Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

[PERSON] 12 грудня 2017р. звернулась з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору Старокостянтинівська державна нотаріальна контора про визнання заповіту [PERSON] на користь [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області реєстровим номером 50 від 09 грудня 2014 року, недійсним. У підготовчому судовому засіданні 23 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про збільшення позовних вимог - з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору Старокостянтинівська державна нотаріальна контора про визнання заповіту [PERSON] на користь [PERSON] , посвідченого секретарем Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області реєстровим номером 50 від 09 грудня 2014 року, недійсним; визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 грудня 2017 року, зареєстроване у реєстрі за №2-145, видане на ім`я [PERSON] недійсним. В обґрунтування позову посилалась на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . 27 червня 2017 року вона як єдиний спадкоємець звернулась до приватного нотаріуса Бондар Н.М. Полонського райнотокругу із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак коли вона звернулась до державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину, то їй було повідомлено про наявність заповіту на іншу особу. Таким чином заповіт порушую її права як спадкоємця першої черги на усе майно, оскільки вона є донькою спадкодавця. Заповіт не відповідає чинному законодавству і має бути визнаний недійсним, оскільки позивач вважає, що заповіт не був підписаний батьком - [PERSON] та не відповідає волі спадкодавця. Так, позивач зазначає, що батько проживав сам і вона часто його відвідувала та допомагала по господарству. В перших числах січня 2017 року вона приїхала по місцю проживання батька у [ADDRESS] та виявила, що у будинку була пожежа, а батько загинув та його поховали, однак про дану подію їй ніхто не повідомив. Також, з батьком у неї були хороші відносини, він був молодим та не мав наміру складати заповіт. Крім того, оскільки батько після розірвання шлюбу не мав змоги сплачувати аліменти на її утримання, тому він повідомив, що все своє майно залишить саме їй. Таким чином, невиконання підпису та напису на заповіті саме [PERSON] є порушенням норм ст.ст.1234, 1247, 1248 ЦК України, що є недодержанням в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч.1 ст.203 ЦК України та відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України є підставою недійсності правочину. Крім того, позивач зазначила, що оспорюваний заповіт посвідчений секретарем Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Вакалюк Л.П., а не державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори, тому виникає питання, чи секретар Староостропільської сільської ради мав право вчиняти нотаріальні дії на той час коли складався заповіт. Якщо на сьогоднішній день дане рішення Староостропільської сільської ради відсутнє, то заповіт також вважається недійсним. Ухвалою Старокостянтинівськгго районного суду від 29 березня 2018 року залучено третьою особою на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору Староостропільську сільську раду Старокостянтинівського району Хмельницької області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, з вищенаведених підстав та доповнила, що оскільки заповіт слід визнати недійним, тому і оспорюване свідоцтво про право на спадщину, також слід визнати недійсним. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності та в письмових запереченнях проти позову просила у задоволенні позову відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог. Представник третьої особи стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору Старокостянтинівської державної нотаріальної контори в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, посилаючись на те, що оспорюваний заповіт посвідчений не держнотаріусом, а оспорюване свідоцтво про право на спадщину, видане держнотаріусом законно і підстави для визнання його недійсним відсутні. Представник третьої особи стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району, який був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явивсь, причини неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Положеннями ст.1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті та згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до роз`яснень, даних в п.16 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. при \~вирішенні \~спорів у\~зв`язку\~зі спадкуванням\~за заповітом\~суд повинен\~застосовувати правила\~глави 85\~ЦК та\~враховувати,\~що заповідач,\~зокрема,\~має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК) та право на\~пред`явлення\~позову про\~недійсність заповіту\~виникає лише\~після смерті\~заповідача. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Так, судом встановлено, що 09 грудня 2014 року секретарем Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №50 [PERSON] відповідно до якого, останній на випадок своє смерті зробив розпорядження про те, що все його майно, де б воно не було і з чого б вони не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (т.1 а.с.43) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 03.01.2017р. (т.1 а.с.30). Як вбачається з даних спадкової справи №249/2017 від 20.04.2017р. до майна померлого [INFO] . [PERSON] 04 січня 2017 року [PERSON] звернулась до держнотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на підставі заповіту від 09 грудня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №50 (т.1 а.с.29). 09 грудня 2017р. [PERSON] звернулась до держнотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на підставі заповіту від 09 грудня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №50 (т.1 а.с.42). 09 грудня 2017р. держнотаріусом Старокостянтинівської держнотконтори видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 грудня 2017 року, зареєстровані у реєстрі за №2-1453 та №2-1454, на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва площею 2,9969 га та 2,8501га, розташовані на території Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (т.1 а.с.99, а.с.102). Згідно зі змісту ст.202 ЦК України заповіт відноситься до односторонніх правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Разом з тим, Цивільним кодексом України передбачено можливість оскаржити заповіт у суді (ст.1256 ЦК України). Право на пред`явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Згідно з ч.1 ст.1257 ЦК України нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала права на це майно, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (ст. ст.1247,1248 ЦК України). До нікчемних заповітів відносяться: заповіти, складені фізичною особою, яка не має повної цивільної дієздатності; вчинені через представника; посвідчені уповноваженою особою, але з порушенням вимог, встановлених законом; посвідчені не уповноваженою на це особою; секретні заповіти, посвідчені нотаріусом з порушенням вимог, встановлених законом (ст.1249 ЦК України); посвідчені за відсутності свідків у випадках, коли їх присутність є обов`язковою (ст.1253 ЦК України); заповіт, який відчужувач склав щодо майна, вказаного у спадковому договорі (ст.1307 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем ні в позовній заяві ні в суді не надано належних та допустимих доказів, які б давали законні підстави для визнання недійсним заповіту Павлюка [PERSON] на користь [PERSON] , посвідченого секретарем Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за реєстровим №50 від 09 грудня 2014 року та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 грудня 2017 року, зареєстроване у реєстрі за №2-145, видане на ім`я [PERSON] Посилання позивача на ті обставини, що [PERSON] не підписував оспорюваний заповіт і заповіт не відповідає волі спадкодавця, а також, що оспорюваний заповіт посвідчений секретарем Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Вакалюк Л.П., а не державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори, тому виникає питання, чи секретар Староостропільської сільської ради мав право вчиняти нотаріальні дії на той час коли складався заповіт, як обґрунтування своїх позовних вимог, позивачем не доведено в суді належними та допустимими доказами, а лише є припущеннями позивача. Також, позивачем взагалі не зазначено та не обґрунтовано підстави визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 грудня 2017 року, зареєстроване у реєстрі за №2-145, видане на ім`я [PERSON] . Натомість судом встановлено, що заповіт, складений 09 грудня 2014 року [PERSON] на користь [PERSON] та посвідчений секретарем Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області зареєстрований у реєстрі за №50, відповідає вимогам закону, оскільки при посвідченні заповіту секретар Староостропільської сільської ради діяла відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за №282/20595. За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки є безпідставними та не доведені у суді. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed