Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] (далі -\~позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], який помер 13.11.2017, строком у три місяці. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після смерті [PERSON], який є батьком позивача, останній вчасно не звернувся до нотаріуса через те, що перебував на стаціонарному лікуванні з 03.05.2018 по 25.05.2018 з діагнозом дискогенна люмбоішиалгія справа ДДП поперекового відділу хребта в Пологівській залізничній лікарні, яка знаходиться в м.Пологи Запорізької області. З 1984 року по теперішній час позивач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. Приїхати в місто Покровськ позивачу вдалось лише 01.08.2018, де він звернувся до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском шестимісячного строку. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Покровська міська рада Донецької області (далі - відповідач) правом участі в судовому засіданні не скористалась, надала заяву про розгляд справи без участі представника, справу просить вирішити на розсуд суду. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії ІІ-НО №011976 підтверджується, що [PERSON], [INFO], який відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЯР №698451, є батьком позивача, помер 13.11.2017 (а.с.8, 11). За даними паспорта громадянина України ВС 155321 позивач зареєстрований в [INFO]. За даними виписки від 04.10.2018 з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого позивачу встановлений діагноз: ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ст.; 2 ст. середній ризик; дисциркуляторна (атеросклеротична, гіпертонічна) енцефалопатія ІІ ст. з вестибулопатією; деформуючий остеоартроз гіпералізована форма з переважним ураженням крупних суглобів. Знаходиться під наглядом ЦПМСП №2 м. Макіївка. Перебуває на Д обліку за даними захворюваннями. З 01.02.2018 по 14.02.2018 перебував на стаціонарному лікуванні КРБ №1 в кардіологічному відділенні з діагнозом: атеросклеротичний кардіосклероз; гіпертонічна хвороба 2 ст.; 2 ст. середній риск. З 20.02.2018 по 1.03.2018 перебував на лікуванні КДП ЦПМСП №2 м. Макіївка з діагнозом: ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, 2 ст. середній риск. З 12.03.2018 по 21.03.2018 проводився стаціонар на дому, діагноз: ДОА гіпералізована форма з переважним ураженням крупних суглобів. З 09.04.2018 по 22.04.2018 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Міської лікарні №7, діагноз: дисцикуляторна (атеросклеротична, гіпертонічна) енцефалопатія ІІ ст. с вестибулопатією (а.с.26,27). За довідкою КУ «Пологівська залізнична лікарня», виданою 07.08.2018 завідувачем неврологічного відділення, позивач в період з 03.05.2018 по 25.05.2018 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з діагнозом дискогенна люмбоішиалгія справа ДДП поперекового відділу хребта (а.с.10). 31.07.2018 позивач для оформлення права на спадщину після смерті свого батька звернувся до державного нотаріуса Шахтарської державної нотаріальної контори, який своєю постановою від 01.08.2018 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск останнім шестимісячного строку з часу відкриття спадщини (а.с.9). Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд зважає на такі норми права. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За приписами ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Положеннями ст.1272 ЦК України\~визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зі змісту наведених законодавчих приписів вбачається, що звертатися з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, мають право спадкоємці за заповітом чи за законом, а суд при вирішенні цього питання повинен перевіряти поважність причин його пропуску. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). На підтвердження поважності причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивачем надана довідка КУ «Пологівська залізнична лікарня», видана 07.08.2018 завідувачем неврологічного відділення, за якою позивач в період з 03.05.2018 по 25.05.2018 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з діагнозом дискогенна люмбоішиалгія справа; ДДП поперекового відділу хребта, а також оригінал виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 04.10.2018, виданої медичною установою м.Макіївка, за якою позивач неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні протягом лютого-квітня 2018 року. Надаючи оцінку допустимості наданої заявником виписки з медичної картки від 04.10.2018, виданої на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд керується ч.2 ст.19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією\~та законами України. Одночасно суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), за висновками якої, зокрема, у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Враховуючи викладене, беручи до уваги подальше лікування позивача з подібним захворюванням на підконтрольній Україні території, а також зважуючи на те, що у позивача не має можливості надати відповідну виписку, видану установою України, адже таких установ, які б діяли на території міста Макіївка та були б підконтрольні Україні, наразі немає, суд як виняток приймає до уваги дані, що зазначені у вищевказаній виписці від 04.10.2018 та оцінює їх з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку. Отже, наведені позивачем причини пропуску звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] суд визнає обєктивними та непереборними, а отже, поважними. Факт наявності інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, судом не встановлений. Враховуючи те, що строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, суд доходить висновку, що є всі підстави для продовження позивачу строку для подання заяви про прийняття спадщини, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання розподілу судовий витрат позивачем не порушено.

Outcome: approved