Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

[PERSON] 03 травня 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 жовтня 1999 року Рокитненською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області йому на праві власності належить квартира [ADDRESS], в якому зареєстрована відповідач [PERSON], але в зазначеному будинку не проживає з моменту реєстрації з 2014 року, речей своїх там не утримує, добровільно знятись з реєстрації не бажає, чим перешкоджає йому повноцінно користуватись своєю власністю. Просив визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування квартирою № 8 в будинку № 9 по вулиці П. Тичини в с. Пятихатки Кременчуцького району Полтавської області. Ухвалою суду від 02 червня 2017 року залучено у справі третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Внутрішню Рокитненську територіальну громаду Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову посилаючись, що [PERSON] в квартирі належній позивачу не проживає та ніколи не проживала, речей там не утримує, але добровільно не знімається з реєстрації, оскільки немає іншого житла, в якому могла б зареєструватися. Також зазначив, що відповідач не надав суду доказів щодо необхідності позбавлення відповідача права користуватися даним житлом. Треті особи: Внутрішня Рокитненська територіальна громада Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, Виконавчий комітет Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судового повідомлення. Суд, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 12 жовтня 1999 року Рокитненською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, яка зареєстрована в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації та записана у реєстрову книгу № 4 за реєстровим № 1, в якому зареєстрована відповідач [PERSON] відповідно до довідки виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 21 квітня 2017 року за № 263. З 2014 року і по даний час відповідач не користується жилим приміщенням без поважних причин. Поважності причин, з яких вона не користується спірним житлом, в судовому засіданні встановлено не було. Добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, чим перешкоджає позивачу повноцінно користуватися своєю власністю, порушуючи його законні права та інтереси, які необхідно поновити. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житлом, оскільки була відсутньою в ньому без поважних причин понад встановлений законом термін. Термін відсутності відповідача понад строки встановлені законом підтверджується Актом обстеження фактичного проживання від 20 квітня 2017 року складеним комісією в складі спеціаліста відділу праці та соціального захисту населення [PERSON], начальника відділення із соціальної роботи для сімї, дітей та молоді, фахівця із соціальної роботи [PERSON], депутата сільської ради виборчого округу № 16 [PERSON] та затвердженим заступником голови в.о. старости с. Рокитне виконкому Омельницької сільської ради [PERSON] Даних про наявність домовленостей між сторонами про більш тривалий термін користування житлом немає. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, тому його задовольняє, виходячи з положень ст. 391 ЦК України, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Заперечення проти позову представника відповідача з посиланнями на відсутність житла у відповідача, де б вона могла зареєструвати місце проживання не заслуговують на увагу і суд їх відхиляє. Так як позов задоволено, то в відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. підтверджені документально.

Outcome: approved