Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона не перебуває, проте від спільного проживання з [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. На даний час відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання не надає. Враховуючи викладене, позивач просить: стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 30 % від усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Допустити негайне виконання судового рішення. Ухвалою суду від 08.02.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копія ухвали від 08.02.2021 року та копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялися за адресою реєстрації: [ADDRESS] , поштове відправлення № 0800105284060 повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», однак з урахуванням п. 99.1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року, та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням особи про час та місце розгляду справи. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, тому у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони у справі, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Державна реєстрація народження [PERSON] , в частині відомостей про батька дитини, проведена відповідно до ст. 126 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00027106813 від 21.07.2020 р. (а.с. 8) Згідно довідки №2141 від 20.07.2020 р. Макарівської селищної ради, [PERSON] разом з сином [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та в Київській області, що надійшла до суду 22.01.2021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 17). Як вказала позивач, а відповідач не скористався правом заперечити проти цього, з відповідачем у зареєстрованому шлюбі вона не перебуває, проте від спільного проживання мають сина, який є малолітнім, проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач як батько дитини участі у її вихованні не приймає, матеріальної допомоги на утримання не надає. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено.З урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у даній справі. А згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, проте в даній справі такі особи відсутні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved