судом відкрито провадження у справі (а.с. 29). 30 січня 2018 року отримано відзив на позовну заяву (а.с. 32-34). 13 лютого 2018 року судом отримано відповідь позивача на відзив (а.с. 91-93). 19 березня 2018 року судом витребувано у відповідача оригінали доданих до відзиву доказів (а.с. 109). Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до частини першої\~\~статті 16 ЦК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП № 004744 від 21 березня 2002 року, зареєстрованого за № 828, у власності позивача [PERSON] є земельна ділянка площею 3,0633 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області. 21 лютого 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Промінь» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 10 років зі сплатою орендарем (відповідачем) орендної плати грошовими коштами у сумі 3 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки або натуральному вигляді сільгосппродукцією на суму орендної плати або відробітковому вигляді за собівартістю. Обчислення розміру орендної плати мало здійснюватися з урахуванням індексації. Згідно Договору, орендна плата вноситься орендарем до 25 грудня поточного року (пункт 10); у разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, з вини орендаря, справляється пеня у розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожний день прострочення (пункт 13); передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 10-денний термін після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі (пункт 19); орендар зобовязаний своєчасно сплачувати орендну плату, пеню в розмірі 0,1 % суми недоїмки за кожен день прострочення (пункт 30); дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором (пункт 37); відповідальність за несплату орендної плати несе орендар (пункт 43). Договір оренди землі зареєстровано 02 грудня 2011 року Василівським районним відділом Держкомзему за реєстраційним номером 2320900040001357. Вказані обставини підтверджені дослідженими в судовому засіданні Договором оренди землі (а.с. 14-15), актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 16), актом прийому-передачі обєкта оренди (а.с. 16 зв.) та визнані сторонами. Предметом позову є розірвання договору оренди землі внаслідок систематичної несплати (недоплати) відповідачем ТОВ «Промінь» позивачу [PERSON] орендної плати за 2014-2016 роки та стягнення орендної плати та пені за її недоплату. Відповідно до положень\~статті 1 Закону України «Про оренду землі»\~(в редакції чинній на момент виникнення правовідносин укладення договору оренди), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно\~статті 13 Закону України «Про оренду землі»,\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 20 Закону України «Про оренду землі», укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. За змістом\~частини 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі»,\~розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди Відповідно до частини 1\~статті 32 Закону України «Про оренду землі»,\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, а також на підставах, визначених\~Земельним кодексом України\~та іншими законами України. У пункті «д» частини 1\~статті 141 Земельного кодексу України\~визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що спірні правовідносини передбачають систематичну несплату орендної плати як підставу для розірвання договору оренди. Такий висновок повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постановах від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12 та від 28 вересня 2016 року № 6-977цс16. Посилання відповідача на сплату ним орендної плати, виходячи з розміру фактично орендованої у [PERSON] земельної ділянки в розмірі 2,0633 га. (за вирахуванням 1 га. переданого [PERSON] для особистого користування) є неспроможними, виходячи з наступного. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі за № 6-872цс17 від 07 червня 2017, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Договором оренди землі, укладеного між сторонами 21 лютого 2006 року, визначено істотні умови, до яких віднесено, як обєкт оренди так і орендну плату (розмір та порядок її внесення ). Зокрема, пунктом 2 Договору визначено, що в оренду передається належна [PERSON] земельна ділянка, площею 3,0633 га., отже, орендна плата мала вноситися орендарем виходячи із вказаного розміру. Крім того, суд зазначає, що, зважаючи на державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки Василівським районним відділом Держкомзему 02 грудня 2011 року та враховуючи заяву позивача [PERSON] про передачу йому 1 га. для особистого користування (під город) 03 вересня 2011 року, сторонами на час реєстрації договору фактично не було досягнуто згоди щодо розміру обєкта оренди та, як наслідок, щодо розміру орендної плати за її користування, а тому вказані зміни мали б знайти своє відображення у відповідному Договорі, або подальших змінах до нього, зареєстрованих у встановленому законом порядку. В судовому засіданні представником відповідача не заперечувалася обставина, як не укладення між сторонами додаткових угод до Договору, так і не складення сторонами відповідних актів про виділення земельної ділянки, погодження меж та ін.. Крім того, сумнівним є право відповідача на розпорядження обєктом оренди, в тому числі шляхом передачі частини земельної ділянки її власнику, до моменту державної реєстрації відповідного договору. Вказане свідчить, що розмір орендної плати за користування ТОВ «Промінь» належною позивачу земельною ділянкою мав розраховуватися із площі земельної ділянки розміром 3,0633 га., зазначеної в договорі оренди землі. Розрахунок належної до сплати відповідачем орендної плати наступний. Відповідно до інформації Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області від 18.12.2017, грошова оцінка належної позивачу земельної ділянки становила: в 2014 році 69\~593, 35 грн.; у 2015 86\~926 грн. 45 коп., в 2016 році 104\~303 грн. 04 коп. (а.с. 18). Як наслідок, сума орендної плати згідно п. 9 Договору (3 % від нормативної грошової оцінки), складала: за 2014 рік 2\~087 грн. 80 коп.; за 2015 рік 2\~607 грн. 79 коп., за 2016 рік 3\~129 грн. 09 коп. За вирахуванням податків та зборів (земельного податку в розмірі 18 % та військового збору в розмірі 1,5 % від обєкта оподаткування), які сплачувалися відповідачем за користування землею, розмір орендної плати, яка мала сплачуватися позивачу, складала: за 2014 рік 1\~680 грн. 68 коп.; за 2015 рік 2\~099 грн. 27 коп.; за 2016 рік 2\~518 грн. 92 коп. Згідно наданих відповідачем доказів на підтвердження сплати [PERSON] орендної плати за спірний період, за 2014 рік позивачу в якості орендної плати надано пшениці 804 кг. на суму 964 грн. 80 коп., 67 кг. соняшника на суму 212 грн. 84 коп., а всього на суму 1\~177 грн. 64 коп. (а.с. 44,45). Таким чином недоплата орендної плати за 2014 рік склала 503 грн. 04 коп. (1\~680 грн. 68 коп. - 1\~177 грн. 64 коп.). За 2015 рік відповідачем сплачено позивачу грошима 1\~610 грн. та шляхом видачі соняшника (а.с. 57,58,59). При цьому судом враховується, що відповідачем доказів на підтвердження грошового перерахунку вартості соняшника за вказаний період (2015 рік) суду не надано, що унеможливлює визначення судом сумарного (1\~610 грн. та 67 кг. соняшника) розміру орендної плати за 2015 рік. Визнання позивачем в особі його представника факту отримання вказаного розміру соняшнику не спростовує викладених вище висновків суду. Таким чином, недоплата орендної плати за 2015 рік склала 489 грн. 27 коп. (2\~099 грн. 27 коп. 1\~610 грн.). За 2016 рік відповідачем сплачено позивачу орендної плати шляхом видачі 804 кг. пшениці на суму 1\~610 грн. та 134 кг. соняшника (а.с. 78,79). При цьому судом враховується, що відповідачем доказів на підтвердження грошового перерахунку вартості соняшника за вказаний період (2016 рік) суду не надано, що унеможливлює визначення судом сумарного (1\~610 грн. (за пшеницю) та 134 кг. соняшника) розміру орендної плати за 2016 рік. Визнання позивачем в особі його представника факту отримання вказаного розміру соняшнику не спростовує викладених вище висновків суду. Таким чином, недоплата орендної плати за 2016 рік склала 908 грн. 92 коп. (2\~518 грн. 92 коп. 1\~610 грн.). Загальний розмір недоплаченої позивачу орендної плати за 2014-2016 роки складає суму вказаних недоплат: 503 грн. 04 коп. + 489 грн. 27 коп. + 908 грн. 92 коп. та становить 1\~901 грн. 23 коп. Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт систематичної недоплати відповідачем ТОВ «Промінь» орендної плати позивачу [PERSON], що, в свою чергу, свідчить про порушення відповідачем вимог діючого земельного законодавства та є підставою для розірвання Договору оренди земельної ділянки зі стягненням з відповідача на користь позивача недоплачених сум орендної плати за 2014-2016 роки. Суд критично відносить до посилань представника відповідача на фактичне визнання позивачем передачі землі [PERSON] в розмірі 1 га. з паю для особистого користування, оскільки в судовому засіданні представник позивача вказаний факт не визнав, а надані докази на підтвердження сплати земельного податку за 2013-2016 роки за належну [PERSON] земельну ділянку (а.с. 19) не спростовують встановлених судом обставин та висновків в частині недотримання сторонами вимог щодо засвідчення шляхом державної реєстрації змін чи доповнень до договору оренди земельної ділянки з приводу обєкта оренди та розміру орендної плати. Крім того, вказана довідка містить інформацію про різні розмірі земельної ділянки, з яких сплачувався земельний податок за спірний період, підтверджує відсутність заборгованості із земельного податку та не доводить, що він (податок) сплачений саме позивачем [PERSON] З наданих представником відповідача списків громадян, земельні ділянки яких знаходяться в користуванні ТОВ «Промінь» встановлено, що відповідач користувався земельною ділянкою [PERSON] в розмірі 3, 0633 га., що відповідає умовам укладеного між сторонами договору (а.с. 36,53,73). Надані до відзиву довідки про стан і наявність земель, які фактично знаходяться в обробітку ТОВ «Промінь» (а.с. 37, 49,69), податкові декларації з фіксованого сільськогосподарського податку за 2014-2016 роки (а.с. 38-40, 50-52, 70-72) та податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум, утриманого з них податку за спірний період (а.с. 46-48, 60-64, 80-82) унеможливлюють виокремлення із загального масиву земельних ділянок, якими користувалося ТОВ «Промінь», земельної ділянки, належної [PERSON] Посилання представника відповідача на невідповідність кадастрового номеру земельної ділянки, який зазначає представник позивача в прохальній частині позовної заяви - 2320986600:01:008:0034 (а.с. 5) та кадастрового номеру земельної ділянки, зазначеного в договорі оренди землі - 2320986600:01:008:0005 (а.с. 16), на вирішення спору по суті не впливають, оскільки з пояснень представника позивача та наданих документів встановлено, що кадастровий номер 2320986600:01:008:0034 присвоєно належній позивачу земельній ділянці 10 серпня 2017 року при проведенні її державної реєстрації (а.с. 11-13). Враховуючи, що договір оренди землі, укладений між сторонами, містить посилання на кадастровий номер земельної ділянки 2320986600:01:008:0005, а кадастровий номер земельної ділянки 2320986600:01:008:0034 присвоєно при державній реєстрації в 2017 році, змін та доповнень до договору в цій частині сторонами не внесено, з метою уникнення розбіжностей та неоднозначного тлумачення рішення суду, суд вважає необхідним зазначити в рішення суду кадастровий номер земельної ділянки, зазначений в договорі при його укладенні та подальшій державній реєстрації - 2320986600:01:008:0005. Одночасно заслуговує на увагу заперечення представника відповідача проти вимог позивача в частині стягнення пені за 3 роки, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина 3); сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4). З огляду на коментовані положення закону, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача пеню за один рік до дня звернення [PERSON] до суду з відповідним позовом, відповідно до п. 13 Договору, виходячи з наступного розрахунку: недоплачена сума орендної плати за 2016 рік склала 908 грн. 92 коп. х 0,1 % х 365 (дні) = 331 грн. 76 коп. Враховуючи, що суд розглядає позов в межах заявлених вимог, в ході розгляду справи представником позивача в звязку з частковим підтримання позову зазначено суму пені за 2016 рік в розмірі 119 грн. 62 коп., суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму пені в розмірі 119 грн. 62 коп. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що загальний розмір суми орендної плати та пені, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, становить 2\~020 грн. 85 коп. (1\~901 грн. 23 коп. недоплачена орендна плата + 119 грн. 62 коп. - пеня). Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. При зверненні до суду позивачем сплачено 640 грн. за вимогу майнового характеру (а.с. 22) та 640 грн. за вимогу немайнового характеру (а.с. 27). Крім того, позивачем сплачено 8\~400 грн. адвокату [PERSON] за надання правничої допомоги (а.с. 117,118,119). Враховуючи, що вимога немайнового характеру у вигляді розірвання договору судом задоволена, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума судового збору. Крім того, враховуючи, що вимоги майнового характеру задоволені частково на суму 2\~020 грн. 85 коп., яка становить 24,6 % від загальної суми заявленої позивачем в позові, то, як наслідок, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 157 грн. 44 коп. судового збору за вимогу майнового характеру (640 грн. х 24,6 %) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2\~066 грн. 40 коп. (8400 х 24,6%), пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, складає 2\~863 грн. 84 коп. (640 грн. +157 грн. 44 коп. + 2\~066 грн. 40 коп.)

Outcome: partial