Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS], а відповідач була зареєстрована в квартирі 19.11.2013 р., однак з лютого 2014 р. відповідач перестала в квартирі з власної ініціативи проживати, її особистих речей в квартирі не має, вона квартирою взагалі не цікавиться і обов'язків по оплаті утримання квартири та комунальних послуг не виконує, добровільно з реєстрації не знімається, тим самим наносить їм матеріальну шкоду, бо за неї вони змушені сплачувати витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні позивачі позов підтримали. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, судові повістки з зазначенням часу, місця слухання справи їй направлялись належним чином, вони повертаються назад до суду з позначками поштового відділення, що обслуговує зареєстроване місце проживання відповідача, - «за закінченням терміну зберігання», тому суд, враховуючи думку позивачів, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір, відповідно до ст.ст. 74, 76, 169 ЦПК України без участі відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивачів, з'ясувавши обставини справи, заслухавши показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є двокімнатна квартира [NUMBER] жилою площею 28, 70 кв.м, розташована на сьомому поверсі дев'ятиповерхового будинку [ADDRESS]. Квартира належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] - по 1/3 частини кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1998 р. [PERSON] зареєстрована в спірній квартирі з 19.11.2013 р. (а.с.6, 7). Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач поселилася та зареєструвалася в спірну квартиру як знайома співвласника квартири [PERSON] та за згодою всіх співвласників квартири. Враховуючи, що [PERSON] не проживає без поважних причин в квартирі з лютого 2014 р., вона втратила по цій причині право щодо користування квартирою. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Знайшов своє підтвердження факт добровільного і безпричинного залишення квартири [PERSON] Не встановлено, що між сторонами існували відчужені взаємовідносини щодо користування спірною квартирою, які б були причинами залишення квартири відповідачем. Відповідні докази з боку позивачів у підтвердження позовних вимог представлені суду. Так, свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що проживаючи разом з позивачами в одному багатоквартирному будинку, бачили деякий час [PERSON], коли вона підтримувала зв'язки з [PERSON] і проживала в квартирі [ADDRESS], однак з початку лютого 2014 р. [PERSON] більше не бачили, не зустрічали її в приміщенні будинку та на прибудинковій території. Факт непроживання відповідача в спірній квартирі підтверджується актом про непроживання від 20.10.2014 р., посвідченим КП «РЕО-5» Святошинського району м. Києва (а.с.5). З боку відповідача по справі заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не надійшло, і вони відсутні в матеріалах справи, тому суд вирішує спір відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів. Тому, твердження позивачів про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд вважає обґрунтованими, бо відповідач не проживає в спірному житловому приміщення без поважних причин більше одного року. На підставі викладеного,

Outcome: approved