Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим будинком\~\~ та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на наступне. Вказує, що В 2007 році на підставі рішення суду став власником будинку №19 по вул. Заозерна, в селі Миронівка, Шосткинського р-ну. Земельна ділянка по вул. Заозерна, 19 в селі Миронівка, Шосткинського р-ну також належить йому на праві праватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.2013 р.Позивач 21.04.2016 р. зареєстрував в своєму будинку свого сина [PERSON].При цьому з'ясував, що у даному будинку ще за декілька років до набуття ним права власності на цей будинок зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі хоча і зареєстрований в його будинку, але ніколи в ньому не мешкали, ніяких їх речей в будинку не має. Відповідачі не є членами родини позивача і хто вони, взагалі не відомо. Зазначає, що реєстрація відповідачів у його будинку створює перешкоди у його користуванні і розпорядженні, оскільки всі комунальні платежі в тому числі і ті які сплачуються за кількістю зареєстрованих осіб сплачує він особисто. В судове засідання представник позивача та третьої особи не зявились, надали до суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання відповідачі не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином судовими повістками надісланими за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач та третя особа: [PERSON] надали заяви, де не заперечують проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із\~ст. 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається право на користування житловим приміщенням протягом шести місяців. Статтею 72 Житлового кодексу УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивач є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою : вул. Заозерна, 19 в селі Миронівка, Шосткинського району Сумської області (а.с. 8), земельна ділянка на якій розташований вказаний житловий будинок, також належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.2013 р. Довідкою, виданою Миронівською сільською радою Шосткинського району за № 649 від 04.07.2016 р. підтверджується реєстрація відповідачів за адресою вул. Заозерна, 19, с. Миронівка, Шосткинський район, Сумська область, а.с. 7. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи зміст даної норми, вимога про скасування реєстрації місця проживання особи може бути звернута до відповідного органу реєстрації лише після того як, по-перше, судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням набере законної сили, по-друге, особа з даним рішенням звернеться до органу реєстрації для зняття реєстрації, по-третє, орган реєстрації відмовить в знятті з реєстрації. На момент судового розгляду даної цивільної справи настання вищевказаних юридичних фактів є лише припущенням на майбутнє. Таким чином, саме рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання. Необхідність додаткового підтвердження цієї обставини рішенням суду відсутня. Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. В рішенні Європейського Суду з прав людини від 30 листопада 2004 року у справі «Михайленки та інші проти України» (Заяви №№ 35091/02, 35196/02, 35201/02, 35204/02, 35945/02, 35949/02, 35953/02, 36800/02, 38296/02, 42814/02) висловлена наступна позиція: «…51. Суд знову наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 (див. «Бурдов проти Росії», заява N 589498/00, п. 34)…» / «Офіційний вісник України», № 27, 2005 р. \~Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial