Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє представник - адвокат [PERSON], звернулася в суд з позовом до Ясеневопільнівської сільської ради, [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, що її батько [PERSON] був головою колгоспного двору, у приватній власності мав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. За вказаним домогосподарством закріплена земельна ділянка площею 0,12 га. На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, згідно з яким все своє майно заповів дочці - позивачці. [PERSON] помер [INFO] р. Після його смерті залишилося спадкове майно. Позивачка, у порядку передбаченому чинним законодавством, звернулась до приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Постановою приватного нотаріуса позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок в зв'язку з тим, що не визначені частки в господарстві між членами бувшого колгоспного двору. Технічним паспортом на житловий будинок та свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON], знаходиться по [ADDRESS]. Звітом про оцінку житлового будинку визначено ринкову вартість будинку - 153 923,00 грн. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат [PERSON] позов підтримав з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити. Представник Ясеневопільнівської сільської ради в судове засідання не з'явився. До суду поступила заява, з якої слідує, що Ясеневопільнівська сільська рада просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідачі: [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів. Суд, вислухавши представника позивачки - адвоката [PERSON], дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. З копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 6 жовтня 1987 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 173 від 12 серпня 1987 р., слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Довідкою № 272, виданою 11 квітня 2018 року виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради, стверджується, що головою двору за адресою: [ADDRESS] був [PERSON], [ADDRESS]; в даний час господарство знаходиться за адресою: [ADDRESS] Станом на 15.04.1991 року в згаданому господарстві в [ADDRESS] особовий рахунок [NUMBER], були зареєстровані: голова сім'ї [PERSON], [ADDRESS], дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 268, виданою 11 квітня 2018 року виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. За заповітом, посвідченим 12 листопада 2015 р. секретарем Ясеневопільнівської сільської ради, зареєстрованим в журналі реєстрації нотаріальних дій за № 59, [PERSON], [INFO], житель с. Ясенів-Пільний Городенківського району, житловий будинок, який належить йому на праві особистої власності і все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і усю спадщину, права які належать на момент складання заповіту, а також права, які можуть належать в майбутньому, заповів дочці [PERSON], [INFO], яка проживає в с. Ясенів-Пільний Городенківського району. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за № 58428862, що доводиться копією Інформаційної довідки № 48614828 зі Спадкового реєстру, виданої приватним нотаріусом Яшаном Р.Р. 01.08.2017 року. [PERSON], [INFO], помер [INFO] р., актовий запис № 26 від 17 липня 2017 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 17 липня 2017 року виконкомом Ясенево-Пільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON], [INFO], на момент смерті ([INFO] р.) був зареєстрований в [ADDRESS]; разом з ним була зареєстрована його дружина [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою № 270, виданою виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради 11 квітня 2018 року. Те, що позивачка [PERSON], [INFO], є дочкою спадкодавця [PERSON], стверджується: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29 жовтня 1977 р. Ясенево-Пільнівською сільською радою Городенківського району та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 12 вересня 1993 р. Ясенево-Пільнівською сільською радою з [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Частиною 1 ст.1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Копією спадкової справи № 73/2017 р., наданою суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшаном Р.Р., стверджено, що позивачка [PERSON] 01.08.2017 р. звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] р. Копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48614816, виданого 01.08.2017 року приватним нотаріусом Яшаном Р.Р., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 61021390 (номер у нотаріуса 73/2017), спадкодавець - [PERSON], дата смерті: [INFO] р. Отже, позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], оскільки в строк, визначений законом, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Дружина спадкодавця в поданій до суду заяві ствердила, що позовні вимоги визнає. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. З копії технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1981 р., господарські будівлі та споруди - в 1983, 1991 роках. Як вбачається із звіту про оцінку житлового будинку № 18052018_00293, ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] земельна ділянка площею 0,12 га, що стверджується довідкою № 269, виданою виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради 11 квітня 2018 року. Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. від 05.06.2018 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] з посиланням на те, що документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, видані на ім'я спадкодавця як голові колгоспного двору, що позбавляє нотаріуса можливості визначити його частку в житловому будинку та видати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті батька [PERSON], фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивачка прийняла спадщину після смерті батька, колишні члени колгоспного двору - відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved