overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] 15.11.2013 року звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача щомісячно. Вимоги мотивує тим, що син проживає з нею, вона не працює, коштів для належного утримання дитини не вистачає, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги не надає. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позов підтримала, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК за місцем реєстрації та можливого фактичного проживання, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Згідно зі ст. 224,225 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180-182, ст.183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матери, батька і (або) у твердій грошовий сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % (тридцяти відсотків) встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.11.1999 року, (а.с. 5,6). Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, де сторони записані його батьками (а.с. 4). Син проживає з матір'ю - позивачем у справі, що підтверджується довідкою сільського голови (а.с. 7). Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, з сім'єю не проживає, письмової домовленості про участь кожного з батьків по утриманню дитини між сторонами не досягнуто, що є підставою для стягнення аліментів у судовому порядку. Встановлені судом обставини відповідачем не спростовані. Суд враховує, що дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги, оскільки самостійних доходів не має. Відомостей про наявність у відповідача аліментних зобов'язань на інших дітей або непрацездатних осіб, наявність тяжких або хронічних захворювань у відповідача, або відомостей про відсутність доходу, заробітку та відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу своєму сину відповідачем не доведено, судом не встановлено. Приймаючи до уваги викладене, те, що письмовий угоди між батьками про матеріальне утримання дитини між сторонами не досягнено, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] 15.11.2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем має трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми. Зазначила, що на їх утримання відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, а тому, зважаючи на важке майнове становище та неможливістю одній утримувати дітей, вона просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що він згідний сплачувати аліменти на утримання дітей, проте, заперечив проти розміру аліментів, вказаному позивачкою. Просив суд зменшити розмір аліментів, оскільки він ніде не працює, немає постійних заробітку та доходу. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу, зареєстрованого Сможенською сільською радою Сколівського району Львівської області, сторони мають двох неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження дітей. Таким чином, на відповідача покладений обов`язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Будь-які докази на підтвердження поганого стану здоров'я відповідача, його низького матеріального становища чи наявності у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних членів сім'ї у матеріалах справи відсутні і таких у судовому засіданні не здобуто. Відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання своїх дітей. З огляду на вказане вище та враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 15.11.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] 15.11.2017 р. звернувся до суду з цією заявою. У заяві зазначив, що з квітня 1976 року по лютий 1978 рік він працював у Міжгірському госпрозрахунковому обєднанні підприємств громадського харчування правонаступником якого на даний час є Міжгірська районна спілка споживчих товариств (райспоживспілка). У його трудовій книжці відсутні записи про даний період роботи, а тому від звернувся до Міжгірської райспоживспілки про видачу підтверджуючої довідки про стаж роботи та заробітну плату. 07.11.2017 року йому видано довідку за № 80 у якій значиться, що [PERSON], 1958 рок народження, працював у Міжгірському госпрозрахунковому обєднанні підприємств громадського харчування з 01 квітня 1976 р. по лютий 1978 рік. Довідкою про заробітну плату № 79 щомісячно підтверджено і заробітну плату за цей період. Однак у довідках про стаж та заробітну плату з невідомих йому причин значиться «Юрков Михайло Григорович», вмісто [PERSON] Генадієвича. Посадові особи райспоживспілки йому розяснили, що по батькові «Григорович» значиться і у первинних документах наказі на прийняття на роботу. У книгах заробітної плати за 1976-1978 рр., також значиться «Григорович», а тому внести відповідні зміни у первинні документи щодо правильності запису по батькові вони невзмозі, тому він змушений був звертатися до суду про встановлення даного факту. В судовому засіданні заявник [PERSON] просить заявлені вимоги задоволити. Представник управління Пенсійного Фонду України в Міжгірському районі на розгляд справи не зявився, подав заяву про розгул справи у його відсутності. Перевіривши матеріали справи, пояснення заявника, подані докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що в довідках № 80 від 07.11.2017 року про стаж та № 79 від 07.11.2017 р. про заробітку плату, копію наказу про прийняття на роботу значиться прізвище імя та по батькові як [PERSON]. Згідно поданих документів у справі, а саме: копії паспорта громадянина України вбачається, що правильно по батькові заявника має бути «Генадієвич». Згідно з ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів, якщо прізвище, імя, по батькові, місце і час народження, зазначені в документі не збігається з прізвищем, імя, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Вищезазначені довідки є документом, що підтверджують пенсійний стаж заявника та є підставою для призначення пенсії. Від встановлення цього факту залежить виникнення пенсійного (майнового) права для [PERSON]. Судових витрат по справі немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] 15.11.2017р. звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 30.10.1999 року Самбірським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області, актовий запис № 220. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них народились двоє дітей [PERSON], 01.09.2000р.н. та [PERSON], 30.03.2006р.н. Спільне життя з відповідачем не склалося. Останній не приділяв належної уваги сімї, безпричинно влаштовував сварки, зловживав алкоголем, піднімав на дружину руку. Оскільки відповідач порушував правила співжиття, позивачка змушена була звертатись із заявами до органів поліції. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Протягом останніх семи років сторони не ведуть спільного господарства, останніх три роки не підтримують подружні відносини.Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. В судовому засіданні позивачка пояснила, що цей шлюб для неї перший, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, проти примирення заперечила. Просила не змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідач в судовому засіданні визнав позов про розірвання шлюбу, пояснив, що цей шлюб для нього перший, проти примирення заперечив. Заслухавши учасників процесу, дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 30.10.1999 року. Від подружнього життя у сторін народились діти: [PERSON], 01.09.2000р.н. та [PERSON], 30.03.2006р.н. Судом встановлено, що сторони протягом останніх семи років спільного господарства не ведуть, останніх три роки не підтримують подружні стосунки. Їх шлюб існує формально. Сторони відмовилися від запропонованого судом терміну на примирення. Спору про поділ майна та місце проживання дітей не заявлено. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

[PERSON] 15.11.2018 р. звернулась до суду звищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 24.04.2014 р., мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. \~ \~ \~ \~За позовом [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн., але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня предявлення позову, до досягнення сином повноліття. Ухвалою суду від 12 грудня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5\~ст.279 ЦПК України,\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову (ч.1 ст.191 СК України). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. [PERSON], як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

[PERSON] 15.11.2019 р. звернулась до суду звищевказаним позовом, в якому зазначає, що після смерті її доньки [PERSON] , [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач отримала статус опікуна. \~ \~ \~ \~За позовом [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 22 листопада 2019 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5\~ст.279 ЦПК України,\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21.08.2019 р. (а.с.4-7), [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України). Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. [PERSON] , як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 768,40 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] 15.12.2014р. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову покликається на те, що він з відповідачкою зареєстрував шлюб 07 червня 2011 року у міському відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №954. У шлюбі у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя їхнє не склалось, оскільки кожен з них має різні погляди на шлюб та сімейні цінності. Протягом останніх трьох років вони проживають окремо, припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Таким чином, вважає, що їх шлюб суперечить його інтересам. В судовому засіданні позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 07 червня 2011 року у міському відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №954. Для сторін це перший шлюб. Сторони мають спільних дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не складалося, між ними виникали конфлікти. Протягом останніх трьох років сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Суд вважає, що спроби примирення сторін неможливі. Майнового спору між сторонами, та спору про місце проживання дитини немає. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

[PERSON] 15 березня 2016 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 липня 2000 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що протягом останніх років їх шлюбні відносини погіршилися, у теперішніх їхніх відносинах відсутні взаєморозуміння і повага, така поведінка відповідача продовжується протягом тривалого часу, вона нестерпна для неї, позивача, приносить їй, та сину, лише негативні емоції, душевні страждання та значні фінансові витрати. Шлюб між ними є формальний, оскільки особисті відносини уже тривалий час мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування, відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя, крім цього, спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Під час судового розгляду [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із свідоцтв про одруження та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 15 липня 2000 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а. с. 5, 6). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наданий судом строк примирення між сторонами не відбулося. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Наслідки визнання позову сторонам розяснено. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved