Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] 04.09.2020 звернулась до Ленінського районного суду м.Полтави із вказаним позовом до [PERSON] , в якому прохає стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Одночасно, [PERSON] прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки за минулий час, а саме з жовтня 2012 року по серпень 2020 року (95 місяців) в розмірі 135000 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що має з відповідачем спільну доньку [PERSON] , 2012 року народження, яка проживає разом із нею та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, від зустрічей ухиляється, працює неофіційно та має постійний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення аліментів за минулий час, позивач посилається на ту обставину, що фактично з народження дитини, [PERSON] допомоги на утримання доньки не надає, вона вживала заходів для одержання аліментів, але відповідач від контакту ухиляється, тому вона не могла одержати від нього аліменти. Ухвалою суду від 02.10.2020 (а.с.14) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.10.2020 відповідачем надано відзив на позовну заяву (а.с.28-30), за яким [PERSON] прохає суд позов в частині стягнення аліментів задовольнити частково в розмірі 1/5 частини заробітку, а у задоволенні вимог щодо стягнення аліментів за минулий в розмірі 135000 грн. відмовити повністю. Заперечуючи проти позову, відповідач ствердив, що за усною домовленістю з позивачем він постійно надавав матеріальну допомогу як грошима, яка перераховував на особистий рахунок [PERSON] , так і у натуральній формі, купуючи для дитини одяг, взуття та інше, деякий час донька взагалі проживала з ним. При визначенні розміру аліментів, відповідач просив врахувати наявність на його утриманні доньки від першого шлюбу [PERSON] , 2010 року народження, а у стягненні аліментів за минулий час відмовити за безпідставністю, оскільки протягом восьми років позивач не вживала жодних заходів з приводу стягнення аліментів, і доказів на підтвердження ухилення від сплати аліментів не надала. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги та прохала суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини заробітку та 133357 грн. аліментів за минулий час. Наполягаючи на позові з підстав, що у ньому викладені, позивач пояснила, що має з відповідачем спільну неповнолітню доньку, яка перебуває на її утриманні. Шлюб між сторонами зареєстровано не було, а фактично відносини вони припинили у 2017 році. Відповідач має постійний дохід, але матеріально не допомагав, хоча позивач зверталась до нього за допомогою. Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув. Представник відповідача адвокат Мушук В.В. в суді з урахуванням викладеної у відзиві позиції, просив позов в частині стягнення аліментів задовольнити частково в розмірі 1/5 частини заробітку відповідача, а у задоволенні стягнення аліментів за минулий час відмовити повністю. Пояснив, що його клієнт отримує дохід від здійснення підприємницької діяльності, від утримання доньки не ухилявся, перераховував аліменти на кратку позивача, з дитиною підтримує зв`язок. Також має на утриманні дитину від іншого шлюбу. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала суду, що в цьому році на прохання відповідача вона передала подарунок для доньки на день народження, в якому був одяг. Також свідок зазначила, що відповідач спілкується з дитиною, оскільки у соціальних мережах наявні їх спільні фото. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, показання свідка, дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено наступне. Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували та мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] . Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4) батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . 22.06.2019 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Шевченківським районним у місті Полтаві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області складено відповідний актовий запис за №748. Після державної реєстрації шлюбу дружина прийняла прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджується відповідною копією свідоцтва про одруження. За довідкою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 04.09.2020 (а.с.10), місце проживання неповнолітньої [PERSON] зареєстровано разом із позивачем у справі за адресою: [ADDRESS] \~ \~ \~ \~У вересні 2020 року позивач звернулась до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходу та стягнення аліментів за минулий час. \~ \~ \~ \~З урахуванням наявності на утриманні дитини від іншого шлюбу, відповідач просив стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/5 частини його заробітку. \~ \~ \~ \~Згідно із приєднаною до справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.31), [PERSON] значиться батьком [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини, встановивши фактичні обставини справи, з`ясувавши позиції сторін та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього іншої дитини, беручи до уваги те, що обов`язки з утримання дитини є рівними для обох з подружжя, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку на дитину. Такий розмір аліментів забезпечить потреби неповнолітньої дитини, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів. \~ \~ \~ \~Таким чином позовна вимога [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає до задоволення частково. \~ \~ \~ \~Щодо вимог позивача про стягнення аліментів за минулий час, з урахуванням уточненого розміру, в сумі 133357 грн., суд наголошує про наступне. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. \~ \~ \~ \~Між тим, аліменти за\~минулий час\~можуть бути\~присуджені,\~якщо позивач\~подасть суду\~докази того,\~що він\~вживав заходів\~щодо одержання\~аліментів з\~відповідача,\~але не\~міг їх\~одержати у\~зв`язку\~з ухиленням\~останнього від\~їх сплати.\~У цьому\~разі суд\~може присудити\~аліменти за\~минулий час,\~але не\~більш як\~за десять\~років (ч.2\~ст.191\~СК України). \~ \~ \~ \~За таких обставин, при вирішенні спору щодо стягнення аліментів за минулий час, судом на підставі сукупності наданих доказів, має бути встановлено взаємне існування декількох факторів, а саме: вживання позивачем заходів для отримання аліментів та об`єктивна неможливість їх отримання через ухилення платника аліментів від їх сплати. \~ \~ \~ \~При цьому, ухиленням від сплати аліментів відповідача треба вважати його винну протиправну поведінку, тобто свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до нього без\-посередньо або через суд з вимогою про сплату необхідної для утримання дитини грошової суми. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач, мотивуючи позов в цій частині, вказала, що фактично відповідач ніколи не надавав матеріальної допомоги на утримання їх спільної доньки, хоча вона зверталась до нього усно з приводу отримання аліментів. Також позивач пояснила, що раніше вона зверталась до суду із заявою про стягнення аліментів, але останню було їй повернуто. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що дійсно з Єдиного державного реєстру судових рішень він дізнався, що позивач у 2020 році зверталась до суду із заявою про видачу судового наказу, яка була повернута за ухвалою суду. Проте, до 2020 року вимоги про стягнення аліментів позивач не пред`являла, а відповідачем у добровільному порядку перераховувались аліменти на рахунок позивача. \~ \~ \~ \~Вказані позивачем обставини щодо звернення до суду у 2020 році з приводу стягнення аліментів, окрім визнання них стороною відповідача, підтверджуються відомостями з офіційного ресурсу «Судова влада», згідно із якими позивач 15.07.2020 звернулась до Ленінського районного суду м.Полтави із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів, проте ухвалою суду від 27.07.2020, яка набрала законної сили 12.08.2020, у видачі судового наказу позивачу було відмовлено у зв`язку із відсутністю даних про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання боржника. \~ \~ \~ \~Як убачається з матеріалів справи, і це не оспорювалось позивачем в ході судового розгляду, згідно із квитанціями від 18.02.2019, 01.03.2019, 26.03.2019, 02.04.2019, 04.11.2019 (а.с.32-36), платником [PERSON] були проведені платежі на рахунок отримувача [PERSON] у сумах 1211,03 грн., 1211.03 грн., 306,51 грн., 1211,03 грн. та 2512,56 грн. \~ \~ \~ \~Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що у 2020 році відповідач через неї передав подарунок для доньки з нагоди дня народження, а саме одяг. \~ \~ \~ \~Вказаної обставини позивач також не заперечувала, проте вказала, що подарований одяг виявився малим за розміром, тому вона його повернула. \~ \~ \~ \~Інших доказів на підтвердження вживання заходів для одержання аліментів на ухилення відповідача від їх сплати, позивачем суду надано не було. \~ \~ \~ \~Суд вказує, що одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства, зокрема, є верховенство права, рівність учасників судового процесу, змагальність та диспозитивність. \~ \~ \~ \~Отже, суд розглядає справи дотримуючись принципу верховенства права, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. \~ \~ \~ \~При цьому, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд зазначає, що позивачем, на якого в розумінні ч.2 ст.191 СК України, покладено тягар доказування, не було подано переконливих доказів того, що до моменту звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, вона вживала належних заходів для одержання від відповідача аліментів. Докази ухилення відповідача від сплати аліментів, як того вимагає вказана норма Закону позивачем надано не було, що також спростовується приєднаними до справи матеріалами щодо здійснення відповідачем переказів, отримувачем яких є [PERSON] . \~ \~ \~ \~За таких обставин, у задоволенні позову в частині стягнення аліментів за минулий час слід відмовити. Між тим, суд наголошує, що у відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як убачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду із позовом 04.09.2020, а до цього 15.07.2020 нею було подано заяву про видачу судового наказу. З метою дотримання прав дитини на належне утримання, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з дня звернення позивачем до суду вперше, а саме починаючи з 15.07.2020. \~ \~ \~ \~Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст.141 ЦПК України. З урахування звільнення позивача від сплати судового збору при звернені до суду із відповідним позовом, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору.

Outcome: partial