overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] 12.08.2020р. звернувсь в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.11.2009р. вони уклали шлюб, зареєстрований Кісточківською сільською радою Нижньогірського району Автономної Республіки Крим України, актовий запис №11. Від проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Позивач звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 04.11.2009р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Кісточківською сільською радою Нижньогірського району Автономної Республіки Крим України, актовий запис №11. Від проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 04.11.2009р.; даними свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER] від 01.03.2010р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] 12.08.2020р. звернувсь в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.05.1989 р. вони уклали шлюб, зареєстрований Западинською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, актовий запис №9. Від проживання у шлюбі не мають неповнолітніх дітей. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе, відповідач з 2011 р. перебуває за кордоном та не спілкується з позивачем. Позивач звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 14.05.1989 р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Западинською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, актовий запис №9. Від проживання у шлюбі не мають неповнолітніх дітей. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 14.05.1989р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] 12.09.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 20.05.2005 року, який зареєстрований в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 397. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, з жовтня 2013 року шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.05.2005 року, який зареєстрований в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 397 ( а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають різні погляди на взаємовідносини в сім'ї. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони з жовтня 2013 року не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують та проживають окремо. Судом встановлено, що відповідач повністю визнав позовні вимоги позивача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] 12.09.2014 року звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і продовжуючи до повноліття дитини, тобто до [INFO]; допустити негайне виконання рішення суду. В судове засідання позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглянути у її відсутності . Відповідач також згідно поданої письмової заяви позов визнав, заперечень не подав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони із листопада 2002 року проживали в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2011 року розірвано. Від шлюбу [INFO] народилась донька- [PERSON] ( а.с. 6), яка після припинення шлюбних стосунків проживає із матір»ю та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ( ч.1 ст. 181 СК України). Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ст. 182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає , вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Домовленість щодо утримання дитини між батьками відсутня. При визначенні розміру аліментів на утримання доньки, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, той факт, що відповідач інших дітей, яким-би сплачував аліменти не має, здоровий, працездатний чоловік, а відтак стягує аліменти у визначеному позивачем розмірі. У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд також стягує з відповідача - 243,60 грн. судового збору на користь держави, рішення суду допускає до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] 12.09.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 листопада 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис - 3254. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Подружнє життя з відповідачем не склалося, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в позов визнав, справу просив розглянути в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати . Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] 12.09.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17.02.2017 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №1. Позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою. З січня 2018 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що у них різні характери, вони втратили взаєморозуміння. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить їхнім інтересам, просить його розірвати. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». На підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, судові витрати по сплаті судового збору бажає стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо їх задоволення, можливості примирення з позивачкою не вбачає, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин визнаних сторонами, судом встановлено, що 17.02.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №1. Позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб суперечить їхнім інтересам. Відповідач також не вбачає можливості примирення та спільного проживання з позивачкою. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] 12.10.2015 р. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання втратившим право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS], вказавши в обґрунтування наступне. Основним наймачем зазначеної квартири є [PERSON], яка померла [INFO]. У цієї квартири зареєстрований він та відповідач по справі; квартира не приватизована. Починаючі з вересня 2012 року відповідач в квартирі не проживає, залишив квартиру добровільно, не цікавиться житлом, витрат по утриманню не несе. Будь-яких перешкод в користуванні житлом йому не чинилось. Відповідач в судове засідання двічі не з*явився, про день, час, місце слухання справи повідомлений належним чином, в порядку, визначеному ст.74-76 ЦПК України і суд розглянув справу у його відсутності, на підставі наданих доказів, заочно. 3 особа: представник Московського районного відділу у м.Харкові Головного управління ДМС України в Харківської області надав письмову заяву де просив розглянути справу за їх відсутності. Суд, вислухавши позивача, його представника та свідків, дослідивши надані письмові докази, приходить до наступного. Основним наймачем квартирі [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується копією ордера на жиле приміщення та довідкою КП «Жилкомсервіс». [PERSON] померла у 2002 році, особистий рахунок після її смерті не переоформлювався. У зазначеної квартири зареєстровано дві особи: [PERSON] та [PERSON], тобто, сторони по справі. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду з позовом про захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; та своїми правами щодо предмету спору розпоряджається на власній розсуд. За правилом ст.71 ЖК України при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення на протязі 6 місяців; у разі відсутності за поважними причинами понад 6 місяців, строк може бути продовжений судом. Позивач просив суд визнати [PERSON] втратившим право користування вищезазначеною квартирою, стверджуючи, що він не проживає там без поважних причин з 2012 р. Доводи позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду. Так, свідки [PERSON], яка проживає в квартирі, що розташована в одному тамбурі з квартирою позивача та [PERSON], та які особисто знайомі зі сім*єю [PERSON], підтвердили суду, що [PERSON] залишив квартиру та декілька років там не проживає; де він знаходиться невідомо; конфліктів з приводу користування житлом між членами цієї сім*ї вони не чули. Як вбачається з наданих документів ( квітанцій, договорів) витрати по утриманню житла несе позивач, також він здійснює догляд за квартирою, ремонтує її та утримує у належному стані. З оглядом на вищевикладене, суд має правові підстави для задоволення позову та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки, останній не проживає в квартирі понад установленого законом терміну ( з вересня 2012 року) без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] 12.10.2015 року звернулась з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення про стягнення аліментів в її користь на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. Позивач та відповідач зареєстрували шлюб 20.07.2006 року. За час спільного життя у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На даний час шлюб між сторонами розірвано. Відповідач проживає окремо. Добровільно відповідач не надає кошти на утримання дітей. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні просила позов задоволити, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні повідомив, що він офіційно працює і має кошти для утриманні дітей. 12.11.2015 року відповідач подав письмове заперечення на позов, однак, у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Шлюб між позвачем та відповідачем на момент розгляду справи розірвано. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, офіційно працює. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача підлягає стягненню судовий збір по справі в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] 12.10.2016р. звернувся до суду з\~\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 20.06.2014р. він\~зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина -\~\~[PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинені у сторін з вересня 2016 року, через те, що у них різні погляду на шлюб та сімю. В судове засідання позивача не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений\~\~належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутністю наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Гаврюшина». Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 20 червня 2014\~\~року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служи Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 145. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з вересня 2016 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог\~\~частини 8\~статті 235 Цивільного процесуального кодексу України\~відповідачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу -\~\~«Гаврюшина».

Outcome: approved