Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), в особі представника адвоката Живаги О.В., звернувся до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач), в якому вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом на земельну ділянку площею 0,1484 га. Позивач 10.11.2021 року звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, тоді як останнім днем звернення до нотаріуса з такою заявою було 06.11.2021 року, тобто позивач пропустив визначений законом строк всього на 4 дні. При цьому позивач пропустив вказаний строк з поважних причин, а саме через запроваджені карантинні заходи щодо попередження розповсюдження гострої респіраторної хвороби СОVID-19, у зв`язку з якими було змінено звичний графік роботи нотаріальної контори. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 1269, 1272 ЦК України просив суд визначити йому додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері, як пропущеного з поважної причини. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 03.12.2021 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.12.2021 року. Вказаною ухвалою також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст.178 ЦПК України. Ухвалою суду від 21.12.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду цього ж дня. У судове засідання 21.12.2021 року позивач не прибув, його представник в позовній заяві просив слухати справу у їх відсутності. Відповідач у судове засідання представника не направив, подав письмову заяву, в якій просив слухати справу у відсутності його представника за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6), копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] (а.с. 7). [PERSON] , до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . За вказаною адресою разом з [PERSON] ніхто не проживав та не був зареєстрований, що підтверджується довідкою Макарівської селищної ради №3189 від 17.11.2021 року (а.с. 10). Після смерті матері позивача відкрилася спадщина, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 0,1484 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3222755100:01:034:0006, яка розташована в [ADDRESS] , та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №578116 від 25.07.2005 року (а.с. 9), а також житловий будинок за цією ж адресою, який належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 26.09.1984 року (а.с. 8). Позивач в листопаді 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевського В.С. для оформлення своїх спадкових прав щодо спадкового майна після смерті матері, однак Постановою №141/02-31 від 24.11.2021 року йому було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини (а.с. 11). Як вбачається з Витягу зі спадкового реєстру №67460579 від 24.11.2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] , не заводилась, відтак інші спадкоємці за законом/заповітом відсутні (а.с. 12). Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 22.07.2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року в Україні було запроваджено карантин. Постановою КМУ №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у редакції постанови КМУ від 22.09.2021 року № 981, строк дії карантину продовжено до 31.12.2021 року. Тож, судом встановлено, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним: строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини розпочався 06.05.2021 року та закінчився 06.11.2021 року, позивачем звернувся в листопаді 2021 року до нотаріуса, який своєю постановою від 24.11.2021 року відмовив у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку. Судом також встановлено, що у зв`язку із запровадженням карантину Україні було обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами й приватними нотаріусами. Тож, необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) створили позивачу перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Така правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 12.10.2021 року у справі №953/8112/20, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач належить до спадкоємців за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] , інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні, пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини (який до того є незначним), зважаючи на те, що необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) створили позивачу перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача не підлягають через відсутність його протиправних дій, що стали підставою позову. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved