Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] , в особі свого представника - [PERSON] , 12.06.2019 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. кожного місяця з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Батьківських обов`язків по відношенню до доньки не виконає, внаслідок чого рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.04.2019 у справі № 711/10094/18 позбавлено відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , а тому позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 24.06.2019р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача, адвокат Чубин О.М. підтримав позицію свого довірителя та просив позов задовольнити. Окремо звернув увагу суду, що позивач є інвалідом другої групи. Дитина на даний час навчається в Польщі, внаслідок чого позивачка вимушена нести значні витрати на утримання дитини та забезпечення її належного розвитку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що він погоджується з тим, що має сплачувати аліменти на утримання доньки, проте він офіційно не працевлаштований, має мінливі доходи, та в нього на утриманні перебуває батько пенсіонер, тому вважає, що достатнім розміром стягуваних аліментів буде 1/4 частки від його доходу. Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи на надані сторонами письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2003 року, 30.08.2006р. шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 30.08.2006 (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження (а.с. 7) сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] . Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначене також вбачається із змісту ст. 180 СК України. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , яка на даний час перебуває на утриманні матері, зазначена обставина визнається відповідачем. Позивач є інвалідом 2 групи і отримує пенсію по інвалідності. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Батьківськи обов`язки не виконує, внаслідок чого 12.04. 2019р. рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси був позбавлений батьківських прав по відношенню до доньки. В судовому засіданні відповідач зазначив, що згоден сплачувати аліменти, проте, він просив суд врахувати, що він офіційно не працевлаштований, має мінливі заробітки, а також те, що на його утриманні перебуває батько пенсіонер, що підтверджується наданими ним документами. Разом з тим, судом також встановлено, що відповідач є здоровою працездатною особою, що в свою чергу свідчить про можливість бути працевлаштованим та отримувати сталі доходи, а відтак може надавати грошову допомогу на утримання дитини. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина, а відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно пунктів 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 12 цього Закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня пo 30 червня - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада - 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. Враховуючи, що відповідач офіційно не працевлаштований, проте має нестабільний дохід, суд вважає, що він має змогу надавати матеріальну допомогу позивачці. Однак, позивачем не вмотивовано належним чином необхідність визначення аліментів на утримання дитини в розмірі 2000грн. З урахуванням обставин справи, суд вважає за належне та достатнє визначити розмір аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, що у свою чергу відповідатиме засадам справедливості, добросовісності та розумності. Частиною 1 статті 191 СК передбачено, що аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] до досягнення нею повноліття підлягають стягненню з 12 червня 2019 року, тобто з дня звернення позивача з цим позовом до суду. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов`язковому негайному виконанню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 768,40грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 80, 84, 180-182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial