Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувшись до суду, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на завершення приватизації на 1/2 частину земельної ділянки (паю) у колективній власності бувшого КСП «Медвинське», що знаходиться у с. Медвин, Богуславського району Київської області розміром 1,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки (паю) в натурі, посилаючись на те, що 27 грудня 1997 року померла її мати (а.с. 7) [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БК №141125, виданим 06 січня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва (а.с.8). На час одержання колективним сільськогосподарським підприємством «Медвинським» с.Медвин, Богуславського району Київської області Державного акту на землю її мати була членом КСП «Медвинське», тому вона була включена до списків при розпаюванні землі та повинна була отримати сертифікат серії КВ № 0279281, який не встигла його отримати, оскільки померла. Згідно довідки відділу у Богуславському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області за № 0-10-0.22-164/105-17 від 27.09.2017 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0279281 дійсно був виготовлений на імя [PERSON], про що свідчить запис у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) бувшого КСП «Медвинське» [PERSON] сільської ради Богуславського району, Київської області за № 8951 від 17 липня 1997 року (а.с. 20). Інші спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] є діти померлої, а саме: дочки [PERSON], яка спадщину прийняла; [PERSON], спадщину прийняла та [PERSON] та [PERSON], які своїми нотаріально посвідченими заявами відмовилися від прийняття спадщини (а.с. 12, 13). При зверненні до державного нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки (пай), що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, Богуславського району, Київської області у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 9). Відсутність сертифіката на право на земельну частку (пай) на імя спадкодавця [PERSON], перешкоджає позивачу, як спадкоємцю за законом після смерті матері оформити в нотаріуса право на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, не дивлячись на те, що про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позивач направила до суду свого представника з належним чином оформленим договором про надання правової допомоги (а.с.23), тому суд вважає за можливе розглянути справи у її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, але звернулась із заявою в якій зазначила, що позовні вимоги [PERSON] повністю підтримує, просила позов задовольнити та розглянути справу без її участі (а.с. 32). Відповідач [PERSON] сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій зазначено, що [PERSON] сільська рада позов визнає та просить розглянути справу без участі їх представника (а.с. 29). Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, але звернулись із заявами, в яких зазначили, що позовні вимоги [PERSON] повністю підтримують, просили позов задовольнити та розглянути справу без їх участі (а.с.30, 31 ). Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі, суд у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно розяснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Позивач [PERSON] згідно ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON], яка померла 27 грудня 1997 року у віці 86 років в с. Дібрівка, Богуславського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією свідоцтва про народження позивача. Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори [PERSON] №02-31/1271 від 05 жовтня 2017 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 земельну частку (пай), що належала [PERSON] та розташована на території [PERSON] сільської ради, Богуславського району Київської області, не може бути видане, остільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. Довідкою відділу у Богуславському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 27 вересня 2017 року підтверджується, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] не видавався. Але згідно запису в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) бувшого КСП «Медвинське» [PERSON] сільської ради, Богуславського району № 8951 від 17 липня 1997 року, був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0279281 на імя [PERSON]. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначену 1/2 земельної частки (паю), але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай), тому для захисту її прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, надані сторонами по справі, врахувавши положення ч.4 ст. 174 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1218, 1225, 1235 ЦК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved