Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернулась до суду з даним позовом ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - «Відповідач»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. 26.06.2018 року Позивач отримала від приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 56156770 від 13.04.2018 року та копію виконавчого напису нотаріуса від 05.03.2018 року, реєстровий №1126, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Згідно з вказаним виконавчим написом запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» у розмірі 21 008,43 грн., які складаються з наступного: сума заборгованості за кредитним договором в розмірі - 10 258,29 грн.; сума заборгованості по відсотках в розмірі - 10 537,78 грн.; прострочена заборгованість за комісією в розмірі - 10,00 грн.; строкова заборгованість по процентах в розмірі - 202,36 грн. Позивач зазначила, що вказаний виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, Відповідачем пропущено строк, на протязі якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису, нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, а письмова вимога на адресу Позивача не направлялася та ним не отримувалася. Ухвалою суду від 14.08.2018 року було відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання на 10.09.2019 року. 21.08.2018 року ухвалою суду заяву [PERSON] про забезпечення позову у цивільній даній справі було задоволено. Стягнення на підставі спірного виконавчого напису було зупинено. 18.09.2018 року у встановлений судом строк на адресу суду від представника Відповідача надійшов відзив на позов, разом із підтвердженням його направлення Позивачу. У відзиві Відповідач зазначив, що повністю заперечує проти позовних вимог (т.1 а.с. 41-43). 10.09.2018 року, 11.10.2018 року, 24.10.2018 року, 20.11.2018 року, 13.12.2018 року, 30.01.2019 року, 12.03.2019 року, 10.04.2019 року, 20.05.2019 року, 04.06.2019 року представник Відповідача у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (т.1 а.с. 25, 57, 95, 106, 150, 176, 190). При цьому, у зв`язку з необхідністю повного, об`єктивного та всебічного розгляду даної справи судом приймались наступні заходи щодо забезпечення явки представника Відповідача у судові засідання. Так, ухвалою суду від 20.11.2018 року, занесеною до протоколу судового засідання, явку представника Відповідача до суду було визнано обов`язковою, про що його повідомлено листом від 20.11.2018 року із додатком повістки, пояснень та заяви Позивача (т.1 а.с.87-89, 93, 95). Ухвалою суду від 12.03.2019 року, яку було направлено на адресу Відповідача, явку сторін у судові засідання судом було визнано обов`язковою (т.1 а.с.158-159). 10.04.2019 року на адресу представника Відповідача було повторно направлено ухвалу від 12.03.2019 року із відповідним супровідним листом (т.1 а.с.174, 176). Втім, такі процесуальні рішення суду Відповідачем були проігноровані, в жодне судове засідання його представник не з`явився. У той же час, відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Ухвалою суду від 27.05.2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника Відповідача про проведення всіх судових засідань у режимі відеоконференції у зв`язку з визнанням його явки до суду обов`язковою (т.1 а.с. 246). Судову повістку про виклик у судове засідання на 04.06.2019 року було отримано Відповідачем 29.05.2019 року (т.1 а.с. 190). В судові засідання у справі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (т.1 а.с. 27, 56, 73, 94, 147, 164, 176, 189). Через канцелярію надала суду клопотання про розгляд справи без її участі з урахуванням фактичних обставин та ухвалення рішення згідно чинного законодавства (т.1 а.с. 28, 59, 79, 103, 107, 151, 166, 178, 244). 18.01.2019 року на запит суду приватний нотаріус направила належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений спірний виконавчий напис (а.с.108-141). В судові засідання у справі приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (т.1 а.с. 23, 58, 81, 105, 148, 165, 175, 188). 12.09.2018 року на адресу суду приватним виконавцем направлена копія постанови від 04.09.2018 року про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому напису №1126 від 05.03.2018 року (т.1 а.с.38-39). У судових засіданнях Позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснили, що з огляду на документи, на підставі яких нотаріус вчинив виконавчий напис, його було вчинено на підставі формального розрахунку Позивача із зазначенням суми заборгованості. Право вимоги у стягувача виникло з моменту невиконання боржником своїх зобов`язань, і на момент вчинення нотаріального напису минуло більше трьох років з дня виникнення такого права вимоги. При цьому, термін дії банківської картки Позивача, з якою мали здійснювати всі операції за даним договором, закінчився ще у вересні 2014 року. Звернули увагу на те, що надана нотаріусу виписка з рахунку не містить відомостей про строки погашення заборгованості, тому нотаріус був позбавлений можливості перевірити умови, передбачені ст.88 Закону України «Про нотаріат». Просили позовні вимоги задовольнити повністю. Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України за №282/20595. За приписами ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно ст.88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до ст.89 Закону у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п.1.1. даної Глави Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Відповідно до п.3.1 вказаної Глави Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 2.3. цієї Глави Порядку встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. А відповідно до п.3.4. Глави 16 Порядку строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В ході розгляду даної справи судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 08.11.2012 року на підставі Пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) між АТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] було укладено Договір карткового рахунку [NUMBER] та договір страхування (оферти) та надано кредит у формі овердрафту у розмірі 2 147,00 грн., строком користування 36 місяців, розміром комісії за обслуговування овердрафтом - 2%, процентною ставкою за користування несанкціонованим овердрафтом у розмірі - 24% (а.с.6-7). Згідно з наданою Відповідачем копією статуту ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником АТ «Банк Ренесанс Капітал» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до банку ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (т.1 а.с.113-18). 05.03.2018 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, реєстровий №1126, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з громадянки України [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором [NUMBER] від 08.11.2012 року, укладеним нею із АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] складає 21008,43 грн. (т.1 а.с. 109, 110). Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №56156770, 13.04. 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису, реєстровий №1126 від 05.03.2018 року, виданого приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С., про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 21 008,43 грн. (т.1 а.с.8). При цьому, як убачається із направлених суду приватним нотаріусом матеріалів, 05.03.2018 року представник ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до нього з заявою №606 від 25.01.2018 року про вчинення виконавчого напису. У заяві зазначено, що у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором [NUMBER] від 08.11.2012 року за період з 25.01.2017 року по 25.01.2018 рік у розмірі 21 008,43 грн. У зв`язку з цим, заявник просив вчинити виконавчий напис на кредитному договорі (т.1 а.с.134). Втім, дослідивши вказану заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку про те, що ані у даній заяві, ані у доданих до неї документах не вказано який саме строк минув з дня виникнення права вимоги до дня подання цієї заяви нотаріусу. Крім того, не вказано відомостей про строки погашення заборгованості й у Виписці з рахунку (т.1 а.с.135). У той же час, як убачається із витребуваної судом у Відповідача Виписки по рахунку приватного клієнта, сформованої 17.05.2019 року, розрахунковий період з 08.11.2012 року по 01.10.2016 року, номер основного рахунку № [NUMBER] , останніми платежами Євстігнєєвої З.А. за вказаним договором були: - 29.08.2014 року - погашення прострочених процентів за використання овердрафту - 175,99.; погашення простроченого тіла овердрафту - 370,93 грн.; погашення пені за прострочення оплати процентів по використаному овердрафту - 11,18 грн.; погашення пені за прострочення оплати використаного овердрафту - 23,63 грн.; погашення використаного тіла овердрафту -118,27 грн.; оплата комісії за обслуговування єдиного рахунку - 20,00 грн.; - 01.10.2014 року - погашення комісійної винагороди за обслуговування - 194,06 грн.; - 01.11.2014 року - погашення комісійної винагороди за обслуговування - 190,40 грн. (т.1 а.с.228). При цьому, як убачається із п.2.2.3. наданих суду Відповідачем Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, Позивач зобов`язана була погашати заборгованість щомісячно (т.1 а.с. 241, 241-зворот). Враховуючи вищенаведені дати останніх платежів Позивача та дату вчинення спірного виконавчого напису (05.03.2018 року), а також обов`язок Позивача погашати заборгованість щомісяця, суд приходить до висновку про те, що такий виконавчий напис було вчинено поза межами трьохрічного строку з дня виникнення права вимоги, що є порушенням приписів наведеної вище ст.88 Закону України «Про нотаріат» та пп.3.1. п.3 гл.16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, як убачається із направлених суду приватним нотаріусом матеріалів, разом із заявою про вчинення виконавчого напису, їй було надано Письмову вимогу № вих. 724 від 08.11.2017 року, у якій ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» вимагав від [PERSON] виконати зобов`язання за кредитним договором [NUMBER], а саме - негайно погасити заборгованість по кредитному договору у загальному розмірі 20 596,97 грн. в строк до 15.11.2017 року. Позивача було попереджено, що у разі невиконання зазначеної вище вимоги банк застосує заходи примусового позасудового стягнення заборгованості, зокрема, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса; примусового судового стягнення заборгованості (т.1 а.с.137-138). Втім, як убачається із наданих нотаріусом документів, у якості доказів направлення Позивачу вищевказаної вимоги було надано роздруківки - документи без назви, підпису, печатки, які не можуть бути визнаними доказами надіслання відповідної письмової вимоги Позивачу (а.с. 139-140). Не можуть бути такими доказами й надані безпосередньо суду Відповідачем аналогічні документи, а також списки згрупованих рекомендованих відправлень, що пересилаються по м. Києву, а також списки відправлень, що пересилаються в межах Київської області, оскільки перші із них не містять прізвища Позивача та були відправлені адресатам вже після вчинення спірного виконавчого напису - 10.09.2018 року, а інші, хоча і містять прізвище Позивача, втім, також були направлені після вчинення такого виконавчого напису - 10.09.2018 року (т.1 а.с.47, 50-51, 52, 53). При цьому суд враховує наступні приписи процесуального законодавства. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. А ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність вимог Позивача. У свою чергу Відповідачем не надано суду належних, достовірних та достатніх доказів вчинення спірного виконавчого напису у точній відповідності з приписами діючого законодавства України. Таким чином, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 05.03.2018 року, реєстровий №1126, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 21 008,43 грн. підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved