Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON]., (далі - відповідач), в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1000 грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 02 червня 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 44. Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем через різність характерів, ставлення до життя, сімї не склалося. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 08 квітня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Шлюбні відносини фактично припинено з вересня 2012 року, оскільки у звязку з неможливістю спільного проживання відповідач залишив сімю та переїхав на подальше проживання до своїх батьків. Спільне господарство між сторонами не ведеться. Участі в утриманні дитини відповідач не приймає. В судове засідання позивач не зявилася, подала суду заяву в якій позов підтримала, просила його задовольнити із вказаних у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги визнав повністю та просив їх задовольнити, у звязку із чим суд ухвалив заочно розглядати справу на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 02 червня 2012 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 44. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК за № 212586. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 08 квітня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач вказала, а відповідач не скористався своїм правом та не заперечив, що шлюбні відносини фактично припинено з вересня 2012 року, відповідач залишив сімю та переїхав на подальше проживання в іншу область, дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач участі у вихованні і утриманні дитини не приймає. Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача аліментів суд керується наступним. Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача аліментів суд керується наступним. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved