Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

[PERSON], 16.07.2015 року, звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 04 березня 1994 року в міськвиконкомі м.Молочанська, актовий запис № 5. Прізвище при розірванні шлюбу залишити теперішнє. В обґрунтування позовних вимог вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини між ними припинені з часу переїзду його інше місце проживання 12.01.2012 року, спільне господарство ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягала на розлученні. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, визнав позовні вимоги в повному обсязі. Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І -ЖС № 269774 від 04 березня 1994 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Міськвиконкомом м.Молочанськ Запорізької області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають сина, [PERSON], який є повнолітнім. Сторони наполягають на розлученні, оскільки шлюб існує формально. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, сторони наполягають на розлученні. Під час реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила прізвище з Довбня на Тупіка. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить при розірванні шлюбу залишити теперішнє прізвище. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved