Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулась з заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, в обґрунтування якої вказує, що у Ходорківському психоневрологічному інтернаті на повному державному утриманні з 26 грудня 2005 року по теперішній час знаходиться [PERSON], [INFO], з діагнозом розумова відсталість в стадії вираженої дебільності з емоційною мобільністю. [PERSON] хворіє на психічне захворювання з дитинства, являється інвалідом 2 групи. [PERSON] була рідною сестрою матері заявника [PERSON] та є заявнику рідною тіткою. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тітка заявника не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і у звязку з цим може бути визнана недієздатною. Заявник просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатною та призначити її опікуном над нею. В судовому засідання заявник заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник заінтересованої особи: орган опіки та піклування Попільнянської районної державної адміністрації в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, не заперечує проти їх задоволення та просить призначити опікуном над недієздатною [PERSON] згідно розпорядження голови Попільнянської РДА від 19 лютого 2019 року № 29 [PERSON]. Представник Ходорківського психоневрологічного інтернату в судовому засіданні проти задоволення заяви в частині визнання недієздатною та встановлення опіки не заперечувала, заперечувала проти призначення опікуном над недієздатною [PERSON] - [PERSON], зазначила, що [PERSON] знаходиться на повному утриманні в інтернаті по теперішній час, та просить згідно рішення виконкому Попільнянської селищної ради від 21 лютого 2019 року призначити опікуном над недієздатною [PERSON] Ходорківський психоневрологічний інтернат. Суд, вислухавши заявника, представників заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з слідуючих підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON], [INFO], інвалід 2 групи, та з 26 грудня 2005 року знаходиться на повному державному утриманні КУ «Ходорківського психоневрологічного інтернату», з діагнозом розумова відсталість в стадії вираженої дебільності з емоціональною мобільністю /довідка КМ «Ходорківського психоневрологічного інтернату» від 09 серпня 2018 року № 125. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ТП № 322581, [PERSON] померла 23 листопада 1996 року. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 14 грудня 2017 року № 00019223236, [PERSON], [INFO], її мати зазначена [PERSON], а відомості стосовно батька зазначені відповідно до статті 135 СК України, [PERSON]. 02 серпня 1970 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого змінила своє прізвище на «Бойченко» /Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 14 грудня 2017 року № 0019223126/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ТП № 038792 [PERSON], померла 05 серпня 2006 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ТП № 336515, [PERSON], [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. 01 травня 1993 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], та змінила своє прізвище на «Загородня» /свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ ТП №337376/. Як вбачається з характеристики Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області від 19 лютого 2019 року № 24, [PERSON], позитивно характеризується, доброзичлива, ввічлива з сусідами не конфліктує. Зауважень з боку сусідів до селищної ради не надходили. Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 401 - 2018 від 18 грудня 2018 року Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради, [PERSON], [INFO], страждає на розумову відсталість в ступені вираженої дебільності з емоційно вольовою нестійкістю. Даний діагноз відповідає критеріям шифру F 70.1 міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду. З приводу даного захворювання психіатричною МСЕК визнана інвалідом ІІ групи дитинства довічно. Ступінь наявної у [PERSON] розумової відсталості на даний час настільки виражена, що позбавляє її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Абз. 2 частини першої\~статті 1 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~визначає, що психічні розлади - розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті. Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~встановлено презумпцію психічного здоров'я, згідно якої кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно з частиною першою\~статті 7 Закону України «Про психіатричну допомогу», діагноз психічного розладу встановлюється відповідно до загальновизнаних міжнародних стандартів діагностики та Міжнародної статистичної класифікації хвороб, травм і причин смерті, прийнятих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, для застосування в Україні. Положеннями частини третьої\~статті 296 ЦПК України\~передбачено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Як вбачається з \~статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно частини першої \~статті 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Статтею 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до частини першої\~статті 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (ст. 62 ЦК України). Частинами 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно частини першої, третьої, четвертої статті 67 ЦК України, опікун зобовязаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобовязаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. До цього слід додати, що призначення піклувальника чи опікуна віднесено цивільним законодавством до повноважень суду лише при розгляді справ про обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, а також при розгляді інших цивільних справ, якщо стало відомо, що дитина залишилася без батьківського піклування (при розгляді судом справи про позбавлення батьківських прав тощо). Лише за таких умов суд встановлює опіку чи піклування та призначає за поданням органу опіки та піклування опікуна чи піклувальника. У частині першій статті 300 ЦПК України закріплено вимогу про вирішення рішенням суду питання про призначення піклувальника чи опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже, така регламентація відносить до сфери судової юрисдикції та повноважень суду призначення піклувальників чи опікунів. При цьому функції опіки та піклування залишаються за органами опіки та піклування, у тому числі щодо осіб, які обмежені у цивільній дієздатності або визнані недієздатними судом. Опіка та піклування правовий інститут, який регулює суспільні відносини, пов'язані з установленням опіки та піклування, здійсненням функцій опіки та піклування та зупиненням опіки та піклування. Крім того, під опікою та піклуванням слід також розуміти систему способів, спрямованих на забезпечення діяльності органів опіки та піклування, а також опікунів та попечителів. Інститут опіки та піклування включає і адміністративно - правові норми, що регулюють відносини між органами опіки та піклування, з одного боку, та опікунами та піклувальниками з іншого. Віднесення до компетенції суду встановлення опіки та піклування та призначення опікунів або піклувальників судовим рішенням ставить питання про механізм їх практичного вирішення при розгляді справ про обмеження цивільної дієздатності та визнання фізичної особи недієздатною. Перш за все, виходячи з вимог процесуального законодавства, питання про призначення опікуна або піклувальника входить до предмета судового розгляду як похідне від головних юридичних фактів, що становлять предмет доказування по цих справах. Це означає, що повноваження суду в цьому відношенні пов'язані з розглядом питання про призначення опікуна або піклувальника на підставі тих пропозицій та висновків по справі, які зроблені органом опіки та піклування як органу спеціальної компетенції, на якого за законом покладені функції опіки та піклування. Виходячи з процесуальних функцій органів опіки та піклування та їх процесуального статусу в цивільному процесі, підстав та процесуальних форм їх участі (ст. 56 ЦПК України), їх подання про призначення конкретної особи опікуном або піклувальником може міститися в окремому документі або письмовому висновку, який робить представник органу опіки та піклування в судовому засіданні. Рішенням виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 21 лютого 2019 року № 29 «Про клопотання щодо призначення опікуна», вирішив клопотати щодо призначення опікуном КУ «Ходорківський психоневрологічний інтернат» Житомирської обласної ради над [PERSON], [INFO]. Подання органу опіки та піклування має оцінюватися судом з точки зору його обґрунтованості і не є обов'язковим для суду. Відповідно до розпорядження голови Попільнянської РДА від 19 лютого 2019 року № 29 «Про опіку над повнолітньою фізичною особою», рекомендовано призначити [PERSON], [INFO] опікуном над [PERSON], [INFO] в разі визнання її недієздатною. Оскільки призначення опікуна або піклувальника входить до предмета судового розгляду у справі, то відповідно до загальних правил цивільного судочинства члени сім'ї як заінтересовані особи можуть давати пояснення щодо обґрунтованості подання органу опіки та піклування. Крім того, як заінтересовані особи вони можуть робити свої пропозиції щодо призначення опікунів або піклувальників, у тому числі пропонувати призначити їх. Оскільки опіка та піклування здійснюються в інтересах осіб, яких суд обмежив у дієздатності або визнав недієздатними, а також враховуючи підстави обмеження дієздатності та визнання недієздатним, природно, що члени сім'ї передусім можуть бути опікунами або піклувальниками, тому суд вважає необхідним призначити опікуном над недієздатною [PERSON] - [PERSON]. Таким чином, зібранні у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO] недієздатною та встановлення над нею опіки. Відповідно до частини другої\~статті 299 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved