Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] 16 березня 2018 року звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про поновлення строку за для звернення до суду, встановлення фактів що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO] року. В судовому засіданні представник позивача, яка діє на підставі довіреності, просила позовні вимоги задовольнити. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON]. [INFO] року померла бабуся позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить :земельна частка (пай) в розмірі 6.89 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.Померла заповіту не залишила. Позивач є спадкоємцем за законом. Враховуючи , що на час відкриття спадщини він був зареєстрований зі спадкодавцем, вважав що спадщину прийняв фактично,заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. На теперішній час виникла необхідність у оформлені спадщини юридично але з'ясувалось що правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутність. За невідомих обставин вони були втрачені. Відновлення документів зайняло певний час, що привело до порушення строку звернення до суду за захистом права на спадщину. Про втрату оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) надано оголошення в газету «Краєвид». Також з'ясувалося, що відсутні документи які підтверджують родинні стосунки між бабусею та батьком позивача. В свідоцтві про смерть ім'я батька позивача зазначене як [PERSON], а в його свідоцтві про народження та актовому записі про шлюб ім'я батька вказане як [PERSON]. Звернувшись до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено в зв'язку з пропуском строку звернення та відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), також документів що підтверджують родинні відносини, та рекомендовано звернутися до суду. Тому він вимушений звернутися до суду за визнання свого права та просить встановити факти , що [PERSON], яка померла [INFO] року була матір'ю [PERSON], померлого [INFO] року. [PERSON], померлий [INFO] року є батьком [PERSON], [INFO], та визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай), розміром 6.89 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В судове засідання представник відповідача Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області та представник Шевченківської районної державної адмінісрації Харківської області не з'явилися, надали до суду письмові заяви з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову [PERSON] не заперечують. Суд заслухавши пояснення представника позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Кожна особа згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожана особа має право на судовий захист. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 25 жовтня 2017 року вбачається, що прізвище батька позивача вказане відповідно - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження (серія [NUMBER], виданого Аркадівською сільською радою Чугуївського району Харківської області від 18 грудня 1960 року) заявник по справі народився, [INFO] року, його прізвище та батьків вказане ( мовою оригіналу) - [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про смерть (серія [NUMBER], виданого Аркадівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 3 травня 1971 року), засвідчено той факт, що [INFO] року помер [PERSON], який постійно мешкав в с.Аркадівка Шевченківського району Харківської області. З свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] ,виданого Шевченківським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області від 29 січня 1997 року) вбачається, що [PERSON], померла [INFO] року. В наданій довідці №14 та акту щодо фактичного проживання особи виданною Аркадівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 9 січня 2018 року, засвідчено той факт, що [PERSON], [INFO], дійсно до дня своєї смерті [INFO] року постійно проживала в [ADDRESS]. На день смерті за вказаною адресою з нею проживали її онук - [PERSON] та його дружина - [PERSON], який доглядав за своєю бабусею, а потім поховав її. Також зазначено, що будь-які форми та виписки стосовно [PERSON], які б підтверджували родинні стосунки між померлим її сином [PERSON] відсутні, так як документи втрачені при пожежі сільської ради, яка сталася в 2001 році. З відповіді №01-29/3-1115 (архівна довідка) наданої Державним архівом Харківської області від 25 травня 2018 року, вбачається, що в архівному фонді Бюро записів актів громадського стану районних відділень Управління НКВС УРСР по Харківській області у книзі реєстрації актів громадського стану по Аркадівській сільській раді Шевченківскього району Харківської області за 1929 рік є запис від 27 липня 1929 року (реєстраційний номер 36) про народження [INFO] року - [PERSON] (так у документі), батьки якого: [PERSON]., 19 років, та [PERSON], 19 років, дані записи зроблені мовою документу. Відповідно до листа Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області вих. № 3/01-16 від 17 січня 2018 року вбачається, що за зверненням представника позивача було роз'яснено, що позивачем було пропущено строк на прийняття спадщини, який встановлено статтею 1270 Цивільного кодексу України, не підтверджено документально факт родинних відносин (між померлими [PERSON], [PERSON] та позивачем), та відсутність правовстановлюючих документів на право на земельну частку (пай), та роз'яснено право на звернення до суду з метою вирішення даного питання. З витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11 квітня 2018 року вбачається, що після смерті [PERSON] ([PERSON]), померлої [INFO] року, спадкові справи не заводилися, заповітів не залишала. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON] пояснили, що добре знають позивача як односельця та сусіда. Знали батько, [PERSON] [PERSON], якого, у биту називали [PERSON], останній помер ще в 1971 році . [PERSON] була його матір'ю,та бабусею [PERSON] Після смерті сина, [PERSON] жила до своєї смерті з онуком та його родиною, останній її і поховав. Іншій дітей в родині не було. Враховуючи надані до суду докази, відповідно до вищевказаних документів, також на підставі пояснень представника заявника, свідків, суд дійшов до висновку, що [PERSON], яка померла [INFO] року була матір'ю [PERSON], померлого [INFO] року, а [PERSON], померлий [INFO] року є батьком [PERSON], [INFO]. Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1, п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст.315 ЦПК України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі наданих суду доказів, пояснень свідків, приймаючи до уваги, що позивач позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку фактів родинних відносин зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву в цієї частині. Щодо вимог стосовно визнання права вланості в порядку спадкування за законом суд дійшов наступного. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чине законодавство, зокрема, і правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року . Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Стаття 524 Цивільного кодексу УРСР передбачає що спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом якщо на час відкриття спадщини немає того з батьків, який би міг бути спадкоємцем. Відповідно до ст. 533 Цивільного кодексу УРСР предмети звичайної обстановки і вжитку переходять до спадкоємців за законом, які проживали спільно з спадкодавцем, незалежно від їх черги і спадкової частки, якщо вони проживали з спадкодавцем до його смерті не менше одного року. Вказані дії повинні бути здійснені на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. За правилами ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він - фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні бути здійснені на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з того, що відповідачами не заявлено про застосування судом строків позовної давності, суд вважає можливим поновити строки звернення до суду з позовом. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, також враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, визнання за ним права власності не порушає нічиїх інтересів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved