Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

[PERSON] 18 січня 2016 року звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 28 квітня 2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають малолітніх дітей: [PERSON], народження 15 вересня 2012 року та [PERSON], народження 04 вересня 2013 року, які проживають разом зі своєю матірю та повністю знаходяться на її утриманні. Сторони проживають окремо, відповідач регулярної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобовязаний надавати таку допомогу. Крім того, відповідач не надає допомоги позивачу на період догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку. Тому позивач просить стягти аліменти на утримання дітей в розмірі 700 грн щомісячно та на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 800 грн щомісячно. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 700 грн щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 800 гривень. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей та дружини в розмірі 1000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, із якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до вимог ст.ст. 180, 199 СК обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Як передбачено приписами ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмів аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Із 28 квітня 2012 року сторони перебувають у шлюбі, від якого мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], народження 15 вересня 2012 року та сина [PERSON], народження 04 вересня 2013 року, що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дітей (а.с. 6- 8). Малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом зі своєю матірю [PERSON] на вул. Леніна, 69 с. Малютинці Пирятинського району Полтавської області, яка самостійно утримувати дітей не має можливості (а.с. 9). Сторони проживають окремо, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей та допомоги на утримання дружини не надає, хоча зобовязаний надавати таку допомогу. Відповідач [PERSON] має нерегулярний дохід, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн підлягають задоволенню, проте, урахування прожиткового мінімуму при стягненні аліментів у твердій грошовій сумі законом не передбачено. Разом з тим, суд уважає, що відповідач не має змоги сплачувати на утримання дружини аліменти до досягнення дитиною трьохрічного віку 800 грн щомісячно, тому в цій частині, на думку суду, позов підлягає до часткового задоволення. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial