Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] звернулася до суду з відповідним позовом, в якому просить визнати право власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Позивач змушена звернутися до суду, оскільки право неповнолітньої [PERSON] не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. У судове засідання представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] не з'явилися, надавши заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задовільнити позовні вимоги сестри.(а.с.55) Представник відповідача - Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області Жерновий В.М. також у судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника сільської ради, заперечень проти позову не має.(а.с.53) Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 03 серпня 2016 року [PERSON] помер [INFO] в смт. Луганське Бахмутського району Донецької області.(а.с.11) Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 04 квітня 2002 року встановлено, що батьком неповнолітньої [PERSON] є [PERSON].(а.с.13) Державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку видано на ім`я [PERSON].(а.с.17) Сільський голова Бригадирівської сільської ради Жерновий В.М. довідкою №362 від 24.05.2017 року зазначив, що гр.. [PERSON] був зареєстрований в с. Бригадирівка Ізюмського району разом з колишньою дружиною [PERSON] та доньками [PERSON] та [PERSON].(а.с.18) Завідувачем Ізюмської держнотконтори Зелінською Т.І. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку.(а.с.33) У частині 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 закріплено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. У ч. 1 ст.3 вказаного Закону закріплено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статті 1216, 1217, 1218 ЦК України встановлюють, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно із положеннями ч. 1. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Неповнолітня [PERSON] звільнена від сплати судового збору, адже є донькою загиблого [PERSON], який мав право на пільги, встановлені ЗУ «Про судовий збір», як ветеран війни-учасник бойових дій. Згідно ЗУ «Про боротьбу з тероризмом» зі змінами від 05.06.2014 року за членами сім`ї зберігаються пільги, які мав загиблий (померлий).

Outcome: approved