Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] 25 січня 2017р. звернувсь з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ружинський комбікормовий завод» про стягнення 11196,49 грн. заборгованості по заробітній платі, 6492,15 грн. середнього заробітку за час затримки по виплаті заробітної плати, 2000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову посилавсь на те, що з 05 лютого 2013 року по 30 жовтня 2016 року він працював охоронцем у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ружинський комбікормовий завод» та був звільнений на підставі ст.38 КЗпП України. Розмір середньомісячної заробітної плати становив 2164,05 грн. і зарплату відповідач заборгував йому в сумі 11196,49 грн. В зв'язку з цим підлягає стягненню середній заробіток за час затримки по виплаті заробітної платі в сумі 6492,15 грн., а також 2000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав частково в частині стягнення 10 196,49 грн. заборгованості по заробітній платі, 4285,8 грн. середнього заробітку за час затримки по виплаті заробітної плати, 1000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково в частині стягнення 10 196,49 грн. заборгованості по заробітній платі, 4285,8 грн. середнього заробітку за час затримки по виплаті заробітної плати та заперечив проти стягнення моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В судовому засіданні встановлено, що з 05 лютого 2013 року по 30 жовтня 2016 року [PERSON] працював охоронцем у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ружинський комбікормовий завод» та був звільнений на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням. В день звільнення позивачу не було виплачено всі суми, що належать йому від Товариства в сумі 10 196,49 грн. Також, відповідно до положень ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки відповідачем не було проведено повний розрахунок у день звільнення з позивачем, тому відповідно до положень ст.116, ст.117 КЗпП України підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ружинський комбікормовий завод» на користь [PERSON] 10 196,49 грн. заборгованості по заробітній платі та 4285,8 грн. середнього заробітку за час затримки по виплаті заробітної плати. Ці обставини визнані представником відповідача, а тому в силу ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Крім того, у відповідності з положеннями ст.237-1 КЗпП України, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування на його користь 1000 грн. моральної шкоди, оскільки мало місце порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 1600 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial