Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

[PERSON] 15.07.2019 звернулась до Богунського районного суду м.Житомира з позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів в сумі 36 853,09 грн. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 24.07.2019 вказану справу направлено за підсудністю до Корольовського районного суду м.Житомира. Ухвалою від 27.08.2019 справу прийнято до провадження суддею Сингаївським О.П. та відкрито у ній спрощене провадження без виклику сторін. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що відповідно до постанови Богунського районного суду м.Житомира від 28.12.2001 відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 21.11.2001р. і до їх повноліття, тобто до [INFO] , а потім 1/4 частину заробітку до 11.04.2019, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину. Проте, відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01.02.2019 становить 36 853,09 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості. Від відповідача відзиву чи заперечень на позовну заяву не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Богунського районного суду м.Житомира від 28.12.2001, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 21.11.2001р. і до їх повноліття, тобто до [INFO] , а потім 1/4 частину заробітку до 11.04.2019, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину (а.с. 6). Відповідно до розрахунку Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир №8.22-36/22/8990, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.02.2019 становить 36 853,09 коп. (а.с. 7-10). Як на правову підставу своїх вимог позивач посилається на статті Сімейного кодексу України, а саме: 175 (Поділ спільної сумісної власності батьків і дітей); 195 (визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу); 196 (відповідальність за прострочення сплати аліментів). Жодна із перелічених статей не містить положення про необхідність винесення повторного рішення суду для стягнення заборгованості по аліментах, які вже присуджені рішенням суду. Чинний Сімейний Кодекс України містить статтю 194 (стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами), відповідно до якої аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом. Як видно із наведеного змісту статті 194 СК України, вона регулює порядок стягнення аліментів, зокрема, за минулий час, та заборгованості по них, та також не містить положення про необхідність винесення повторного рішення суду для стягнення заборгованості по аліментах, які вже присуджені рішенням суду. Норми даної статті адресовані органу, що стягує аліменти або виконує рішення суду про стягнення аліментів, і лише частина 3 даної статті передбачає винесення судового рішення про стягнення заборгованості по аліментам, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу. Позовна заява не містить посилань на дату пред`явлення виконавчого документа до виконання, що дало б можливість застосувати положення частини 1 статті 194 СК України. Не додано до позову і доказів на підтвердження цієї дати або інших обставин, які б давали підстави застосувати положення статті 194 СК України. Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Крім того, у разі виконання постанови Богунського районного суду м.Житомира від 28.12.2001р. про стягнення аліментів та у разі задоволення зазначених вимог позивача, з відповідача буде стягнуто подвійний розмір аліментів, що суперечитиме вимогам чинного законодавства.

Outcome: dismissed