Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про стягнення неустойки (пені) від суми заборгованості по аліментам. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, який пізніш було розірвано, від шлюбу є дитина, аліменти на утримання якої відповідач повинен сплачувати за рішенням суду, але відповідач від сплати аліментів ухиляється, що спричинило виникнення заборгованості. У зв`язку з цим після уточнення позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) від суми заборгованості по аліментам в сумі 108253,98 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на незадовільний матеріальний стан відповідача, відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів. Заперечень щодо вірності розрахунків позивача стосовно неустойки (пені) від суми заборгованості по аліментам суду не надав. Третя особа - державний виконавець відділу ДВС Артемівського МРУЮ в Донецькій області Корніясова Д.Б. - в судовому засіданні підтвердила те, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої дитини на користь позивача, але тривалий час ухиляється від сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості, розрахунок якої нею зроблений у відповідності до вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. За свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23 листопада 2007 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.8). В подальшому відповідач змінила своє прізвище на Тиванюк, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.9). Згідно з свідоцтвом про народження відповідач є батьком, а позивач матір'ю дитини - доньки [PERSON], [INFO] (а.с.10,11). Відповідно до заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2007 року, яке набрало законної сили 03.12.2007 року, з [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття.(а.с.18,157). 04.12.2007 року за вказаним рішення Артемівського міськрайонного суду було видано виконавчий лист. (а.с.12). Відповідач тривалий час ухилявся від сплати аліментів, встановлених рішення суду від 20.11.2007 року, що спричинило позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], за рішенням суду від 22.09.2010 року, що набрало законної сили 08.10.2010 року (а.с.15), а також виникнення заборгованості по сплаті аліментів. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 січня 2012 року [PERSON] було оголошено у розшук у зв'язку з злісним ухиленням від сплати аліментів (а.с.185). Також ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 3 квітня 2012 року (а.с.186) [PERSON] було обмежено у праві виїзду за кордон з причини невиконання судового рішення щодо сплати аліментів. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2012 року з [PERSON] було стягнуто заборгованість по аліментам на користь [PERSON] в сумі 12068,57 грн. (а.с.158,159) Відповідач продовжує ухилятись від сплати аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця відділу ДВС Артемівського МРУЮ в Донецькій області, згідно якого заборгованість по аліментам станом на 16.12.2013 року складала 18646,71 грн.(а.с.221, 222) Згідно уточнення до позовної заяви позивача від 25 лютого 2014 року заборгованість по аліментам станом 25.02.2014 року складає 19920,71 грн., а неустойка (пеня) від суми заборгованості по аліментам складає 108253,98 грн. (а.с.219,220) Наведені вище факти свідчать про злісне ухилення відповідача від сплати встановлених судом аліментів на утримання дитини та його особисте небажання допомагати своїй дитині. При цьому суд не сприймає доводи представника відповідача щодо необхідності врахування матеріального становища відповідача, відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, оскільки заборгованість зі сплати аліментів має тривалий характер, починаючи з липня 2009 року, в період якого відповідач оголошувався в розшук, до нього застосовувалися обмеження у праві виїзду за кордон з причини невиконання судового рішення щодо сплати аліментів. Судом при вирішенні спору за даною справою також враховується презумпція вини платника податків у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, відсутність якої не доведена в ході розгляду справи. Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч.8, ч.9 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги встановлені судом обставини та відповідні ним спірні правовідносини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved