Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

[PERSON] 13 березня 2019 року пред`явила до Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області позов про визнання права власності на житловий будинок по [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті її дядька [PERSON] , який помер [INFO] . У обґрунтування свого позову [PERSON] посилалася на те, що [PERSON] 15 березня 2016 року склав заповіт, яким житловий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку біля вказаного будинку заповів їй, позивачу, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючому документі на будинок власником записаний [PERSON] , у заповіті заповідач зазначений як [PERSON] , а у свідоцтві про смерть записано [PERSON] . Під час розгляду справи по суті позивач [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з`явився, відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника та визнання позову. Вислухавши пояснення позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про смерть та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі відомо, що [INFO] у м. Самборі Львівської області помер [PERSON] (а. с. 5, 6). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із заповіту, складеного 15 березня 2016 року, видно, що [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , земельну ділянку, що біля даного будинку заповів [PERSON] , 1966 року народження (а. с. 7). Самбірська державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за заповітом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що свідоцтві про право власності на житловий будинок власником вказаний [PERSON] , у заповіті заповідач зазначений як [PERSON] , а помер [PERSON] ( а. с. 4). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.11.2004 відомо, що житловий будинок з господарськими будівлями у [ADDRESS] успадкував [PERSON] ( а. с. 9). Однак, із витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно, виданого 26.11.2004 Самбірським МБТІ, видно, що житловий будинок по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-969 від 08.11.2004 належить [PERSON] (а. с. 8, 10). У заповіті, посвідченому 15 березня 2016 року секретарем Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області та зареєстрованому в реєстрі за № 80 видно, що він складений [PERSON] (а. с. 7). Із свідоцтва про народження видно, що [INFO] у с. Ралівка Самбірського району Львівської області народився [PERSON] , його батьком записаний [PERSON] , за національністю поляк, однак усупереч національних традицій дитина по батькові записана [PERSON] (а. с. 11). У зв`язку з наведеним всі наступні документи видавалися на ім`я [PERSON] . Отже, до складу спадщини входить право власності на вказане майно, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини і право позивача на спадкове майно, як спадкоємця за заповітом, підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved