Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] 02 березня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 10 листопада 1993 року померла її бабуся по батькові [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини житлового будинку, загальною площею 17,3 м.кв. з господарськими будівлями, що розташований в м. Ананьєві, вул. Аносова, 22, Одеської області. Позивач зазначає, що [PERSON] заповіту не залишила. Після її смерті її спадкоємцем був її син, а батько позивача [PERSON], який цю спадщину прийняв, поховав [PERSON], розпорядився її житловим будинком з господарськими будівлями, довіривши їх позивачеві, доручивши зберігати їх та підтримувати їх задовільний стан, здійснюючи періодично їх ремонти. 12 вересня 2012 року [PERSON] помер. Позивач вказує, що при зверненні до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.22), відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак надав письмову заяву (а.с.21), в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень проти позову немає. Суд, взявши до уваги заяви позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], уродженка селища Баликши Гурєвської області Республіки Казахстан, мешканка м. Ананьєва, вул. Аносова, 27, Одеської області(а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] 17 січня 2006 року уклав шлюб з [PERSON], після чого дружині присвоєно прізвище «Атабієва»(а.с.6). Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] народився 22 червня 1936 року. Його батьками вказані [PERSON] та [PERSON](а.с.7). З копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася 27 серпня 1971 року. Її батьками вказані [PERSON] та [PERSON](а.с.7). У відповідності до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 12 вересня 2012 року(а.с.8). Згідно з копією свідоцтва про смерть [PERSON] померла 10 листопада 1993 року в м. Ананьєві Одеської області(а.с.9). Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 26 вересня 1990 року [PERSON] придбала у [PERSON] 1/3 частину житлового будинку, що розташований в м. Ананьєві, вул. Аносова, 22, Одеської області(а.с.10). У відповідності до копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований в м. Ананьєві, вул. Аносова, 22, одеської області, власником будинку є [PERSON](а.с.11-13, 15-16). Також встановлено, що інвентаризаційна вартість зазначеного будинку становить 58525 гривень(а.с.14). [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], оскільки нею пропущений 6-ти місячний термін для прийняття спадщини, та рекомендовано звернутися з відповідним позовом до суду, про свідчить лист Ананьївської районної державної нотаріальної контори від 16 грудня 2015 року(а.с.17). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом. Заява про прийняття спадщини в установлений ст.1270 ЦК України строк не була подана спадкоємцями. Згідно п.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що передбачено п.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved