Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради про виключення майна з-під арешту, посилаючись на те, що є власниками житлового будинку за адресою: м. Одеса, вулиця Текстильників, будинок 2. На підставі Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 03 жовтня 1974 року №485 на зазначений будинок накладена заборона, наявність якої перешкоджає позивачам у здійсненні ними права власності на належне їм майно, у звязку з чим вони вимушені звернутись з позовом до суду. Представник позивачів, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання на повторний виклик до суду не зявився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що на підставі заочного рішення Малиновського районного суду міста [PERSON] від 10 липня 2008 року по справі № 2-237/2008 року позивачам належить на праві приватної спільної часткової власності, по ? частині кожному, житловий будинок за адресою: м. Одеса, вулиця Текстильників, будинок 2. Цей факт підтверджений Інформацією (Інформаційною довідкою) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 12 березня 2018 року № 116752771. Зазначеною вище Інформаційною довідкою від 12 березня 2018 року підтверджено, що на належний позивачам будинок накладена заборона на підставі Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 03 жовтня 1974 року № 485 у звязку запланованим будівництвом шляхопроводу, у звязку з цим, пунктом 6 вказаного рішення було передбачено Першій нотаріальній конторі заборонити виконання нотаріальних угод стосовно будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд погоджується з доводами позивачів про те, що чинне законодавство України не передбачає такої підстави для обмеження права власності, як вказано у рішенні Виконавчого комітету Одеської міської ради від 03 жовтня 1974 року № 485 . За таких обставин суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та скасувати заборону відчуження накладену на будинок за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Текстильників, будинок 2. На підставі викладеного,

Outcome: approved