Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») про стягнення коштів за договором позики. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. 19.12.2017 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. За умовами договору від 19.12.2017 року Відповідач отримала у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 54 600,00 доларів США та зобов`язувалась в разі неповернення вказаних коштів у строк вказаний в розписці до 01.07.2018 року, повернути їх в подвійному розмірі з неустойкою в подвійному розмірі. На підтвердження укладення договору позики та його умов Відповідачем було надано розписку. В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернув Позивачу борг у строк, обумовлений договором позики. Позивач неодноразово в усному порядку просив Відповідача повернути кошти, однак Відповідач відмовляється не пояснюючи причин. Оскільки, Відповідач не виконує свого обов`язку за договором позики, Позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з Відповідача на її користь грошові кошти за договором позики від 19.12.2017 року в розмірі 3 101 437,12 грн., з яких: сума боргу в подвійному розмірі - 3 043 404,00 грн., 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання - 58 033,12 грн. та судовий збір в розмірі 9 605,00 грн. 03.12.2020 року в судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Пояснив, що вже 20 років працює приватним підприємцем у м.Біла Церква. Відповідача він знає по роботі приблизно 7 років. Між ними склалися добрі ділові та людськи стосунки. У 2017 році Відповідач вже 2-3 рази позичала у Позивача кошти, які повертала вчасно. 19.12.2017 році вона прийшла зі своїм чоловіком до нього додому, у його квартиру та попросила 54 600,00 доларів США у борг для купівлі станків для виробництва гумово-технічних виробів. Це був її бізнес. Він погодився та тут же надав її ці кошти, а вона власноручно написала розписку. Це все відбувалося в присутності та згодою її чоловіка [PERSON] . При цьому вона сама запропонувала передбачити в розписці подвійний розмір та інші неустойки за прострочку повернення коштів. Кошти позичалися по 01.07.2018 року. Після закінчення строку позики Позивач сам неодноразово зустрічався з Відповідачем та її чоловіком, вони обіцяли повернути борг, проте так і не повернули. Причин неповернення коштів вони не пояснювали. Йому відомо, що тоді станки вони придбали і їх бізнес працює. Просив позов задовольнити. Представник позивача - адвокат Лебедовська Л.Ю. в судовому засіданні вимоги позову підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити. В судове засідання Відповідач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило. В судовому засіданні допитана за клопотанням Позивача у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що є дружиною Позивача. Приблизно 3 роки тому [PERSON] та її чоловік прийшли до них додому та попросили кошти для ведення бізнесу. Вона з чоловіком знали їх як порядних людей, навіть їздили до них додому, дивилися як вони живуть. Тому вирішили надати ці кошти. Тим більш, Відповідач раніше вже позичала кошти та віддавала їх. Після закінчення строку позики Відповідач борг не повернула та стала уникати Позивача та її. В судовому засіданні допитана за клопотанням Позивача у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що є родичкою Позивача. У 2017 році вона проживала у родині Позивача, оскільки навчалася в аграрному університеті в м.Біла Церква. Вона бачила, що Відповідач брала у Позивача кошти та написала про це розписку. Суд, вислухавши пояснення Позивача, представника Позивача та свідків, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 19.12.2017 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. На підтвердження укладення договору позики та його умов Відповідачем було надано оригінал розписки (а.с. 61). За умовами договору від 19.12.2017 року Відповідач отримала у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 54 600,00 доларів США та зобов`язувалась в разі неповернення вказаних коштів у строк до 01.07.2018 року повернути їх з неустойкою в подвійному розмірі. В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач Позивачу борг у обумовлений договором позики строк не повернула. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини другої статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Крім того, частиною два статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, суд погоджується з наданим Позивачем розрахунком суми боргу у національній валюті України: 54600 доларів США х 27.87 (курс НБУ) х 2 = 3 043 404 грн. (а.с. 18). Також суд погоджується з наданим Позивачем розрахунком 3% річних від простроченої суми та зазначає, що стягненню з Відповідача за період 02.07.2018 року по 08.10.2019 року підлягає 58 033,12 грн. (а.с. 11). Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про те, що позов підлягає задоволенню. З Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню грошові кошти за договором позики від 19.12.2017 року в сумі 3 101 437,12 грн., з яких: сума боргу в подвійному розмірі - 3 043 404,00 грн., 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання - 58 033,12 грн. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог з урахуванням обраного позивачем способу захисту права. При цьому суд враховує, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 3, 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений при подачі позову Позивачем судовий збір у сумі 9 605,00 грн. також необхідно стягнути з Відповідача.

Outcome: approved