Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON]В звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 27 березня 1994 року в м. Первомайськ, Миколаївської області померла її прабабуся - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складалося з 1/2 частини квартири № 21 по вул. Війська Запорізького ([PERSON]), 36 в м. Первомайськ Миколаївської області.Спадкоємцем після смерті [PERSON] став її онук [PERSON] батько позивачки, який на день смерті [PERSON] проживав разом з нею у зазначеній вище квартирі, а отже після її смерті вступив в управління спадковим майном. Дід позивачки (син [PERSON]М.). [PERSON], помер 26.02.1992 р., тобто раніше своєї матері, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, її батько, як онук за правом представлення мав право успадкувати спадщину, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини.Заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини батько позивачки не подавав, але продовжував управляти спадковим майном до дня своєї смерті.Спадщину після смерті батька позивачки прийняла його мати, [PERSON], яка на день його смерті проживала та була зареєстрована разом з ним у зазначеній вище квартирі. 28 вересня 2016 року [PERSON], бабуся позивачки померла. Після смерті бабусі, відкрилася спадщина на квартиру № 21 по вул. Війська Запорізького ( [PERSON]), 36 в м. Первомайськ Миколаївської області. Позивачка звернулась до нотаріуса з метою отримання спадщини, однак її було відмовлено у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. В звязку із тим, що вона не може реалізувати свої спадкові права просить позов задовольнити. Позивачка та її представник в судове засідання не зявились. Представник позивачки [PERSON]В надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, просить позов задовольнити. Прдставник позивача - Первомайської міської ради [PERSON]Ю направила до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. При винесенні судового рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. 27.03.1994 року в м. Первомайську Миколаївської області померла [PERSON]. Після смерті [PERSON]М відкрилась спадщина яка складалась із 1/2 частини квартири № 21 по вул. Війська Запорізького ([PERSON]), 36 в м. Первомайськ Миколаївської області. Згідно довідки Первомайського МБТІ право власності на зазначену квартиру зареєстровано за [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Первомайськог міського виконавчого комітету від 05.11.1993 року, № 12128 (а.с 20). Після смерті [PERSON]М спадщину в силу п.1 ч.1 ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року) прийняв її онук [PERSON], який на день смерті [PERSON] проживав разом з нею у зазначеній вище квартирі, а отже після її смерті вступив в управління спадковим майном. 07.01.2014 року [PERSON]Л помер так і не переоформивши на своє імя спадкове майно, що залишилось після смерті його бабусі [PERSON] (а.с.17). Після смерті [PERSON]Л спадщину після його смерті прийняла його мати [PERSON], оскільки на день його смерті була зареєстрована та прживала з ним у зазначеній квартирі. 28.09.2016 року [PERSON] померла, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 249365 від 29.09.2016 року (а.с.19). Після смерті [PERSON]Ф відкрилась спадщина на квартиру № 21 по вул. Війська Запорізького ([PERSON]), 36 в м. Первомайськ Миколаївської області. Позивачка в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою завідувача Першої Первомайської держнотконтори від 12.05.2017 р. позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що залишилось після смерті [PERSON]Ф відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно (а.с.21). Відповідно до ч. 1\~ст. 1 ЦК України\~цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. \~\~\~\~\~ Статтею 1268 ЦК України\~\~передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або неприйняти її. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень, наданих\~Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved