Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] вернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 30.01.1993 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської управи було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №49. Від даного шлюбу народилися діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через різні погляди на життя виникали постійні непорозуміння та сварки, котрі повторюються неодноразово. Оскільки збереження сімї є неможливим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 30.01.1993 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської управи, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №49. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та посилаючись на вищенаведені обставини справи просила суд винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 30.01.1993 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської управи, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №49. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 30.01.1993 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської управи було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №49, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії ІІ ФМ №282241 від 30.01.1993 року. Від даного шлюбу народилися діти [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серії 1 ФМ №162622 від 07.05.2003 року), та [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серії 1 ФМ №162621 від 07.05.2003 року). Згідно ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене та, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. У відповідності до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанція звільняються інваліді І та ІІ групи, законні представники дітей інвалідів і недієздатних інвалідів. Враховуючи те, що [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства (групи А) до 19.04.2019 року, що підтверджується Довідкою ЛКК від 12.11.2009 року №2/878 та посвідченням Серії ААБ №193772, що є підставою для звільнення позивачки від сплати судового збору, суд приходить до переконання, що такий підлягає справлянню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved