Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] 10..01.2020 р. звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог позивачі вказують, що їх чоловікові та батькові - [PERSON] належало на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.01.2018 р. домоволодіння [ADDRESS] . На час смерті чоловіка в будинку був зареєстрований, про те не проживав відповідач. Йому не було надано в користування будь-яке приміщення в будинку за домовленістю із власником. [INFO] . [PERSON] помер. Після його смерті як спадкоємці першої черги за законом успадкували вказане домоволодіння, 03.12.2018 р. отримали свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідач в будинку не проживає більше 32 років проте знятись добровільно з реєстрації не бажає. Будь-яких перешкод йому у проживанні не чинять, вхідні двері та замки до дверей не змінювали. В правоохоронні органи із скаргами на них відповідач не звертався. Факт не проживання відповідача в будинку підтверджується актами сільської ради. Позивачі просять суд на підставі ст.ст. 317, 319, 321, 346, 391 ЦК України визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] ; судові витрати по справі покласти на них. В суді позивач [PERSON] та представник позивачів позов підтримали, просять його задовольнити, не заперечили щодо винесення заочного рішення по справі. Позивач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, СМС-повідомленням, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в заяву. Заслухавши пояснення позивача та представників позивачів, свідків, суд встановив наступне. Позивачі є власниками домоволодіння[ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] від 03.12.2018 р. зареєстрованих в реєстрі за № 1503 та № 1506. Відповідач по справі є братом [PERSON] . У вказаному домоволодінні відповідач зареєстрований, але не проживає тривалий час. Зазначений факт підтверджується актами Довжоцької сільської ради від 28.12.2018 р.(а.с.13), від 28.01.2019 р.(а.с.17), від 19.03.2019 р.(а.с.16), від 06.06.2019 р.(а.с.15), від 16.09.2019 р.(а.с.14), від 26.12.2019 р.(а.с.18). Згідно пояснень в суді свідків [PERSON] та [PERSON] відповідач не проживає в будинку більше тридцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 358 і ч. 1 ст. 369 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що співвласник має право вимагати від осіб, які вселилися у квартиру без його згоди та які не є членами його сім`ї і не відносяться до осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності. Оскільки відповідач в належному позивачам на праві власності будинку, де він зареєстрований, не проживає без поважних причин значний час, не є членом сім`ї позивачів, ним не укладений з позивачами договір сервітуту, витрат по утриманню будинку позивачів відповідач не несе, його реєстрація в будинку позивачів перешкоджає їм в користуванні та розпорядженні будинком, згідно пояснень в суді свідка відповідач має житло для постійного проживання, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved