Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] від імені якої діє [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до 3000,00 грн., на кожну дитину, щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 березня 2016 року з відповідача стягуються аліменти на дітей у розмірі по 1000,00 грн., на кожну дитину, щомісячно, однак з часу затвердження мирової угоди зросли потреби дітей, погіршився її (позивача) матеріальний стан. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Сторони по справі є батьками: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27 серпня 2007 року, а.с. 11) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 2 вересня 2011 року). На підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 березня 2016 року визнано мирову угоду укладену між [PERSON] до [PERSON] у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів за якою, серед іншого [PERSON] зобов`язується з 25-го по 30-те число кожного місяця сплачувати [PERSON] аліменти у розмірі 1000(одна тисяча) гривень на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З урахуванням вищевказаних фактичних обставин справи суд приймає також до уваги наступне. Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Поряд з цим, частиною першою ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини другої ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В свою чергу, частиною першою ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Як встановлено судом, з часу ухвалення затвердження Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області мирової угоди, у позивача змінилося матеріальне становище, з урахуванням знецінення купівельної спроможності національної валюти, тому є всі підстави для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів до суми 1700,00 грн. на кожну дитину, щомісячно. Приймаючи саме таке рішення суд виходить також з того, що визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дітей, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності та моральності. В свою чергу, відповідачем не надано належних доказів щодо скрутного матеріального становища, наявності інших утриманців, суд приходить до висновку про доцільність стягнення вищезазначеної суми аліментів з відповідача на утримання дітей, батьком яких він є. Висновок з подібних правовідносин викладений в постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі №565/2071/19. У відповідності до приписів абзацу четвертого п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 5.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» новий розмір аліментів (збільшений) стягується з дати набрання рішенням суду законної сили. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved