Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1), [PERSON] (далі - відповідач-2) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в якому вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем померлої за законом та спадщину після смерті матері прийняв. Іншим спадкоємцем [PERSON] , є рідна сестра позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцями якої є її діти - відповідачі по справі. До складу спадщини майна, що залишилось після смерті [PERSON] , ввійшла земельна ділянка загальною площею 0,80 га, що розташована у [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,55 га. Рішенням № 4 від 12.05.1994 року Голуб`ятинської сільської ради [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,80 га. Проте, право власності на вищевказану земельну ділянку за життя [PERSON] не оформила. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 29 травня 2004 року за реєстром № 315, позивач є власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] , а відповідно до договору купівлі - продажу від 23.06.2021 року, посвідченого за реєстром № 520, позивач є власником 1/2 частки житлового будинку за вищевказаною адресою. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку позивач звернувся до нотаріуса, проте отримав відмову, через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість. Позивач просить визнати за ним право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,80 га, що розташована у [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,55 га, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Судові витрати покладає на себе. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились, надали до суду заяви в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 29 травня 2004 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкоємцями майна [PERSON] , померлої [INFO] , є її діти: [PERSON] та [PERSON] , в рівних долях. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] та розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0,80 га, права на пайовий фонд майна КСП «Дружба» с. Голуб`ятин, та вкладів із нарахованою компенсацією. Спадкова справа № 315, зареєстровано в реєстрі за № 2077 /а.с. 7/. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради, власниками по 1/2 частці житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вказані [PERSON] та [PERSON] , номер запису: 2408, в книзі: 24 /а.с. 8/. Згідно Договору купівлі - продажу частки житлового будинку посвідченого 23 червня 2021 року [PERSON] , [PERSON] , надалі - продавці, та [PERSON] , надалі - покупець, уклали даний договір купівлі - продажу частки житлового будинку, згідно якого покупець приймає у власність 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Продавцям належить 1/2 частки житлового будинку на праві особистої приватної власності. Оплата за 1/2 частку житлового будинку, за довомленістю сторін, продавці отримали від покупця в повному обсязі до підписання цього договору /а.с. 9-10/. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності сформованого 23 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва, актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна та про право власності, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , вказаний [PERSON] , розмір частки: 1/2, спільна часткова /а.с. 11/. Відповідно до архівного витягу з рішення № 4 від 12.05.1994 року «Про передачу в приватну власність, постійне і тимчасове користування земельних ділянок громадян» виконавчого комітету Голуб`ятинської сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області, виданого Архівним відділом Житомирської РДА Житомирської області № 05-03/242 від 16 червня 2021 року, вирішено передати безкоштовно громадянам у приватну власність земельні ділянки , що були раніше надані їм у межах населеного пункту в розмірах згідно додатку, [PERSON] - 0,80 га /а.с. 12/. Довідкою № 185 від 11 жовтня 2021 року Попільнянської селищної ради Житомирської області передбачено, що земельна ділянка розміром 0,80 га, яка була передана безкоштовно у приватну власність [PERSON] згідно рішення виконкому № 4 від 12.05.1994 року Голуб`ятинською сільською радою, розташована в селі Голуб`ятин по вулиці І.Середи, 58 /а.с. 13/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 лютого 2009 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, [PERSON] померла [INFO] , відповідний актовий запис за № 3342. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що засвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509 - VI). Згідно пункту 7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з пункту г) частини 1 статті 121 Земельного Кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; За вимогами статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного Кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом просив судові витрати віднести на його рахунок, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем, права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки.

Outcome: approved