Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в якому вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем померлого за законом та спадщину після смерті батька прийняв. Крім того, оформив свої спадкові права на належний померлому житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , ввійшла земельна ділянка загальною площею 0,60 га, що розташована у [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га, та для ведення особистого селянського господарства - 0,35 га. Рішенням № 39 виконавчого комітету Саверецької сільської ради від 29.12.1993 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га, а рішенням 17 сесії 7 скликання від 27.03.2018 року, земельну ділянку було розмежовано за її цільовим призначенням. Проте, право власності на вищевказану земельну ділянку, за життя [PERSON] , не оформив. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивач звернувся до нотаріуса, проте, отримав відмову через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість. Позивач просить визнати за ним право на завершення приватизації земельної ділянки, загальною площею 0,60 га, що розташована в [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,35 га, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Судові витрати покладає на себе. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 січня 2017 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 14 /а.с. 6/. Відповідно до архівного витягу з рішення виконавчого комітету Саверецької сільської ради народних депутатів Попільнянського району № 39 від 29.12.1993 року «Затвердження заяв громадян на передачу земельних ділянок у власність» виданого Архівним сектором Попільнянської РДА Житомирської області 24 лютого 2017 року за № 04-04/62, вирішено передати земельні ділянки у приватну власність згідно списку. У списку під № 49 вказаний [PERSON] - 0,60 га /а.с. 7/. Згідно витягу з рішення Сімнадцятої сесії VII скликання Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області «Про надання дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність» № 499 від 27.03.2018 року, вирішено надати дозвіл [PERSON] на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшої передачі у власність із земель комунальної власності Попільнянської селищної ради с. Саверці орієнтовною площею 0,6000 га, з них: 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с. 8/. Як вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 14 липня 2017 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с. 9/. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 14 липня 2017 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна та про право власності, а саме: про житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якого вказаний [PERSON] , розмір частки: 1/1 /а.с. 10/. Згідно повідомлення № 58/02-14 від 23 березня 2021 року приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з посвідчення свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,60 га, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , так як у матеріалах справи відсутні, а спадкоємцем не надано документи, що підтверджують право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку /а.с. 11/. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що засвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509 - VI). Згідно пункту 7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За вимогами статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного Кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом просив залишити судові витрати за ним, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем, права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки.

Outcome: approved