Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що з 21 вересня 2013 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. В період шлюбу у них народилась дитина син [PERSON], [INFO]. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.02.2015 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на її утримання, він працює на ДП «Артемсіль» та має заробіток до 3000 грн. У звязку з цим позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач не зявилась, надала до суду заяву про розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не зявився, надав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись не те, що за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.02.2015 року з нього на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В письмових запереченнях відповідач також зазначив, що він дійсно працює на ДП «Артемсіль» на посаді укладальника-пакувальника на руднику № 1,3 тимчасово, а саме на час декретної відпустки основного працівника. У дійсності на разі заробітна плата залежить від виробітку і може складати до 1200 грн. У звязку з наведеним та тим фактом, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання сина, він не має можливості сплачувати зазначені в позові аліменти на утримання позивача. Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності сторін, на підставі матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-НО № 560862 (а.с.3). 21.09.2013 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у Соледарській міській раді м.Артемівську, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (зворотній бік а.с.3). Згідно з довідкою ДП «Артемсіль» від 18.03.2015 року № 10/09-31 (а.с.16,24) відповідач працює на ДП «Артемсіль» на посаді укладальника-пакувальника на руднику № 1,3. За довідкою ДП «Артемсіль» № 28 заробітна плата відповідача за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 року становить 18849 грн. 48 коп. (а.с.21). 27.02.2015 року рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області (а.с.25,27) шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.02.2015 року (а.с.26) з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.12.2014 року до моменту досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.2, ч.4\~ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.6 ст.84 Сімейного кодексу право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Доводи відповідача в письмових запереченнях не дають підстав для висновку про неможливість надання відповідачем матеріальної допомоги позивачу до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку, оскільки відповідач має джерело доходу, повязаного з його роботою на ДП «Артемсіль». Однак, враховуючи той факт, що робота відповідача на ДП «Артемсіль» має тимчасовий характер, відповідач вже виконує обовязок за рішенням суду щодо сплати аліментів на утримання дитини позивача, суд вважає, що заявлений на стягнення позивачем розмір аліментів на її утримання підлягає зменшенню, що обумовлює часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial