Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

[PERSON] 13 вересня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотримання п. 5 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 25 вересня 2019 року подано докази по справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2019 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2019 року у задоволенні клопотання [PERSON] про витребування доказів було відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2019 року у задоволенні клопотання [PERSON] було відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2020 року підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду. Позивач у своєму позові та відповіді на відзив посилалася на те, що вона з відповідачем 02 березня 1996 року зареєструвала шлюб. Від шлюбу має повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2011 року із [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення старшою дитиною повноліття, [INFO] , державним виконавцем розмір стягуваних аліментів на утримання малолітнього сина було зменшено до розміру 1/6 частини усіх видів доходів [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, було стягнуто аліменти у розмірі 500 гривень до закінчення донькою навчання, але не пізніше як до досягнення нею 23-річного віку. На початку 2017 року [PERSON] було відраховано із студентів ВНЗ, виконавче провадження про стягнення із відповідача аліментів на її утримання було закінчено. На теперішній час з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини доходів. Син сторін проживає з позивачем. Позивач вважає, що розмір аліментів підлягає збільшенню, оскільки суми аліментів, яка стягнута з відповідача на утримання дитини, на теперішній час недостатньо, а розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на утримання сина значно менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є людиною працездатного віку з гарним станом здоров`я, інших дітей на утриманні не має. Доходи відповідача дозволяють йому відпочивати за кордоном у Єгипті, в турі по Європі та Діснейленд. Також в його власності та користуванні перебуває автомобіль, який вимагає також витрат на утримання. Позивач у своєму позові просила суд збільшити розмір аліментів, які стягнуто з відповідача на її користь на утримання сина, і стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У своїй заяві до суду просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, з підстав, викладених у відзиві, в якому зазначив, що він на теперішній час не має постійного місця роботи й доходу. На його утриманні перебуває мати-пенсіонер [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ним і має онкологічне захворювання. На теперішній час розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання сина становить 1 814 гривень, що перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини, що є достатнім. Разом з тим відповідач надає синові готівкові кошти на кишенькові витрати, які позивач забирає. Також [PERSON] організовує дитині відпочинок, у тому числі і за кордоном. Просив відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), який проживає з матір`ю (а.с. 19). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2011 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу змінено [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2011 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7-7 оберт). На виконання рішення суду від 07 грудня 2011 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 03 травня 2012 року видано виконавчий лист № 2-3513, на підставі якого Бабушкінським ВДВС ДМУ постановою державного виконавця від 21 жовтня 2013 року відкрито виконавче провадження № 40409969 (а.с. 8-10, 12). Після досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , повноліття, розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , становить 1/6 частину зі всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно (а.с. 18). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, стягнуто аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно до закінчення нею навчання, але не пізніше до досягнення нею 23-річного віку (а.с. 29). Постановою державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ від 19 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження ВП № 45902547 з примусового виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року (а.с. 28). Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 28 березня 2018 року виконавче провадження ВП № 45902547 з примусового виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року закінчено (а.с. 26-26 оберт). Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з того, що згідно із ЗУ «Пpo Дepжавний бюджeт України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року складає 2 218 гривень, а відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, а розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача за рішенням суду становить 1/6 частину, що менше гарантованого законом мінімального розміру аліментів, тому позовні вимоги позивача щодо зміни розміру аліментів є обґрунтованими. Син сторін [PERSON] - малолітній, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка ставить питання про збільшення розміру аліментів у частині збільшення з 1/6 частини щомісячно до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, оскільки розміру аліментів, який було стягнуто з відповідача, та який він сплачує за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2011 року, за вирахуванням частки на утримання доньки, яка досягла повноліття, замало для утримання дитини і ця сума є меншою від встановленого законом мінімального розміру аліментів, тому суд вважає можливим збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Позивач у позовних вимогах просить змінити розмір аліментів з дня подачі позовної заяви до суду, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають, оскільки рішенням суду від 07 грудня 2011 року, аліменти на утримання дитини вже були стягнуті, а зміна розміру аліментів наступає з набранням рішенням суду законної сили, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині позивачеві слід відмовити. Разом з тим, суд критично ставиться до посилань відповідача, що у нього на утриманні перебуває непрацездатна мати, яка є пенсіонером та має онкологічне захворювання, оскільки матеріальну допомогу він надає добровільно за власної ініціативи. Крім того, мати є пенсіонером і отримує пенсію, а тому розмір матеріальної допомоги матері може бути ним визначений на власний розсуд. При цьому обов`язок утримувати дітей до повноліття та повнолітніх доньку або сина, які продовжують навчання, покладений на батьківзаконом. При цьому посилання відповідача на відсутність у нього постійного місця роботи і доходу не може бути підставою зменшення гарантованого законом розміру утримання того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Також суд не приймає до уваги заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2013 року по цивільній за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа УССД про встановлення способу участі батька у вихованні дитини, оскільки воно жодним чином по суті не впливає на вирішення даного спору. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. - абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial