Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] в\~інтересах малолітнього\~сина [PERSON]\~06\~січня 2016року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], треті особи: орган опіки та піклування Новокодацької у місті Дніпрі ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 липня 2014 року помер її чоловік [PERSON], з яким вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2006 року. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], померлого 27 липня 2014 року, є дружина померлого [PERSON], син померлого [PERSON], мати померлого [PERSON]. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини в інтересах свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], а також з заявою про відмову від належної частини спадщини на користь сина [PERSON], [INFO]. 13 лютого 2015 року [PERSON] отримала постанову приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. У звязку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру знаходяться у [PERSON], яка відмовила надати їх нотаріусу. На підставі вищезазначеного просить визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS], яка знаходиться в житловому будинку А-2 та складається з: 1 коридор, 2 туалет, 3 житлова, 4 житлова, 5 житлова, 6 кухня, загальною площею 57,6 кв.м., житловою площею 43,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 27 липня 2014 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позовних вимог. В судове засідання представник третьої особи органу опіки\~та піклування\~Новокодацької у\~місті Дніпрі\~радине зявився. Про день, місце та час судового розгляду повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. В судове засідання третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] не зявився. Про день, місце та час судового розгляду повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2016 року відкрито провадження по цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2016 року зупинено провадження по цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON],[PERSON], треті особи: Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Ленінської у місті Дніпропетровську ради про визнання недійсним договору дарування. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2018 року поновлено провадження по цивільній справі. Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 27 липня 2014 року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 5352 (а.с. 12). На день смерті [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], померлого 27 липня 2014 року, є [PERSON], [PERSON], [PERSON], які прийняли спадщину шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 28, 38). 21 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про відмову від належної частини спадщини на користь сина [PERSON], [INFO] (а.с. 41). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-КИ № 047234 (а.с. 17). [PERSON], [INFO], є сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 177085 (а.с. 9). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] від 13 лютого 2015 року відмовлено [PERSON],\~[PERSON],\~яка діє\~як законний\~представник малолітнього\~[PERSON],\~[INFO],\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~ видачі\~Свідоцтва про\~право на\~спадщину після\~померлого 27\~липня 2014\~року [PERSON],\~в звязку\~з неподанням\~документів,\~необхідних для\~вчинення нотаріальних\~дій (а.с. 44). Квартира [ADDRESS] знаходиться в житловому будинку А-2 та складається з: 1 коридор, 2 туалет, 3 житлова, 4 житлова, 5 житлова, 6 кухня, загальною площею 57,6 кв.м., житловою площею 43,8 кв.м (а.с. 15). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON],[PERSON], треті особи: Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Ленінської у місті Дніпропетровську ради про визнання недійсним договору дарування відмовлено. Рішення набрало законної сили 15 березня 2016 року (а.с. 56-59). Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з пп. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 за № 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. Крім того, відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У положеннях п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 за № 24-753/0/4-13 розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На основі повного і всебічного зясування обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в\~інтересах малолітнього\~сина [PERSON]підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved