Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І.Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області (далі Монастириська міська рада), в якому просить визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який проживав у с. Шербакуль Шербакульського району Омської області, Російська Федерація. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,02 га, розташовану на території Гранітненської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 №661222. На вказане майно [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача, про який він дізнався згодом. Нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено ним з поважних причин, оскільки не знав про існування заповіту та спадкодавець на час смерті перебував за кордоном. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Андрусенко І.Я. у судовому засіданні позов підтримав, просить задовольнити з наведених у позові підстав. Відповідач Монастириська міська рада не забезпечили в судове засідання явку представника, у поданому відзиві на позов просять розгляд справи здійснювати у їх відсутності, не заперечили з приводу позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Ухвалою суду від 27.01.2021 року до Російської Федерації направлено доручення про виконання окремих процесуальних дій, що полягали у витребуванні від нотаріуса Милютиної Т.В. нотаріального округу Шербакульського району Омської області інформації про наявність спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Провадження зупинено до надходження відповіді на доручення. 06.07.2021 року поновлено провадження у справі. Судом встановлені такі обставини. Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №661222 від 19.10.2002 року [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 1,02 га в межах згідно з планом, розташована на території Гранітненської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входять: земельна ділянка площею 0,27 га, земельна ділянка площею 0,75 га. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.04.2015 року управлінням ЗАГСу Головного державно-правового управління Омської області Шербакульського району, Росія, актовий запис №87. Згідно довідки №112, виданої 28.09.2020 року виконкомом Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] 21.01.2015 року знятий з реєстрації по місцю проживання і вибув в м.Омськ, де і проживав до дня смерті. Як убачається зі змісту заповіту, посвідченого 14.10.2002 року секретарем виконкому Гранітненської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №47, вбачається, що [PERSON] заповів усе своє майно синові [PERSON] . Встановлено, що Монастириською державною нотаріальною конторою відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №632/01-16 від 29.12.2020 року слідує, що згідно даних Спадкового реєстру після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заведена. Згідно інформації нотаріуса Милютиної Т.В. нотаріального округу Шербакульського району Омської області, Російська Федерація, отриманої у порядку виконання ухвали суду від 27.01.2021 року, нею не заведено спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26.06.2019 року в справі № 565/1145/17. Як з`ясовано судом, позивач пропустив встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини, проте суд приймає до уваги посилання на поважність причин пропуску шестимісячного строку необізнаність його як спадкоємця про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заведена, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. Таким чином, зважаючи на викладені обставини, беручи до уваги той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, ним не подано заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк з поважних причин, позов слід задовольнити і визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved