Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з вищевказаним позовом, вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малкової Марії Вікторівни перебуває виконавче провадження №63555241 про стягнення з [PERSON] за виконавчим написом, який виданий 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., за реєстровим №29562 на користь ТОВ «ФК «АЛАНДА» заборгованості за кредитним договором №002-21002-220512 від 22.05.2012 року в сумі 8715,00 грн. Згідно виконавчого напису №29652 від 08.09.2020 року, що видав приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., боржником є [PERSON] . Стягнення проводиться на користь ТОВ «ФК «АЛАНДА». Сума стягнення становить 9215,00 гривень, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 6952,03 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам 1762,97 грн; за вчинення виконавчого напису 500,00 грн. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства та законних прав позивача, а тому є таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, наказом Міністерства юстиції №727/5 від 24.02.2021 року анульовано свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю №8679 від 26.12.2011 року на ім`я [PERSON] . Утримання коштів з пенсійного забезпечення [PERSON] розпочато з 01.05.2020 року у розмірі 20% від пенсійної виплати. Позивач не укладав будь-яких кредитних договорів та не вступав у будь-які правовідносини з ТОВ «ФК «АЛАНДА». [PERSON] не отримувала від відповідача повідомлень про те, що у неї в наявності заборгованість перед відповідачем або про те, що до відповідача перейшло право вимоги за кредитним договором, стороною якого є позивач. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, який вчинений 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., за реєстровим №29562 на користь ТОВ «ФК «АЛАНДА» заборгованості за кредитним договором №002-21002-220512 від 22.05.2012 року в сумі 9215,00 грн., таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 27.04.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 02.07.2021 року здійснено перехід розгляду справи зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін у спрощене позовне провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 30.11.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву від представника відповідача до суду не надходив. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановлений законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малкової Марії Вікторівни перебуває виконавче провадження №63555241 про стягнення з [PERSON] за виконавчим написом, який виданий 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., за реєстровим №29562 на користь ТОВ «ФК «АЛАНДА» заборгованості за кредитним договором №002-21002-220512 від 22.05.2012 року в сумі 8715,00 грн. Згідно виконавчого напису №29652 від 08.09.2020 року, що видав приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., боржником є [PERSON] . Стягнення проводиться на користь ТОВ «ФК «АЛАНДА». Сума стягнення становить 9215,00 гривень, яка складається з: - заборгованість за тілом кредиту 6952,03 грн; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам 1762,97 грн; - за вчинення виконавчого напису 500,00 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року. Згідно виконавчого напису, правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дельтабанк» є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит Капітал», правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Аланд», суду такого підтвердження не надано. Позивач стверджує, що їй не направлялися документи про правонаступництво стягувача. 12.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Малковою М.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника з [PERSON] . Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). В статтях 87-91 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Щодо строків давності для вимоги, за якою видається виконавчий напис, суд зазначає наступне. За приписами норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строки давності для вимоги, за якою видається виконавчий напис, встановлюються виключно законом, а не договором. Також згідно норм статті стаття 88 Закону України «Про нотаріат» обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. В свою чергу, відповідно до п. 2 Переліку документів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року по справі 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18) вказала, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017 року № 6-887цс17. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів і є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника. Разом із тим, сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору між стягувачем та боржником щодо заборгованості. Відповідачем не спростовані аргументи позивача про те, що позивачу не була направлена вимога про сплату боргу, а заборгованість є безспірною. Також суд не отримав підтвердження направлення боржнику повідомлення від приватного нотаріуса про звернення до нього за вчиненням виконавчого напису. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення, а виконавчий напис, який вчинений 08.09.202 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., за реєстровим №29562 на користь ТОВ «ФК «АЛАНДА» заборгованості за кредитним договором №002-21002-220512 від 22.05.2012 року в сумі 9215,00 грн., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи, що позивачем судовий збір не сплачувався, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved