Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] 09.06.2015р. звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам за період з 15.03.1993р. по 30.01.2010р. в сумі 37091 грн. 61 коп. В позові [PERSON] вказала, що 24.05.1994р. між нею та відповідачем було розірвано. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.03.1993р. з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO]. та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15.03.1993р. до їх повноліття. Починаючи з 15.03.1993р. відповідач жодного разу не сплачував на її користь аліменти. Оскільки відомості про доходи за вказаний період відсутні, то вважала, що справедливим буде стягнення заборгованості по аліментам, виходячи із середньої заробітної плати по Харківській області. Також вважала, що заборгованість по аліментам за період з 15.03.1993р. по 30.01.2010р. складає 37091 грн. 61 коп., надавши при цьому розрахунок. В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, що зазначені у ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.03.1993р. з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO]. та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15.03.1993р. до їх повноліття. Відповідно до ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ч.4 ст.196 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Визначення розміру заборгованості законодавець наділив лише державного виконавця, і тільки у разі спору щодо розміру заборгованості її може визначити суд. Доказів стосовно наявності заборгованості по аліментам позивачкою не надано. Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та необхідності відмови у його задоволенні. Відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed