Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме приналежності громадян України [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до польської національності. Також просять зобовязати Старокостянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області внести зміни до актового запису про одруження №23 від 26 серпня 1977 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до графи національність нареченого з «українець» на «поляк», Дубенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області внести зміни до актового запису про народження №12 від 18 липня 1992 року складеному на громадянку [PERSON] до графи національності батька дитини з «українець» на «поляк». В судове засідання заявники [PERSON], [PERSON] та [PERSON], надіславши на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримання вимог. Також від представника заявників надійшло до суду клопотання про розгляд справи про встановлення факту, що має юридичне значення за його відсутності. Представник заінтересованої особи Дубенського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду клопотання від 22 червня 2018 року про розгляд справи за відсутності представника. Представник заінтересованої особи Старокостянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду клопотання від 15 червня 2018 року про розгляд справи за відсутності представника. Враховуючи письмові заяви сторін по справі та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], народилася 08 червня 1935 року, згідно свідоцтва про народження серії I-БВ № 315693 виданого 23 березня 2018 року, про що зроблено актовий запис № 534. Згідно даного свідоцтва про народження [PERSON] в графі мати зазначено [PERSON], у графі батько [PERSON]. Як вбачається з витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст..126, 133, 135 СК України, у відомостях про [PERSON] зазначено його національність поляк, також про [PERSON] зазначено її національність полька. Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст..126, 133, 135 СК України в графі національність [PERSON] зазначено полька. У свідоцтві серії I-БВ № 315755 про народження [PERSON], [INFO], зазначено, батьком [PERSON], мати [PERSON], Національність батьків [PERSON] зазначена наступна, батько «українець», мати «полька», відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст..126, 133, 135 СК України. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 26 серпня 1977 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії I-БВ № 282954, після одруження, прізвище дружини змінено на [PERSON], відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст..126, 133, 135 СК України, у графі національність [PERSON] зазначено «українець». [PERSON] народилася 05 лютого 1978 року, про що в книзі записів актів про народження 1978 року березня місяця 04 числа зроблено запис за № 12, і видано свідоцтво про народження III -ГЮ № 344179, в якому зазначено, батько [PERSON], мати [PERSON], національність батьків у даному документі вказана батько «українець», мати «українка». Суд приходить до висновку, що вказаними документами підтверджуються родинні зв'язки та національна приналежність сім'ї заявників, та те, що матір [PERSON] - [PERSON], його дід [PERSON] та баба [PERSON] по матері були за національністю поляками. Відповідно баба [PERSON] - [PERSON], її прадід [PERSON] та прабаба [PERSON] по матері були за національністю поляками. Дочка заявниці [PERSON]- [PERSON], яка є внучкою [PERSON] також за національним корінням є полькою, а тому встановлення факту їх національної приналежності до «поляків» відповідає морально-духовним потребам сім'ї заявників. Згідно\~Указу Президента України № 24 від 31 грудня 1991 року\~до 1999 року для заявників існувала можливість змінити або встановити національність за його заявою, однак, на теперішній час такої можливості у заявника немає. Відповідно до п.1.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та регулювання», затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно п.2.13., п.2.16.7 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та регулювання» підставою для внесення змін в актові записи цивільного ставну є рішення суду, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Згідно зі\~статтею 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Статтею 55 Конституції України\~встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Конвенція про захист прав і основних свобод людини, яка є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України, передбачає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Згідно\~статті 11 Конституції України\~держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. На момент набуття чинності\~Конституцією України від 28.06.1996 року, діяв Указ Президента України, що дозволяв громадянам зміну національності. Скасування цього Указу Указом від 27.01.1999 року звузило обсяг прав громадян, що не є допустимим, тому що відповідно до ч. 3\~ст. 22 Конституції України\~при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту обсягу прав і свобод, що існували до прийняття\~Конституції України. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року\~Конституція України, як зазначено в її ст. 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції\~і в усіх необхідних випадках застосовувати\~Конституцію\~як акт прямої дії. Статтею 300 ЦК України\~встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність і має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно приписів статті\~1, статті\~3 Закону України «Про національні меншини в Україні»\~держава гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичної, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При збереженні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національність, виявлять почуття національного самоусвідомлення та суспільності між собою. Статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні»\~закріплено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до вимог\~статті 13 Закону України «Про національні меншини в Україні»\~громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об'єднання. Статтею 15 Закону України «Про національні меншини в Україні»\~передбачено, що громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об'єднання мають право у встановленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв'язки з особами своєї національності та їх громадськими об'єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій. Частиною другою\~статті 315 ЦПК України\~встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За такого, оскільки матір, дід та баба заявника [PERSON] є за національністю поляками, заявники також мають право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів, як це передбачено Законом України «Про національні меншини». Враховуючи вищенаведене, встановлення юридичного факту належності заявників [PERSON] та [PERSON] до польської національності не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд вирішує задовольнити заяву [PERSON], [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved