Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла баба позивачів - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] , якій рішенням суду від 10 жовтня 2011 року було визначено додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі заяви [PERSON] було заведено спадкову справу. Усі учасники справи є внуками [PERSON] та спадкоємцями відповідно до положень статті 1266 ЦК України, оскільки їхня мати [PERSON] , яка була єдиною дочкою спадкодавця, померла у 2005 році. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за заповітом та включила до кола спадкоємців сестру [PERSON] . Відповідачі не претендують на спадщину. Вказуючи, що вони є єдиними спадкоємцями за законом за правом представлення, у встановленому законом порядку подали заяви про прийняття спадщини після смерті баби, однак нотаріус їм відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, позивачі просили визнати за ними право власності на Ѕ частку за кожною на спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті баби [PERSON] . У підготовче засідання позивачі не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, 24 грудня 2019 року подали до суду письмову заяву, в якій вказали, що позов підтримують з викладених у ньому підстав, просять задовольнити та розглядати справу без їхньої участі (а.с. 43). Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, 24 грудня 2019 року подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності (а.с. 44, 48). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 10) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 20). Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги села Синявка за 2008 рік Новодвірської сільської ради Турійського району Волинської області (а.с. 22). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано. До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А1» з прибудовою «а», загальною площею 71,7 кв. м, житловою площею 34,3 кв. м, гараж «Б1», погріб «В1», хлів «Г1» з прибудовою «г», хлів «Д1», літня кухня «Е1», колодязь «1» (а.с. 24-26). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). За змістом частини першої статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (частина перша статті 1273 ЦК України). Встановлено, що за життя [PERSON] 27 серпня 2008 року склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла онуці [PERSON] (а.с. 19). [PERSON] на день смерті проживала одна (а.с. 20). Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2011 року [PERSON] було визначено додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 16-17). 1 грудня 2011 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 58). За письмовою згодою [PERSON] 15 березня 2012 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) також подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 15, 64, 65), що цілком узгоджується з положеннями частини другої статті 1272 ЦК України. Такі обставини свідчать про відмову позивача [PERSON] від спадкування за заповітом та її волевиявлення на прийняття спадщини після смерті баби разом із сестрою [PERSON] у рівних частках. Сторони у справі є внуками спадкодавця [PERSON] (а.с. 12-15). Мати сторін у справі [PERSON] , яка є дочкою спадкодавця [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 11). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивачі у справі, як внуки спадкодавця, є єдиними спадкоємцями за законом за правом представлення, які у встановленому законом порядку подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 24 травня 2019 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений вище житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 23). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 393/2011 до майна померлої [PERSON] (а.с. 57-72), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає, свідоцтва про право на спадщину за законом на належні спадкодавцю грошові вклади та земельні ділянки видано також позивачам. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивачів права на спадкування за законом за правом представлення після смерті баби [PERSON] та правових підстав для визнання за ними права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачам з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - по 256 грн 60 коп. кожному; стягнути з відповідачів в користь позивачів 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачами при поданні позову, - по 128 грн 30 коп. кожному. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1266, 1268, 1269, 1270, 1272, 1273 ЦК України та

Outcome: approved