overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] 14 вересня 2018 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Пізніше позивач зменшила розмір позовних вимог та просить стягнути аліменти в розмірі ? частки (доходу) відповідача. Відповідач позов визнав, про що також надав відповідну заяву. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. До\~ухвалення судового\~рішення у\~звязку з\~відмовою позивача\~від позову\~або визнанням\~позову відповідачем\~суд розяснює\~сторонам наслідки\~відповідних процесуальних\~дій,\~перевіряє,\~чи не\~обмежений представник\~відповідної сторони\~у повноваженнях\~на їх\~вчинення. У\~разі відмови\~позивача від\~позову суд\~постановляє ухвалу\~про закриття\~провадження у\~справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає,\~що визнання\~позову відповідачем\~не суперечить\~закону та\~не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє повністю. У відповідності до частини 2 статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У звязку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~[PERSON] 14 вересня 2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов неможливістю відновлення сімї з відповідачем, яка розпалася внаслідок непорозумінь та суперечок між ними. Позивачка в судове засідання не зявилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений через оголошення, розміщене на веб-порталі судової влади України, зокрема, на офіційному веб-сайті Роменського міськрайонного суду Сумської області. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його обовязкової участі відповідач суду не надав, відзивів, клопотань від нього не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 вересня 2014 року між сторонами Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 091123, актовий запис № 273 (а. с. 4). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач заперечень проти позову не надіслав, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] 14 вересня 2018 року предявила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 травня 2010 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що між ними почали виникати конфлікти та непорозуміння з різних причин, відповідач має інші погляди на сімейне життя та побудову сімейних відносин, що призвело до того, що їхні подружні відносини повністю розладилися і на початку лютого 2018 року вони припинили подружні відносини, відповідач переїхав проживати окремо. Під час розгляду справи по суті [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 29 травня 2010 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а. с. 2, 3). Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] та [PERSON] у лютому 2018 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивач на підставі ухвали судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 жовтня 2018 року звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] 14 вересня 2021 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 листопада 2013 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що причиною розірвання шлюбу стало те, що за час спільного проживання відповідач не поважав її як свою дружину, не рахувався з її думками, матеріально не утримував сім`ю. Через таку поведінку відповідача вони втратили почуття поваги та довіри один до одного. Крім цього, відповідач зраджував подружній вірності, через що у 2018 році відповідач залишив сім`ю і на даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, через що примирення між ними неможливе. Під час розгляду справи по суті позивачка [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі розгляд якої призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 22 жовтня 2021 року на 11 год. 30 хв., яку у зв`язку із неявкою учасників справи відкладено на 24 листопада 2021 року. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 19 листопада 2013 року від якого мають одну неповнолітню дитину (а. с. 4, 5). Із пояснень позивачки та заяви по суті справи видно, що сторони у 2018 році припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

\~[PERSON] 14 грудня 2015 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 21 листопада 2003 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вони припинили шлюбні відносини з 2009 року з причини відсутності порозуміння. Спору про поділ майна немає, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Вважає збереження сімї неможливим,\~ тому просить розірвати шлюб. \~Позивач\~\~у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов підтримує. \~Відповідачка\~ у судове засідання не з'явилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, на розірвання шлюбу згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 21 листопада 2003 року перебувають\~ у шлюбі,\~від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 2009 року вони припинили шлюбні відносини з причини відсутності порозуміння, тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] 14 грудня 2016 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 14.09.2013 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2015 року, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 14.09.2013 р. Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом №181 (а.с.4). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] 14 грудня 2016 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 28.07.2012 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені з липня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивачка подала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 28.07.2012 р. Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом № 487 (а.с.6). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

[PERSON] 14 грудня 2016 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що 16 лютого 2007 року Ананьївською РДА на його ім'я було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,55 га, що знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Заявник зазначає, що в 2016 році виникла необхідність укладення договору оренди землі, однак виявилось, що безпосередньо у самому державному акті невірно зафіксоване його ім'я - «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». На дану помилку при отриманні державного акта він не звернув належної уваги та без перешкод володіє та користується вказаною земельною ділянкою. Дана помилка була допущена посадовими особами при оформленні безпосередньо самого документу. Заявник вказує, що Ананьївською РДА йому було відмовлено у внесенні виправлень у державний акт, та рекомендовано з даного питання звертатися до суду, у зв'язку з чим заявник звернувся до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. Представника заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заявлених вимог. Суд, взявши до уваги пояснення представника заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії паспорту заявник - [PERSON], [INFO], уродженець с. Регула Каларшського району, Республіка Молдова, мешканець с. Долинське Ананьївського району Одеської області (а.с.4). Судом досліджені наступні матеріали справи: копія державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та додатки до нього(а.с.5-6), довідка Долинської сільської ради(а.с.7), лист Ананьївської РДА від 30 листопада 2016 року на звернення адвоката(а.с.9), довідка Долинської сільської ради Ананьївського району(а.с.10). Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на ім'я «[PERSON], має для заявника значення для подальшого укладення договору оренди землі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності документу, державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 16 лютого 2007 року на підставі розпорядження райдержадміністрації Ананьївського району Одеської області від 30 червня 2006 року №268, на ім'я «[PERSON], який дійсно належить [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] 14 грудня 2016 року звернулася до суду із заявою в інтересах [PERSON], в обґрунтування якої посилається не те, що [PERSON] є матір'ю та опікуном [PERSON], [INFO]. По досягненню повноліття дитині-інваліду [PERSON] в усній формі було відмовлено у видачі паспорта у зв'язку з тяжкою хворобою, у загальноосвітніх навчальних закладах вона не навчалася. З народження до 05 серпня 2005 року остання проживала за адресою: [ADDRESS], а з 05 серпня 2005 року проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] Для отримання [PERSON] паспорту громадянина України просить встановити факт її постійного проживання на території України. У судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти заявлених вимог. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року зі змінами, громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 8) [PERSON] народилася [INFO] в с. Невське Кремінського району Луганської області. Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 24 лютого 2004 року (а.с. 9) встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. [PERSON] з 21 березня 1980 року є інвалідом ІІ групи безстроково (а.с. 11), у загальноосвітніх закладах району не навчалася (а.с. 13) Згідно довідок Невської сільської ради та Макеївської сільської ради (а.с. 14, 12) [PERSON] з [INFO] до 05 серпня 2005 року проживала за адресою: [ADDRESS], а з 05 серпня 2005 року проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] є інвалідом дитинства з «сіндромом Дауна», у зв'язку з чим знаходиться під постійним наглядом матері [PERSON], та підтвердили факт постійного проживання [PERSON] на території України за вищевказаними адресами. Вказані докази підтверджують факт постійного проживання на території України [PERSON], тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved