Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

[INFO] померла тітка позивача [PERSON] , яка на день смерті була громадянкою Росії та проживала у м. Володимир Російської Федерації. Проживаючи на території України і будучи громадянкою України [PERSON] мала у приватній власності земельну ділянку, площею 2.77 га. У межах Лукашівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Оскільки [PERSON] в подальшому змінила своє громадянство та місце проживання, а тому видала довіреність від 07.11.2013 року і 08.08.2016 року на ім`я її племінника, позивача по справі [PERSON] , якою наділила останнього правом розпоряджатися належною їй земельною ділянкою. У відповідності до договору оренди землі від 25.10.2016 року земельна ділянка була надана в оренду сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Перемога». Після смерті [PERSON] , позивач, вважаючи себе єдиним спадкоємцем, через свого представника [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, оскільки нотаріусу не надано документів, які підтверджують місце відкриття спадщини, а саме: Золотоніський район Черкаської області, а надано свідоцтво про смерть [PERSON] , де місце смерті зазначено як м. Володимир Російської Федерації. За цих підстав нотаріус, постановою від 22.02.2019 року, відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а тому останній був змушений звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач не з`явився, однак надав до суду заяву, згідно якої розгляд справи просив проводити за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Представник відповідача Лукашівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, зі змісту вказаної заяви вбачається, що вирішення питання задоволення позовних вимог поклав на розсуд суду. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе у судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до свідоцтва про смерть, яке складено російською мовою (серії [NUMBER] від 10.04.2018 року) [PERSON] померла [INFO] . Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] є племінником померлої [PERSON] , що стверджується, його свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 23.06.1958 року), де вбачається, що його матір`ю була [PERSON] , яка народилася [INFO] , а її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження №68 від 24.11.1949 року), та змінила своє прізвище на [PERSON] в наслідок укладення шлюбу, що стверджується свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 14.01.1952 року). Відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 02.04.2008 року) [PERSON] померла [INFO] . Із свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 08.08.1950 року) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , а її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . У подальшому [PERSON] змінила своє прізвище на Нипорка в наслідок укладення шлюбу, що стверджується свідоцтвом про одруження (серії [NUMBER] від 01.11.1959 року). Таким чином судом встановлено, що позивач є племінником померлої [PERSON] , а тому позивач, на підставі норм ЦК України є спадкоємцем п`ятої черги за законом. Згідно загальних норм закріплених в ст. 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Шипович Я.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.02.2019 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивачу відмовлено, в у зв`язку із відсутністю належних документів, які підтверджують місце відкриття спадщини. На підставі ст. 1221 ЦК України, п.1.12 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України. [PERSON] мешкала на території Російської Федерації, але при цьому мала майно на території України, а саме земельну ділянку площею 2.77 га, яка розташована на території Лукашівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Якщо спадкодавець, якому належало майно на території України мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право». Згідно із ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майно, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розі ляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житло. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У зв`язку з цим відповідно до ст.392 ЦК України право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону, та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 1221 ЦК України, п.1.12 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місцем відкриття спадщини є. останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України. Як зазначалося вище, [PERSON] проживала на території Російської Федерації, але при цьому мала майно на території України, а саме: вказану вище земельну ділянку, право власності на яку за останньою стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (серії ЧР №137320) та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 31.03.2017 року за №83936520. Якщо спадкодавець, якому належало майно на території України мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право». Відповідно до ст., ст. 70, 71 Закону України «Про міжнародне приватне право», спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкодавцем буде недійсним, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося. Спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Таким чином факт належності спадкодавцю вказаної земельної ділянки стверджується матеріалами справи,а місцем відкриття спадщини є територія України, Черкаська область, Золотоніський район. Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається із копії спадкової справи №219/2018, яка заведена після смерті [PERSON] , після смерті останньої позивач є єдиним спадкоємцем хто прийняв спадщину та звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про оформлення своїх спадкових прав. Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved