Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Ключника Сергія Вікторовича звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі В.Писарівської селищної ради про визнання права в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в смт.В.Писарівка Сумської області, на земельну частку (пай) площею 3,53 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 25.09.1996, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 636 від 30.11.1996, виданого на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач є спадкоємцем за законом першої черги вказаного спадкового майна, однак оформити спадкові права в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений правовстановлюючий документ. У зв`язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не з`явились, але надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, просять суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, відзиву із запереченнями проти позову не подав. Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 грудня 2013 року розглянув справу № 6-138цс13 і зробив правовий висновок, що відповідно до ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Судом встановлено, що [INFO] в сел.Велика Писарівка Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землях САПТЗТ «Україна» площею 3,53 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с.11). З довідки виконкому В.Писарівської селищної ради (а.с.8) вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала в [ADDRESS] , разом з чоловіком [PERSON] (а.с.9). З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру слідує, що від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався, спадкова справа після її смерті не заведена (а.с. 59, 60). Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (1963р.) спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При цьому, згідно з ч.1 ст.529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги являються в рівних частинах діти ( у тому числі усиновлені), подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач є спадкоємцем першої черги як рідний син померлого [PERSON] , їх стосунки підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с.29). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст.549 ЦК УРСР (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1). якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2). якщо він подав до держнотконтори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.2 цієї статті). Таким чином, вищевказане спадкове майно (майнове право) в силу ст.549 ЦК УРСР (1963р.) було фактично успадковано після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном її чоловіком [PERSON] , який свої права юридично не оформив та помер [INFO] в сел.Велика Писарівка Сумської області (а.с.17). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить, в тому числі, право на земельну частку (пай) у землях САПТЗТ «Україна» площею 3,53 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , видано на ім`я [PERSON] (а.с.11). З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру слідує, що від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався, відкрита спадкова справа № 385 від 25.12.2001 та видані свідоцтва про право на спадщину на майно, належне йому на праві власності [PERSON] (а.с.51,55,56). Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З інформації завідувача В.Писарівською РДНК Перлік Т.М. видно, що у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідних документів (оригіналу правовстановлюючого документа), який є втраченим (а.с.10). Втрата Сертифіката серії [NUMBER] від 25.09.1996 на ім`я [PERSON] підтверджується оголошенням у газеті «Ворскла» № 23 від 22.03.2019 (а.с.30-33). Таким чином, за умови прийняття спадкоємцем за законом - позивачем спадщини у встановлений законом строк та порядок після смерті [PERSON] , а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд дійшов висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

Outcome: approved