Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] 22.02.2016 року предявила позов до Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме, на земельну ділянку, призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району у порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON], котра померла 10 грудня 2010 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що після смерті матері відкрилася спадщина на вказану земельну ділянку і вона, позивач, будучи спадкоємцем майна матері за заповітом, звернулася до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадщину, однак нотаріус, прийнявши заяву про прийняття спадщини та провівши реєстрацію спадкової справи, розяснив, що перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є відсутність оригіналу державного акта на право приватної власності на землю. Крім цього, спадкоємцями, які б мали право на обовязкову частку у майні [PERSON] є її чоловік [PERSON] та син [PERSON], котрі звернулися до Рудківської нотаріальної контори із заявами про відмову від своїх часток. Під час попереднього розгляду справи до участі у справі залучені співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Від відповідача Підгайчиківської сільської ради Самбірського району надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника та про визнання позову з підстав, наведених позивачем. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позову. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із свідоцтв про народження та про укладення шлюбу відомо, що [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 5, 6 ). Із свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] померла 10 грудня 2010 року у с. Підгайчики (а. с. 4). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із копії державного акта на право приватної власності на землю відомо, що [PERSON] передана у приватні власність земельна ділянка площею 1,94 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території с. Підгайчики Підгайчиківської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 8). Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказану земельну ділянку. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Із заповіту, складеного 21 жовтня 2010 року, видно, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження - земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 1.94 заповідає дочці [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спадкоємцями, які мають право на обовязкову частку у майні померлої [PERSON] є її чоловік [PERSON] та син [PERSON] Із заяв поданих ними до Рудківської державної нотаріальної контори видно, що їм відомо про відкриття спадщини після смерті дружини та матері [PERSON] і вони відмовляються від належних їм обовязкових часток, а [PERSON] відмовляється також від обовязкової частки у спільному майні подружжя (а.с. 13, 14). Рудківська державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за заповітом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері [PERSON] з посиланням на те, що відсутній оригінал державного акта на право приватної власності на землю (а.с. 9). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із копії державного акта на право приватної власності на землю вбачається, що на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 27 березня 2001 року № 232 у приватну власність [PERSON] передана земельна ділянка загальною площею 1,94 га, яка розташована на території с. Підгайчики Підгайчиківської сільської ради та призначена для ведення особистого підсобного господарства (а.с.8 ). Із публікації в ЗМІ видно, що вказаний державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя [PERSON] (с. Підгайчики) на підставі розпорядження голови РДА 27.03.2001 року № 232, загублений (а.с. 10 ). Зазначені докази доводять те, що [PERSON] на момент відкриття спадщини належала на праві приватної власності вказана земельна ділянка і це право не припинилося внаслідок її смерті, у звязку з чим вона входять до складу спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із довідки, виданої виконавчим комітетом Підгайчиківської сільської ради Самбірського району, відомо, що [PERSON] користується земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого підсобного господарства покійної [PERSON], загальною площею 1,94 га, склад сільськогосподарських угідь: 1,80 га рілля, 0,14 га сінокіс, на земельну ділянку не існує прав третіх осіб, ділянка немає обмежень на використання і не обтяжена сервітутами (а.с. 12). Отже, відмовою [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадкове майно у звязку із втратою оригіналу державного акта на право приватної власності на землю порушено право позивача на спадкування, яке підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно, і визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved