Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] 18 вересня 2017 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником будинку 4 по пров. Ломоносова у м. Кремінна Луганської області, в якому було\~ зареєстровано\~її сина [PERSON], який у вказаному будинку не проживає більше 4 років. На даний час вона має намір продати вказаний будинок, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, в заяві на імя суду просять розглянути справу за їхньою відсутністю, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить\~ справу розглянути за його\~ відсутністю, позов визнає. Розглянувши матеріали справи суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» власник має\~ право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року\~ № 1382-4 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2)позбавлення права користування житловим приміщенням; 3)визнання особи безвісно відсутньою; 4)оголошення фізичної особи померлою. [PERSON] є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, і положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення ; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З огляду на це вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Але позивач з вимогами про зняття відповідача з реєстраційного обліку не звертався, тому суд ці правові відносини залишає без відповідного обгрунтуванняю Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї\~ без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Захист права власника будинку також передбачено ст. 156 ЖК України. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Будинок №4 по пров. Ломоносова у м. Кремінна Луганської області належить позивачу [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 16 вересня 2003 року (а.с. 4-6), технічний паспорт на домоволодіння виданий на імя позивача (а.с. 10-12). Згідно копії домової книги (а.с. 7-9) у вказаному будинку з 04 травня 2012 року зареєстрований [PERSON] В акті обстеження житлово-побутових умов від 13 вересня 2017 року зазначено, що зі слів сусідів відповідач за місцем реєстрації не мешкає більш ніж 4 роки, його місцезнаходження невідоме (а.с. 13). Отже у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за місцем реєстрації за адресою: пров. Ломоносова, 4 в м. Кремінна Луганської області не проживає більше року, позовні вимоги визнав, тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням.\~\~\~

Outcome: approved