Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] А.М.15.10.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право на користування житлом та зобовязання 3-й Вінницький міський відділ управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області зняти [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником квартири №47 в житловому будинку №33, що знаходиться по вул. Коцюбинського в м.Вінниці. В цій квартирі також зареєстровані донька позивача - [PERSON], її син [PERSON] та колишній чоловік доньки [PERSON], який є відповідачем за даним позовом. З січня 2013 року відповідач в даній квартирі не проживає та місце його проживання позивачу не відоме. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2013 року, яке набуло законної сили 05.11.2013 року. Викладене стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2015 року позовні вимоги про зобовязання 3-й Вінницький міський відділ управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області зняти [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] залишено без розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримав, пояснив, що відповідач з 2013 року добровільно залишив житло і не проживає в спірній квартирі, своїх речей в цьому приміщенні не зберігає, участі в утриманні даного жилого приміщення та оплаті комунальних платежів не приймає, після розлучення з донькою позивача він створив нову сім`ю. Жодних перешкод в користуванні квартирою №47 в житловому будинку №33, що знаходиться по вул. Коцюбинського в м. Вінниці, вони не чинили. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог [PERSON] позов підтримала, пояснила, що вона є дружиною позивача, відповідач є їх колишнім зятем, який за місцем реєстрації не проживає з власної ініціативи, не зявляється до спірної квартири, участі в її утриманні не приймає, його право користування жилим приміщенням перешкоджає в оформленні субсидії на квартиру. В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог [PERSON] позов підтримала, пояснила, що відповідач зареєстрований в квартирі, проте не проживає в ній з січня 2013 року, не приїжджає, речей в квартирі не зберігає, житла не потребує, оскільки фактично проживає в Криму з іншою сім`єю, а його реєстрація перешкоджає в оформленні субсидії на квартиру. В судовому засіданні представник управління Державної міграційної служби у Вінницькій області [PERSON] пояснив, що згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»» за наявності рішення суду про визнання особою такою, що втратила право користування жилим приміщенням управління буде зобов`язане його виконати. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача і знайома з цією сімєю з 80-х років. Знає, що [PERSON] не проживає з сімєю з 2013 року, про конфлікти між позивачем та відповідачем з приводу користування квартою вона не чула. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що сімю позивача вона знає з 1971 року, знайома з колишнім зятем (відповідач по справі), який давно не проживає в квартирі позивача з невідомих їй причин, про конфлікти між позивачем та відповідачем з приводу користування квартою вона не чула. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, свідчення свідків, враховуючи думку третіх осіб, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, що регулюються нормами ЖК України в частині користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду та ЦК України щодо захисту права власності. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є співвласниками квартири №47 в будинку №33, що знаходиться по вул. Коцюбинського в м. Вінниці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.03.1998 року (а.с.5). Відповідно до акту №742 комісії обстеження квартири №47 в житловому будинку №33, що знаходиться по вул. Коцюбинського в м. Вінниці встановлено, за вказаною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] Останній на момент обстеження квартири за місцем реєстрації не проживає (а.с.4). Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2013 року у справі №127/20904/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набуло законної сили 05.11.2013 року (а.с.6-7). Договір про користування даним житловим приміщенням відповідач з позивачем не укладав. Суд знаходить обґрунтованою вимогу про визнання відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, яке належить позивачу на праві приватної власності, а саме квартири №47 в житловому будинку №33, що знаходиться по вул. Коцюбинського в м.Вінниці. Право власності позивача є непорушним і підлягає захисту відповідно до ст.\~316, 317,\~318,\~319,\~321 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналогічна норма права користування членом сім'ї власника на рівні з ним його житлом міститься в ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР, яка більш чітко конкретизує такий обсяг прав користування житлом, а саме за відсутності угоди про порядок користування між власником та членом його сім'ї, укладеного при вселенні останнього. Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім'ї власника (у тому числі колишнім членом сім'ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або за законом. Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає без поважних причин понад 1 рік, має інше постійне житло, а факт реєстрації перешкоджає позивачу в оформленні субсидії, суд вважає необхідним задоволити заявлені позивачем вимоги. Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є підставою для зняття цієї особи з реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: approved