Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

[PERSON] 15 жовтня 2019 року звернулася до суду з позовом до Білозерської селищної ради Херсонської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона народилася та проживає на території Російської Федерації. Їі батько [PERSON] також народився та проживав на території Російської Федерації де і помер [INFO] . Рідною сестрою її батька була [PERSON] , яка померла [INFO] в смт. Білозерка Херсонської області. Син [PERSON] - [PERSON] , який доводиться їй двоюрідним братом помер [INFO] в смт. Білозерка Херсонської області. Про смерть брата їй стало відомо майже через рік від знайомих брата, які повідомили про це під час телефонної розмови. Після смерті брата відкрилася спадщина, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, так як пропустила строк на подачу заяви про прийняття спадщини та існують розбіжності в написанні прізвища її батька ( [PERSON] ) та сестри ( [PERSON] ) і її сина ( [PERSON] ), а також в написанні імені матері брата « [PERSON] » та « [PERSON] ». Просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] терміном у три місяці з дня набрання рішення законної сили. 18 жовтня 2019 року ухвалою судді провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 9 грудня 2019 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Найченко О.Є. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача Білозерської селищної ради Херсонської області в судове засідання не прибув, однак селищний голова подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за відсутності представника селищної ради, щодо задоволення позовних вимог заперечень не мають. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, покази свідків, перевіривши матеріали цивільної справ, вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пунктів 1, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до свідоцтва про народження ( [NUMBER] ), яке складене російською мовою « [PERSON] » народилася [INFO] в «дер. Калинино Кич-Городецкого района Вологодской области РСФСР» та її батьком зазначений « [PERSON] ». Із довідки про укладення шлюбу, виданої «Управлением ЗАГС Вологодской области Никольского территориального сектора ЗАГС» № 750 від 10 липня 2019 року убачається, що шлюб між « [PERSON] » та « [PERSON] » був зареєстрований 7 червня 1986 року за актовим записом № 11. Після укладення шлюбу нареченій було змінено прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження ( [NUMBER] ) , яке складене російською мовою « [PERSON] » народився [INFO] в «дер. Сергеево Кич-Городецкого района Вологодской области РСФСР» та її батьками зазначений « [PERSON] » та мати « [PERSON] » Відповідно до свідоцтва про народження ( [NUMBER] ), яке складене російською мовою « [PERSON] » народилася [INFO] в «дер. Сергеево Кич-Городецкого района Вологодской области РСФСР» та її батьками записані: « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». Таким чином, згідно свідоцтв про народження, складених російською мовою підтверджується, що « [PERSON] » та « [PERSON] » є рідними братом та сестрою. Згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] ), яке складено російською мовою « [PERSON] », який народився [INFO] в «дер. Сергеево Кич -Городецкого района Вологодской области» помер [INFO] в смт. Білозерка Херсонської області. Згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] ) [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Сергєєво Кіч-Городецького району Вологодської області Російської Федерації померла [INFO] в смт. Білозерка Херсонської області. Враховуючи, що дані про дату народження, місце народження та по батькові особи, зазначені у свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть збігаються, суд вважає, що [PERSON] та « [PERSON] » (прізвище, ім`я та по батькові зазначені російською мовою) є одна і та ж особа. Відповідно до актового запису про народження № 24 від 19 лютого 1960 року, складеного Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на [PERSON] , [INFO] , прізвище, ім`я та по батькові матері дитини зазначені « [PERSON] ». Відповідно до актового запису про смерть № 605 від 7 липня 2018 року, складеному Херсонським міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області [PERSON] помер [INFO] в смт. Білозерка Херсонської області Із показів свідка [PERSON] наданих у судовому засіданні вбачається, що вона добре знала [PERSON] та її сина [PERSON] , так як останні проживали по сусідству з її тіткою [PERSON] . Зі слів [PERSON] їй було відомо, що всі її родичі проживають на території Російської Федерації та останні роки вона спілкувалася зі своє племінницею [PERSON] . Після смерті [PERSON] вона [INFO] 2019 року розшукала його двоюрідну сестру [PERSON] та повідомила їй про його смерть. Із показів свідка [PERSON] наданих у судовому засіданні вбачається, що вона була знайома з [PERSON] та її сином [PERSON] , так як останні проживали по сусідству з її сестрою [PERSON] . Вона постійно спілкувалася з [PERSON] , відправляла їй листи до Російської Федерації. Зокрема їй відомо, що [PERSON] приїздила в гості до [PERSON] , допомогала їм матеріально, а також в проведенні ремонту житла. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт родинних відносин між [PERSON] - як сестрою та [PERSON] - як братом, знайшов своє підтвердження, так як при заповненні документів українською мовою було допущено помилки в написанні прізвища та імені особи « [PERSON] » замість « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] » (мати), а відповідно і у свідоцтві про народження [PERSON] його прізвище зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] » (син), а тому заява позивачки в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до статтей 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спакування», особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 статт1 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, якщо позивачка не проживала разом зі спадкодавцем і пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, то має право звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до довідки Білозерської селищної ради Херсонської області № 02-23/2328 від 29 вересня 2019 року, [PERSON] , [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті за вищевказаною адресою був зареєстрований син - [PERSON] , [INFO] . Згідно інформації завідувача Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON] від 19 березня 2020 року (вихідний номер 177) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Відповідно до довідки Білозерської селищної ради Херсонської області № 02-23/2329 від 29 вересня 2019 року, [PERSON] , [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований. Згідно інформації завідувача Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON] від 13 листопада 2019 року (вихідний номер 1350) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Херсонського державного бюро технічної інвентаризації № 25850001 від 14 квітня 2010 року (серія ССТ № 409986), власниками квартири номер [ADDRESS] (приватна спільна сумісна власність по 1/2 частки) зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд приймає до уваги те, що Касаційний цивільний суд Верховного Суду 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 дійшов висновку про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Враховуючи, що позивачка, яка є громадянкою Російської Федерації, постійно проживає на території Російської Федерації, якій про смерть брата стало відомо під час телефонної розмови із близькими друзями брата та тітки, тобто поза межами строку, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України, суд враховуючи пояснення свідка [PERSON] , яка показала, що про смерть [PERSON] вона повідомила позивачці в травні 2019 року, приходить до висновку що ця обставина є поважною причиною, пов`язаною з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання нею заяви про прийняття спадщини, а тому є всі підстави для визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved