Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] 13 вересня 2016 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 13 листопада 1999 року, який було зареєстровано Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, актовий запис № 25. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування\~\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про\~побудову\~сімейних відносин між собою\~та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік\~зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина\~\~зобов'язана\~утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік\~відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 13 листопада 1999 року, який було зареєстровано Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії I-ЕГ №026359 від 13 листопада 1999 року. Від даного шлюбу у сторін є діти: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 07 листопада 2016 року сторонам було надано строк для примирення терміном на один місяць, до 08 грудня 2016 року. Однак, збереження сімї не відбулося. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити\~шлюбні відносини. Примушування\~\~до припинення шлюбних\~\~відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати та стягнути з відповідача в користь позивача сплачений останньою судовий збір.

Outcome: approved