Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернувся до суду з позовом до КП БМР ЖЕК №7 (далі - «Відповідач») про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини. Позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності належить квартира [ADDRESS] . В даній квартирі Позивач проживає з 2013 року. Квартира розташована на 9 поверсі, що є останнім у багатоквартирному будинку, тому через поганий стан покрівлі після сильних дощів та відлигі, бували випадки потрапляння води до його квартири. Позивач неодноразово звертався до Відповідача з метою ремонту покрівлі, але його звернення жодного разу не були взяті до уваги, належні роботи Відповідачем виконані не були. Наслідком цього стало залиття квартири Позивача. Через підтікання талих та дощових вод через покрівлю багатоповерхового будинку, на стелі коридору, кухні, дитячої кімнати, ванної, туалету та балкону почали виступати плями води, про що Відповідача було повідомлено в телефонному режимі. Ситуація погіршилась, стеля набрякла, шпалери намокли, виступила пліснява, квартиру наповнив запах вологи. 01.03.2021 року Позивач звернувся з заявою до Відповідача про проведення комісійного актування спричиненої шкоди, та про виконання будівельних робіт покрівлі. 03.03.2021 року комісією було проведено огляд квартири та складено акт про залиття квартири через протікання легкої покрівлі. Позивач звернувся до ПП «Спілка Експертів» з метою встановлення розміру матеріального збитку, яким було встановлено, що розмір нанесеного матеріального збитку, станом на 15.03.2021 року складає - 88 422,48 грн. Квартира потребує поточного ремонту, виведення плісняви, відновлення меблів. Позивач звернувся до Відповідача з метою відшкодування завданої йому майнової шкоди, однак в добровільному порядку Відповідач відмовився. За таких обставин Позивач був вимушений звернутися до суду та просив стягнути з Відповідача на свою користь у якості відшкодування матеріальної шкоди - 88 422,48 грн., моральної шкоди - 10 000,00 грн., витрати на правничу допомогу - 10000,00 грн., витрати на оплату висновку спеціаліста - 4000,00 грн., судовий збір в розмірі - 984,22 грн. Оскільки дана справа є малозначною, ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 05.04.2021 року постановлено провести її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.55-56). 30.04.2021 року на адресу суду від представника Відповідача надійшов відзив на позов, разом із підтвердженням його направлення Позивачу. У відзиві той зазначив, що Відповідач здійснює комплекс робіт по обслуговуванню багатоквартирних житлових будинків та надає послугу з утримання їх, та не є балансоутримувачем багатоквартирних житлових будинків. Щодо наданого Позивачем звіту про оцінку майна, а саме визначення вартості відновлювальних робіт з метою встановлення розміру матеріального збитку, квартири [ADDRESS] , не погоджується із визначеним розміром витрат відновлювальних робіт зазначених у звіті. Стосовно відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. Відповідач також не погоджується (а.с.62-65). 17.05.2021 року у встановлений законом строк, від Позивача надійшла відповідь на відзив, разом із підтвердженням його направлення Відповідачу. У відповіді на відзив зазначив, що Відповідач є комунальним підприємством Білоцерківської міської ради Київської області, створений 01.12.1999 року. Основним предметом (видом) діяльності підприємства є надання житлово-комунальних послуг, що можуть надаватися на договірних засадах відповідно до чинного законодавства України. Відповідачем у відзиві на позовну заяву було підтверджено, що йому було відомо про поганий технічний стан покрівлі на під`їздом №6 в будинку [ADDRESS] , також були повідомлення і заяви самого Позивача, про які замовчує Відповідач. Жодних дій на вирішення даної ситуації ним здійснено було. Відсутність вини у завданні шкоди, зобов`язаний довести сам Відповідач. Шкода завдана майну Позивача є безпосереднім наслідком протиправної бездіяльності Відповідача із належного утримання будинку [ADDRESS] , тобто порушення ним імперативних норм внаслідок чого порушуються права Позивача. Тим більше, Відповідачу з 2019 року відомо було про наявність несправності покрівлі та необхідність її ремонту. Тобто, Відповідачем не спростовано та не доведено належними доказами відсутність його вини у завданій майну Позивача шкоди. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Надав розрахунок витрат за надану правову допомогу та акт приймання - передачі наданих послуг від 12.05.2021 року (а.с.88-93, 94, 95). 17.06.2021 року засобами електронного зв`язку представником Відповідача на адресу суду було направлено клопотання про врегулювання спору за участі судді (а.с.120-121). 02.08.2021 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, у задоволенні даного клопотання було відмовлено, оскільки Позивач відмовився від такого врегулювання (зворот а.с.128). У судових засіданнях Позивач та його представник вимоги позову підтримали, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити. У судових засіданнях представник Відповідача підтримала заперечення проти позову, у його задоволенні просила відмовити повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.9). Квартира розташована на 9 поверсі, що є останнім у багатоквартирному будинку, тому через поганий стан покрівлі після сильних дощів та відлигі, бували випадки потрапляння води до його квартири. Позивач неодноразово звертався до Відповідача з метою ремонту покрівлі, але його звернення не були взяті до уваги, належні роботи Відповідачем виконані не були. Наслідком цього стало залиття квартири Позивача. 01.03.2021 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про направлення представників для складання акту затоплення з фіксацією збитку для відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки внаслідок залиття квартири на стелі коридору, кухні, дитячої кімнати, ванної, туалету та балкону штукатурка на стелі набрякла, шпалери промоклі та відстають, з`явився запах вологості та прілості (а.с.12). Як убачається з акту про залиття, аварію, що трапилась на системи центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання (або залиття з покрівлі) від 03.03.2021 року, складеного комісійно представниками КП БМР ЖЕК №7, причиною залиття, аварії є протікання м`якої покрівлі (а.с.11). Відповідно до звіту про оцінку майна, а саме: визначення вартості відновлювальних робіт з метою встановлення розміру матеріального збитку, квартири [ADDRESS] , вартість відновлювального ремонту квартири складає - 88,422,48 грн. (а.с.26-40). Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що дійсно мало місце залиття квартири за адресою: [ADDRESS] . 02.08.2021 року та 17.11.2021 року у судовому засіданні головуючим було роз`яснено сторонам право заявити клопотання про призначення судової експертизи з метою визначення розміру завданих Позивачу залиттям квартири збитків. Втім, як Позивач і його представник, так і представник Відповідача від заявлення такого клопотання відмовилися. А тому, суд вирішує справу за наявними у ній доказами. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.4 ЦПК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які права (інтереси) Позивача порушені, невизнані або оспорювані Відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) Позивач звернувся до суду. При оцінці обраного Позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). За висновками комісії, квартира [ADDRESS] , потребує проведення капітальних робіт по відновленню покриття м`якої покрівлі під`їзду №6 по [ADDRESS] . Такі роботи включені у план робіт на 2021 рік КП БМР ЖЕК №7 (а.с.11). Розмір завданої майнової шкоди Позивачу встановлений звітом про оцінку майна, а саме: визначення вартості відновлювальних робіт з метою встановлення розміру матеріального збитку, квартири [ADDRESS] , вартість відновлювального ремонту квартири складає - 88,422,48 грн. (а.с.26-40). Відповідно до положень ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням, речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. У даному випадку залиття квартири Позивача сталось у зв`язку з протіканням м`якої покрівлі, що перебуває у причинному зв`язку з бездіяльністю Відповідача. Відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року № 927/11207, у разі залиття квартир складається акт згідно Додатку №4. Із зазначених вище у рішенні актів, убачається, що вони складені комісією у складі трьох представників Відповідача щодо залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулось 01.03.2021 року, у них зазначено перелік пошкодженого у квартирі майна, причини залиття, висновки комісії та рекомендації та вони підписані членами комісії. У даних актах зазначені обставини в підтвердження вимог, які узгоджуються з іншими доказами у справі, тому суд вважає, що за відсутності належних та допустимих доказів у спростування даних обставин, прийняти до уваги надані Позивачем докази. Враховуючи, що Відповідачем не спростовано обставин справи, приймаючи до уваги надані Позивачем письмові докази, які містять обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з його поясненнями, суд приходить до висновку, що позов у частині стягнення майнової шкоди, завданої залиттям квартири, підлягає задоволенню. Також Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна внаслідок затоплення квартири у розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В ч.2 п.3 цієї ж статті зазначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»: розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що внаслідок затоплення квартири Позивача йому була спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що в зв`язку з пошкодженням майна він зазнав душевних страждань, адже вказана квартира є єдиним житлом де він проживає, однак, не може вільно користуватись нею внаслідок пошкоджень, спричинених затопленням. Враховуючи принципи розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з Відповідача на користь Позивача компенсацію в розмірі 2 000,00 грн. Таким чином, Позивач просив стягнути з Відповідача на свою користь відшкодування матеріальної шкоди у сумі 88422,48 грн. та моральної шкоди у сумі 10000,00 грн., а всього 98422,48 грн. При цьому, позовні вимоги судом задовольняються частково, у загальній сумі 90 422,48 грн. (88422,48 + 2000,00), тобто на 91,88% (90422,48 х 100 / 98422,48). Стосовно вимог Позивача про стягнення на його користь понесених витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Як убачається з матеріалів справи, між адвокатом Рашковою В.В. та Позивачем був укладений договір про надання правової допомоги від 19.03.2021 року (а.с.47-48). На підтвердження факту надання правової допомоги, Позивачем надано суду розрахунок витрат за надану правову допомогу відповідно до додатку №1 від 19.3.2021 року на суму 10 000,00 грн., акт приймання-передачі наданих послуг від 12.05.2021 року (а.с.94, 95). При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача, суд враховує обставини, визначені ч.4 ст.137 ЦПК України. У будь-якому випадку, відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача, суд враховує обставини, визначені ст.137 ЦПК України, зокрема й те, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу відбувається за клопотанням сторони. Втім, відповідне клопотання Відповідач суду не заявив. У той же час, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто, процесуальний закон не ставить необхідність застосування принципу пропорційності в залежність від наявності клопотання однієї із сторін про зменшення розміру витрат на правову допомогу. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову на 91,88% витрати на професійну правову допомогу підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача у сумі 9188,00 грн. (10000,00 х 91,88%). Також Позивачем понесені судові витрати на оплату висновку спеціаліста в розмірі 4000,00 грн. що підтверджується рахунком на оплату від 11.03.2021 року та актом №СЕ-0015 NМ здачі прийняття робіт (надання послуг) (а.с.45). У зв`язку з задоволенням позову на 91,88% такі витрати необхідно стягнути з Відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - у сумі 3 675,20 грн. (4000,00 х 91,88%). При звернення до суду Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 984,22 грн. (а.с. 7). Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з Відповідача на користь Позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір в розмірі 904,30 грн. (984,22 х 91,88%). На підставі приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно з практикою ЄСПЛ до такого майна відноситься й нерухоме майно і грошові кошти. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог з урахуванням обраного сторонами способу захисту права. При цьому суд враховує, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 3, 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial