Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON] 10 липня 2018 року пред`явила до [PERSON] позов про стягнення сум за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики, які складаються з: 1290,50 євро - процентів за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, що згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ, становить 39 940,98 грн., та трьох відсотків річних від простроченої суми, що складає 225,21 євро та згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ, становить 6 970,25 грн. У обґрунтування свого позову [PERSON] посилалася на те, що згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 грудня 2010 року з [PERSON] стягнуто у її користь 2500,00 євро, що становило 38 780,00 грн. заборгованості за договором позики та судові витрати, вказане рішення звернуто до виконання, однак боржником 21 червня 2018 року сплачено 200 грн., станом на 1 липня 2018 року загальна сума заборгованості становить 38 580,00 грн. і на день пред`явлення позову заборгованість [PERSON] не погашена. У зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором позики та постановлення судового рішення про стягнення коштів вона, позивач, звертається до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] трьох відсотків річних від суми боргу та процентів за користування чужими коштами за три роки до звернення до суду. Під час підготовчого судового засідання позивач [PERSON] збільшила розмір позовних вимог та просила стягнути із відповідача [PERSON] 18 404,08 грн. - проценти за користування позикою за період 14 лютого 2016 року по 14 лютого 2019 року; 13 356,40 грн. - інфляційні збитки за період з 14 лютого 2016 року по 14 лютого 2019 року та 3 475,75 грн. - 3 відсотки річних від простроченої суми за період з 14 лютого 2016 року по 14 лютого 2019 року( всього 35236,23 грн.) Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позову та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях. Відповідно до ст. 211 цього Кодексу розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Так, у частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду. Із рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 грудня 2010 року вбачається, що позов [PERSON] задоволено стягнуто з [PERSON] у користь [PERSON] 38 780,00 грн. боргу за договором позики ( а. с. 8). Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи та особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу. Із довідки, виданої Самбірським МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області вбачається, що станом на 21 червня 2018 року боржником сплачено 200,00 грн. та станом на 1 липня 2018 року заборгованість становить 38 580,00 грн. ( а. с. 10). Тобто, з дня набрання рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 грудня 2010 року законної сили і до часу звернення до суду з вказаним позовом відповідач в повному обсязі не виконав свого зобов`язання перед [PERSON] щодо своєчасного повернення позики, внаслідок чого утворилися інфляційні втрати та 3% річних за порушення (прострочення) виконання грошового зобов`язання. Для розрахунку суми процентів за користування позикою використовується формула У= Х х Q х Р/365, де У - сума процентів, Х - сума заборгованості; Q - кількість днів прострочення; Р - розмір облікової ставки НБУ (розмір процентів). Тому, суд провівши розрахунок встановив, що розмір процентів за користування позикою за вказані періоди складають 18 404,08 грн. Для розрахунку трьох процентів річних за період з 14 лютого 2016 року по 14 лютого 2019 року використовується формула У = Х х Q х 3% / 365, де У - сума трьох процентів річних; Х - сума заборгованості; Q - кількість днів прострочення. Суд, провівши розрахунок за вказаною формулою встановив, що сума трьох процентів річних становить 3475,75 грн. Розрахунок інфляційних збитків розраховується за формулою: збитки від інфляції = сума боргу х індекс інфляції/100% - сума боргу. Суд, провівши розрахунок інфляційних збитків за період 14 лютого 2016 року по 14 лютого 2019 року встановив, що за вказаний період сукупний індекс інфляції становив 134,62, тому збитки від інфляції складають 13 356,40 грн. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення процентів за користування позикою, суми інфляційних витрат та трьох процентів річних за порушення (прострочення) виконання грошового зобов`язання є підставними, а також позивачем вірно проведено такі розрахунки. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 704,80 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Outcome: approved