Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Погосян М.А. звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради в особі відділу реєстрації фізичних осіб по Вознесенівському району Управління державної реєстрації фізичних осіб, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона є власником квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрована відповідач [PERSON] . Однак, відповідач більше року не проживає у даній квартирі, та не з`являється за місцем реєстрації. Разом із тим, через реєстрацію відповідача у вказаній квартирі позивач не в змозі розпорядитися належним їй майном, зокрема зазначена обставина створює їй перешкоду у продажі квартири. Тому, на підставі ст.ст. 386, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) просила усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування вищезазначеною квартирою (а.с. 1-5). Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, призначено перше судове засідання на 27.04.2020 на 10:00 год. (а.с. 37). 27.04.2020 розгляд справи відкладено на 20.05.2020 на 14:00 год. Від представника позивача Погосян М.А. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у заяві зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом надіслання повісток рекомендованими листами із повідомленнями за адресою, зазначеною у позовній заяві, що відповідає адресі її зареєстрованого місця проживання. Проте, конверт із поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній». Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оскільки судові повістки надсилались відповідачеві за її зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомила суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що остання була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. З урахуванням викладених обставин, судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням, однак, конверт із поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою пошти про відмову від отримання судової повістки. Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК України особа, яка відмовилась одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] , [INFO] , є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копіями договору дарування від 02.02.2006, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бєлка В.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 161 (а.с. 9, 11), свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 17.08.1998, виданим ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» ім. С. Орджонікідзе» (а.с. 14). Відповідно до наданої суду в порядку ч. 1 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) інформації, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у вказаній квартирі з 06.01.2012 (а.с. 20). Як вказує позивач у позові, відповідач [PERSON] більше року не проживає у даній квартирі, не користується нею, виїхала до іншого місця проживання. Та обставина, що у належній позивачеві квартирі зареєстрована відповідач, перешкоджає позивачеві здійснювати право володіння, користування та розпорядження належним їй майном. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Верховний Суд України в своїй постанові від 16.01.2012 у справі № 6-57цс11 зазначив, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Оскільки судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрована, але не проживає понад одного року відповідач [PERSON] , що перешкоджає позивачеві у здійсненні права розпорядження своїм майном, тому суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для усунення вказаних перешкод позивачеві шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн., що документально підтверджені (а.с. 6).

Outcome: approved