Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із земельної ділянки розміром 3,2721 га, яка знаходиться на території Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак із суб'єктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] звернувся до суду. Позивач у судове засідання не з'явився у п. 3 позовної заяви просив на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України слухати справу у його відсутності (зворот а.с. 2). Представник відповідача - Михайловецької сільської ради подав суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника сільської ради (а.с. 17). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] в с. Михайлівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права власності на земельну ділянку розміром 3,2721 га, що розташована на території с. Михайлівці Мурованокуриловецького району Вінницької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та права власності на майновий пай (а.с. 5, 10). Свідоцтвом про смерть (а.с. 6), заповітом (а.с. 7), заявою про прийняття спадщини (а.с. 4), довідкою виконавчого комітету Михайловецької сільської ради № 36 від 26 січня 2016 року (а.с. 3), позивач довів, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який має право і бажає прийняти спадщину. Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Доля Т.І. у своєму роз'ясненні № 66/01-16 від 14 березня 2016 року (а.с. 11) зазначила, що [PERSON] не подано документів, що свідчать про вчасне прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], у зв'язку з чим неможливо прийняти його заяву про прийняття спадщини. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті). Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини виникли обставини, які перешкодили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Зокрема, позивач зазначив, що на день смерті спадкодавця він проживав разом з нею без реєстрації та здійснював за нею догляд, а тому вважав, що фактично прийняв спадщину (а.с. 3). Більше того, у нього склалось важке матеріальне становище, пов'язане з працевлаштуванням (а.с. 8). Відміткою на заповіті (а.с. 7) стверджується, що цей заповіт станом на 13 січня 2016 року не змінений і не відмінений.. Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Суд враховує обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через юридичну необізнаність, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України.

Outcome: approved