Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі - ТОВ «ФК «Аланд»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (далі - приватний нотаріус Хара Н.С.), приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Капітан Михайло Володимирович (далі - приватний виконавець Капітан М.В.) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.04.2020 приватним нотаріусом Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №14220 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №R53100292455В від 07.07.2012, укладеним між [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк». Даний виконавчий напис був пред`явлений до виконання до приватного виконавця Капітана М.В. Позивач зазначає, що виконавчий напис є безпідставним, оскільки нотаріус вчинив його без відповідних правових підстав, не переконався у безспірності грошової вимоги та вчинив його з порушенням норм чинного законодавства. Так, серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку. Крім того нотаріусом здійснено виконавчий напис без розрахунку боргу, тобто документу, який би підтвердив безспірність вимог банку до боржника. Також звертає увагу, виконавчий напис вчинено після спливу майже семи років після виникнення права вимоги. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.07.2021 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №14220, виданого 15.04.2020 приватним нотаріусом Харою Н.С., який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Капітана М.В. за виконавчим провадженням №62187696. Позивач в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання повторно не прибув, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не подав. Треті особи в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, пояснень до суду не подали. Відтак, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до статті 280 ЦПК України. Крім того, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 15.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за реєстровим №14220 вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд», який є правонаступником ПАТ «ВТБ Банк», заборгованості за кредитним договором №R53100292455В від 07.07.2012 за період з 17.05.2018 по 21.02.2020 в розмірі: 23 668,69 грн. - прострочена заборгованості за сумою кредиту; 10 807,21 грн. - прострочена заборгованості за процентами та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 300,00 грн., що становить загальну суму 34 775,90 грн. (а.с.13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Капітана М.В. від 26.05.2020 відкрито виконавче провадження №62187696 з виконання виконавчого напису №14220 від 15.04.2020 (а.с.22-23). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Судом встановлено, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір №R53100292455В від 07.07.2012 не посвідчений нотаріально, тому він не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц, від 15.04.2020 у справі №158/2157/17. З огляду на зазначене, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у загальному розмірі 1362 грн., який був сплачений позивачем при подані позову відповідно до квитанції №0.0.2206454424.1 від 22.07.2021 та за подання заяви про забезпечення позову відповідно до квитанції №0.0.2206455797.1 від 2207.2021 (а.с.1,34). У відповідності до частини 7 статті 158 ЦПК України за відсутністю клопотань учасників справи про скасування заходів забезпечення позову, відповідні заходи вжиті судом у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, скасуванню не підлягають та продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набранням даним рішенням законної сили.

Outcome: approved