Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про оспорювання батьківства. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він, [PERSON], з [PERSON] (далі - Відповідач), перебував у зареєстрованому шлюбі з 03 липня 2009 року по 24 жовтня 2011 року. Під час зареєстрованого шлюбу 10 вересня 2009 народилась дитина, син - [PERSON], де батьком дитини записано [PERSON]. Позивач зазначає, що до часу народження дитини він з відповідачем проживав лише періодично, а саме декілька місяців в 2008 році та до початку січня 2009 року, а після чергової сварки взагалі розійшлися. Після телефонної розмови з відповідачем позивач зазначає, що у нього з'явилися сумніви щодо свого батьківства відносно даної дитини [PERSON]. У зв'язку з викладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити суд виключити з актового запису про народження дитини № 1 від 01.10.2009 року [PERSON], [INFO], складеного Виконкомом Сварківської сільської ради Глухівського району Сумської області, відомості про батька дитини [PERSON]. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подала. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутність (а.с.50). Відповідач також, у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та у задоволені позову відмовити (а.с.49). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу (а.с.25, 45). Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 04.10.2018 року клопотання позивача [PERSON] про призначення судової молекулярно -генетичної експертизи по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про оспорювання батьківства, було задоволено та призначена судова молекулярно -генетична експертиза. На виконання такої ухвали до суду надійшов висновок експерта № 126 від 08.01.2019 за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, визнання позовних вимог, суд ухвалює рішення про відмову у задоволені позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 03 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стані по місту Глухів Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 79. Судом також встановлено, що під час перебування шлюбі, [PERSON] було народжено дитину, сина - [PERSON], [INFO], У свідоцтві про народження такої дитини серії [NUMBER] від 01.10.2009 року батьком дитини вказаний позивач [PERSON] (а.с.6). Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). Матеріалами справи також підтверджено, що рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2011 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на користь [PERSON], починаючи з 05 вересня 2011 року (а.с. 8). Відповідно до висновку експерта № 126 від 08.01.2019 за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO] може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого громадянкою [PERSON], [INFO] Вірогідність того, що [PERSON], дійсно є біологічним батьком [PERSON], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99, 9999 % (а.с. 37-38). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідност.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (ч. 3 ст. 136 СК України). Відповідно до п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК),- шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК),- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Відповідно до п. 2 ч. 2 вказаної постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахування положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Суд, дослідивши вищевказаний експертний висновок про біологічне батьківство № 126 від 08.01.2019 року розцінює такий письмовий доказ як достатній та такий, що одночасно із цим відповідає вимогам допустимості, достовірності та достатності, і за своїм змістом спроможним підтвердити у даній справі обставини, які мають суттєве значення для розгляду спору, зокрема обставину кровного споріднення між позивачем [PERSON] і названою дитиною - [PERSON], [INFO] Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що у даній справі доказів про те, що позивач не є батьком дитини суду не представлено, і навпаки, суду надані докази у вигляді експертного висновку, зміст якого доводить батьківство позивача, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні даного позову з огляду на його недоведеність та безпідставність. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed