Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] 06 серпня 2014 року звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» третя особа - ПП «Клін Лайн», про визнання договору припиненим, зобов'язання вчинити певні дії (а. с. 3-4), в обґрунтування якого позивач у позовній заяві та її представник у судовому засіданні посилались на те, що 29 липня 2005 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», найменування якого було змінено на ПАТ КБ «Приватбанк», та ПП «Клін Лайн» був укладений кредитний договір № 394, відповідно до якого банком наданий позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 126 375,00 грн. на умовах, визначених договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між банком та [PERSON] 29 липня 2005 року був укладений договір іпотеки № DN/394-1, предметом якого є квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Оскільки погашення кредиту відбулось у повному обсязі та у встановленому договором строк, проте відповідач продовжує утримувати під обтяженням нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просила суд, з урахування уточнень визнати припиненим договір іпотеки № DN/394-1 від 29 липня 2005 року, укладений між нею та ЗАТ КБ «Приватбанк»; зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» подати до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції заяву встановленої форми про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо припинення запису про обтяження (запис № 7035965 від 02 серпня 2005 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис № 2247577 від 02 серпня 2005 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна) щодо предмета іпотеки за договором іпотеки № № DN/394-1 від 29 липня 2005 року - квартири [ADDRESS]; покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору (а. с. 38-39). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі згідно з уточненнями та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відмовити в його задоволенні. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь в розгляді даної цивільної справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 29 липня 2005 року між ПриватБанк, найменування якого було змінено на ПАТ КБ «Приватбанк», та ПП «Клін Лайн» був укладений кредитний договір № 394, відповідно до якого банком наданий позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 126 375,00 грн. на умовах, визначених договором (а. с. 5-6). В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між ПриватБанк та [PERSON] 29 липня 2005 року був укладений договір іпотеки № DN/394-1, предметом якого є квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу (а. с. 7-8). Даний договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 29 липня 2005 року та зареєстрований в реєстрі за № 2838. З виписки по рахунку ПП «Клін Лайн» за період з 29 липня 2005 року по 27 серпня 2014 року, а також з меморіальних ордерів, наданих представником відповідача, вбачається, що ПП «Клін Лайн» належним чином (тобто вчасно та у повному обсязі) виконав умови укладеного між ним та відповідачем кредитного договору № 394 від 29 липня 2005 року (а. с. 64-74). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, ЗУ «Про іпотеку», умовами укладеного між сторонами договорів. Відповідно до положень ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з п. 5.1 кредитного договору № 394 від 29 липня 2005 року цей договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань за ним. Частиною 9 ст. 16 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Оцінюючи всі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог позивача, у зв'язку з чим вважає за можливе їх задовольнити. Приймаючи таке рішення суд виходить з того, що кредитні зобов'язання, в забезпечення виконання яких був укладений спірний іпотечний договір № DN/394-1 від 29 липня 2005 року, виконані позичальником у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат вирішення справи, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved