Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

[INFO] померла мати позивача [PERSON] . До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну ділянку, що знаходиться на території Роздолівської сільської ради. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] як її син, але з об`єктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим нотаріус не може прийняти від нього заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом 22 липня 2019 року звернувся до суду. Ухвалою від 24 липня 2019 року (а.с. 19) відкрито підготовче провадження у справі. Позивач у підготовче засідання не з`явився, у п. 4 позовної заяви просив провести розгляд справи за його відсутності (а.с. 3). Представник відповідача - сільський голова Роздолівської сільської ради подала до суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи без її участі (а.с. 22). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: За загальними положеннями про спадкування спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України); право на спадщину виникає в день відкриття спадщини за заповітом або за законом (ст. 1223 ЦК України); спадкоємець, який бажає отримати спадщину, має прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). [INFO] в м. Біла Церква Київської області померла [PERSON] (а.с. 6). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка, що знаходиться на території Роздолівської сільської ради (а.с. 9). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 78/2019 щодо майна померлої [PERSON] (а.с. 24-27), а саме із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти) № 56206388 від 19.05.2019 року (а.с. 26), вбачається, що заповіту по своїй смерті [PERSON] не залишала. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Своє право спадкувати після смерті [PERSON] у першій черзі за законом позивач довів своїм свідоцтвом про народження (а.с. 7). З довідки виконавчого комітету Розодолівської сільської ради № 186/06-06 від 15 квітня 2019 року (а.с. 8) слідує, що на день смерті разом із спадкодавцем ніхто не був зареєстрований. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своєю постановою (а.с. 13) відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с. 25) через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом строк, через те, що помилково вважав, що, оскільки мати на момент смерті проживала без реєстрації разом з ним, то він прийняв спадщину. Окрім того, постійна робота за межами області теж вплинула на брак часу для своєчасного звернення до нотаріуса. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. У даній конкретній справі суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною. Судом встановлено, що інших спадкоємців за заповітом чи за законом після смерті [PERSON] , крім позивача, нема; ймовірний спадкоємець, який матиме право на спадщину [PERSON] , якщо [PERSON] не прийме її, - Розоділвська сільська рада - позовні вимоги визнала, і таке визнання відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку, що, відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки це відповідатиме принципам законності та пропорційності у здійсненні права власності.

Outcome: approved