Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

[PERSON] 30.12.2020 року звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, який зареєстрований в суді 11.01.2021 року. В позовній заяві позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 38172,04 грн. та понесені судові витрати. 03.03.2021 року у означеній справі судом ухвалено заочне рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 12.06.2018 року у грошовій одиниці України - гривні - в сумі 16600 (шістнадцять тисяч шістсот) гривень та збитки за договором позики від 12.06.2018 року в сумі 21572 (двадцять одна тисяча п`ятсот сімдесят дві) гривні 04 (чотири) копійки, а всього 38172 (тридцять вісім тисяч сто сімдесят дві) гривні 04 (чотири) копійки; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок (а.с.43-50). Питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу суд вирішив здійснювати у порядку, передбаченому ч.8 ст.141 ЦПК України, з огляду на зроблену позивачем та його представником заяву від 03.03.2021 року про понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн. (а.с.35-36), у разі подання позивачем відповідних доказів надання правничої допомоги та понесення витрат на правничу допомогу; встановлено позивачеві [PERSON] протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тобто до 09.03.2021 року строк для подання суду доказів про понесення витрат на правничу допомогу. Судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу призначено на 10.03.2021 року о 14 годині 30 хвилин та роз`яснено, що у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку заява про розподіл судових витрат залишається без розгляду. Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Бездітна Т.В., 09.03.2021 року звернувся до Шаргородського районного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на надання правничої допомоги у справі за його позовом до [PERSON] про стягнення боргу, яка зареєстрована в суді 10.03.2021 року (а.с.59-60). З відмітки на поштовому конверті вбачається, що вказані заява та додатки до неї направлені адвокатом Бездітною Т.В. до Шаргородського районного суду 09.03.2021 року (а.с.70), тобто у порядку та в строки, передбачені ч.8 ст.141 ЦПК України. Мотивуючи заяву, представник позивача - адвокат Бездітна Т.В. зазначила, що у провадженні Шаргородського районного суду знаходиться вказана цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, у якій 03.03.2021 року судом ухвалено рішення про задоволення позовних вимог. У клопотанні від 03.03.2021 року про розгляд справи у відсутності позивача та його представника зазначено про понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та про вирішення питання про розподіл цих витрат в сумі 5000 грн., яка визначена в договорі, на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України. До заяви нею подано до суду докази щодо правничої допомоги та докази оплати витрат на правничу допомогу. Адвокат Бездітна Т.В. просить у порядку, передбаченому ст.270 ЦПК України, ухвалити додаткове рішення та вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Бездітна Т.В. в судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат щодо правничої допомоги та розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення не прибули, повідомлені належним чином (а.с.51, 52, 53). Заяв чи клопотань про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у відсутності позивача та його представника, [PERSON] до суду не подавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення не прибув, повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті «Судова влада України» (а.с.57). Заяв про відкладення судового засідання чи про розгляд справи у його відсутності відповідач [PERSON] до суду не надсилав, як і заперечень щодо заяви позивача і його представника про понесені витрати на правничу допомогу, зробленої 03.03.2021 року. Частиною 4 ст.270 ЦПК України встановлено, що неприбуття в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Тому суд не вбачає перешкод для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у відсутності сторін та їх представників, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяву та дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку. Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 ст.270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У судовому рішенні від 03.03.2021 року судом визначено дату судового засідання для розгляду питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу - 10.03.2021 року. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Заочним рішенням суду від 03.03.2021 року вирішено питання про розподіл судових витрат лише щодо судового збору. Разом з тим, судом не вирішувалося питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем [PERSON] та адвокатом Бездітною Т.В. зроблено заяву від 03.03.2021 року (а.с.35-36), відповідно до якої останні повідомили про понесені витрати на правничу допомогу та про вирішення питання про розподіл цих витрат у порядку, передбаченому ч.8 ст.141 ЦПК України, тобто у разі подання відповідних доказів про оплату правничої допомоги, так як частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, ч.1 ст.15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Частинами 1, 2, 3, 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 2 ст.141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст.141 ЦПК України). При зверненні до суду з означеним позовом позивачем [PERSON] заявлено вимогу про стягнення з відповідача на свою користь всіх понесених судових витрат. До позовної заяви позивачем не було додано доказів надання йому правничої допомоги та доказів понесення витрат на правничу допомогу. Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення представником позивача надіслано до суду договір про надання правничої допомоги від 01.12.2020 року, відповідно до якого Адвокатське об`єднання «Правові цінності» в особі керуючого партнера адвоката Бездітної Т.В. домовилися про те, що адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] правничу допомогу по стягненню боргу по розписці з [PERSON] , а замовник взяв на себе зобов`язання оплатити замовлення у порядку та в строки, обумовлені в договорі (а.с.61). Від імені Адвокатського об`єднання «Правові цінності» на виконання умов договору уповноважено адвоката Бездітну Т.В. Умовами Договору від 01.12.2020 року встановлено, що адвокатське об`єднання в особі адвоката Бездітної Т.В. надає [PERSON] наступну правничу допомогу: надання правової інформації, консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво, в тому числі, в судах України усіх інстанцій; представляє його інтереси з усіма правами, в тому числі, як позивача. Позивач [PERSON] , за умовами вказаного Договору, зобов`язується, в тому числі, сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар в розмірі та в строк, погоджені між ними. Пунктом 6.1. Договору встановлено, що за правову допомогу [PERSON] сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар, загальна вартість якого складає 5000 грн. Вказаний вище договір є чинним, не змінений, не скасований, повноваження представника на здійснення представництва інтересів позивача не припинені та не обмежені, оскільки суд про такі обставини в порядку, передбаченому ст.64 ЦПК України, не повідомлений. Також, позивачем та його представником надіслано до суду ордер від 03.03.2021 року серії ВН №159883 на виконання умов Договору від 01.12.2020 року адвокатом Бездітною Т.В. (а.с.66); належно засвідчену копію свідоцтва адвоката Бездітної Т.В. про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.67); розрахунок вартості адвокатських послуг на суму 5000 грн. (а.с.63); акт виконаних робіт від 05.03.2021 року (а.с.64); квитанцію від 05.03.2021 року про сплату [PERSON] гонорару Адвокатському об`єднанню «Правові цінності» в сумі 5000 грн. (а.с.62). Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи зроблену позивачем та адвокатом Бездітною Т.В. заяву від 03.03.2021 року (а.с.35-36), питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу у судовому рішенні від 03.03.2021 року не вирішувалося. Суд вище проаналізував документи, які підтверджують надання правничої допомоги позивачеві [PERSON] керуючим партнером АО «Правові цінності» адвокатом Бездітною Т.В. Крім того, з доданого розрахунку адвокатських послуг та акту виконаних робіт, що складені на підставі Договору про надання правничої допомоги [PERSON] від 01.12.2020 року вбачається, що адвокат Бездітна Т.В. надала позивачеві правничу допомогу шляхом попереднього опрацювання матеріалів, опрацювання законодавства, що регулює спірні правовідносини, формування правової позиції та консультування щодо отримання додаткових доказів, підготовки процесуальних документів по справі (позовної заяви, адвокатських запитів тощо) (а.с.63, 64). Обсяг наданої [PERSON] професійної правничої допомоги адвокатом Бездітною Т.В. відповідає умовам Договору від 01.12.2020 року. Також, із заявою про ухвалення додаткового рішення надано докази оплати витрат на правничу допомогу, надану адвокатом Бездітною Т.В., зокрема, квитанцію про оплату [PERSON] , відповідно до Договору від 01.12.2020 року, 5000 (п`ять тисяч) гривень (а.с.62). Зважаючи на викладене, у відповідності до вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України, розмір витрат на надання позивачеві професійної правничої допомоги встановлений згідно з умовами договору про надання відповідної допомоги, є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з часом та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Крім того, витрати на надання професійної правничої допомоги фактично понесені позивачем і документально підтверджені належним доказом - квитанцією про оплату. Зважаючи на викладене, судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги, наданої позивачеві [PERSON] адвокатом Бездітною Т.В. згідно з договором від 01.01.2020 року, в сумі 5000 грн., в силу вимог ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . При цьому, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, суд враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі №211/3113/16-ц (провадження №61-299св17), відповідно до яких гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При цьому, Верховний Суд звертає увагу у вказаному вище правовому висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved