Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] 12. 05. 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 27.11.2010 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.2013 року було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Посилаючись на статтю 184 СК України, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 500 грн. Посилався на те, що на його утриманні перебувають батьки, дружина та її малолітня дитина. На даний час він не працює та не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 27.11.2010 року [PERSON] з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.2013 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON] [NUMBER], [PERSON] являється її батьком. Згідно пояснень позивача, батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її розвитку та вихованню не приймає. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами статті 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що на даний час він ніде не працює та має на утриманні батьків, дружину та малолітню дитину. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доводи відповідача про його скрутне матеріальне становище в зв'язку з відсутністю в нього роботи, та наявності на його утриманні батьків, дружини та малолітньої дитини, суд оцінює критично, оскільки доказів того, що на утриманні у відповідача перебувають вищезазначені особи суду надано не було. Крім того, сам відповідач суду пояснив, що він є батьком лише однієї дитини [PERSON] 2011 року народження. Суд враховує, що позивач є здоровою, працездатною людиною, а тому зобов'язаний утримувати свою малолітню доньку. Інших аліментних зобов'язань, окрім зобов'язань перед позивачем відповідач не має. Суд вважає, що розмір аліментів в сумі 800 гривень не перевищує необхідний рівень для задоволення потреб дитини. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням матеріального становища позивача та матеріального становища дитини, на утримання якої стягуються аліменти, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення позивачкою до суду та до повноліття дитини. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved