Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Горяшко Л.В. звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 12 квітня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який розірвано 11 лютого 2010 року. Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] . З часу народження дитини вони проживали деякий час у будинку бабусі відповідача за адресою: [ADDRESS] . Та коли дитині виповнився рік між ними виникла сварка, в наслідок якої вона була вимушена поїхати проживати до своїх батьків у м. Таврійськ. З того часу відповідач жодного разу не приїздив до дитини, не цікавився його життям, дитина находиться на повному утриманні матері, відповідач по теперішній час жодного разу не надав матеріальної допомоги. Тому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення і до повноліття дитини. 24 березня 2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 28 травня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка та її представник не з`явились, у адресованій суду заяві позивачка просила розгляд справи проводити в її відсутність, позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав підтримала та просила їх задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів просила прийняти відмову та закрити провадження у цій частині. Наслідки закриття провадження, передбачені ст.. 256 ЦПК України їй роз`ясненні та зрозумілі. Відповідач у судове засідання не з`явився у адресованій суду заяві позовні вимоги визнав та погодився на позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: органу опіки та піклування виконавчого комітету Таврійської міської ради Херсонської області у судове засідання не з`явилась у адресованій суду заві просила розгляд справи проводити у її відсутність. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність учасників цивільного процесу, на підставі доказів наявних у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що з 12 квітня 2008 року по 11 лютого 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 26 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області є відповідач [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] , відновила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 16 вересня 2013 року Таврійським міськвиконкомом Новокаховської міської ради Херсонської області, після реєстрації шлюбу 16 вересня 2013 року змінила своє прізвище на прізвище чоловіка « [PERSON] ». 27 травня 2021 року рішенням виконавчого комітету Таврійської міської ради №86 затверджено висновок служби у справах дітей Таврійської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.150, 164, 166 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя - не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально-визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти». Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків утримання дитини. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що відповідач під час судового розгляду визнав заявлені проти нього позовні вимоги крім того, як вбачається з матеріалів справи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально не утримує, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, а тому суд позбавляє відповідача батьківських прав, відносно його малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , задовольнивши позов у цій частині. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд дослідивши матеріали справи, приймає заяву позивачки про відмову від позову у цій частині та у відповідності до п.4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закриває провадження у справі щодо зазначених позовних вимог. На підставі ст. ст. 150, 164, 166, 180 Сімейного кодексу України;

Outcome: approved