Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивує тим, що 17 січня 2017 р. в с. Катеринка Первомайського району Миколаївської області помер [PERSON],\~ в день смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,1438 га, що розташована на території Камяномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 29.05.2014 року [PERSON] склав заповіт, згідно з яким позивач є єдиним спадкоємцем вказаної вище земельної ділянки. Після смерті спадкодавця [PERSON] звернувся з відповідною заявою до Другої Первомайської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва йому було відмовлено, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. Ураховуючи викладене, позивач просить позов задовольнити. Позивач та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, просить позов задовольнити. Від представника відповідача Камяномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області - до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. 17.01.2017 року\~ в с. Катеринка Первомайського району Миколаївської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 266068 від 29.09.2017 р. Згідно із заповітом від 29.05.2014 р., посвідченим приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: земельну ділянку площею 5,14 га (кадастровий номер 4825482200:06:000:0296), надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Камяномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, заповів [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Камяномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 1625 від 10.10.2017 р. [PERSON], який помер 17.01.2017 р., на день смерті проживав за адресою: [INFO], селище Камяний Міст Первомайського р-ну Миколаївської області, разом з [PERSON]. Відповідно до державного акту про право власності серії ЯЕ № 526699 від 12.10.2011 р. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.02.2009 р. реєстраційний номер № 3-259 на праві власності\~ належала земельна ділянка площею 5,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Камяномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Згідно з листом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 1833/02-14 від 01.11.2017 р., після смерті [PERSON], який помер 17.01.2017 р., була заведена спадкова справа № 390/2017. Із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Інших заяв до держнотконтори не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Постановою завідуючої Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] від 13.10.2017 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що залишилась після смерті [PERSON], померлого 17.01.2017 р. Відповідно до повідомлення Відділу у Первомайському районні Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 08.11.2017 р. № 1084/118-17 станом на 01.01.2013 р. власником земельної ділянки площею 5,14 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4825482200:06:000:0296 в межах Камяномостівської сільської ради є [PERSON], згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 526699, виданим 12.10.2011 р., зареєстрованим за № 482548221000616. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 103157472 від 09.11.2017 р. вищезазначену земельну ділянку [PERSON] передав в оренду ФГ «Король». Відповідно до ч. 1\~ст. 1 ЦК України\~цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно\~зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1268 ЦК України\~\~передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або неприйняти її. Відповідно до положень\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень, наданих\~Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на викладені докази, суд приходить до висновку, що [PERSON], який помер 17.01.2017 року, на праві власності за життя належала земельна ділянка розміром 5,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Камяномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказане майно. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, що залишилось після смерті [PERSON], у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що судом встановлено, що [PERSON] за життя належало право власності на земельну ділянку, позивач є спадкоємцем за заповітом. Через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа позивач не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку. За таких обставин позивач набув право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. З метою захисту прав позивача на спадкування вищевказаної земельної ділянки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved