Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувсь до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 04 лютого 1977 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що Відповідач часто їздила до своїх родичів у Курську область, де жила по декілька місяців, а починаючи з 2000 року почала їздити на більш тривалий строк, додому поверталася рідше. В подальшому виявилось, що Відповідач знайшла іншого чоловіка. Їх сім`я фактично розпалась, примирення між ними неможливе. Разом не проживають більше 15 років, подружніх стосунків не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Через органи РАЦС не можуть розірвати шлюб, оскільки Відповідач не спілкується з ним, тому і змушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання Позивач не з`явився, при цьому ним подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленою про розгляд справи по суті в порядку статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) (частина одинадцята) відзиву на позов не надіслала. Ухвалою суду від 31 травня 2019 суд вирішив розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 лютого 1977 року Виконкомом сільбюро ЗАГС Глухівського району Сумської області с. Уланове, актовий запис №3 (а.с.4). На час розгляду справи на утриманні Позивача та Відповідача немає дітей віком до одного року. З позовної заяви вбачається, що сторони тривалий час проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, примирення між ними неможливе. Відповідно до\~статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя Позивача та Відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved