Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ярова С.В. звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований у реєстрі №75021, про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №500933800 від 07 квітня 2014 року у розмірі 92813,12 грн. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 650,00 грн., всього 93 463,12 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07 квітня 2014 року між нею та ПАТ «Альфа Банк» укладено кредитний договір №500933800 за яким банк надав їй кредит у розмірі 11337,39 грн. з фіксованою процентною ставкою 15,99% річних з кінцевим поверненням кредиту - 08 квітня 2019 року. Про існування заборгованості за зазначеним кредитним договором їй відомо не було. 02 вересня 2021 року на адресу її роботодавця надійшов виконавчий напис нотаріуса №75021 від 12 червня 2021 року про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за зазначеним кредитним договором. Який, на її думку, вчинено приватним нотаріусом з порушенням норм чинного законодавства, оскільки нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості та не врахував пропуск стягувачем строку, в межах якого може бути вчинено виконавчий напис. Так, строк дії договору закінчився 07 квітня 2019 року; стягувач ТОВ «Вердик Капітал» набув право вимоги за кредитним договором на підставі договору про відступлення вимоги 16 січня 2019 року. При цьому, їй як боржнику нічого не було відомо про відступлення прав такої вимоги, жодних повідомлень про існування заборгованості та вимог або претензій про її погашення вона не отримувала, тому не можна вважати що така заборгованість є безспірною. А також враховуючи, що строк кредитування встановлено до 07 квітня 2019 року, тому право кредитора нараховувати проценти після 08 квітня 2019 року припинилось, проте, як вбачається з виконавчого напису стягувач просить стягнути з неї відсотки, а саме як прострочену заборгованість за відсотками так й строкову; а також заборгованість за штрафами і пеню у сумі 11200 грн., проте нотаріусом не було перевірено дотримання стягувачем передбачених законів строки для стягнення таких сум. Отже, нотаріус видав зазначений виконавчий напис з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», тому просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню. На підставі ухвали суду від 09 листопада 2021 року та у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позов не подав, представники третіх осіб у встановлений п`ятнадцятиденний строк пояснення щодо позову не подали, тому суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України та у відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та не проводячи судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, 07 квітня 2014 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір №500933800, відповідно до якого сума кредиту становить 11337,39 грн., процентна ставка за користування кредитом - 15,99% річних, строком до 07 квітня 2019 року. 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №75021, про звернення стягнення з [PERSON] , як боржника за кредитним договором 500933800 від 07 квітня 2014 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 21 червня 2016 року є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 2019-1КІ/Веста від 26 грудня 2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал». Строк платежу за кредитним договором 500933800 від 07 квітня 2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 28 травня 2021 року. Сума заборгованості складає 92 813,12 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 11 212,81 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 28 515,49 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 41 884,82 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 11 200,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом підлягають стягненню з Боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 93 463,12 грн. 16 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С., відкрито виконавче провадження про примусове виконання зазначеного виконавчого напису №75021 виданого 12 червня 2021 року. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до правовій позиції Верховного Суду України викладеної у Постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, який враховується судом відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України. Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, враховуючи, що відповідач не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того не надав до суду доказів існування заборгованості боржника [PERSON] перед стягувачем ТОВ «Вердикт Капітал», як правонаступника АТ «Альфа Банк» у зазначеному в виконавчому написі розмірі, а саме належних та допустимих доказів, надання приватному нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, та відсутність порушення строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, тому за наявністю спору між сторонами про існування та розмір заборгованості зазначеної у виконавчому написі нотаріуса, про який позивач заявляє у своїй позовній заяві, суд визнає, що спірний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим визнає його таким, що не підлягає виконанню, задовольнивши позовну заяву у повному обсязі. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved