Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[INFO] померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка [NUMBER] загальною площею 2,9494 (2,8793 га та 0,0701 га), що знаходиться на території Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява а.с. 2). Представник відповідача - Михайловецької сільської ради - у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій позов визнав і просив справу слухати у його відсутності (а.с. 18). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] (а.с. 4). Довідками виконавчого комітету Михайловецької сільської ради № 495 від 15 липня 2015 року (а.с. 6), довідкою № 589 від 26 серпня 2015 року (а.с. 11) архівною копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 23 червня 2004 року (а.с. 7), витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0503191392015, сформованого 12 серпня 2015 року (а.с. 8-10), витягом з технічної документації на поділ земель колективної власності і виготовлення державних актів на право власності на землю взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) членам колишнього КСП «Темп» с. Михайлівці Мурованокуриловецького району № 823/01-11 від 19 серпня 2015 року (а.с. 13) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею площею 2, 9494 га, з них 2,8793 га - рілля, 0,0701 га - багаторічні насадження, яка розташована на території Михайловецької сільської ради. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Із заповіту (а.с. 5), посвідченого приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області Мельником О.М. 15 жовтня 2010 року, вбачається, що [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9494 га , розташовану на території Михайловецької сільської ради, заповіла [PERSON]. Свідоцтвом про смерть (а.с. 4), заповітом (а.с. 5), довідкою виконавчого комітету Михайловецької сільської ради № 495 від 15 липня 2015 року (а.с. 6) стверджується, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка має право і прийняла спадщину, оскільки проживала на день смерті із померлою в будинку по [ADDRESS]. Із роз'яснення приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Т.І. від 25 серпня 2015 року (а.с. 14) слідує, що [PERSON] не подано документів про вчасне прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] та документів про належність померлій спадкового майна, у зв'язку з чим відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 07 серпня 2015 року (а.с. 12), слідує, що оригінал державного акта на право власності на землю на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (а.с. 14). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved