Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] 23.07.2018р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та просила стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач після розірвання шлюбу в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не зважаючи на неодноразові прохання з боку позивача Відповідач працездатний, матеріально забезпечний, отримує дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Також зазначила, що працює бухгалтером в ПП «Шевчук», в середньому отримує заробітну плату в розмірі 9000 грн., щомісячно, однак їх не вистачає на утримання дитини та забезпечення необхідного рівня розвитку доньки, оскільки дитина відвідує курси з вивчення іноземних мов та школу танців. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги визнає частково, оскільки отримує заробітну плату близько 6000 грн. щомісячно, працює на автотранспортному підприємстві «Турист» неповний робочий день 2-3 дні на тиждень, нещодавно переніс інфаркт, а тому стан його здоров'я поганий, а тому зможе сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн.. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 28.04.207р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси складено відповідний актовий запис №100. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася 17.09.2007р., виданого Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №635, її батьками зазначено: батько-Скоповський [PERSON], мати-Скоповська [PERSON]. (а.с.3). Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 06.03.2014 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 18.03.2014р.(а.с.5) Догляд за дитиною здійснює позивач, а відповідач в добровільному порядку не надає в достатньому обсязі допомогу на утримання доньки. Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України,\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітніх дітей. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з нормами ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до\~ ч.2\~ст.182\~СК України,\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже, починаючи з 01.07.2018р., законодавством визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, розмір якої на час розгляду справи дорівнює 1944,00 гривень. З урахуванням встановлених обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоровя батька та матері дитини, матеріального становища платника, та враховуючи те, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України), суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, який підлягає стягненню з відповідача, має становити 1500,00 грн.. При цьому суд звертає увагу, що відповідач може сплачувати вказану суму, оскільки підтвердив отримання ним 6000 грн. щомісячно. Нормами ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що обов'язок доказування і подання доказів лежить на кожній стороні, з огляду на представлені докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів 7000 грн. є необгрунтованим, оскільки не знайшов свого підтвердження належними та допустимими доказами. Доводи позивача (відвідування курсів іноземної мови, танці) взагалі судом не враховуються, оскільки відповідно до ст.185 СК України відносяться до додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами -розвитком здібностей дитини. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає\~ негайне виконання судових рішень\~ у справах про\~ стягнення аліментів у межах\~ суми\~ платежу\~ за один місяць. Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне\~ допустити\~ негайне виконання рішення суду\~ в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України\~ та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Outcome: partial