overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно у виді житлового будинку [ADDRESS] . Вказала, що фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак отримала у нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на спадковий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Просила встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач позов підтримала, представник відповідача позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в с.Боровиця Коростенського району помер батько позивача, [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема житловий будинок [ADDRESS] . Належність [PERSON] вказаного будинку, 1973 року побудови, підтверджується довідкою Горщиківської сільської ради №178/02.26 від 29.01.2019 року, згідно з записом в погосподарській книзі №4 за 1996-2000 роки особовий рахунок № [NUMBER] . При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди в порядку спадкування, записи у погосподарських книгах судом оцінюються у сукупності з іншими доказами. Статтями 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, користується спадковим майном, на свій розсуд розпорядилась його речами, несе витрати по утриманню спадкового майна до теперішнього часу, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак оформити спадкове майно не має можливості, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Ніким іншим спадщина не прийнята. Даний факт ніким та нічим не спростовано, встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, так як впливає на реалізацію її спадкових прав. Можливість позивача у оформленні ним свого спадкового права в позасудовому порядку відсутня, тому є підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] померла її тітка, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у виді квартири [ADDRESS] . Вказала, що прийняла спадщину після смерті тітки, однак отримала у нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкову квартиру. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частку даного спадкового майна в порядку спадкування за законом. Позивач та її представник клопотали про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали. Причина неявки відповідача не відома. Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в м.Коростені померла тітка позивача, [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, після смерті якого відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема квартиру [ADDRESS] . Належність [PERSON] вказаної квартири, підтверджується довідкою Коростенського МБТІ від 10.06.2019 року, зі змісту якої слідує, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом 30.04.2003 року №2743. Спадкоємцями після смерті [PERSON] являються її племінниці - позивач та відповідач у справі, яка заперечень проти позову не надала. Згідно вимог ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач звернулась до нотаріальної контори, заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (квартиру). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, у позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки. При цьому, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє представник [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, зазначивши, що [INFO] року померла її рідна тітка, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Після звернення до нотаріальної контори вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки не підтверджено факт родинних відносин так, як відсутнє свідоцтво про народження її матері. Просить встановити факт, що вона є рідною племінницею [PERSON], яка померла [INFO] року. Представник заявниці [PERSON] заяву підтримав, представник заінтересованої особи в особі Васьковицької сільської ради проти задоволення заяви не заперечив. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що заявниця, [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], яка померла [INFO] року. При зверненні до нотаріальної контори, заявниця отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки не підтверджено факт родинних відносин так, як відсутнє свідоцтво про народження її матері. Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в п.7 роз'яснив, що суди вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, проаналізувавши зміст письмових доказів, зокрема: свідоцтва про смерть [PERSON], довідки сільради та архівних довідок, копій свідоцтва про народження та укладення шлюбу заявника, листа Коростенської районної державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Житомирській області, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Достовірність факту родинних відносин між заявником та її спадкодавцем ніким та нічим не оспорюється і не спростовано при розгляді справи, а встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, зазначивши, що [PERSON] народилась [INFO] в с.В`язівка Народицького району Житомирської області, пенсіонер, особа з інвалідністю 1 групи, однак свідоцтво про її народження відсутнє. [INFO] від ран помер її батько, [PERSON] , а [INFO] померла її мати, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Після звернення до нотаріальної контори вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують факт родинних відносин між нею та померлими батьками. Просить встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , який помер [INFO] є її батьком, а [PERSON] , яка померла [INFO] є її матір`ю. Сторони до суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, представник заявника вимоги заяви підтримала, представник заінтересованої особи при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. За таких обставин, справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі наданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що згідно даних паспорта заявниці - [PERSON] народилась [INFO] в с.В`язівка, Народицького району, Житомирської області. Свідоцтво про народження заявниці відсутнє, документи, що підтверджують родинні зв`язки з її батьками не збереглися ні в Державному архіві Житомирської області, ні в Народицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Житомирській області. [INFO] від ран помер [PERSON] , який похований в м.Балашов Саратовської області. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Заявниця є спадкоємцем майна гр. [PERSON] та має намір оформити свої спадкові права. Як слідує з довідки Народицької селищної ради від 12.12.2019 року [PERSON] , [INFO] яка померла [INFO] була матір`ю заявниці, [PERSON] .. Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в п.7 роз`яснив, що суди вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, проаналізувавши зміст письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть [PERSON] , інформаційних листів з Державного архіву в Житомирській області, відділу ДРАЦу, нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, даних довідки Народицької селищної ради, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Достовірність факту родинних відносин між заявником та спадкодавцем ніким та нічим не оспорюється і не спростовано при розгляді справи, а встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє представник - [PERSON], звернулась до суду з заявоюпро визнання [PERSON], [INFO], недієздатною та встановлення над нею опіки. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання, у звязку з чим отримала ІІ групу інвалідності, яка встановлена довічно. [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, адже внаслідок хронічного психічного розладу остання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За вказаних обставин заявник просила визнати [PERSON], [INFO], недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши [PERSON] її опікуном. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала подану заяву та просила її задовольнити. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явився. Зі згоди заявника суд розглядає справу у його відсутності. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви в частині визнання особи недієздатною. В той же час вказувала на те, що висновок органу опіки та піклування про можливість призначення заявника опікуном на даний час відсутній, оскільки заявник до органу опіки та піклування з відповідною заявою не зверталась. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ-ї групи, що підтверджується довідкою № 023811. Відповідно до\~висновку судово-психіатричного\~експерта №\~176\~від 10.07.2018\~року,\~[PERSON]\~страждає на\~хронічний стійкий\~психічний розлад\~у вигляді\~важкої розумової\~відсталості.\~За своїм\~психічним станом\~[PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що [PERSON] внаслідок свого хронічного стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а тому її слід визнати недієздатною особою. Серед вимог заявника є вимога про призначення її опікуном [PERSON] Зазначена вимога до задоволення не підлягає, виходячи з таких міркувань. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Ні заявником, ні органом опіки та піклування не надано відповідного висновку органу опіки та піклування про можливість та доцільність призначення заявника опікуном недієздатної [PERSON] За таких\~обставин суд\~не вбачає\~за можливе\~задовольнити заяву\~[PERSON] в частині її призначення опікуном [PERSON] В силу вимог ст. 300 ЦПК України, суд вважає за необхідне встановити строк дії даного рішення на термін 2 роки.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої діє представник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю, заінтересована особа Талівська сільська рада Станично-Луганського району, Луганської області. В обґрунтування якої зазначила, що відповідно до рішення ІV сесії 23 скликання Таловської сільської ради від 12.11.1998 року №4/1 їй належить земельна ділянка площею 12,676 га. У звязку з вказаним нею був отриманий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №011039 виданий на імя [PERSON]. Заявником було виявлено помилку в написанні її прізвища в державному акті замість «Шпаковіч» помилково зазначено «Шпакович». Державний акт на право власності на землю є єдиним підтвердженням того що заявник дійсно є власником земельної ділянки розміром 12,676 га розташованої на території Талівської сільської ради, а невірно зазначене в державному акті прізвище перешкоджає у реалізації її прав. Оскільки в іншому порядку підтвердити належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю немає можливості, вона була вимушена звернутись до суду в порядку ст. 315 ЦПК України для встановлення факту належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №011039. У звязку з наведеним просила суд встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №011039. Представник заявника надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа Талівська сільська рада Станично-Луганського району, Луганської області надала заяву про розгляд справи без участі їх представника, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із\~копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №011039, виданий на імя «Шпакович Євдокії Федорівни» (а.с.6). З повії паспорту заявника слідує, що її прізвище українською мовою зазначено як «Шпаковіч», а російською «Шпакович», що свідчить про наявність помилки при заповненні державного акту. (а.с.5) Талівською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області заявнику відмовлено у виправлень до державного акту серії ІІ-ЛГ №011039, та рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (а.с.7) З огляду на те, що посвідчити правильність заповнення державного акту на право приватної власності на землю, факт належності якого просить встановити заявник, на даний час неможливо, а наявні недоліки документу перешкоджають їй реалізувати її майнові права та взагалі ставлять під сумнів її право на земельну ділянку, враховуючи, що заінтересована особа не заперечувала проти задоволення заяви, суд не бачить підстав не задовольняти подану заяву. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~представник \~адвокат Шкорка\~І.М.,звернулася в суд з позовом до Чопського міського голови [PERSON] та Чопської міської ради Закарпатської області про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди. В позовній заяві зазначає, що 22.03.2016 року позивач по пошті отримала рекомендований лист, в якому знаходився супровідний лист Чопської міської ради за вихідним № 03-15/094 від 14.03.2016 року та копія розпорядження № 90-ос Чопського міського голови «Про припинення трудового договору (контракту)» від 10.03.2016 року. Відтак, позивач тільки 22.03.2016 року ознайомилася та отримала спірне розпорядження. Однак, з даним розпорядження позивач не згідна та бажає його оскаржити. Вказує, що 08.12.2015 року Чопський міський голова видав розпорядження від 08.12.2015 року за № 75-ос «Про відсторонення директора КПП «Чоппроект». Дане розпорядження позивач вважає також незаконним, що в сукупності з іншими фактами може свідчити про її переслідування. Незаконність розпорядження обґрунтовує тим, що підставою для винесення оскаржуваного розпорядження зазначена ліквідація міського комунального проектного підприємства «Чоппроект» та вказано п. 1 ст.40 КЗпП України. Однак, саме рішення Чопської міської ради «Про ліквідацію міського комунального проектного підприємства «Чоппроект» від 24.12.2015 року № 28 позивач вважає незаконним. Крім того, Чопський міський голова не повідомив її про звільнення за два місяці, як того вимагає законодавство. Чопський міський голова є посадовою особою органу місцевого самоврядування. Крім того, зауважує, що враховуючи вищенаведене та те, що з вини відповідача позивача було незаконно звільнена від роботи

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діють [PERSON] та [PERSON], звернулась з позовом до [PERSON], який обґрунтовувала тим, що з 1985 р. по 2002 р. вона перебувала в шлюбі з [PERSON], під час якого вони в період з 1988 р. по 1994 р. спільно побудували житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] Позивачка просила визнати дане домоволодіння спільною сумісною власністю та провести його реальний поділ, виділивши їй 1/2 частину вищезазначеного домоволодіння. В судове засідання сторони надали угоду від 18.10.2016 р., відповідно до якої сторони домовились, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS] є спільною сумісною власністю сторін; за [PERSON] визнається право власності на 53/100 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] і їй виділяється у власність частина домоволодіння вартістю 135 954 грн., яка визначена у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 52-16, та виділена червоним кольором і складається у житловому будинку літ. А-1 з приміщення сіни 1-1 площею 6, 70 м2, передні 1-3 площею 9, 60 м2, кімнати 1-6 площею 11, 40 м 2, кімнати 1-7 площею 15, 60 м2, санвузлу 1-8 площею 6, 60 м2, літньої кухні літ. Б та 1/2 частини сараю літ. В; [PERSON] виділяється у власність частина домоволодіння вартістю 122 837 грн., яка визначена у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 52-16, та виділена синім кольором і складається у житловому будинку літ. А-1 з приміщення кухні 1-2 площею 10, 60 м2, кімнати 1-4 площею 10, 30 м 2, кімнати 1-5 площею 18, 50 м2, гаражу літ. Г, 1/2 частини сараю літ. В та погребу вхідного літ. г; [PERSON] сплатила [PERSON] 6 558 грн. в рахунок різниці у вартості часток; [PERSON] сплатив [PERSON] 551 грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору; [PERSON] взяла на себе витрати по сплаті за проведення судової будівельно-технічної експертизи у сумі 3 000 грн. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги та угоду підтримали і просили їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав і просив їх та угоду задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши, що в наданій суду угоді сторони визначили, що спірне майно є спільною сумісною власністю сторін, визначили розмір часток кожної з сторін у спірному нерухомому майні, вирішили питання щодо судового збору, приходить до висновку, що відповідач позов визнав і це визнання є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої звертається адвокат Яцишин Орест Васильович пред`явили в суд позовну заяву до Обслуговуючого кооперативу «Престиж Умань» про розірвання договору про сплату пайових внесків, стягнення коштів у загальному розмірі 708 275,00 грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.2017 року між нею та відповідачем було укладено Договір про сплату пайових внесків в Обслуговуючий Кооператив «Престиж Умань» №29/08/2017, за умовами якого [PERSON] прийняла на себе зобов`язання вносити пайові внески у розмірі та порядку, встановленому Договором, а Кооператив зобов`язується організувати будівництво об`єкта, здачу його в експлуатацію та передачу у власність своїм членам. Ухвалою суду від 15.07.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач мав право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення цивільної справи до судового розгляду по суті. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, явку уповноваженого представника не забезпечив, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені. За таких обставин суд ухвалив рішення проводити розгляд цивільної справи за відсутності позивача, його представника, відповідача та його уповноваженого представника на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення у відповідності до статей 280-283 ЦПК України. У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В результаті повного та всебічного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності, перевіривши докази, якими підтверджуються заявлені позовні вимоги, суд приходить до висновку про їх обґрунтованість та необхідність задоволення

Outcome: approved