overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] 22 серпня 2014 року звернувся до суду з позовом до Червонознам’янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись, що [INFO] помер його брат [PERSON] і він являється спадкоємцем його майна за законом, але 06 червня 2014 року Пирятинською державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає, що даний строк пропустив з поважних причин, оскільки йому не було відомо про смерть брата. Просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав і просив задовольнити. Відповідач Червонознам’янська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши надані матеріали вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 27 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 11, відкрилася спадщина. Позивач [PERSON] є спадкоємцем його майна за законом і з заявою про прийняття спадщини в передбаченому законом порядку відповідно до ст. 1270 ЦК України не звернувся та вважається таким, згідно вимог ст. 1272 ЦК України, що не прийняв спадщину, тому йому 06 червня 2014 року державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Також встановлено, що [PERSON] про смерть брата [PERSON] дізнався лише в 2014 році, оскільки адміністрація Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату, в якому перебував [PERSON] в силу своє хвороби, і з яким позивачу не надавали побачення з літа 2011 року в зв'язку з погіршенням психічного стану брата, його не повідомила, тому він не міг вчасно подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При таких обставинах суд вважає, що позивач [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин і тому визначає йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] 22 серпня 2017 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що 26 червня 1997 року померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Заповіту [PERSON] не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Гандрабури» с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області. Заявник зазначає, що 17 червня 2017 року звернулася до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу належного прийняття вказаної спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що в самому сертифікаті на право на земельну частку (пай) невірно зафіксоване прізвище спадкодавця, а саме, вказано «Монолатій» (запис зроблено російською мовою), а фактично необхідно було вказати «Маналатій», а тому було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник вказує, що вказані обставини не дають їй можливості належним чином оформити спадщину, у звязку з чим вона звернулася до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. Представник заявника в судовому засіданні під час розгляду справи заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, однак надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, проти заявлених вимог заперечень не має(а.с.23). Суд, заслухавши пояснення представника заявника, взявши до уваги заяву представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи(а.с.1-17), прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: вище вказаного сертифікату [PERSON], яка померла 26 квітня 1997 року, має значення для переоформлення спадкового майна. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності зазначеного вище сертифікату [PERSON], яка померла 26 квітня 1997 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] 22 серпня 2017 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що 26 червня 1997 року померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Заявник зазначає, що звернулася до нотаріальної контори з приводу належного прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її матері, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що відсутні документи, які можуть підтвердити факт родинних відносин між нею та її матірю, а тому було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник вказує, що вказані обставини не дають їй можливості належним чином оформити спадщину, у звязку з чим вона звернулася до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. В судовому засіданні під час розгляду справи представник заявника заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні під час розгляду справи не заперечила проти заявлених вимог. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо пояснили, що заявника та її мати знають добре та можуть підтвердити той факт, що померла [PERSON] є матірю заявника. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Суд, взявши до уваги пояснення представника заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи(а.с.1-18), прийшов до висновку, що прохання заявника підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин має для заявника значення для вирішення питання належного оформлення спадкового майна, яке залишилося після смерті її матері. Із матеріалів справи та пояснень сторін слідує, що [PERSON], яка померла 26 червня 1997 року, дійсно доводиться заявнику матірю, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Заявник є спадкоємцем померлої за законом, проте не може прийняти майно у спадщину внаслідок відсутності в повному обсязі документів, що підтверджують родинні відносини між нею та померлою, через що неможливо простежити лінію родинних відносин з [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення того факту, що [PERSON], яка померла 26 червня 1997 року, дійсно доводиться матірю [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] 22 серпня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 20 вересня 2014 року зареєстрували шлюб, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З липня 2017 року шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, виховання дитини, вирішення сімейно-побутових проблем, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати, відносити їй шлюбне прізвище «Міфтахова» та стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 1140 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та уточнюючи позовні вимоги просила залишити їй шлюбне прізвище «Котляр». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 2014 року в Виконавчому комітеті Власівської селищної ради м. Світловодськ Кіровоградської області, актовий запис № 30, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З липня 2017 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, виховання дитини, вирішення сімейно-побутових проблем, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище «Котляр». Так як позов задоволено, то в відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

[PERSON] 22 серпня 2017 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що [INFO] померла її мати, яка проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Гандрабури» [ADDRESS]. Позивач вказує, що звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно виданий після смерті спадкодавця, та було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.18), згідно з якою просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує(а.с.23). Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує(а.с.24). Суд, взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши документи справи (а.с.1-17), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права на зазначену земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] 22 серпня 2018 року звернувся до суду із заявою в інтересах [PERSON], в обґрунтування якої посилається на те, що чоловік останньої [PERSON] помер [INFO] року на тимчасово окупованій території в м. Голубівка /раніше м. Кіровськ/ Луганської області, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, дегенерація міокарду. Луганський МВ ДРАЦС відмовив йому у видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за його відсутністю, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце його проведення повідомлений належно. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є дружиною громадянина України [PERSON], [INFO], який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] Відповідно до дублікатів лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №115 від 23 квітня 2018 року, виданих «Державною установою «Кіровська центральна міська багатопрофільна лікарня» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 8-9), [PERSON] помер [INFO] року вдома в м. Кіровськ, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, дегенерація міокарду. Факт смерті [PERSON] також підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим «Відділом запису актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ЛНР» (а.с. 10), яке видане на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Луганський МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції відмовив [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу невстановленого зразка на території, непідконтрольній українській владі (а.с. 6-7). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] 22 серпня 2018 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. В цьому будинку зареєстрований [PERSON], який не є його родичем. Відповідач не проживає в будинку з 2014 року. Добровільно знятися з реєстраційного обліку [PERSON] відмовляється, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнає. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Згідно до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Статтею 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно договору купівлі-продажу від 21 квітня 2018 року (а.с. 7-8), акту про прийняття в експлуатацію від 29 грудня 2008 року (а.с. 9), рішення від 13 квітня 2009 року (а.с. 10), технічного паспорту (а.с. 11-13) [PERSON] є власником буд. [ADDRESS]. Відповідно до довідки від 17 липня 2018 року (а.с. 15), акту обстеження місця проживання (а.с. 16), [PERSON], який не є членом сім'ї [PERSON], зареєстрований в будинку позивача за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою не проживає з 2014 року. Згідно копії паспорта відповідача (а.с. 26) [PERSON] є громадянином Російської Федерації та з 06 червня 2017 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Оскільки відповідач у добровільному порядку з реєстрації за адресою позивача не знявся, є громадянином Російської Федерації та має інше місце реєстрації, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] 22 січня 2014 року звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 20 січня 2006 року вона знаходиться в шлюбі з відповідачем, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. З січня 2013 року вони припинили шлюбні відносини, причиною розпаду сім'ї стало те, що з відповідачем не склалися взаємини, у зв'язку з чим виникали постійні суперечки та непорозуміння, що призвело до втрати порозуміння, почуттів та любові один до одного, відповідач мешкає окремо, тому просить суд розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 20 січня 2006 року знаходяться у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З січня 2013 року вони припинили шлюбні відносини, у зв'язку із непорозумінням, різними поглядами на життя, що призвело до втрати почуттів, взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, відповідач мешкає окремо, тому суд вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно та відповідно до ст.112 СК України шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] 22 січня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на своє утримання в розмірі 1/4 всіх його доходів щомісячно на період навчання до досягнення 23 років, посилаючись на те, що вона навчається в Хмельницькій гуманітарній педагогічній академії та потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, а тому вона просить стягнути з [PERSON] аліменти на період навчання до досягнення нею 23 років. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved