Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) в особі\~представника \~адвоката Богданчук\~О.В.звернувсь до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач) про визнання\~в порядку\~спадкування права\~власності на\~спадкове майно\~за законом,посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . Після смерті батька позивача відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшли: житловий будинок із господарськими надвірними спорудами та будівлями, що розташований у [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,436 га, з яких: для будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд 0,142 га та ведення особистого підсобного господарства 0,294 га, яка розташована за цією ж адресою. Спадкоємцем майна [PERSON] є його син позивач, а також була дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач спадщину після смерті батька прийняв, оскільки проживав з ним до дня смерті. Проте, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Окрім того, позивач посилався у позові на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «ТРУД», на території Рожівської сільської ради Макарівського району Київської області. Вказана земельна частка (пай) належала покійній [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0258750, виданого на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 21.07.1997 року № 235, сертифікат зареєстровано 24.09.1997 р. за № 0242. Спадкоємцем майна [PERSON] є її син позивач, який спадщину після смерті матері прийняв, оскільки проживав з нею до дня смерті. Проте, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Враховуючи викладене, позивач просить суд: визнати за ним, право власності на спадкове майно за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: житловий будинок\~(А)\~загальною площею\~71,5\~кв.м,\~житловою площею\~53,2 кв.м;\~на господарські\~будівлі та\~споруди:\~прибудова (а),\~ганок (а), сарай (Б), гараж (В), літня кухня (Г), навіс (Д), майстерня (Ж), сарай (З), сарай (К), сарай (М), погріб (під М), вбиральня (Р), колодязь №1, свердловина №2, огорожа №3-6, тротуар №1, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; -земельну ділянку площею 0,436 га, з яких: для будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд 0,142 га та ведення особистого підсобного господарства 0,294 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала покійному [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 107214, виданого на підставі рішення виконкому Рожівської сільської ради народних депутатів від 24.07.1998 року №7, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 77 від 14.12.1998 року; визнати за ним, у порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай), розміром 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «ТРУД», на території Рожівської сільської ради Макарівського району Київської області, яка належала покійній [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0258750, виданого на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 21.07.1997 року № 235, зареєстрованого 24.09.1997 р. за № 0242. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 09.04.2021 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.05.2021 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву.\~ У підготовче засідання позивач не прибув, в позові просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач у підготовче засідання свого представника не направив, згідно поданого клопотання проти задоволення позовних вимог не заперечив, справу просив розглянути у відсутність представника. У зв`язку з наведеним суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 8, 9), який до дня смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] , разом з ним до дня смерті проживав його син [PERSON] , а також дружина [PERSON] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшли: житловий будинок із господарськими надвірними спорудами та будівлями, що розташований у [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,436 га, з яких: для будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд 0,142 га та ведення особистого підсобного господарства 0,294 га, яка розташована за цією ж адресою. Спадкоємцем майна [PERSON] є його син позивач, а також була дружина [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 8, 25). Позивач спадщину після смерті батька прийняв, оскільки проживав з ним до дня смерті. Згідно довідки Макарівської селищної ради №29-20 від 15.03.2021 р. [PERSON] з квітня 2005 року по теперішній час проживає у [ADDRESS] . Також з квітня 2005 року до дня смерті [INFO] батька [PERSON] проживав з ним, утримував і доглядав за ним (а.с. 11). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом судом не встановлено, що підтверджується Витягом із спадкового реєстру від 02.04.2021 р. (а.с. 33). Так як у свідоцтві про народження позивача та свідоцтві про смерть його батька містяться розбіжності у написанні по батькові батька, а саме: « [PERSON] », « [PERSON] », Українське бюро лінгвістичних експертиз надало експертний висновок № 056/130-m від 01.02.2021 р., в якому зазначено, що вказані імена є ідентичними (а.с. 12). Проте, нотаріус своєю постановою № 01-16/12 від 02.04.2021 р. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 32). Відповідно до листа ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. В той же час, судом встановлено, що власником житлового будинку із господарськими надвірними спорудами та будівлями, що розташований у [ADDRESS] був [PERSON] , що підтверджується випискою з погосподарської книжки сільської ради (а.с. 13). Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,142 га, яка належала на праві приватної власності на землю [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , до складу домоволодіння входять: житловий будинок\~(А)\~загальною площею\~71,5\~кв.м,\~житловою площею\~53,2\~кв.м;\~на господарські\~будівлі та\~споруди:\~прибудова (а),\~ганок (а),\~сарай (Б),\~гараж (В),\~літня кухня\~(Г),\~навіс (Д),\~майстерня (Ж),\~сарай (З),\~сарай (К),\~сарай (М),\~погріб (під\~М),\~вбиральня (Р),\~колодязь №1,\~свердловина №2,\~огорожа №3-6,\~тротуар №1,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] (а.с. 14-19). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 107214, виданого на підставі рішення Рожівської сільської ради народних депутатів від 24.07.1998 року №7, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 77 від 14.12.1998 року, земельна ділянка площею 0,436 га, з яких: для будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд 0,142 га та ведення особистого підсобного господарства 0,294 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON] (а.с. 23). Про те, що оригінал вказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 107214 був загублений, розміщено відповідне оголошення в газеті «Макарівські вісті» № 12 від 02.04.2021 р. (а.с. 31). Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов в частині визнання в\~порядку спадкування\~права власності\~на спадкове\~майно за\~законом,\~що залишилось\~після смерті\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] \~єтаким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом майна [PERSON] , спадщину у встановленому законом порядку прийняв, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшли житловий будинок з господарськими спорудами у [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,436 га, яка розташована\~за цією\~ж адресою,щодо яких нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Окрім того, судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с. 8, 25), яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «ТРУД», на території Рожівської сільської ради Макарівського району Київської області. Вказана земельна частка (пай) належала покійній [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0258750, виданого на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 21.07.1997 року № 235, сертифікат зареєстровано 24.09.1997 р. за № 0242 (а.с. 28-30). Спадкоємцем майна [PERSON] є її син позивач, який спадщину після смерті матері прийняв, оскільки проживав з нею до дня смерті за однією адресою (а.с. 27). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом судом не встановлено, що підтверджується Витягом із спадкового реєстру від 02.04.2021 р. (а.с. 36, 37). Так як у свідоцтві про народження позивача, свідоцтві про смерть його матері та сертифікату на право на земельну частку (пай) містяться розбіжності у написанні її імені, а саме: « [PERSON] », « [PERSON] », Інститут мовознавства ім. О.О. Потебні надав довідку № 131/1389 від 07.08.2008 р., в якому зазначено, що вказані імена є ідентичними (а.с. 26). Те що, земельна частка (пай) розміром 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «ТРУД», на території Рожівської сільської ради Макарівського району Київської області, належала покійній [PERSON] підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0258750, виданого на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 21.07.1997 року № 235, зареєстрованого 24.09.1997 р. за № 0242, викопіюванням та довідкою № 33-20 від 17.03.2021 р. (а.с. 28-30). Про те,\~що оригінал\~вказаного Сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії КВ\~№ 0258750 був загублений, розміщено відповідне оголошення в газеті «Макарівські вісті» № 12 від 02.04.2021 р. (а.с. 31). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1261\~ЦК України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (Пленум ВСУ п. 23 Постанови №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»). Згідно положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов в частині визнання в\~порядку спадкування\~права власності\~на спадкове\~майно за\~законом,\~що залишилось\~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] \~єтаким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом майна [PERSON] , спадщину у встановленому законом порядку прийняв, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшло право на земельну частку (пай), щодо якої нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідачів, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову та покладаються на позивача, окрім того позивач просив їх не стягувати.

Outcome: approved