Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся в суд з позовом до Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна та скасування запису про державну реєстрацію обтяження. Позов мотивував тим, що відповідно до пунктів 4, 5 постанови про відкриття виконавчого провадження ( ВП № 41060581 ) від 03.12.2013 року старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оржицького районного управління юстиції [PERSON] у зв»язку з примусовим виконанням виконавчого листа № 2604/19134/12 виданого 29.10.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ « Дельта Банк « заборгованості в сумі 4877, 41 грн, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] в межах суми боргу. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 168440084 від 27.01.2014 року державного реєстратора Реєстраційної служби Оржицького районного управління юстиції Полтавської області [PERSON] на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 41060581 від 03.12.2013 року Відділу державної виконавчої служби Оржицького районного управління юстиції, накладено арешт на все нерухоме майно, належне [PERSON], номер запису про обтяження - 4432308 від 27.01.2014 року. Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оржицького районного управління юстиції [PERSON] 22.09.2015 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 41060581 за виконавчим листом № 2604/19134/12 виданим 29.10.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ « Дельта Банк « заборгованості в сумі 4877, 41 грн на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України « Про виконавче провадження « у зв»язку із смертю боржниці [PERSON] При цьому, на момент закінчення виконавчого провадження діяв Закон України « Про виконавче провадження « № 606-Х1У від 21.04.1999 року ( в редакції від 06.06.2015 року ). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 вказаного Закону виконавче провадження підлягало закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи-сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов»язків у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. У відповідності до частин 1 та 2 зазначеного Закону у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв»язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Проте, всупереч зазначеним нормам Закону, арешт з майна боржника [PERSON] державним виконавцем знято не було. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 389545 виданого 22.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 20.12.2014 року в с. Старі Трояни, Кілійського району, Одеської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права приватної власності на земельну ділянку площею 3, 80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Староіржавецької сільської ради, Оржицького району, Полтавської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії РЗ № 689017, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 838 від 25.09.2003 року. Приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу 25.07.2017 року [PERSON] заведена спадкова справа № 99/2017 ( № 60982308 у спадковому реєстрі ) щодо спадщини [PERSON], яка померла 20.12.2014 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48523282 від 25.07.2017 року. У відповідності до ст. 1261 ЦК України [PERSON] являється спадкоємцем померлої першої черги за законом як її донька, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 107949 виданим 29.05.2003 року виконавчим комітетом Староіржавецької сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. [PERSON] прийняла спадщину покійної матері в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України проте видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус не може у зв»язку з наявністю не знятого арешту на нерухоме майно [PERSON] ( номер запису про обтяження 4432308 від 27.01.2014 року ). Оржицький районний відділ державної виконавчої служби не може зняти арешт з майна у зв»язку з закінченням виконавчого провадження, що перешкоджає [PERSON] в реалізації її спадкових прав. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, але представник надала заяву де прохала розглянути справу без їх участі, представник позивача прохала віднести судові витрати за рахунок позивача. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Дослідивши докази по справі суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до пунктів 4, 5 постанови про відкриття виконавчого провадження ( ВП № 41060581 ) від 03.12.2013 року старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оржицького районного управління юстиції [PERSON] у зв»язку з примусовим виконанням виконавчого листа № 2604/19134/12 виданого 29.10.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ « Дельта Банк « заборгованості в сумі 4877, 41 грн, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] в межах суми боргу. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 168440084 від 27.01.2014 року державного реєстратора Реєстраційної служби Оржицького районного управління юстиції Полтавської області [PERSON] на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 41060581 від 03.12.2013 року Відділу державної виконавчої служби Оржицького районного управління юстиції, накладено арешт на все нерухоме майно, належне [PERSON], номер запису про обтяження - 4432308 від 27.01.2014 року. Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оржицького районного управління юстиції [PERSON] 22.09.2015 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 41060581 за виконавчим листом № 2604/19134/12 виданим 29.10.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ « Дельта Банк « заборгованості в сумі 4877, 41 грн на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України « Про виконавче провадження « у зв»язку із смертю боржниці [PERSON] При цьому, на момент закінчення виконавчого провадження діяв Закон України « Про виконавче провадження « № 606-Х1У від 21.04.1999 року ( в редакції від 06.06.2015 року ). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 вказаного Закону виконавче провадження підлягало закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи-сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов»язків у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. У відповідності до частин 1 та 2 зазначеного Закону у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв»язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Проте, всупереч зазначеним нормам Закону, арешт з майна боржника [PERSON] державним виконавцем знято не було. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 389545 виданого 22.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 20.12.2014 року в с. Старі Трояни, Кілійського району, Одеської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права приватної власності на земельну ділянку площею 3, 80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Староіржавецької сільської ради, Оржицького району, Полтавської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії РЗ № 689017, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 838 від 25.09.2003 року. Приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу 25.07.2017 року [PERSON] заведена спадкова справа № 99/2017 ( № 60982308 у спадковому реєстрі ) щодо спадщини [PERSON], яка померла 20.12.2014 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48523282 від 25.07.2017 року. У відповідності до ст. 1261 ЦК України [PERSON] являється спадкоємцем померлої першої черги за законом як її донька, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 107949 виданим 29.05.2003 року виконавчим комітетом Староіржавецької сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. [PERSON] прийняла спадщину покійної матері в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України проте видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус не може у зв»язку з наявністю не знятого арешту на нерухоме майно [PERSON] ( номер запису про обтяження 4432308 від 27.01.2014 року ). Оржицький районний відділ державної виконавчої служби не може зняти арешт з майна у зв»язку з закінченням виконавчого провадження, що перешкоджає [PERSON] в реалізації її спадкових прав. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України « Про виконавче провадження « особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України « Про виконавче провадження « арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Згідно частин 2 та 5 ст. 26 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень « у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом « а « пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав ( крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону ). За таких обставин позов підлягає задоволенню. Судові витрати необхідно віднести за рахунок позивача згідно заяви її представника.

Outcome: approved