Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[PERSON] , в особі представника [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] - батько [PERSON] та чоловік [PERSON] та дід [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з наступного майна: 1/3 частина квартири [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житла та 1/3 частина квартири [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло За життя\~батьком [PERSON] \~склав заповіт\~на [PERSON] \~та її\~онуку [PERSON] на вищевказані квартири. Статтею 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні епрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець)та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). [PERSON] підпадає під категорію повнолітні непрацездатні діти. Пенсійний вік для жінок передбачено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та визначається в залежності від дати народження жінки. Вік виходу на пенсію жінок зростає поступово, і це є частиною пенсійної реформи 2017 року. У 2020 році до 1 квітня вік виходу на пенсію для жінок становить 59 років, а отже спадкоємиця [PERSON] на день відкриття спадщини ( [INFO] ) на законних підставах має право на обов`язкову частку у спадщині за законом. Починаючи з 01 квітня 2020 року вік виходу на пенсію для жінок становить 59 років і 6 місяців. Починаючи з 1 квітня 2021 року пенсійний вік для жінок буде підвищено до 60 років. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.08.2020 року нотаріус Другої черкаської нотаріальної контори Демиденко О.А. повідомила про відсутність підстав для видачі свідоцтва про право на обов`язкову частку у спадщині, та фактично відмовила у вчиненні нотаріальної дії позивачці. На підставі наведеного просить визнати за нею право власності а порядку спадкування визнати в наданні свідоцтва про право на спадкове майно незаконною на 1/3 частки квартир за адресою: [ADDRESS] та 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача адвокат Трощенко В.В. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю. Відповідач [PERSON] у відзиві просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Представник [PERSON] адвокат Трюхан В.Г. просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] . Як вбачається із матеріалі спадкової справи, спадщину після дочка - [PERSON] , дружина - [PERSON] , онука - [PERSON] . Як вбачається з заповіту, посвідченого 10.01.2014 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О., [PERSON] все моє, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому, і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] , [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.08.2020 року, [PERSON] , нотаріус Другої черкаської нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом згідно ст. 1241 ЦК України на ім`я [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] , що знаходиться в [ADDRESS] , що залишилися після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Із змісту постанови вбачається, що [PERSON] , звернувся із заявою до Другої черкаської державної нотаріальної контори, в якій просить видати йому на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом згідно ст. 1241 Цивільного кодексу України, а саме на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] , що залишилися після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Під час вивчення документів спадкової справи, було встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , звернулися: дочка - [PERSON] , дружина - [PERSON] , онука - [PERSON] . Окрім цього було встановлено, що 10 січня 2014 року, спадкодавець [PERSON] склав заповіт на все своє майно. У заяві на видачу свідоцтва про право на спадщину представник [PERSON] просить видати свідоцтва про право на спадщину на зазначене вище спадкове майно в порядку ст. 1241 ЦК України. Однак, відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» спадкоємиця [PERSON] , [INFO] , не відноситься до осіб передбачених ст. 1241 ЦК України, а саме не є непрацездатною за віком. Так як станом на дату смерті [PERSON] їй виповнилось 59 років 2 місяці, а згідно вище зазначеного закону вона б вважалась непрацездатною особою за віком в 59 років і 6 місяців (тобто з 12.05.2020 року). Крім того потрібно зазначити, що представником [PERSON] не було надано лравовстановлюючі документи на майно, що належало померлому. Зазначене вище унеможливлює видати [PERSON] свідоцтва про право на спадщину згідно ст. 1241 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України\~передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1\~ст. 1241 ЦК України\~малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Позовні вимоги обґрунтовані позивачкою тим, що вона є непрацездатною особою, а тому має право спадкувати, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Згідно\~ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого\~статтею 26 цього Закону\~пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Згідно\~ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними, зокрема 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року. Оскільки позивачка є жінкою і народилась [INFO] , її непрацездатність настає з моменту досягнення нею 59 років і 6 місяців, тобто з 12.05.2020 року. Оскільки на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] позивачка не досягла вказаного віку, то суд не вбачає підстав вважати її непрацездатною особою, що дозволяє їй претендувати на обов`язкову частку у спадщині після померлого батька. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, вважає, що нотаріус діяв правомірно, відмовивши позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку, підстав для визнання права власності суд не вбачає, оскільки за життя померлим складено заповіт на іншу особу, а тому в задоволенні позову слід відмовити. У відповідності до вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача [PERSON] слід стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн., які сплачені нею адвокату Трюхану В.Г. згідно квитанції від 21.12.2020 року. На підставі\~наведеного,\~ст.ст.1217,\~1233,\~1241\~ЦК України,\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: approved