Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] 03.04.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27.04.1996 року уклав із нею шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Сонцевської сільської ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 1 (свідоцтво про шлюб [NUMBER] видане повторно 28.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобешівського районного управління юстиції у Донецькій області). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинено, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна не мають. [PERSON] просив розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON] у судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив шлюб з відповідачкою розірвати та справу розглянути в його відсутність. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала повністю та просила справу розглянути в її відсутність. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Виходячи з наведеного, суд приймає рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить нічиїм правам та законним інтересам. Судом встановлено, що сім'я [PERSON] розпалась та сімейні відносини між сторонами припинено, вони мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, майнового спору не мають, подальше перебування у шлюбі суперечить особистим правам та законним інтересам позивача. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Позивачем [PERSON] не заявлено вимогу про стягнення з відповідачки [PERSON] судових витрат. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне не стягувати з відповідачки на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved