Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] 16.11.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики. Посилається на те, що 14.06.2012 року відповідач позичив у нього 7000 грн. та 27.06.2012 року ще 13000 грн., про що надав письмові розписки, в яких не було зазначено дат виконання зобов`язань. На письмову вимогу про повернення боргу у строк до 01.06.2015 року відповідач зобов`язання не виконав. Просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договорами позиви у сумі 20000 грн., а також судові витрати. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву про проведення судового розгляду без його присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З досліджених письмових доказів судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] позичив у [PERSON] 14.06.2012 року грошові кошти у розмірі 7000 грн. та 27.06.2012 року у сумі 13000 грн. Підтвердженням укладених угод є письмові розписки відповідача, в яких не зазначено дат виконання зобов`язань. Відповідно до ч.1 ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Дані правовідносини виникли між сторонами на підставі вчинення договорів позики, укладених у письмовій формі відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позивачем була направлена письмова вимога відповідачу щодо повернення боргу на загальну суму 20000 грн. у строк до 01.06.2015 року, яка відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №6020001518286 була отримана 29.05.2015 року ним особисто. Однак, по закінченню тридцятиденного строку від дня пред`явлення позивачем зазначеної вимоги і на день розгляду даної справи відповідачем борг не повернено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до положень до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ними судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. На підставі ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України та

Outcome: approved