Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

I.Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У квітні 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позивачка вказує, що з відповідачем по справі вона з [PERSON] проживали однією сімєю, однак в зареєстрованому шлюбі не перебували. Від фактичних шлюбних відносин у них 21 червня 1999 року народився син [PERSON]. На початку 2001 року вони з відповідачем припинили фактичні подружні стосунки. Рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 17 квітня 2001 року з [PERSON] на її користь біли стягнуті аліменти на утримання сина. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 67565,12 грн. [PERSON] є студентом Придніпровського металургійного коледжу з 01 вересня 2017 року за денною формою навчання за рахунок бюджету. Термін закінчення навчання 30 червня 2020 року. Стипендію [PERSON] не отримує. Відповідач допомоги на утримання сина не надає. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачка будь-яких заяв, клопотань не надавала. Відповідач повідомлявся належним чином про розгляд цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відзив на позовну заяву та заяву з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 01 червня 2018 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони від сумісного подружнього життя мають\~\~повнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який станом на день розгляду\~справи проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Інших спільних дітей, крім сина сторони не мають. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] досяг\~\~повноліття, однак,\~\~він\~\~навчається в Придніпровського металургійного коледжу, є студентом ІІ курсу з\~\~01 вересня 2017 року денної форми навчання, термін\~\~навчання - з 01.09.2017 року\~\~по 30.06.2020 року,\~\~що підтверджується відповідною довідкою\~вказаного навчального закладу (а.с.11)\~\~і потребує матеріальної допомоги, оскільки не отримує стипендію, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.12). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Правовідносини щодо\~утримання батьками\~повнолітніх дочки,\~сина регулюються\~Главою\~16 Сімейного кодексу України. Згідно\~ст. 198 СК України\~батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.\~\~\~\~ Згідно\~ст. 199 СК України, якщо дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги,\~\~батьки зобов'язані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вона\~\~продовжує навчатися і що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч.1\~ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка\~\~буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання про можливість стягнення аліментів із Відповідача на утримання його повнолітньою дитини, судом встановлено, що Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, та який потребує матеріальної допомоги у звязку із такою обставиною. Доказів наявності інших аліментних зобов'язань Відповідача перед іншими особами суду не надано. Відтак, суд приходить висновку про необхідність стягнення із Відповідача\~аліментів на утримання повнолітнього сина, починаючи\~\~з 19 квітня 2018 року і\~\~до закінчення сином навчання у вищому навчальному закладі 30 червня 2020 року, але не більше ніж до досягнення сином 23 років, оскільки Відповідач,\~\~будучи, батьком дитини, зобов'язаний його матеріально утримувати. Такий висновок суду ґрунтується також на\~нормах ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 p., відповідно до яких держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи саме розмір аліментів суд виходив з наступного. Згідно\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин,\~\~зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно вивчених судом матеріалів справи, зясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в звязку з тим, що син потребує додаткової матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати сина і має можливість це робити. Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходів є обґрунтованими та доцільними. Також відповідно\~до п.1\~ч.1\~ ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки відповідно\~до п.3\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від\~08.07.2011\~№ 3674-VI\~позивач звільнена\~від сплати\~судового збору\~за вимогу\~про стягнення\~аліментів,\~такий обовязковий\~платіж підлягає\~стягненню з\~відповідача відповідно\~до положень\~ст.\~141\~ЦПК України,\~в дохід\~держави в\~розмірі 704,80\~грн. На підставі п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів,

Outcome: approved