Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому вказала, що з 23.10.2010 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому, у них народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Неодноразові спроби примиритися та налагодити стосунки були невдалими. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Тож, примирення і збереження шлюбу є неможливим. Окрім того між ними не досягнуто згоди щодо матеріального забезпечення дитини, яка перебуває на утриманні заявниці, відповідач самостійно регулярної матеріальної підтримки не здійснює. Позивач також зазначила, що спору щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна майна подружжя між ними немає. Враховуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 23.10.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1259, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30% від усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. Ухвалою суду від 21.04.2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 21.04.2020 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 16.05.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800104958415-0786100164373 (а.с. 25). 08.07.2020 року відповідач [PERSON] через канцелярію суду у строк, встановлений судом з врахуванням п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України, яким процесуальні строки, визначені Кодексом та встановлені судом, продовжуються на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги (а.с. 26). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 10.10.2018 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровали шлюб 23.10.2010 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві зроблено актовий запис №1259. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] » (а.с. 11). В період шлюбу у них народилась донька, [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.09.2012 (а.с. 13). Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 14, 15), [PERSON] , [INFO] , та її дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Як вказала позивач, а відповідач визнав, сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Неодноразові спроби примиритися та налагодити стосунки були невдалими. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Тож, примирення і збереження шлюбу є неможливим. Окрім того між ними не досягнуто згоди щодо матеріального забезпечення дитини, яка перебуває на утриманні заявниці, відповідач самостійно регулярної матеріальної підтримки не здійснює. Спору щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна майна подружжя між ними немає. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Також між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох з подружжя та дитини, також судом встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати доньку до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено, а з урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати за позовні вимоги про стягнення аліментів компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від їх сплати і відсутні особи, які їх понесли; судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. за позовні вимоги про розірвання шлюбу (а.с. 16), слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved