Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, яке складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 75,9 кв.м, в тому числі житлової площі 23,9 кв.м, і господарської будівлі: сараю літ. Б, що розташоване за адресою: вул. Лесі Українки, 1, с. Більськ Котелевського району Полтавської області, а саме: по 1/4 частці, що належить їм на праві приватної власності; та у порядку спадкування за заповітом - по 1/4 частці, що до дня смерті належали [PERSON], яка померла 12.09.2014 року, й [PERSON], який помер 13.09.2014 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON], [PERSON] зазначили, що після смерті матері та батька вони є спадкоємицями за заповітом спадкового майна, що складається з житлового будинку і господарської будівлі, що розташоване за адресою: с. Більськ Котелевського району Полтавської області, вул. Лесі Українки, 1. Спірне домоволодіння станом на 01.07.1990 року відносилося до суспільної групи господарств колгоспний двір, голова двору є [PERSON], членами двору: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивачі звернулися до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу [PERSON], однак їм повідомлено, що у звязку з відсутністю належних правовстановлюючих документів про право власності спадкодавців - [PERSON], [PERSON] на спірне нерухоме майно, нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 1/4 частці житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель. За життя батьки не оформили у встановленому законом порядку права власності на нерухоме майно, а тому на даний час позивачі не мають змоги прийняти спадщину за заповітом. Крім того, [PERSON], [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] щодо оформлення права власності по 1/4 частці житлового будинку та господарської будівлі, що належить їм як членам колгоспного двору, проте їм відмовили у державній реєстрації права власності, оскільки державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 57-60). Позивачі подали до суду письмову заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 42). Відповідач Більська сільська рада Котелевського району Полтавської області подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON], [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 51, 62). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved