Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання втратившими право користування [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] та [PERSON] являються власниками однокімнатної квартири [ADDRESS] 1/2 частини квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 лютого 1998 року ВАТ «Південзахідтрансбуд», 1/6 частина квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04 жовтня 2016 року Черноморченко О.В., державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 3-867, 1/6 частина квартири належить [PERSON] на підставі Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року. [PERSON] належить 1/6 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04 жовтня 2016 року Черноморченко О.В., державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 3-871. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідними витягами та інформаційними довідками. На даний час в квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON] та, [PERSON], [PERSON] в квартирі не зареєстрований оскільки зареєстрований за іншою адресою. Сталося так, що після отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину Квартири, 24 жовтня 2016 року він зареєстрував своє місце проживання в спірній квартирі не повідомивши про це позивачів. 25 жовтня 2016 року скориставшись відсутністю [PERSON], відповідач за участю майстрів аварійної служби намагався зламати замок вхідних дверей квартири та встановити новий. [PERSON] дізналася про це від сусідів і запобігла цьому, викликавши працівників поліції Святошинського УП ГУНП у м. Києві. 12 листопада 2016 року Інспектором поліції Святошинського УП ГУНП у м. Києві було складено відповідний висновок. Зважаючи на дані дії відповідача 07 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до відповідача про припинення його права власності на 1/6 частину квартири шляхом сплати йому компенсації її вартості, а відповідач в свою чергу подав зустрічний позов до позивача про вселення та усунення перешкод в користуванні майном. Рішенням Суду від 16 червня 2016 року позовні вимоги було задоволено та припинено право власності відповідача на 1/6 частину квартири, а відповідачу у задоволенні зустрічного позову було відмолено. Тому позивачі вважають, що відповідач втратив право на користування квартирою у зв'язку із припиненням його права власності на частину квартири. У разі прийняття рішення, про визнання Відповідача такими, щ овтратили право користування жилим приміщенням, він повинен бути знятий з реєстраційного обліку місця проживання. В судовому засіданні позивачі та представник позивачів позовні вимоги підтримали в повномуобсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] являються власниками однокімнатної квартири [ADDRESS] 1/2 частини квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 лютого 1998 року ВАТ «Південзахідтрансбуд» (а.с. 8), 1/6 частина квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04 жовтня 2016 року Черноморченко О.В., державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 3-867 (а.с. 10), 1/6 частина квартири належить [PERSON] на підставі Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року (а.с. 14-15). [PERSON] належить 1/6 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04 жовтня 2016 року Черноморченко О.В., державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 3-871. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідними витягами та інформаційними довідками (а.с. 12-13). На даний час в квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON]та [PERSON], [PERSON] в квартирі не зареєстрований оскільки зареєстрований за іншою адресою. Сталося так, що після отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину. Квартири, 24 жовтня 2016 року він зареєстрував своє місцепроживання в спірній квартирі не повідомивши про це позивачів. 25 жовтня 2016 року скориставшись відсутністю [PERSON] відповідач за участю майстрів аварійної служби намагався зламати замок вхідних дверей квартири та встановити новий. [PERSON]. дізналася про це від сусідів і запобігла цьому, викликавши працівників поліції Святошинського УП ГУНП у м. Києві. 12 листопада 2016 року Інспектором поліції Святошинського УП ГУНП у м. Києві було складено відповідний висновок (а.с. 19). Зважаючи на дані дії відповідача 07 листопада 2016 року [PERSON]звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до відповідача про припинення його права власності на 1/6 частину квартири шляхом сплати йому компенсації її вартості, а відповідач в свою чергу подав зустрічний позов до позивача про вселення та усунення перешкод в користуванні майном. Рішенням Суду від 16 червня 2016 року позовні вимоги було задоволено та припинено право власності відповідача на 1/6 частину квартири, а відповідачу у задоволенні зустрічного позову було відмолено (а.с. 14-15). Згідност. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією васністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідачів немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартирою № 272, будинку № 2-А який знаходиться по вул. Академіка Корольова, що розташований в місті Києві. Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися квартирою, суд вважає за можливе захистити його права, усунувши перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю. З викладеного,

Outcome: approved