Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), діючи в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , через свого представника, звернулася з позовом до [PERSON] та [PERSON] , (далі - відповідачі), третя особа: Іллінецька державна нотаріальна контора Вінницької області, з вимогами: - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину №60, видане 17.03.2021 державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори Вінницької області Манус В.В. на ім`я [PERSON] на частку земельної ділянки площею 4,6749 га, кадастровий номер 0521255400:05:000:0034, номер запису про право власності в реєстрі прав власності на нерухоме майно 41020452; - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину №59, видане 17.03.2021 державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори Вінницької області Манус В.В. на ім`я [PERSON] на частку земельної ділянки площею 4,6749 га, кадастровий номер 0521255400:05:000:0034, номер запису про право власності в реєстрі прав власності на нерухоме майно 41020383. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] помер [PERSON] після чого відкрилась його спадщина за законом, до складу якої увійшли зобов`язання за кредитним договором перед АТ КБ «Приватбанк» в сумі 4878,76 грн, земельна ділянка площею 4,6749 га, кадастровий № 0521255400:05:000:0034, що розташована на території Дашівської селищної ради та будинок садибного типу з господарськими будівлями, спорудами загальною площею 78,1 кв.м. (житловою 38,7 кв.м.), що розташований по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги [PERSON] є його діти є відповідачі, а також неповнолітні [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі пропустили встановлений законом 6-ти місячний строк на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , що стало підставою для звернення їх до суду із позовом з підстав передбачених ч. 3 ст. 1272 ЦК України, а рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.09.2020 у справі №131/683/20 визначено відповідачам додатковий строк для прийняття спадщини. Надалі, 17.03.2021 державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори Манус В.В. видано відповідачам оспорювані свідоцтва про право на спадщину. Однак, станом на дату смерті [PERSON] з ним були зареєстровані та постійно проживали позивач (співмешканка), а також діти [PERSON] та [PERSON] . Таким чином зазначені неповнолітні діти спадкодавця прийняли спадщину після смерті батька в силу вимог ч.ч. 3-5 ст. 1268 ЦК України. Водночас, постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії № 226/02-31 від 14.04.2021 державним нотаріусом Іллінецької ДНК Манус В.В. відмовлено позивачу як законному представнику неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,6749 га, кадастровий №0521255400:05:000:0034, зважаючи на той факт, що на спадкове майно видано свідоцтва про право на спадщину відповідачам як спадкоємцям. Враховуючи, що видані відповідачам свідоцтва про право на спадщину порушують права інших спадкоємців, а тому вони підлягають визнанню недійсними. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 12.05.2021 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 23.06.2021 задоволено заяву про самовідвід судді Балтака Д.О., а справу передано для визначення іншого складу суду в порядку ст.ст. 33, 41 ЦПК України. На підставі розпорядження щодо передачі справи на розгляд Липовецького районного суду Вінницької області, що найбільш територіально наближений до Іллінецького районного суду Вінницької області від 23.06.2021, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Кривенку Д.Т. Ухвалою суду від 07.07.2021 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачам строк для подання відзиву на позов. Відповідачі у визначений судом строк відзиву на позов не подали. Третя особа Іллінецька державна нотаріальна контора Вінницької області заяв, клопотань та пояснень суду не подала. 15.07.2021 представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову. 15.07.2012 представник позивача подав до суду клопотання про долучення письмових доказів, а саме копію постанови Вінницького апеляційного суду від 10.06.2021 у справі №131/683/20. Ухвалою суду від 16.07.2021 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт на земельну ділянку площею 4,6749 га, кадастровий №0521255400:05:000:0034. До судового розгляду спір між сторонами не врегульовано. Ухвалою суду від 08.10.2021 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі та третя особа до суду не з`явилися. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається зокрема із земельної ділянки (пай), що розташована на території Дашівської селищної ради. Відповідно до наявних у справі копій свідоцтв про народження відповідачі являються доньками померлого [PERSON] а його також доньками є неповнолітні [PERSON] та [PERSON] , в інтересах яких звернулася їх матір позивач у справі. Відповідачі пропустили встановлений законом 6-ти місячний строк на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , що стало підставою для звернення їх до суду із позовом з підстав передбачених ч. 3 ст. 1272 ЦК України, а рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.09.2020 у справі №131/683/20 визначено відповідачам додатковий строк для прийняття спадщини. Надалі, 17.03.2021 державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори Манус В.В. видано відповідачам оспорювані свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою державного нотаріуса Іллінецької державної нотаріальної контори №226/02-31 від 14.04.2021, позивачу, діючій від імені неповнолітніх дочок: [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі на їх ім`я свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером6 0521255400:05:000:0034, належну померлому їх батькові, зважаючи на той факт, що на спадкове майно видано свідоцтва про право на спадщину відповідачам як спадкоємцям. Разом з тим, зідно із довідками виконкому Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області №89 від 16.01.2020 та №410 від 31.03.2021, на час відкриття спадщини позивач та діти [PERSON] та [PERSON] проживали разом із спадкодавцем - [PERSON] . Останні фактично теж прийняли спадщину від свого покійного батька, однак за рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.09.2020 у справі №131/683/20, суд визначаючи відповідачам додатковий строк для прийняття спадщини не перевірив наявність інших спадкоємців. Таким рішенням суду першої інстанції надано відповідачам можливість прийняти спадщину від [PERSON] і отримати видані державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори Вінницької області Манус В.В. на їх ім`я оспорювані свідоцтва про право на спадщину №59 і №60 від 17.03.2021 на частки земельної ділянки площею 4,6749 га, кадастровий номер 0521255400:05:000:0034. Проте, згідно з постановою Вінницького апеляційного суду від 10.06.2021 у справі №131/683/20 апеляційну скаргу позивача, яка діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] , було задоволено, а рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.09.2020 скасовано з постановленням нового рішення, де у задоволенні позову відповідачів до Дашівської селищної ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини -відмовлено. Разом з тим, відповідачі, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 07.07.2021, не навели обставин, які підлягають з`ясуванню та доказуванню у даній цивільній справі. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Судом було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається зокрема із земельної ділянки (пай), що розташована на території Дашівської селищної ради. Також встановлено, що спадкоємцями за законом на майно померлого [PERSON] є відповідачі, а також неповнолітні [PERSON] та [PERSON] , в інтересах яких звернулася їх матір позивач у справі. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України, відповідно до якої якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом було встановлено, що за рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.09.2020 у справі №131/683/20, суд визначаючи відповідачам додатковий строк для прийняття спадщини не перевірив наявність інших спадкоємців. Таким рішенням суду першої інстанції надано відповідачам можливість прийняти спадщину від [PERSON] і отримати видані державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори Вінницької області Манус В.В. на їх ім`я оспорювані свідоцтва про право на спадщину №59 і №60 від 17.03.2021 на частки земельної ділянки площею 4,6749 га, кадастровий номер 0521255400:05:000:0034. В силу вимог, ч.ч. 3-5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.ч. 2-3 ст. 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із довідками виконкому Дашівської селищної ради №89 від 16.01.2020 та №410 від 31.03.2021, на час відкриття спадщини позивач та діти [PERSON] та [PERSON] проживали разом із спадкодавцем - [PERSON] . Останні фактично теж прийняли спадщину від свого покійного батька. Таким чином, позов спадкоємців, які пропустили строк для прийняття спадщини, про визначення їм додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права інших спадкоємців, які спадщину прийняли. Згідно з постановою Вінницького апеляційного суду від 10.06.2021 у справі №131/683/20 апеляційну скаргу позивача, яка діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] , було задоволено, а рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.09.2020 скасовано з постановленням нового рішення, де у задоволенні позову відповідачів до Дашівської селищної ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - відмовлено. Таким чином, оскільки вищевказана постанова Вінницького апеляційного суду від 10.06.2021 набрала законної сили з дня її прийняття і за її висновками було скасовано рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.09.2020, за яким було надано відповідачам можливість у додатковий строк прийняти спадщину їх батька [PERSON] , а тому Липовецький районний суд Вінницької області, враховуючи вищевказані обставини дійшов висновку про відсутність правових підстав для отримання 17.03.2021 на ім`я [PERSON] та [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за №60 і №59 на частки земельної ділянки площею 4,6749 га, кадастровий номер 0521255400:05:000:0034. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання недійсними свідоцтв, виданих на ім`я відповідачів про право на спадщину є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідачів на користь держави судові витрати зі сплати судового збору та на користь позивача витрати на правову допомогу керується ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України, згідно з якою судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, витрати: на професійну правничу допомогу необхідну для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 та ч. 6 ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної частини вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено повністю і позивача було попередньо звільнено від сплати судового збору, враховуючи заяву представника позивача від 04.11.2021, де він просив у разі задоволення позову відшкодувати відповідачами менший розмір документально підтверджених витрат позивача на професійну правничу допомогу, ніж було заявлено ним раніше, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн та на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3500,00 грн, а також стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн та на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3500,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved