Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

[PERSON] 17 жовтня 2019 року звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт належності його матері [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючого документа. Заяву мотивував тим, що його матері згідно Державного акту на право приватної власності на землю (серія ХС № 036396) виданого 14 травня 2003 року, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,91 га, яка розташована на території Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У зазначеному Державному акті ім`я його матері вказано невірно, а саме зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Зазначена обставина змушує його звернутися до суду із вказаною заявою, так як із-за розбіжностей у написанні імені його матері у правовстановлюючому документі він не може отримати свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Просив суд встановити факт належності його матері правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю (серія ХС № 036396) виданого на підставі розпорядження голови Білозерської райдержадміністрації Херсонської області № 1024 від 5 листопада 2003 року, виданий на ім`я « [PERSON] » належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявник в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглянути у його відсутність. Представник заінтересованої особи Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області в судове засідання не прибув, однак сільський голова подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області, не заперечував щодо задоволення вимог заявника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ) [PERSON] народився [INFO] та його матір`ю зазначена [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] ) [PERSON] померла [INFO] . Згідно заповіту, складеного [PERSON] 11 січня 1999 року, остання все належне їй майно заповідала [PERSON] . Відповідно до спадкової справи № 55/2013 до майна померлої [INFO] [PERSON] , заведеної приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Луб`янським А.В. вбачається, що [PERSON] 19 лютого 2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на частину спадкового майна, а саме домобудівлю. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на інші частину спадкового майна, а саме земельну ділянку відповідно Державний акт на право приватної власності на землю (серія ХС № 36396) [PERSON] було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правоуставновлюючого документу, так як у вище зазначеному акті ім`я особи, якій він виданий зазначено [PERSON] замість [PERSON] (лист приватного нотаріуса Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Луб`янського А.В. № 01-16/439 від 1 листопада 2018 року). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю (серія ХС № 036396) виданого 14 травня 2003 року [PERSON] , остання є власником земельної ділянки площею 2,91 га, яка розташована на території Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається із копії розпорядження голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області № 150 від 18 лютого 2003 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок» та додатку до нього: Список громадян, яким віділяються земельні частки (паї) в натурі, а також копії розпорядження голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області № 1024 від 5 листопада 2003 року «Про внесення змін до додатку розпорядження голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області № 150 від 18 лютого 2003 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок», це рішення ухвалювалося щодо членів колишнього КСП «Маяк» та у цьому Списку за номером 394 значиться [PERSON] . Із копії трудової книжки [PERSON] , 1939 року народження вбачається, що вона дійсно працювала в КСП «Маяк». Із довідки Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 254 від 17 лютого 2020 року вбачається, що на території села Музиківка не була зареєстрована та не проживала така особа, як [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям ,по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 1 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З урахуванням викладеного, а також тієї обставини, що у заявника наявний оригінал правовстановлюючого документу, а саме Державний акт на право приватної власності на землю (серія ХС № 036396), суд прийшов до висновку про задоволення заяви, так як при виготовленні (заповненні) Державного акту на право приватної власності на землю (серія ХС № 036396) була допущена описка в написанні імені особи, якій він видавався, а саме: зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] » та зазначений вище Державний акт на право приватної власності на землю дійсно належить [PERSON] . Враховуючи, що встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить виникнення його майнових прав, а законом не визначено іншого порядку його встановлення, суд вважає встановити цей факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved