overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] 16 січня 2017р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебували у шлюбі та рішенням суду від 27.10.2010р. шлюб розірвано. Від проживання у шлюбі мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], однак відповідач дитину не утримує, тому слід стягувати аліменти на його утримання в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою до суду проте, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності, проти заочного розгляду справи - не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], однак батько матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії №І-ЖД №337306 від 01.12.2000р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 75, 180, 182, 183 СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] 16 січня 2017 року звернувсь в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 лютого 2015р. між ними було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №37. Від проживання у шлюбі мають двох неповнолітніх дітей Владислава, [INFO] та Евеліну, [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач звернувсь до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідачка в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає у повному обсязі. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 14 лютого 2015р. між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №37. Від проживання у шлюбі сторони мають двох неповнолітніх дітей Владислава, [INFO] та Евеліну, [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін серії І-БВ №131777 від 14.02.2015р., даними свідоцтва про народження дітей. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] 16 січня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Відповідно до ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 29 березня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без розгляду. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів позивачка мотивувала тим, що з 14 лютого 2015 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі та від даного шлюбу у них 15 липня 2015 року народилася донька Анастасія. З травня 2016 року відповідач з сім`єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки Анастасії, [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала, щодо винесення заочного рішення. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме через засоби масової інформації, про причини неявки в суд не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про шлюб (серія І-КГ № 095736), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2015 року, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області було зроблено відповідний актовий запис за № 90. Згідно свідоцтва про народження (серія I-КГ № 202639), у сторін 15 липня 2015 року народилася донька Анастасія. Із позовних вимог, вбачається, що сторони припинили сумісне проживання, досягти домовленості між собою про утримання доньки не змогли. Відповідно до ст. ст. 180,181,183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину є рішення суду, за яким кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від заробітку (доходу) матері або батька. \~ Враховуючи те, що відповідач зобовязаний та може надавати допомогу, так як є працездатним, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 84, 180 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн., так як позивачка звільнена від сплати вказаних витрат при подачі позову про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] 16 січня 2017 року звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 23 серпня 2008 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 01 грудня 2016 року вони припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали відсутність порозуміння, неможливість знаходження спільної мови. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим, тому просить розірвати шлюб з відповідачем, залишивши прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за необхідне справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи (а.с. 3-8), свідчать про наступне. Сторони з 23 серпня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 01 грудня 2016 року вони припинили шлюбні відносини у зв'язку з відсутністю порозуміння, неможливістю знаходження спільної мови. Спори про поділ майна немає, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишивши позивачу прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] 16 січня 2018 року звернулася до суду із позовною заявою в інтересах [PERSON], в обґрунтування якої посилається на те, що з 19 лютого 1972 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого спільних дітей не мають. З 1998 року сторони припинили шлюбні відносини у звязку з різністю поглядів на життя та зловживанням спиртними напоями з боку відповідача. З того часу сторони проживають окремо, стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Спору про поділ майна немає. Тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, у позовній заяві просять розглянути справу за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач\~ у судове засідання не з'явився, заяви про відкладення розгляду справи суду не надавав, про час та місце розгляду справи повідомлявся судовою повісткою з повідомленням, яку отримав особисто, тому суд вважає за необхідне справу розглянути за його відсутності заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов [PERSON] в інтересах [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи (а. с. 3-5), свідчать про наступне. Сторони з 19 лютого 1972 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого від якого спільних дітей не мають. З 1998 року сторони припинили шлюбні відносини у звязку з різністю поглядів на життя та зловживанням спиртними напоями з боку відповідача і з цього часу сторони проживають окремо, стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна не заявлено. Отже суд вважає, що подальше збереження сімї неможливо, сім'я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] 16 січня 2018 року звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 11 червня 2010 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вони припинили шлюбні відносини з 2014 року у звязку з постійними сварками на ґрунті ревнощів з боку чоловіка. Подружні стосунки та ведення спільного господарства припинено. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна немає. Вважає збереження сімї неможливим,\~тому просить розірвати шлюб. Сторони\~у судове засідання не з'явилися, в заяві на імя суду просять розглянути справу за їхньою відсутністю, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 11 червня 2010 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). З 2014 року вони припинили шлюбні відносини у звязку з постійними сварками на ґрунті ревнощів з боку чоловіка, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна немає. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

\~[PERSON] 16 травня 2017 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 20 жовтня 2001 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 15 травня 2017 року у звязку з нехтуванням з боку відповідача сімейними цінностями. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з нею. Вважає збереження сімї неможливим, тому просить розірвати шлюб, залишивши їй прізвище чоловіка. \~Позивач\~\~у судовому засіданні позов підтримала та вказала, що після надання строку для примирення відповідач стосунків з нею не підтримує, спілкується лише з дітьми, проживає за іншою адресою. тому просить розірвати шлюб, залишити прізвище чоловіка та стягнути з нього судовий збір. \~Відповідач\~ у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належно (а.с. 16). Тому суд вважає за необхідне розглянути справу за його відсутністю. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 20 жовтня 2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3).\~Від спільного життя мають мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). На час звернення до суду з позовом сторони припинили шлюбні відносини у звязку з нехтуванням з боку відповідача сімейними цінностями. Про наявність спору про поділ майна позивачем не вказано. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з позивачем. Наданий сторонам строк для примирення позитивного результату не дав, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 640 грн., який відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на її користь. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] 16 травня 2018 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її мати [PERSON], яка постійно проживала в м. Голубівка /минула назва м. Кіровськ/ Луганської області, померла [INFO] року на тимчасово окупованій території. Антрацитівський МРВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть матері на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми на непідконтрольній українській владі території, тому з метою оформлення спадщини просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, у заяві на імя суду просить справу розглянути за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявилася, у заяві на імя суду просить справу розглянути за її відсутністю, заперечень проти вимог не має. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є донькою громадянки України [PERSON], [INFO] (а.с. 5-10). Згідно свідоцтва про смерть, виданого «Відділом запису актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 11), що знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, громадянка України [PERSON] померла [INFO] рокув м. Кіровськ. Даних про причину смерті останньої немає. Антрацитівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції відмовив заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми на непідконтрольній українській владі території (а.с. 12-13). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

[PERSON] 16 червня 2014 року звернулася до суду із позовом, яки вона уточнила у судовому засіданні, в обґрунтування якого посилається, що відповідачка є її матір'ю, яка мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання не надає. Їй виповнилось 18 років, вона навчається на першому курсі на денній формі навчання у Коледжі Донбаського державного технічного університету, тому просить стягнути з неї аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку, щомісячно на її утримання до досягнення 23 років. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнала. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та суду пояснив, що щомісячні витрати на навчання дитини складають 670 грн. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітня донька продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 цього Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Докази, які сторони надали суду, свідчать про наступне. [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON] Позивачка навчається на першому курсі на денній формі навчання за контрактом у Коледжі Донбаського державного технічного університету з 1 вересня 2013 року по 30 червня 2016 року. Відповідачка працює, отримує заробітну плату у розмірі 2 583 грн. З урахуванням вказаних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання позивачки на період її навчання, що не суперечить її інтересам і вимогам закону. Крім того, суд враховує обов'язок батька також утримувати дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] 16 червня 2015 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 1999 року. 04 травня 2003 року народилась дитина син - [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув, позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден платити аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі 1/4 частини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 1999 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно актового запису № 179 від 23 травня 2003 року батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с.5 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, що він не має іншіх неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] 16 червня 2016р. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі і мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 07.04.2012р. і діти проживають разом з нею, а відповідач, залишив дітей, проживає окремо та дітей не утримує, тому слід стягувати аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності, проти заочного розгляду справи - не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 07.04.2012р., які проживають з позивачем, а батько матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтва про одруження сторін 1-БВ №074034 від 23.10.2010р., даними свідоцтв про народження дітей серія 1-БВ №136702 від 25.08.2010р., І-БВ №174787 від 10.04.2012р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю та слід стягувати з відповідача на користь позивача на утримання спільних дітей аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 16.06.2016р. та до їх повноліття.

Outcome: approved