Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (далі - позовна заява або позов). Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] в с. Іванків померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,69 га та земельна ділянка площею 2,42 га, успадкована [PERSON] після смерті її чоловіка, батька позивача. Земельні ділянки розташовані на території Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Позивач вказав, що інших спадкоємців, які б претендували на спадщину та утриманців немає. Зазначив, що строк прийняття спадщини пропустив через те, що не знав про наявність у покійних батьків земельних паїв, а державні акти на право власності на земельні ділянки знайшов випадково серед особистих речей спадкодавця навесні 2015 року. Тому просить суд визнати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву від 15.04.2016 (а. с. 28) про розгляд справи за його відсутності, повідомив, що позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 25.05.2016 (а. с. 36) про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов та обставини, якими він обґрунтовується, визнає. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, передбачених ч. 4 ст. 174 ЦПК України. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] померла [INFO] в с. Іванків Черняхівського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.12.2010 (а. с. 5). Позивач є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача від 07.05.1965 (а. с. 6). А значить відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги. В матеріалах справи відсутні докази складення [PERSON] за життя заповіту. А значить спадкування за [PERSON] здійснюється за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В матеріалах справи відсутні докази зміни черговості одержання права на спадкування у порядку, визначеному положеннями ст. 1259 ЦК України. А значить спадкування за [PERSON] здійснюється у порядку черговості, визначеної положеннями ЦК України. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до листа Відділу реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області від 30.03.2016 (а. с. 27) відомості про смерть [PERSON], [INFO] р. н., актових записів про іншого з подружжя [PERSON], її батьків, дітей суду не надано. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що за життя померла [PERSON] була опікуном чи піклувальником. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] за життя була усиновлювачем, а тому суд приходить до висновку про відсутність усиновлених [PERSON] осіб та не враховує їх право на спадкування, передбачене положеннями ст. 1260 ЦК України. З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом, а оскільки він є сином померлої [PERSON], то з огляду на це суд приходить до висновку, що позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги. Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у позові визнав, що спадщину протягом строку для прийняття спадщини, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, у порядку, визначеному ч. 1 ст. 1269 ЦК України, не прийняв, що підтверджується постановою завідувача ДНК про відмову у вчинення нотаріальної дії від 17.03.2016 (а. с. 4). Згідно зі ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Станом на 29.03.2016 коло спадкоємців після смерті [PERSON] Черняхівській ДНК не відоме, що підтверджується листом завідувача Черняхівської ДНК Пилипчука В. І. від 29.03.2016 (а. с. 23). З огляду на це суд приходить до висновку, що станом на 29.03.2016 спадщину [PERSON] ніхто не прийняв, заяв про відмову від прийняття спадщини ніхто не подавав. В матеріалах справи відсутня письмова згода спадкоємців [PERSON] на прийняття позивачем спадщини після спливу строку для її прийняття. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 10.08.2015 (а. с. 16), [PERSON], який помер [INFO], дійсно на день смерті був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] та крім нього на той час в даному будинку була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] Однак в матеріалах справи наявне свідоцтво про смерть [PERSON] (а. с. 11). Крім того, згідно з довідкою виконкому Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 02.10.2015 (а. с. 14) дружина [PERSON] - [PERSON], яка померла [INFO], фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, який помер [INFO], шляхом постійного проживання на момент смерті із спадкодавцем. Відповідно до довідки виконкому Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 10.08.2015 (а. с. 15), на день смерті ([INFO]) [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] та на той час разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований В матеріалах справи відсутні відомості про спадкоємців [PERSON], які були неповнолітніми на час відкриття спадщини ([INFO]), а також докази визнання спадкоємців [PERSON] за законом першої черги недієздатними або обмеження їх дієздатності у порядку, визначеному положеннями ст. ст. 39, 40 та ст. ст. 36, 37 ЦК України відповідно. Відсутність заяв від спадкоємців [PERSON] про прийняття спадщини підтверджується листом завідувача Черняхівської ДНК від 29.03.2016 (а. с. 23), а також постановою завідувача Черняхівської ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.03.2016 (а. с. 4). А тому суд приходить до висновку про відсутність осіб, які прийняли спадщину після [PERSON] у порядку, визначеному положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України. А значить спадкоємці [PERSON], які прийняли спадщину, станом на момент розгляду справи відсутні. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. З огляду на те, що жоден зі спадкоємців [PERSON] станом на момент розгляду справи спадщину не прийняв, суд приходить до висновку, що відповідач відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України набув право на звернення до суду з заявою по визнання спадщини [PERSON] відумерлою. Проте станом на момент розгляду справи в матеріалах справи відсутні відомості про подання відповідачем до суду позову про визнання спадщини [PERSON] відумерлою, а також про рішення суду за результатами його розгляду. Як зазначено позивачем в позовній заяві, позивач строк для прийняття спадщини пропустив через те, що не знав про існування державних актів на право власності на земельні ділянки, що належали його батькам. Враховуючи визнання відповідачем позову, його прийняття судом, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову, а також те, що поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини сторонами не оспорюється, суд визнає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи, що позивач у позові просить про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, а не про визнання права на спадкове майно, додані до позову документи про спадкове майно [PERSON] судом відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України при розгляді даної справи не аналізуються. Вимоги про розподіл судових витрат позивачем у позові не заявлено. А тому згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України відсутні підстави для прийняття судом рішення про розподіл судових витрат між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved