Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

[PERSON] 16 жовтня 2019 року звернувся в суд з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що його батьки, [PERSON] та [PERSON] з 26 січня 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] року народився він. Рішенням Луцького міськрайонного суду №161/9118/16-ц від 19.09.2016 року шлюб між його батьками розірвано. Він залишився проживати і перебуває на утриманні матері [PERSON] . Вони разом залишилися проживати по [ADDRESS] . Батько став проживати окремо в [ADDRESS] . З 01.09.2016 року він навчається у Волинському коледжі Національного університету харчових технологій на денній державній формі навчання. На даний момент він є студентом 4-го курсу за спеціальністю «харчові технології» та має намір продовжити навчання у Національному університеті Харчових технологій. 03.07.2019 року йому виповнилося 18 років, проте він продовжує навчатися. Незважаючи на його прохання та прохання його матері батько відмовляється брати участь у витратах на його утримання, у зв`язку з продовженням навчанням. Його матір отримує мінімальну заробітну плату, яка є недостатньою для задоволення його потреб. Оскільки він навчається на денній формі навчання, а тому позбавлений можливості влаштуватися на роботу та самостійно отримувати дохід на проживання. Для забезпечення мінімальних витрат на його утримання у зв`язку із навчанням йому в середньому на місяць потрібно 4 500 грн., зокрема, на оплату послуг інтернету; на придбання методичної літератури; на придбання паперу для принтера; на заправку картриджа до принтера; на придбання канцелярського приладдя; на проїзд міським транспортом; на обід; для сплати комунальних послуг за квартиру (Ѕ частки); на оплату мобільного телефону; на одяг та взуття, а також на медикаменти, лікування та оздоровлення. Рішенням Луцького міськрайонного суду №161/9119/16-ц від 19.09.2016р. з батька було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 його доходів на користь його матері, зокрема, на його утримання до досягнення старшою дитиною, тобто ним, повноліття. У зв`язку з досягненням повноліття виплата аліментів була припинена. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку. Мінімальний гарантований розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 01.07.2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 2007 грн. Його батько є працездатним, на даний час працює в ПАТ «Волиньгаз», де отримує високу заробітну плату, близько 9000 грн. на місяць, що підтверджується звітами ПАТ «Волиньгаз» про здійснені відрахування та виплати за січень 2019 червень 2019 року. Крім цього, відповідач працює не офіційно, здійснюючи ремонт автомобілів, за що отримує додаткову винагороду. Вважає беззаперечним факт його потреби у матеріальній допомозі та наявність у батька можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищевказані обставини, реальні необхідні витрати у зв`язку з моїм навчанням в розмірі 4500 грн. на місяць, фактичний розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу в розмірі 3 802 грн. на місяць, прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 2007 грн. на місяць, вважає справедливим буде стягувати з батька на його утримання аліменти в твердій суміЄ, в розмірі Ѕ реальних потреб, що становить (4500 грн. х Ѕ =) 2 250,00 грн. на місяць, що майже дорівнює прожитко вий мінімум встановленому законом «Про державний бюджет України на 2019 рік». Для написання даної позовної заяви змушений був звернутися за допомогою до адвокатів Адвокатського об`єднання «Правовий стандарт». Між ним і АО «Правовий стандарт» 02.10.2019 року був укладений Договір №045 про надання правової допомоги щодо підготовки даного позову та здійснення представництва в суді. Пунктом 3.1. Договору розмір оплати за правову допомогу становить 2 500,00 грн., які ним сплачені. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання у зв`язку із навчанням, в розмірі 2 250,00 грн., щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати в сумі 2500,00 грн. витрат на правову допомогу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який навчається, в сумі 1000грн., щомісячно, до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення останнім 23 річного віку, та згідний на відшкодування 2000грн. витрат на правничу допомогу. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області випливає, що [INFO] народився позивач [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.6) В судовому засіданні встановлено, що на даний час позивач є повнолітнім, та продовжує навчання. З довідки №1150 від 26.09.2019 р., виданої Волинським коледжем Національного університету харчових технологій, випливає, що позивач навчається у Волинському коледжі Національного університету харчових технологій на денній, державній формі навчання за спеціальністю «Харчові технології». Термін навчання [PERSON] у вищевказаному навчальному закладі з 01 вересня 2016 року по 31 січня 2020 року. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між батьками позивача розірвано 19 вересня 2016 року, що підтверджується рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/9119/16-ц. (а.с.11) Судом встановлено, що [PERSON] , після розірвання шлюбу, з 19 вересня 2016 року, проживає з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач , [PERSON] , участі у наданні матеріальної допомоги сину не приймає. Відповідно до\~ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з\~ст.200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, аналізуючи наведене, та приймаючи до уваги вищевказані обставини справи, матеріальний стан сторін, стан здоров`я відповідача, суд дійшов до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1000грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду по 31 січня 2020 року, на період навчання [PERSON] у Волинському коледжі Національного університету харчових технологій, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку . Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 768,40грн. Крім того, як випливає із змісту\~статті 133 ЦПК, до судових витрат відносяться витрати сторін на професійну правничу допомогу, а\~частиною 1\~статті 137\~ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу надавалась правнича допомога адвокатом Коренгою В.А., про що свідчать договір про надання правничої допомоги від 02 жовтня 2019 року №045, ордер серії ВЛ №000,054407, виданий на підставі договору про надання правової допомоги , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №582 від 16.11.2011 №6/155 та фінансовий документ щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу- квитанція АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.1485756626.1. Разом з тим, суд, враховуючи вимоги розумності і справедливості, складність справи, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 гривень. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial