Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

[PERSON], від імені та в інтересах якого діє представник адвокат [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 1991 року, актовий запис №32. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, на будь-які прохання змінити своє відношення до сімї відповідач не реагує. З листопада 2015 року взаємовідносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення неможливе, відповідач розірвати шлюб відмовляєтся, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявилася, не повідомивши про причину повторної неявки, відзиву не подала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності.\~У разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень\~цього Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~судовий розгляд\~справи здійснюється\~на підставі\~наявних у\~суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з свідоцтвом про одруження серії І-ИД № 029099, виданим Повторно 19 серпня 1999 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], 25 лютого1973 року народження, одружились 20 жовтня 1991 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 32. Після одруження прізвище дружини змінено на «Храпун». Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, з листопада 2015 року взаємовідносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше перебування у шлюбі неможливе, та суперечить їх інтересам. Згідно із\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Згідно зі\~ст.112\~СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі наведеного судом встановлено, що примирення між подружжям неможливе через фактичне припинення спільних зобовязань, як того вимагає ст. 55 СК України, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено. За вказаних обставин суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved