Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] 7 лютого 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 8 лютого 2019 року позов залишено без руху, а позивачу запропоновано усунути недоліки з додержанням вимог п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 19 лютого 2019 року позивачем було подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 5 березня 2019 року позовну заяву судом було прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2019 року підготовче провадження було закрито. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2019 року подружжю було надано строк для примирення на один місяць 15 днів і зупинено провадження по справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2019 року провадження по справі було поновлено. Позивач у своєму позові та у відзиві на позов посилався на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2018 року, від шлюбу дітей не мають. Позивач після реєстрації шлюбу кожного місяця приїжджав до дружини і матеріально забезпечував її та її дітей від інших чоловіків. З жовтня 2018 року між ними на матеріальному ґрунті почалися сварки. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, вирішення проблем, що виникають, що призвело до неможливості зберегти шлюб в цілому. З листопада 2018 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Збереження шлюбу у подальшому буде суперечити інтересам позивача. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просив шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позов посилалася на те, що шлюб між нею та позивачем було укладено добровільно, вони один до одного мають почуття любові, меркантильних намірів при укладенні шлюбу у неї не було, вважає, що шлюб можливо зберегти. У судове засідання відповідач не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2018 року, який було зареєстровано Центральним районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 27 (а.с. 8). Від шлюбу дітей не мають. Позивач у своєму позові, відповіді на відзив та у ході підготовчого засідання зазначав, що після реєстрації шлюбу кожного місяця приїжджав до дружини і матеріально забезпечував її та її дітей від інших чоловіків. З жовтня 2018 року між ними на матеріальному ґрунті почалися сварки. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, вирішення проблем, що виникають, що призвело до неможливості зберегти шлюб в цілому. З листопада 2018 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Строк для примирення, наданий судом, до позитивних наслідків не призвів. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача. Відповідач у своїй заяві від 1 липня 2019 року позовні вимоги визнала. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу з відповідачем, спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір, який у розмірі 768 гривень 40 коп підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved