Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

[PERSON] 21 листопада 2018 року звернулась до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем із батьком [PERSON], який [INFO] помер. Заява мотивована тим, що [INFO] в с.Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області померла її мати [PERSON]. Спадкоємцем померлої був її чоловік [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив її. [PERSON] помер [INFO]. Все своє майно після смерті згідно заповіту від 09.03.1992 року батько заповів [PERSON]. Вона є спадкоємцем за заповітом, отже спір про право відсутній. ЇЇ батько після смерті матері в 1998 році залишився один та проживав в [ADDRESS] та був зареєстрований на момент смерті матері разом з нею в даному господарстві за зазначеною адресою. Так як батько був людиною похилого віку, та потребував її догляду, а тому вона дуже часто змушена була навідуватися до нього, а потім задовго до його смерті переїхала до нього в с. Олешів та на момент його смерті проживала (без реєстрації) разом, доглядала за ним, готувала їсти та разом обробляли землю. Заявниця проводила його похорони, та після смерті батька фактично вступила в управління спадковим майном, сплачувала страхові платежі, обробляла земельні ділянки. Однак, приватний нотаріус Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилося після смерті її батька-спадкодавця [PERSON] в зв'язку з тим, що спадкоємцем не підтверджено факт проживання із спадкодавцем у будинку спадкодавця на час відкриття спадщини. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року справу передано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за підсудністю. 29 грудня 2018 року справа надійшла до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю - Бабій О.М. Ухвалою від 03 січня 2019 року заява [PERSON] встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем прийнята до провадження в порядку ч. 2 ст. 32 ЦПК України. Заявник у судове засідання не з'явилась, суду подала клопотання про розгляд заяви у їх відсутності. Заяву підтримала та просила про її задоволення. Заінтересована особа не забезпечила явку свого представника у судове засідання, суду надіслала письмову заяву (а.с. 32) за змістом якої виконавчий комітет Олешівської сільської ради не заперечує в задоволені позову, позов визнає та просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], являється дочкою [PERSON], який [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 листопада 2001 року. Згідно довідки № 574 від 05.10.2018р. виданої сільським головою Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, [PERSON], який помер [INFO], був постійним жителем [ADDRESS] На день смерті [PERSON] в господарстві за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO]. З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила дочка [PERSON], яка проводила похорон померлого, сплачувала страхові платежі, обробляла земельні ділянки. На день смерті батька [PERSON] проживала (без реєстрації) разом з ним та вели спільне господарство. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався в виконкомі Олешівської сільської ради 09 березня 1992 року по реєстру за №13, не змінювався і не відмінявся (а.с. 7). 24 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про права на спадщину за заповітом на майно,я ке залишилося після смерті спадкодавця [PERSON] в зв'язку з тим, що спадкоємцем не підтверджено факт проживання із спадкодавцем у будинку спадкодавця на час відкриття спадщини (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз'яснень викладених у. п.п.2,23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання необхідно заявнику для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved