Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

[PERSON] , вважаючи, що в подальшому може виникнути спір про право, звернулась до суду з позовом до Домантівської сільської ради Золотоніського району про встановлення проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , з яким позивач проживала разом як одна сім`я. Позивач наполягає, що вона з померлим [PERSON] хоч і не зареєстрували свій шлюб, однак фактично проживали як чоловік та дружина, мали взаємні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом та вважали себе чоловіком та дружиною відповідно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно, а оскільки позивач по справі з померлим шлюб у встановленому законодавством порядку не зареєстрували, остання не має можливості належним чином пригніти та оформити свої спадкові права. Таким чином, вважаючи свої права порушеними, [PERSON] звернулася до суду із даним позовом для їх захисту та визнання. Представник відповідача Домантівської сільської ради в судове засідання не з`явився, направивши до суду відповідну заяву в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить із наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 27.11.2018 року) [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №32. Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач наполягає, що вона, починаючи з 1971 року і до дня смерті [PERSON] проживала разом із ним однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Домантівської сільської ради від 16.01.2019 року за № 49, [PERSON] був приписаний і проживав разом із [PERSON] у цивільному шлюбі з вересня 1976 року і до дня смерті [PERSON] . Окрім того суд, при вирішенні вказаної справи бере до уваги, що згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Сільська рада, як відповідач по справі та орган місцевого самоврядування, що здійснює представництво територіальної громади позовні вимоги визнала повністю, а отже визнала і факт спільного проживання із померлим [PERSON] до дня смерті останнього. Обставини, які зазначені вище стверджуються випискою з погосподарської книги, особовий рахунок № [NUMBER] , із якого вбачається, що [PERSON] був зареєстрований разом із позивачем по справі з вересня 1976 року. Відповідно до письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підписи яких посвідчені секретарем сільської ради, [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 1976 року як чоловік та жінка, мали спільний побут та вели спільне господарство до дня смерті [PERSON] .. З матеріалів справи вбачається, що відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує та доводи позивача не спростовує, а тому, відповідно до норм ст. 82 ЦПК України зазначені обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, а у судку відсутні будь-які підстави щодо достовірності зазначених обставин. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином доведено факт її спільного проживання як чоловіка та жінки із померлим [PERSON] , а тому позов підлягає до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved