Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Хмельницької міської ради, третя особа [PERSON] про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. На обґрунтування своїх вимог вони зазначили, що на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та рішення позачергової сорок пятої сесії міської ради від 21.11.2014 року №1 між орендодавцем Хмельницькою міською радою в особі секретаря міської ради [PERSON] з одного боку та орендарями: [PERSON] та [PERSON] з другого боку 05.06.2015 року був укладений договір оренди земельної ділянки площею 506 кв.м., яка знаходиться за адресою м. Хмельницький вул.. Залізнична 34/1. Договір не був зареєстрований ні нотаріусом, ні в реєстраційній службі Хмельницького міськрайонного управління юстиції в звязку з непогодженням з умовами договору, так як після підписання договору не була надана можливість належним чином ознайомитись з умовами укладеного договору. Згідно з ст. 640, 210 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про оренду землі», цей договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації права оренди земельної ділянки, в тім, що договір не мав державної реєстрації і не був зареєстрований підписання не може бути датою початком нарахування орендної плати. 20.12. 2016 року їм надійшло повідомлення про сплату боргу орендної плати на суму 4981,80 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 05.06.2015 року між орендодавцем Хмельницькою міською радою та орендарями [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки площею 506 кв.м., яка знаходиться за адресою м. Хмельницький вул.. Залізнична 34/1. Вказаний договір оренди не був зареєстрований. Відповідно до статті 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Статтею 210 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Згідно ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним» передбачено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що договір оренди земельної ділянки є неукладеним, а тому він не може бути визнаний недійсним.

Outcome: dismissed