Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] (далі - \~позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] обєднаної територіальної громади Попільнянського району Житомирської області (далі відповідач), третя особа: Відділ у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки, в якій вказує, що на підставі рішення від 21 грудня 2009 року, 31 сесії 5 скликання Харліївської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, він є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, яка розташована в с. Харліївка по вул. Лісовій, 14, Попільнянського району, Житомирської області. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На підставі даного рішення позивач виготовив Державний акт на право власності на земельну ділянку та даний Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010921900113 Харліївської сільської ради. Восени 2016 року, під час виготовлення землевпорядною організацією документації на приватизацію присадибної ділянки суміжним землекористувачем, виявилось, що частина земельної ділянки, яка належить позивачу та якою він користується з часу смерті батька з 1974 року, не ввійшла в отриманий ним державний акт. 13 вересня 2016 року позивач звернувся до Харліївської сільської ради Попільнянського району, Житомирської області, із заявою про вирішення земельного спору та визначення розбіжностей між фактичною межею та даними в державному акті на право власності на земельну ділянку. Невідповідність земельної ділянки на місцевості та в державному акті було зазначено в Протоколі № 1 виїзного засідання земельної комісії Харліївської сільської ради по вирішенню земельних спорів. В звязку з тим, що в вищевказаному державному акті була допущена помилка, внаслідок якої, частина земельної ділянки, де розташований сад позивача з багаторічними фруктовими деревами, не ввійшов до державного акту, позивач вважає, що даний державний акт слід визнати недійсним. Позивач просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 928859 від 26.12.2009 року, кадастровий номер 1824787801:03:001:0009, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010921900113 Харліївської сільської ради, Попільнянського району Житомирської області, розташовану за адресою: село Харліївка, вулиця Лісова, 14, Попільнянського району, Житомирської області, виданий [PERSON] та скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] обєднаної територіальної громади Попільнянського району Житомирської області, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи: Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки особисто 12.01.2018 року. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Протоколу № 1 виїзного засідання земельної комісії Харліївської сільської ради по вирішенню земельних спорів від 13.09.2016 року, по факту виявлено, що межа земельної ділянки [PERSON] по державному акту має розбіжності з картою (схемою) села Харліївка, яка була зроблена на підставі аерозйомки в 1959 році. Разом з цим виявлено, що між сусідами [PERSON] та [PERSON] існує земельний спір по визначенню меж їх земельних ділянок. Як вбачається з Висновку земельної комісії по вирішенню земельних спорів Харліївської сільської ради від 13.09.2016 року, комісія на підставі вказаного Протоколу № 1, вирішила затвердити по факту (на місцевості) невідповідність (розбіжність) меж державного акту та карти (схеми) аерозйомки земельної ділянки за 1959 рік. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 928859, виданого 26.12.2009 року відділом Держкомзему у Попільнянському районі, [PERSON] на підставі рішення від 21.12.2009 року, 31 сесії 5 скликання Харліївської сільської ради, є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Харліївка по вул. Лісовій, 14, Попільнянського району, Житомирської області та який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010921900113 Харліївської сільської ради. Відповідно до листа від 23.02.2017 року [PERSON] звертався до [PERSON] сільського голови Попільнянського району Житомирської області, з питанням про встановлення межі його земельної ділянки в натурі (на місцевості) у звязку з допущенням помилки у Державному акті, виданому йому 26.12.2009 року серії ЯИ № 928859. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Нормами ст. 120 Земельного Кодексу України передбачено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, а тому визнання недійсним державного акту обумовлюється даною нормою закону. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. \~Статтею 154 Земельного Кодексу України передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження. У відповідності до норм ч. 1 ст. 155 Земельного Кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного Кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Пунктом 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», передбачено, що державна реєстрація речових прав скасовується в разі винесення судом відповідного рішення. За вищенаведених обставин, є достатні підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки.

Outcome: approved