Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] 27.09.2016 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що 08.12.2001 року Виконавчим комітетом Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу в позивача та відповідача спільних дітей немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2016 року. Сімейні стосунки на склалися через різні погляди на сімейне життя, постійні суперечки між подружжям. Позивач зазначила, що вона та її чоловік прожили в шлюбі 15 років, однак останні роки вони не можуть проживати разом як сімя, виконувати сімейні обовязки, вирішувати разом поточні питання. Подальше збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. На підставі цього [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON]. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак надала заяву, відповідно до якої зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про те, що він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197\~ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 08.12.2001 року Виконавчим комітетом Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладання шлюбу [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 08.12.2001 року складено зроблено запис № 11, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 300666 від 08.12.2001 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved