Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Ситняківської сільської ради (далі - відповідач), в якому вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після чого відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,135 га для ведення особистого селянського господарства та права на завершення процесу приватизації земельної ділянки площею 2,2036 га для ведення особистого селянського господарства, виділеної на місцевості земельної частки (паю) в межах Ситняківської сільської ради Макарівсього району Київської області. Право власності на земельну ділянку площею 0,135 га батько набув на підставі рішення Ситняківської сільської ради від 14.04.2005 року за №82-15-IV та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №166846, кадастровий номер 3222787401:01:001:0002. В той же час земельну ділянку як власнику сертифікату на земельну частку (пай) в межах Ситяківської сільської ради Макарівського району Київської області площею 2,2036 га для ведення особистого селянського господарства, померлий набув на підставі розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 27.11.2009 року за №1820, однак за життя правовстановюючий документ не отримав. За життя, а саме 01.12.2003 року батьком було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ситняківської сільської ради Макарівського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №47, відповідно до якого, належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] , і все належне йому майно він заповів йому - [PERSON] . Спадщину в установленому порядку позивач прийняв, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Враховуючи викладене, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 02.08.2019 року, позивач, посилаючись на ст.ст. 1218, 1268, 1269, 1279 ЦК України, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] : - право на завершення процесу набуття у власність земельної ділянки площею 2,2036 га для ведення особистого селянського господарства в межах Ситняківської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер 3222787400:03:004:0015, що була передана у власність померлого на підставі розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 27.11.2009 року №1820; - право власності на земельну ділянку площею 0,135 га для ведення особистого селянського господарства у [ADDRESS] , що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №166846, кадастровий номер 3222787401:01:001:0002. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 07.08.2019 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.09.2019 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 09.09.2019 року, виконавши дії, передбачені ст. 197 ЦПК України, судом закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 30.09.2019 року. Ухвалою суду від 30.09.2019 року розгляд справи через неявку її учасників було відкладено на 28.10.2019 року. Належним чином повідомлений про день та час слухання справи позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Згідно поданої письмової заяви представника адвоката Левочка Я.А., позивач просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, письмово повідомив суд про можливість розгляду справи за відсутності представника, позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.05.2011 року серії [NUMBER] (а.с. 8) та свідоцтвом про народження від 17.02.1960 року серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно довідки виконкому Ситняківської сільської ради №52 від 27.02.2019 року [PERSON] до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Разом із ним на день смерті фактично проживав, але не був зареєстрований його син - [PERSON] [INFO] (а.с. 17). За життя, а саме 01.12.2003 року [PERSON] , було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ситняківської сільської ради Макарівського району Київської області Пузаковою А.А., зареєстрований в реєстрі за №47, відповідно до якого, належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] , і все належне йому майно він заповів [PERSON] (а.с. 10). Вказаний заповіт не містить відмітки про його чинність на день смерті спадкодавця. Згідно рішення Ситняківської сільської ради від 11.05.2015 року вулицю Леніна Перейменовано на вулицю Миру без зміни нумерації (а.с. 48). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 0,135 га для ведення особистого селянського господарства у [ADDRESS] , що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №166846, кадастровий номер 3222787401:01:001:0002 (а.с. 11). Крім того, на підставі розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 27.11.2009 року №1820, [PERSON] , як власнику земельної частки (паю) було передано у власність земельну ділянку площею 2,2036 га для ведення особистого селянського господарства в межах Ситняківської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер 3222787400:03:004:0015 (а.с. 13-16). На підставі вказаного розпорядження було оформлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №011737 на ім`я [PERSON] , однак вказаний акт не було зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації актів на право власності на землю та власнику не видано (а.с. 12). Як вбачається із відповіді Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 16.08.2019 року № 1391/01-16 спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] , не лічиться (а.с. 44). При цьому, згідно листа Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 26.04.2019 року № 722/02-31 нотаріус не має можливості оформити та видати свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки через відсутність інформації про них у ДРРП (а.с. 30). Вирішуючи вимоги за позовом [PERSON] , суд керується наступним. Як встановлено ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1217 та ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом із тим, згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Як передбачено ст. 66 вказаного Закону на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою ст. 67 Закону встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Як передбачено п. 1.2 Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів (п. 2.1 Глави 10 Порядку). Згідно ч. 4 ст. 49 Закону на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Як вбачається з вищенаведених норм, спадкоємець для оформлення спадкових прав має звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який в установленому порядку має видати свідоцтво про право на спадщину, або ж винести постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Лише після відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії у особи виникає право на звернення до суду за захистом порушеного права. В даному випадку, позивач не дотримався встановленого порядку оформлення спадщини, а саме, не звернувся у встановленому порядку до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить відсутність відповідної постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відсутність заведеної спадкової справи. Відповідь нотаріуса на звернення громадянина щодо порядку оформлення спадщини не може вважатися відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та свідчити про дотримання позивачем порядку оформлення спадщини. Відтак, суд приходить до висновку про відсутність перешкод для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину та відповідно про порушення права позивача щодо оформлення спадщини, що є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 141 ЦПК України при відмові у позові судові витрати стягненню з відповідача не підлягають. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed