Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[INFO] помер батько позивача [PERSON], після смерті залишилося спадкове майно у вигляді: ? частина житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 44.9 кв.м ( лит.А-1-жит.буд., лит.-веранда, а1-крильце,1-огорожа, 2-огорожа, лит.К-бесейн, лит.Г-літня кухня, лит.В-сарай, лит.Б-гараж, лит.Д-уборна) - що належали померлому на підставі рішення Першотравневого районного суду від 28.04.2014 року. Власником другої половини житлового будинку по [ADDRESS] є третя особа [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON]. У шести місячний строк він звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадщину за законом, на підставі відсутності реєстрації правовстановлюючих документів покійним, після винесення рішення суду. Вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] підтримала позов у повному обсязі. Відповідач надав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі , проти задоволення позову не заперечує. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи, виходить з наступного: За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який опинається з часу відкриття спадщини (ч. З ст. 1222. ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно спадкової справи №16/2016, заявник прийняв спадщину. Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тобто, свідоцтво про право на спадщину не створює ніяких нових прав у спадкоємців на майно, а тільки підтверджує вже існуюче право на нього, бо право на спадкове майно у них виникає з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої (нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такою обов'язку у вигляді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації. Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме ай по та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Згідно п. З ч. 1 ст. 27 зазначеного Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката. З урахуванням встановленого суд вважає, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] і відсутність реєстрації її права власності на спадщину - 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 44.9 кв.м ( лит.А-1-жит.буд., лит.- веранда, а1-крильце,1-огорожа, 2-огорожа, лит. К-бесейн, лит.Г- літня кухня, лит. В - сарай, лит. Б - гараж, лит. Д - уборна) - що належали померлому на підставі рішення Першотравневого районного суду від 28.04.2014 року, не є підставою для відмови у визнанні права власності [PERSON] на спадщину на вказану частину нерухомого мана.

Outcome: approved