Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) та просила суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видій його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати на оплату навчання дитини в розмірі 950 грн. щомісячно до досягнення двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалась на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1998 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину : сина [PERSON], [INFO]. Створити міцну сім'ю вони не зуміли, через різність характерів, інтересів, поглядів на життя. Шлюні відносини між ними фактично припинено. Разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим. Відповідач ухиляється від обов'язків по вихованню та утриманню дитини. У судове засідання позивачка не прибула, подала письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутність, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги визнав частково лише в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на нижчевикладене. Так судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] зареєстрованого Колонщинською сільською радою Макарівського району Київської області, актовий запис № 2, копія якого міститься в матеріалах справи.(а.с.7) Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину : сина [PERSON], [INFO].(а.с.8) Як встановлено з позову, створити міцну сім'ю сторони не зуміли, через різність характерів, інтересів, поглядів на життя. Шлюбні відносини між ними фактично припинено. Разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідач ухиляється від обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно до довідки про склад сім'ї № 53 від 14.03.2014 року та довідки № 54 від 14.03.2014 року позивачка за вказаною адресою у позовній заяві проживає разом зі своїм сином [PERSON] Відповідач разом з ними не проживає та не зареєстрований. (а.с.9,10) Як вбачається з поданих заяв, сторони примирятися не бажають, а тому суд приходить до висновку, що їх шлюб необхідно розірвати. Як встановлено з позову, позивач офіційно працевлаштована продавцем у магазині в с. Колонщина Макарівського району Київської області, проте підтверджуючих документів суду не надала. Відповідач офіційно ніде не працює, проте є працездатним. При вирішенні питання, щодо стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття, суд приходить до висновку, що вказана позовна вимога підлягає задоволенню, так як відповідач свої зобов'язання передбачені чинним законодавством не виконує, матеріального утримання неповнолітній дитині не надає, а також визнав позов в цій частині. Вирішуючи питання щодо стягнення додаткових витрат на оплату навчання неповнолітньої дитини, суд не знаходить підстав для задоволення вказаної вимоги, оскільки відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'яз\-ку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи позовні вимоги суд керується наступним. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вимогами ст. 181 СК України той з батьків хто проживає окремо може брати участь в утриманні дитини в грошовій чи натуральній формі. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243 грн. 60 коп. та 243 грн. 60 коп. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial