Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON]В звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, у якому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) №142/1 рілля площею 3,71 га, земельну ділянку (пай) №142/2 рілля площею 8,06 га, сільськогосподарські угіддя площею 1,43 в умовних кадастрових гектарах, які залишилися після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 15 вересня 2008 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 15 вересня 2008 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки (пай) №142/1 рілля площею 3,71 га, земельної ділянки (пай) №142/2 рілля площею 8,06 га, сільськогосподарських угідь площею 1,43 в умовних кадастрових гектарах. На момент смерті чоловіка вона (позивач) мешкала разом з ним, були зареєстровані за одною адресою, вели спільне господарство, тому вважає, що вона фактично прийняла спадщину. Спадкоємцями першої черги є також діти померлого [PERSON] [PERSON], [PERSON], проте на момент смерті батька вони мешкали в м. Луганськ та не виявили бажання прийняти спадщину. З метою оформлення спадкових прав на майно, позивач звернулася до Старобільської державної нотаріальної контори, де їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з тим, що вона не надала документ, підтверджуючий право власності померлого на вказане спадкове майно. Таким чином, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, просила суд розглянути справу за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що 15 вересня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №158750, виданого 17 вересня 2008 року Вишнівською сільською радою Старобільського району Луганської області (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: на праві приватної власності земельна ділянка (пай) №142/1 рілля площею 3,71 га та земельна ділянка (пай) №142/2 рілля площею 8,06 га, а також на праві спільної часткової власності сільськогосподарські угіддя площею 1,43 в умовних кадастрових гектарах. Факт належності померлому [PERSON] вказаного майна підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю (а.с.14), копією витягу з технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю (а.с.15), копією сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с.16). На момент смерті [PERSON] разом з ним за адресою: Старобільський район, с.Оріхове, вул. Будівельна, 1, проживала та була зареєстрована за даною адресою його жінка [PERSON], про що свідчать довідки Вишневої сільською радою (а.с.11-12). Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про шлюб №513343 від 04 листопада 1971 року (а.с.8). Крім того, спадкоємцями першої черги згідно ст.1261 ЦК України є діти померлого [PERSON] та [PERSON], які також зареєстровані за вищевказаною адресою, проте згідно довідки виконкому Вишневої сільської ради від 16.12.2015 №812 фактично не проживають за місцем реєстрації з 2006 року (а.с.13). [PERSON] та [PERSON] не виявили бажання прийняти спадщину, оскільки заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали, натомість надали до суду заяви (а.с.25,26), в яких не заперечували проти визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, позовні вимоги позивача визнали у повному обсязі та просили задовольнити позов. З метою оформлення спадкових прав на спадкове майно [PERSON] звернулася до Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Листом від 07 грудня 2015 року державний нотаріус Старобільської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з тим, що вона не надала документ, підтверджуючий право власності померлого на вказане спадкове майно (а.с.10). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про відмову від спадщини не заявляла, інші спадкоємці не виявили бажання прийняти спадщину, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому вважає за необхідне задовольнити позов. На підставі ст.ст. 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved