Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] 18 січня 2021 року направила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років, який надійшов до суду 21 січня 2021 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1998 року. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на своє утримання, але відповідач матеріальну допомогу у добровільному порядку не надає, хоча працює і має стабільний дохід та можливість її надавати. Просила стягувати з відповідача на її користь та утримання аліменти у розмірі ј частини його заробітку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 14 листопада 1998 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 5). Від вказаного шлюбу сторони мають трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7, 8), які проживают з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Син сторін [PERSON] малолітній, проживає та знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на своє утримання. Відповідач є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . У задоволенні інших позовних вимог в цій частині позивачу слід відмовити, оскільки у суду відсутні відомості про наявний у відповідача дохід, стягнення аліментів у більшому розмірі може призвести лише до утворення заборгованості по сплаті аліментів, а не до реального виконання рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 74 СК України, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання з дня направлення позову до суду, тобто з 18 січня 2021 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Так, на підставі договору про надання правової допомоги № 12012101 від 12 січня 2021 року, позивачеві надано адвокатом Лосєвим Ю.С. юридичні послуги (а.с. 14). Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № б/н від 15 січня 2021 року до договору про надання правової допомоги № 12012101 від 12 січня 2021 року, виконавцем надано клієнтові консультацію; укладено договір про надання правової допомоги; вивчено документи клієнта і встановлено факти, що мають значення для справи; здійснено аналіз судової практики; складено позовну заяву (а.с. 17). Квитанцією № 12012101/1 від 12 січня 2021 року позивачем здійснено оплату правової допомоги за договором від 12 січня 2020 року на суму 1 500 гривень (а.с. 16). При цьому суд критично оцінює вимогу позивача про відшкодування витрат на допомогу в частині укладення договору про надання правової допомоги на суму 200 гривень, оскільки дана послуга не відноситься до правничої допомоги, тому заявлена сума у розмірі 200 гривень є необґрунтованою. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 1 300 гривень. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень - абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial