Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON], [INFO], померла 26 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 308196 від 30 вересня 2014 року. 25 березня 2015 року син [PERSON] [PERSON] та її дочка [PERSON] подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 18/2015 (заяви № 46, № 47). У заявах про прийняття спадщини відповідачі зазначили про наявність, крім них, іншого спадкоємця [PERSON], онуки [PERSON], батько якої, син спадкодавця [PERSON], помер у 2006 році. [PERSON], батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-ЖС № 318332 від 10.06.1992, помер 20.08.2006, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.08.2006 серії 1-ЖС № 051947. 01 квітня 2015 року [PERSON] подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 18/2015 (заява № 49). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.04.2015 № 50/02-31 державного нотаріуса [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з неприйняттям ним спадщини після смерті [PERSON] З 23 березня 2015 року по 27 березня 2015 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі «Солонянська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» у гінекологічному відділенні, що підтверджується довідкою вказаного лікувального закладу. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2). Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилом частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано її початок. Відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Отже, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 26.09.2014, закінчився 27 березня 2015 року. Позивач звернувся до нотаріуса 01.04.2015, тобто з пропуском зазначеного строку. Частиною третьою статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як було встановлено під час розгляду даної справи, позивач по останній день шестимісячного строку для прийняття спадщини включно знаходився на стаціонарному лікуванні, а саме з 23.03.2015 по 27.03.2015. Дана обставина обєктивно унеможливлювала реалізацію позивачем його права на прийняття спадщини, а тому визнається судом в якості поважної причини пропуску ним строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Решта зазначених позивачем причин пропуску ним строку, а саме: лікування дитини, участь у дорожньо-транспортній пригоді, моральні страждання у звязку зі смертю близької людини, суд не визнає в якості поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки ці обставини не створювали позивачу непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Заперечення відповідачів судом відхиляються з тих підстав, що за змістом частини першої статті 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. Таким чином, спадкоємець може на власний розсуд визначити день подання ним заяви про прийняття спадщини в межах передбаченого законом шестимісячного строку, що є його виключним правом. Отже, перебування позивача на стаціонарному лікуванні в останній день строку для прийняття спадщини є поважною причиною пропуску цього строку, незалежно від тривалості розладу здоровя та лікування. З огляду на викладене, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 05.05.2015 № 1/81, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 243,60 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved