Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати між ними шлюб, зареєстрований 09 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між [PERSON] та [PERSON]немає порозуміння та почуття любові, повага і довіра один до одного були втрачені. Шлюбно-сімейні відносини не підтримуються, сторони спільного господарства не ведуть, з дня реєстрації шлюбу по теперішній час проживають окремо в різних країнах. Шлюб має суто формальний характер, його збереження не є доцільним. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов на підставі обставин і фактів, викладених в позовній заяві. Відповідач позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 09.10.2015 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 356, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (у свідоцтві про шлюб по-батькові [PERSON] не вказане) (а.с.14). Від шлюбу сторони дітей не мають. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідачем не надано заперечень на позовну заяву, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved