Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

[PERSON] в грудні 2017 року звернулась в суд з позовом до [PERSON], орган опіки та піклування Військово - цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області, про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення суду від 8 червня 2015 року. Від шлюбу 07 листопада 2011 року народився син [PERSON], на утримання якого по суду 23 лютого 2016 року з відповідача стягнуті аліменти, від сплати яких він ухиляється, станом на листопад 2017 року мається заборгованість 35452 грн. З жовтня 2014 року вона сама утримує і виховує сина, а відповідач в тому участі ніякої не приймає, не цікавиться здоров'ям та успіхами дитини, не відвідує сина і навіть ніяким чином не зв'язується. В судовому засіданні позивач підтримала позов і просить його задовольнити. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату і час судового розгляду, в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Справу розглянуто заочно. Від представника органу опіки та піклування Військово - цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника органу. Вислухавши позивача [PERSON] та її представника [PERSON], допитав свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. З обставин справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 25 листопада 2011 року, виданим Кіровською селищною радою м. Дзержинськ Донецької області. Його мамою є позивач, яка після укладення шлюбу 03 червня 2013 року з [PERSON] своє прізвище [PERSON] не змінювала. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 08 червня 2015 року шлюб між батьками дитини [PERSON] розірваний( а.с.12) Рішенням того ж суду від 23 лютого 2016 року стягнуті аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи з 05 серпня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття ( а.с.13). Як убачається із довідки від 28 листопада 2017 року, виданої КП «Торецьккомсервіс» Торецької міської ради, дитина [PERSON] проживає разом з мамою в смт. Північне м. Торецьк Донецької області ( а.с.19). Актами від 24 листопада 2017 року, 26 квітня 2017 року обстеження житлово - побутових умов за адресою [ADDRESS], складеного комісіями, відображено, що дитина [PERSON] проживає в родині разом з мамою, дідом [PERSON], бабою [PERSON], які займаються його вихованням, для дитини створені всі умови для проживання та розвитку ( а.с18). Як зазначено у листі від 27 березня 2017 року Добропільської сільської ради Добропільського району на адресу служби у справах дітей надати акт обстеження житлово - побутових умов [PERSON], зареєстрованого в [ADDRESS], та побутову характеристику на [PERSON] неможливо, оскільки [PERSON] за вказаною адресою не проживає впродовж 6-7 років ( а.с.23). Із довідок, виданих Добропільським МРВ ДВС ГТУЮ в Донецькій області, вбачається, що аліменти за виконавчим листом, виданим Дзержинським міським судом Донецької області, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] не сплачуться з моменту їх визначення, і станом на 01 березня 2018 року рахується заборгованість 42843,43 грн. (а.с.24,26,87).). Допитаний свідок [PERSON] батько позивача пояснив, що поки донька жила з відповідачем у шлюбі, той безвідповідально ставився до обов'язку забезпечувати сім'ю, не прагнув працювати і заробляти кошти. Коли почались бойові дії з АТО, він покинув сім'ю і більше ніколи не з'являвся, ніяким чином не цікавиться життям свого сина [PERSON]. Онук живе з ними, донька і він з дружиною його виховують і утримують матеріально. Дитина про батька ніколи не згадує і просить, щоб називати татом саме його дідуся. У відповідності до ст.164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'ясненню, даному Верховним Судом України в п.16 постанови Пленуму від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання,підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З пояснень, наданих документів судом встановлено, що відповідач [PERSON] з жовтня 2014 року не піклується про свого сина [PERSON], матеріально не забезпечує, ніяк не спілкується з ним, чим ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Орган опіки та піклування Військово - цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області у своєму висновку від 24 жовтня 2017 року вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. Приймаючи до уваги, що дитина [PERSON] не спілкується з батьком зі свого менш ніж 3-річного віку, фактично його не знає, виховується в сім'ї матері, діда і бабусі, суд вважає не потрібним з'ясування думки дитини при розгляді питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Таким чином, вимоги позивача знайшли своє підтвердження, вони обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.164 СК України,

Outcome: approved