Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору міни (обміну) земельних ділянок недійсним в якому вказує, що вона на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 листопада 2011 року є власником земельної ділянки площею 3.1862 га, яка розташована на території Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області. Представник Відповідача запропонував Позивачу укласти договір оренди вказаної земельної ділянки та вона погодилась на вказану пропозицію. Однією з умов укладання договору оренди земельної ділянки була домовленість про виплату грошових коштів в розмірі 20000 гривень в рахунок орендної плати за користування земельною ділянкою та зазначені кошти Позивач погодився надати з умовою підписання Позивачем договору. Між собою вони узгодили, що вона отримає кошти після укладення відповідного договору та його договір слід підписати в м.Камянка Черкаської області. Позивач погодилась на вказану умову та 20 червня 2013 року в м.Камянка Черкаської області вона підписала з [PERSON] договір. Крім того, Позивач вказує, що копію вищезазначеного договору вона не отримала. Зазначені кошти Позивачу надано не було, їй пояснили, що вона отримає їх в смт.Попільня Житомирської області та через декілька днів, в касі ТОВ «Олімп Агро» Позивач отримала грошові кошти в сумі 23000 гривень. На початку 2016 року Позивач випадково дізналась, що підписала не договір оренди земельної ділянки, договір міни (обміну) земельних ділянок. Вона звернулась до нотаріуса, який засвідчував договір від 20 червня 2013 року з проханням надати їй вищевказаний договір міни та отримавши його, зрозуміла що її було ошукано. Зазначене Позивач аргументує, тим що вона не мала наміру проводити обмін своєї земельної ділянки, площею 3.1862 га, яка розташована на території Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області на земельну ділянку площею 0.0500 га, яка розташована на території Лубенської сільської ради Камянський район Черкаська область, як це вбачається з вищевказаного договору міни. Позивач просить договір міни (обміну) земельних ділянок з кадастровими номерами 1824781200:01:001:0138 та кадастровим номером 7121883000:04:000:0855 від 20 червня 2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Камянського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON] - визнати недійсним. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити, обґрунтувавши його вищенаведеними обставинами. Представники Відповідача в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення. 12 липня 2016 року представник Відповідача [PERSON] надав до суду заперечення, в якому, як на підставі відмови в задоволенні позову на ту обставину, що на обмін земельної ділянки на іншу земельну ділянку, як на вид відчуження мораторій не поширюється та оспорюваний договір не суперечив положенням чинного на момент його укладення законодавства України. Суд, вислухавши Позивача, його представника та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 листопада 2012 року, посвідченим державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3.1862 га, що розташована на території Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1824781200:01:0010138, яка належала померлій [PERSON] на підставі на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка прийняла зазначену земельну ділянку після смерті чоловіка [PERSON], наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21 листопада 2012 року серії ВТВ № 152023, копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 165699, виданим 02 березня 2004 року на підставі розпорядження голови Попільнянської районної державної адміністрації від 10 листопада 2003 року № 428, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 182. Згідно копії договору оренди землі від 27 травня 2013 року [PERSON] та ТОВ «Олімп Агро», уклали Договір оренди землі на підставі якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за адресою Великолісовецька сільська рада Попільнянського району Житомирської області, в оренду передано земельну ділянку загальною площею 3.1862 га, строком на 49 років, орендна плата вноситься в розмірі 5 % на рік від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3626 гривень 00 копійок. Відповідно до інформації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки № Г-629/0-815/6-16 від 13 жовтня 2016 року, вартість земельної ділянки, яка належить [PERSON], площею 3.1862 га, що розташована на території Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1824781200:01:0010138, становить 108717.35 гривень. Як вбачається з довідки № 165 від 29 червня 2016 року, виданої ТОВ «Олімп-Агро» та видаткового касового ордера від 21 червня 2013 року, 27 травня 2013 року між товариством та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3.1862 га, що розташована на території Великолісівецької сільської ради Попільнянського району, терміном на 49 років з орендною платою 5 % від нормативно грошової оцінки землі та згідно видаткового касового ордеру від 21 червня 2013 року, [PERSON] отримала орендну плату в сумі 22303.00 гривень. Згідно Договору міни (обміну) земельних ділянок укладеного в м.Камянка Черкаської області 20 червня 2013 року, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Камянського районного нотаріального округу Черкаської області, [PERSON] та [PERSON], міняють (обмінюють) (передають у власність один одному) належне їм на праві приватної власності нерухоме майно, а саме [PERSON] земельну ділянку площею 0.0500 га, що знаходиться за адресою Черкаська область, Камянський район Лубенська сільська рада, передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7121883000:04:000:0855, а [PERSON] земельну ділянку площею 3.1862 га, що знаходиться за адресою на території Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1824781200:01:0010138, в результаті міни (обміну), який здійснюється за цим договором Сторони набувають право власності на земельні ділянки [PERSON] на земельну ділянку площею 0.0500 га, що знаходиться за адресою Черкаська область, Камянський район Лубенська сільська рада, передану для ведення особистого селянського господарства, а [PERSON] на земельну ділянку площею 3.1862 га, що знаходиться за адресою на території Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, цю міну (обмін) сторони здійснили без оплати. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом «а» частини першої статті 81 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Згідно статті 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), у разі якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву. Обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників відповідно до закону та посвідчується нотаріально. Сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах своїх повноважень сприяють обміну земельними ділянками. Пунктом 2 статті 15 «Прикінцеві положення» цього Закону зобовязано Кабінет Міністрів України розробити рекомендації щодо обміну земельними ділянками, одержаними власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). На реалізацію цієї норми Закону Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 листопада 2003 року № 288 було затверджено рекомендації щодо обміну земельними ділянками, (чинного на момент укладення договору міни)згідно підпунктів 3, 5 яких власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, звертається усно або письмово до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву, на яку він бажає обміняти свою земельну ділянку, із пропозицією укласти договір міни земельних ділянок. Оскільки обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників, то у разі відхилення пропозиції укласти договір міни земельних ділянок власник земельної ділянки, який виявив бажання її обміняти, має право звернутись із зазначеною вище пропозицією до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву. У разі прийняття пропозиції власником іншої земельної ділянки щодо обміну земельними ділянками власники земельних ділянок укладають договір міни земельних ділянок. Договір міни земельних ділянок укладається відповідно до вимог Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України. Право власності на земельну ділянку за договором міни виникає після нотаріального посвідчення договору міни земельних ділянок, одержання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації. Пунктом 10 частини першої статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): - оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку. Згідно з пунктом 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. З 2012 року мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення неодноразово продовжувався шляхом внесення відповідних змін до ЗК України і діє на теперішній час. Зазначена норма права на обмін земельних часток (паїв) вказує на можливість реалізувати його в період між проведенням зборів власників земельних часток (паїв) щодо розподілу земельних ділянок та видачею їхнім власникам державних актів на право власності на землю. Законодавець не закріпив у Земельному Кодексі України чи інших законах України порядок міни земельних часток (паїв) в інших випадках. Отже, аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що обміняними можуть бути тільки земельні ділянки за схемою «пай на пай» та лише у випадку, передбаченому статтею 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Як встановлено судом, оспорюваний договір міни від 20 червня 2013 року відбувся між особами, які на час укладення договору були власниками земельних ділянок на підставі Свідоцтв про право власності, а саме [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 1600417 та [PERSON] з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1600620, виданих реєстраційною службою Камянського районного управління юстиції Черкаської області 25 березня 2013 року та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Попільнянською районною нотаріальною конторою Житомирської області 21 листопада 2012 року за реєстраційним № 2-1506 та Витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2092843, виданих Реєстраційною службою Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області від 06 квітня 2013 року. Земельні ділянки, обмін яких було здійснено, не знаходяться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а розташовані в різних районах та областях, а саме Попільнянському районі Житомирської області та Камянському районі Черкаської області, відповідно та крім того, мають різне цільове призначення. Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 12 жовтня 2016 року (справа №\~6-464\~цс\~16), яка в силу вимог\~\~частини першої статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, якою визначено, що частиною першою статті 5 Закону № 899-IV встановлено, що матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників, оформлюють сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку. Статтею 14 цього Закону передбачено, що в разі якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву. Обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників відповідно до закону та посвідчується нотаріально. Згідно з пунктом 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. Отже, законодавець передбачив декілька підстав отримання у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, зокрема як земельний пай при приватизації сільськогосподарських підприємств для ведення товарного сільськогосподарського виробництва або як землі для ведення сільського господарства. Законодавець не закріпив у ЗК України чи інших законах України порядок міни земельних часток (паїв) в інших випадках. Отже, аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що обміняними можуть бути земельні ділянки за схемою «пай на пай» та лише у випадку, передбаченому статтею 14 Закону № 899-IV. Таким чином, оскільки спірний договір міни земельних ділянок укладено в період дії заборони на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) та з порушенням вимог Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання договору міни (обміну) земельних ділянок укладеного в м.Камянка Черкаської області 20 червня 2013 року, між [PERSON] та [PERSON] недійсним. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 552.00 гривень, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Outcome: approved