Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON], 26.07.2016 року звернулася до суду з позовом про встановлення факту та поділ майна, який в подальшому уточнила звернувшись з уточненою позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності, вказавши, що більше 30 років проживала у цивільному шлюбі з [PERSON], який помер [ADDRESS] року. Весь вказаний час вони з [PERSON] проживали як чоловік та дружина. Відповідачі [PERSON], і [PERSON] є доньками померлого, а відповідач [PERSON] є його дружиною. За час спільного проживання з [PERSON], між ними не стояло питання з приводу їх одруження та вона не наполягала на його офіційному розлученні з [PERSON], вони жили у її квартирі. За час сумісного проживання ними було нажито ряд майна, а саме: Гараж [ADDRESS]; Автомобіль ЗИЛ держномер [NUMBER]; Автомобіль ВАЗ -2107 держномер [NUMBER]; Дача (дачний будинок із земельною ділянкою) у Садівничому товаристві «Ягідка». Відповідно до норм Сімейного кодексу вона має право на виділ частки вказаного майна, тому просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її та [PERSON], у період з 01.07.1986 року до [ADDRESS] року та визнати за нею право власності на 1 / 2 частину спільно нажитого із [PERSON], майна а саме: гаражу [ADDRESS], автомобіля [NUMBER], [NUMBER], та дачі (дачний будинок із земельною ділянкою) у Садівничому товаристві «Ягідка». Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до суду не з`явилися, представник [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та позивача. Відповідач [PERSON] не погоджуючись із позовною заявою, через свого представника [PERSON] надала до суду письмові заперечення в яких зазначила, що позов не визнає. Відповідачі [PERSON], [PERSON], та [PERSON] до суду не з`явилися. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності його та [PERSON] Проти позову заперечує з підстав викладених у письмовому запереченні . 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно із частиною першою Прикінцеві положення Сімейного кодексу України цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК України . Таким чином зазначений позивачем період сумісного проживання з [PERSON] з 01 07 1986 року по 2004 рік не може бути встановлений рішенням суду,оскільки до 2004 року діяв Кодекс про шлюб та сім`ю України, який визнавав тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадського стану, тому встановлення факту проживання однією сім`єю можливо лише з 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Норми СК України у статтях 57, 60, 61, на підставі частини першої статті 7 цього Кодексу встановлюють принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими:1) майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності;2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу є особистою приватною власністю кожного з них. Згідно з частиною другою статті 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11, при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Судом встановлено, що позивач та [PERSON] мешкали разом, але шлюб не укладали . [ADDRESS] року [PERSON] помер про що свідчить актовий запис про смерть. Зі слів позивача за час сумісного проживання позивач і [PERSON] нажили майно, а саме: Гараж [ADDRESS];Автомобіль ЗИЛ держномер [NUMBER];Автомобіль ВАЗ -2107 держномер [NUMBER];Дача (дачний будинок із земельною ділянкою) у Садівничому товаристві «Ягідка». Ніяких документів та доказів такого придбання до суду позивачем не надано. Натомість з наданої Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою спадкової справи вбачається, що [PERSON] на час смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу виданого 28 07 1974 року Симоновською сільською радою Ємільчинського району Житомирської області , шлюб укладено 28 07 1974 року під актовим записом № 10 . Він також був зареєстрований за місцем реєстрації [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 21 10 2016 року спадщину отримала дружина померлого [PERSON] [PERSON] Враховуючи положення ст. 74 СК України, відповідно до якої якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, а судом встановлено , що в період сумісного проживання позивача з померлим [PERSON] він з 28 07 1974 року по день смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою [PERSON] , тому суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed