Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] Анвер огли звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа [PERSON] України, про визнання договору припиненим, визнання протиправним та скасування штрафу, зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.08.2007р. [PERSON] Анвер огли та ВАТ «Кредитпромбанк» було укладено кредитний договір № 0709/52/07-С.За умовами даного договору ВАТ «Кредитпромбанк» зобовязувався відкрити відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 800 000,00 доларів США.26.06.2013р. було замінено кредитора у зобовязаннях, що діяли на підставі кредитного договору № 0709/52/07-С від 14.08.2007р. та ВАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» було замінено на АТ «ДЕЛЬТА БАНК».З метою забезпечення взятих на себе зобовязань Позивачем, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ХАЗАР» ЛТД передало у іпотеку Відповідачу нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. У-З, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Академіка Проскури, 1, загальною площею 1184,2 кв.м. згідно іпотечного договору №0709/52/І1/07-С від 14 серпня 2007 року.Отримавши зазначені вище кошти, позивач протягом усього часу дії кредитного договору в повному обсязі та належним чином виконував взяті на себе зобовязання, жодного разу не звертався до Банків з проханням помякшити умови кредитного договору змінивши відсоткову ставку чи строк повернення грошових коштів, та більш того здійснив повне повернення кредитних коштів достроково, не зважаючи на усі складності повязані із курсовою різницею.19 лютого 2015р. Позивачем було проведено остаточний розрахунок за договором та на адресу ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» було подано заяви (за вх. № 2874526 та вх. № 2874507) про надання Позивачу довідки про повне виконання кредитного договору № 0709/52/07-С від 14.08.2007р. та повернення оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке виступало забезпеченням за зазначеним кредитним договором та належить ТОВ фірма «ХАЗАР» ЛТД на підставі Рішення Господарського суду Харківської області від 22.06.2006р.Станом на сьогоднішній день Позивачем від Відповідача не отримано жодних підтверджень повного виконання ним умов кредитного договору, не було вилучено з реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис № 3433 від 14.08.2007 та оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке виступало забезпечення за зазначеним кредитним договором, не було повернуто заставодавцю. Окрім того, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати нарахування штрафу у сумі 310 925,23 гри. здійснене Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (код СДРПОУ 34047020) за кредитним договором № 0709/52/07-С від 14 серпня 2007 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до буквального змісту п. 3.12 кредитного договору № 0709/52/07-С від 14 серпня 2007 року штраф у розмірі 3 % від загальної суми отриманих кредитних коштів задоговором нараховується за порушення у вигляді ненадання своєчасно банку документів, у тому числі передбачених п. 3.5 договору - договори страхування (заставного майна, особистого страхування тощо), що не суперечить приписам ст.ст. 546, 549 ЦК України. Разом з тим, договір, укладений між сторонами на споживчі цілі, тому на нього розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів» Відповідно до ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, що - чинна на дату укладення кредитного договору й з незначними змінами чинна до цього часу)якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1)затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом дта на придбання житла щонайменше на три календарні місяці: або 2)перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків: або 3)несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; 4)іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Водночас, відповідачем не доведено, що невиконання позивачем умов п. 3.5 кредитного товору завдало будь-якої шкоди відповідачу, а тим більше призвело до позбавлення його того, на що він розраховував при укладенні договору (особливо якщо взяти до уваги, що кредит повернутий й відсотки сплачені).З наведеного випливає, що відповідач (ПАТ «Дельта Банк») не мав права нараховувати штраф, а дії відповідача з такого нарахування є протиправними. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, надав письмові заперечення проти позовних вимог, в яких зазначив, що при укладанні Кредитного договору Позивача було належним чином проінформовано про всі умови договору, як то спосіб, терміни погашення кредиту, розмір та терміни сплати процентів та інших платежів, що підтверджується наявністю особистого підпису Позичальника у кредитному договорі № 0709/52/07-С від 14.08.2007 року (надалі- Кредитний договір). Таким чином, укладання кредитного договору відповідало волі сторін, був укладений на законних підставах, не був визнаний сторонами чи судом недійсним, тому кредитні зобов'язання підлягають до належного виконання відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з п. 3.4. кредитного договору, Позичальник зобов'язується:протягом строку дії цього Договору на вимогу Банку укласти Договір особистого страхування на весь період дії Кредитного договору на користь Банку; щорічно переукладати на наступний рік з визначеною Банком страховою компанією Договір страхування заставленого майна (чи додаткову угоду до Договору страхування заставленого майна) про страхування такого майна на користь Банку від ризиків втрати, ушкодження, знищення та інших ризиків, передбачених Іпотечним договором на суму, що не менше реальної вартості цього майна на поточний рік, а також договір особистого страхування:на другий рік - не пізніше 07 серпня 2008 року, на третій рік - не пізніше 07 серпня 2009 року, на четвертий рік - не пізніше 07 серпня 2010 року, на п'ятий рік - не пізніше 07 серпня 2011 року, на шостий рік - не пізніше 07 серпня 2012 року, на сьомий рік - не пізніше 07 серпня 2013 року, на восьмий рік - не пізніше 07 серпня 2014 року, на дев'ятий рік - не пізніше 07 серпня 2015 року. Так, відповідно до п.3.5 вищевказаного кредитного договору Позичальник зобов'язується надавати у [PERSON] копію Договору страхування заставного майна, Договору особистого страхування (в разі необхідності) чи додаткової угоди по Договору страхування заставленого майна, укладених Позичальником на наступний чи поточний рік відповідно до п. 3.4. цього Договору, та копію документа, який свідчить про внесення Позичальником коштів на користь страхової компанії, визначеної Банком, у розмірі страхової премії за Договором страхування заставленого майна на наступний рік, не пізніше ніж за 3 (три) робочі дні до закінчення дії Договору страхування заставленого майна на поточний рік чи копію документа, який свідчить про внесення коштів у розмірі страхової премії за додатковою угодою до Договору страхування заставленого майна на поточний рік, не пізніше ніж через 14 робочих днів з моменту укладення такої додаткової угоди до Договору страхування заставленого майна. Згідно п. 3.12. кредитного договору, Позичальник зобов'язується за ненадання Банку у встановлені цим Договором строки будь-яких документів, обов'язковість надання яких передбачено пунктами 3.5,3.8,3.9,3.10 цього Договору, сплачувати Банку штраф у розмірі 3% від загальної суми отриманих кредитних коштів згідно з цим Договором. Станом на 19.11.2015 у. заборгованість перед АТ «Дельта Банк» складає 310 925,23 грн. Відповідно до п. 7.6. кредитного договору цей Договір набуває чинності з моменту надання Позичальнику кредитних коштів відповідно до умов цього Договору і діє до повного погашення Позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними, а при наявності простроченої заборгованості і пені за несвоєчасне погашення кредитів та сплату процентів, а також штрафи, передбачені цим Договором. Таким чином, на теперішній час кредитний договір є дійсним, в судовому порядку не розірваний та не визнаний недійсним, тому правовідносини за вказаним договором не є припиненими. Представником відповідача під час розгляду справи по суті неодноразово надавались клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю в інших судових процесах. Суд наголошує на тому, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, принцип рівності сторін (один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду) передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Розумність тривалості судового розгляду повинна оцінюватися у світлі обставин справи з урахуванням критеріїв: складність справи, поведінки заявника та відповідних органів влади, та результати для заявника. За таких обставин суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутністю представника відповідача з урахуванням наданих письмових заперечень. 3-тя особа в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надавала. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до правових позицій, викладених у постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13, оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Суд погоджується з обґрунтуванням позивача, викладеним у доповненні до позовної заяви, що відповідно до буквального змісту п. 3.12 кредитного договору №0709/52/07-0 від 14 серпня 2007 року штраф у розмірі 3 % від загальної суми отриманих кредитних коштів за договором нараховується за порушення у вигляді ненадання своєчасно банку документів, у тому числі передбачених п. 3.5 договору - договори страхування (заставного майна, особистого страхування тощо), що не суперечить приписам ст.ст. 546, 549 ЦК України. При цьому укладений сторонами кредитний договір № 0709/52/07-С від 14 серпня 2007 року абсолютно однозначно кваліфікований сторонами як такий, що укладається з метою використання кредитних коштів на споживчі цілі (п. 1.1 кредитного договору), через що правовідносини сторін за цим кредитним договором регулюються не тільки ЦК України, а й Законом України «Про захист прав споживачів», стаття 11 якого містить низку положень що стосується специфіки регламентації відносин споживчого кредитування. Так, відповідно до ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на дату укладення кредитного договору), якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці; або перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; або іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. З вказаних чотирьох випадків три є чітко визначеними і, як випливає з матеріалів справи, не мали місця, адже позивач належним чином виконував свої обовязки зі сплати кредитних коштів та відсотків за кредитом й протилежного відповідачем не доведено. Щодо останнього випадку суд зауважує, що поняття істотного порушення умов договору визначено в абз. 2 ч. 2 ст. 651 ЦК України. Відповідно до даної норми ЦК України, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідачем не доведено, що невиконання позивачем умов п. 3.5 кредитного договору завдало будь-якої шкоди відповідачу, а тим більше призвело до позбавлення його того, на що він розраховував при укладенні договору, оскільки кредит повернутий й відсотки сплачені. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що оспорюваний кредитний договір № 0709/52/07-С від 14 серпня 2007 року є припиненим шляхом виконання з 19 лютого 2015 року, відповідач не мав права нараховувати штраф, а позовні вимоги [PERSON] є правомірними. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved