Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Миколаївської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати та бабуся позивачів - [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 лютого 1997 року, реєстровий № 1-219, та земельної ділянки площею 0,3288 га, яка знаходиться на території [ADDRESS] та була передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарчих споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН №111632 від 27 грудня 2001 року. Під час ремонтних робіт у будинку на початку березня 2021 року [PERSON] знайшов нотаріально посвідчений Заповіт від 11 січня 2001 року, яким [PERSON] заповідала в рівних частках [PERSON] та [PERSON] все належне їй майно. 09 березня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Першої Слов`янської державної нотаріальної контори в.о. державного нотаріуса Миколаївської державної нотаріальної контори Донецької області Браташевської Г.О. із Заявою про видачу спадщини після смерті [PERSON] , проте йому було відмовлено в оформленні прав на спадщину, оскільки він пропустив встановлений шестимісячний строк для подачі Заяви про прийняття спадщини. 23 березня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Першої Слов`янської державної нотаріальної контори в.о. державного нотаріуса Миколаївської державної нотаріальної контори Донецької області Браташевської Г.О. із Заявою про видачу спадщини після смерті [PERSON] , проте йому було відмовлено в оформленні прав на спадщину, оскільки він пропустив встановлений шестимісячний строк для подачі Заяви про прийняття спадщини. Зазначають, що шестимісячний строк для прийняття спадщини вони пропустили з поважних причин, оскільки їм не було відомо про існування Заповіту. Просять суд визначити їм, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , додатковий строк, достатній для подання Заяви про прийняття спадщини за заповітом, що залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 11 травня 2021 року від позивачів до суду надійшли Заяви, відповідно до яких вони просили справу слухати без їх участі та наполягали на задоволенні позовних вимог (а.с.41-42). Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі Ордерів серії АА № 110832490 від 23 квітня 2021 року та серії АА № 110832491 від 23 квітня 2021 року (а.с.27-28), у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 11 травня 2021 року надав до суду Заяву, в якій просив справу розглянути без його участі (а.с.40). Представник відповідача - Миколаївської міської ради Донецької області у судове засідання не з`явився. 12 травня 2021 року від начальника юридичного відділу виконавчого комітету Миколаївської міської ради Лебідя Д.В. до суду надійшла Заява про розгляд справи без участі їх представника та прийняття рішення на розсуд суду за наявними матеріалами справи (а.с.43). Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Миколаївської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним Заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийнятті спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є сином [PERSON] . Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та онуком [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються Свідоцтвами про народження (а.с.11-12). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за Заповітом від 03 лютого 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Паращук О.А., спадкоємцем майна, зазначеного в Заповіті [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це Свідоцтво, складається з жилого будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами під номером [ADDRESS] (а.с.13). Як слідує з Заповіту від 11 січня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Мурадовою С.Г., [PERSON] все своє майно заповідала в рівних частках кожному - [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДН №111632 від 27 грудня 2001 року, [PERSON] на підставі рішення Рай-Олександрівської сільської Ради народних депутатів від 26 березня 1997 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 3288 га, яка розташована на території [ADDRESS] та була передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарчих споруд та ведення особистого підсобного господарства (а.с.14). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у місті Слов`янськ Донецької області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим 09 березня 2005 року Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, Актовий запис № 28 (а.с.15). Як вбачається з Акту № 4118 від 19 березня 2021 року, складеного секретарем Миколаївської міської ради Пересічною І.В., [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] на теперішній час з 2001 року та веде домогосподарство, яке належало померлій, сплачує всі комунальні послуги, охороняє майно, здійснює його ремонт тощо (а.с.16). В судовому засіданні встановлено, що 09 березня 2021 року до державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори в.о. державного нотаріуса Миколаївської державної нотаріальної контори Донецької області Браташевської Г.О. з Заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] , але 09 березня 2021 року за вихідним № 123/02-31 Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] у прийнятті Заяви про видачу спадщини після померлої [PERSON] відмовлено, оскільки ним пропущений шестимісячний строк для звернення з Заявою про прийняття спадщини (а.с.18-19). 23 березня 2021 року до державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори в.о. державного нотаріуса Миколаївської державної нотаріальної контори Донецької області Браташевської Г.О. з Заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] , але 23 березня 2021 року за вихідним № 156/02-31 Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] у прийнятті Заяви про видачу спадщини після померлої [PERSON] відмовлено, оскільки ним пропущений шестимісячний строк для звернення з Заявою про прийняття спадщини (а.с.20-21). Згідно з ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав Заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати Заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зі змісту вказаних норм вбачається, що звертатися з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини мають право спадкоємці за заповітом чи за законом, а суд при вирішенні цього питання повинен перевіряти поважність причин його пропуску. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання Заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання Заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання Заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». В обґрунтування поважності причин пропуску позивачами строку для подання заяви про прийняття спадщини, який згідно частині 1 статті 1270 ЦК України встановлюється у шість місяців та починається з дня відкриття спадщини - 28 січня 2005 року зазначено, що [PERSON] та [PERSON] не було відомо про існування Заповіту від 11 січня 2001 року, яким [PERSON] заповідала в рівних частках [PERSON] та [PERSON] все належне їй майно. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року « Про практику у справах про спадкування» п.24 ( абзаци 1,2,6) «Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину ( частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності», як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Верховний Суд у Постанові від 21 вересня 2020 року по справі № 130/2517/18 дійшов правового висновку, згідно якого необізнаність спадкоємця про заповіт, недобросовісна поведінка інших спадкоємців та нотаріуса є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини. Приймаючи до уваги той факт, що позивачами [PERSON] та [PERSON] надано суду безперечні докази у відповідності до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які б свідчили про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, то суд приходить до висновку, що їх позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, позивачі просять суд визначити їм додатковий строк, достатній для подання Заяви про прийняття спадщини за Заповітом, що залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З огляду на що суд вважає за можливе визначити позивачам строк, достатній для подання Заяви про прийняття спадщини за Заповітом, що залишилася після смерті [PERSON] , терміном у два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved