overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] 25.12.2015 р. звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом про розірвання шлюбу, в обґрунтування вказавши, що шлюбні відносини з відповідачем не підтримує, почуття любові та поваги одне до одного ними втрачені; подальше спільне життя й збереження шлюбу неможливо. Судом було надано сторонам строк для примирення тривалістю два місяці. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі. Відповідач надав суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Суд, вивчивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 06.07.2007 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спір стосовно майна між подружжям відсутній. Сторони спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують з липня 2015 року. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] 25.12.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває з 09.10.2009 року в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за №08. Сторони є батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям сторони проживали до серпня 2015 року. Сім`я розпалася по тій причині, що в них різні погляди на життя, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, подружніх стосунків вони не підтримують, оскільки перестали розуміти один одного. Вважає, що за таких обставин збереження реєстрації шлюбу між нею та відповідачем є неможливим та суперечить її особистим інтересам. Просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Понесені нею витрати по сплаті судового збору не бажає стягувати з відповідача. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення, миритися з позивачкою не бажає, справу просить розглядати без його присутності. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що позивачка та відповдач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.10.2009 року виконавчим комітетом Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за №08. Сторони є батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям сторони проживали до серпня 2015 року. Сім`я розпалася по тій причині, що в них різні погляди на життя, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Миритися сторони не бажають. Позивачка вважає, що збереження шлюбу суперечить її особистим інтересам. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин та у відповідності до положень ст. 112 СК України, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] 25.12.2016 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, в якій просила суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно до її повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не бере участі у вихованні доньки, матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Позивач надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд, згідно ст.224 ЦПК України, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів заочно. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження дитини Серії 1-ВЛ №293903, [PERSON], народилася 25 листопада 2004 року, її батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON] Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], як вбачається з довідки про склад сімї від 15.12.2015 року про те, що [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю. Доказів того, що батько дитини добровільно надає матеріальну допомогу на утримання доньки, суду не надано. Тому, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини та майнове становище відповідача, суд задовольняє позов в повному обсязі стягує з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно від дня подання позову до суду і до повноліття дитини. На підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] 25 березня 2015 року пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON] та дочку [PERSON], на утримання яких відповідач матеріальну допомогу не надає. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб, свідоцтв про народження дітей та довідок відомо, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], котрі проживають з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с. 3, 4, 5, 15, 16). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов'язку утримувати дітей, [PERSON] проживає окремо від дітей і тому є підстави присудити кошти на утримання дітей (аліменти) у частці від доходу відповідача, ураховуючи вимогу позивача. Статтею 182 цього Кодексу встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Урахувавши вказані обставини, суд дійшов до висновку про присудження аліментів на дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] 25 березня 2016 року звернулась до суду із заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що з [PERSON] вона знайома з початку 2015 року. З червня 2015 року вони проживають разом. У відносинах між ними панує почуття любові, взаємоповаги та довіри. Вони вирішили одружитись. Вказане рішення є добровільним, виваженим та обдуманим. В даний час вона вагітна. Однак у реєстрації шлюбу їм було відмовлено у звязку з тим, що вона не досягла шлюбного віку. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам. [PERSON] здоровий, працездатний , забезпечений житлом та в змозі матеріально забезпечити їх сімю. В суді заявник [PERSON] свою заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] вважають заяву [PERSON] обґрунтованою, просили заяву задовольнити і надати право на шлюб. Представник служби у справах дітей Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області, який належним чином повідомлений про час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не зявився. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Статтею 22 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ч.2 ст.23 Сімейного кодексу України, суд за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] виповнилось 17 років, на даний момент вона знаходиться на 30 тижні вагітності, що підтверджується довідкою Красилівської центральної районної лікарні Хмельницької області №580 від 17.05.2016 року, і бажає укласти шлюб з [PERSON]. Наведене дає підстави вважати, що право на шлюб буде відповідати інтересам заявника, а тому її заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] 25 березня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 14 вересня 2002 року, мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинили в січні 2015 року із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, постійних сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові та погіршення нормальної атмосфери в сімї. Вважає, що сімя їх розпалася остаточно, примирення неможливе. Просила суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, оскільки вони не вирішили питання про спільне виховання дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 вересня 2002 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 418, мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, на грунті чого постійно виникали сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, проживають окремо, в наданий судом строк для примирення шлюбні відносини не відновили. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, прізвище позивачу залишити шлюбне «Московець».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] 25 березня 2016 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 27 грудня 2015 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] позичив у неї 3\~000 доларів США строком до 01 березня 2016 року, про що того ж дня ним було написано розписку. У встановлений у розписці строк відповідач борг не повернув, тому просить стягнути з відповідача суму боргу, яка по курсу НБУ становить 80\~520 грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, в заяві на імя суду просить справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належно судовими повістками з повідомленням, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за необхідне справу розглянути за його відсутності заочно. Дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 1046 цього Кодексу, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Докази, які надані суду, свідчать про наступне. Згідно розписки від 27 грудня 2015 року (а. с. 4), [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в сумі 3 000 доларів США, яку зобовязувався повернути до 01 березня 2016 року. Відповідач у зазначений строк борг не повернув, згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 9), станом на 17 березня 2016 року офіційний курс складає 26,84 грн. за 1 долар США, тому сума боргу, яка підлягає стягненню з [PERSON] складає: 3 000 * 26,84 = 80 520 грн. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 805 грн. 20 коп., який відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] 25 березня 2018 року в 00 годин 25 хвилин на 48 км автодороги Чернігів - Гремяч, керував автомобілем [NUMBER] та порушив п. 12.1 та п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та перед перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, здійснив зіткнення з автомобілем «CITROEN XS ARA PICASSO» номерний знак 5018 II-3 під керуванням [PERSON] Автомобілі отримали механічні пошкодження. У судове засідання [PERSON] не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає. Вина [PERSON] у вчиненні правопорушення підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №033184 від 25 березня 2018 року; схемою місця ДТП від 25 березня 2018 року; письмовими поясненнями [PERSON], [PERSON] Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в діях [PERSON] вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність. [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення на транспорті, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність судом не встановлені. За таких обставин, суд дійшов висновку про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у виді штрафу, яке буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нею нових правопорушень. Судовий збір підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] 25 вересня 2015 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 28 листопада 1987року, який було зареєстровано Довгошиївською сільською радою Млинівського району Ровенської області, актовий запис № 25. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів, у ньому наведених. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування\~\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про\~побудову\~сімейних відносин між собою\~та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік\~зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина\~\~зобов'язана\~утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік\~відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 28 листопада 1987року, який було зареєстровано Довгошиївською сільською радою Млинівського району Ровенської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії I-ЕГ №442110 від 28 листопада 1987року. Від даного шлюбу у сторін є одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити\~шлюбні відносини. Примушування\~\~до припинення шлюбних\~\~відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати та стягнути з відповідача в користь позивача сплачений останньою судовий збір.

Outcome: approved