overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] вернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 15.07.2004 року у Чернігівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 670. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, шлюбні стосунки припинені. Збереження сім»ї вважає неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Наполягає на розірванні шлюбу. Вважає, що примирення не можливе. Сім»єю не проживають з липня 2013 року. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.07.2004 року у Чернігівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 670. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились з липня 2013 року. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] вернулась до суду з позовом до [PERSON], третьої особи органу опіки та піклування Володимир-Волинської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 19.11.2003 року було розірвано. За час проживання у шлюбі з відповідачем, у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. З 2003 року відповідач проживає від них окремо та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, вихованням дочки не займається, не підтримує матеріально і не цікавиться її життям та здоров'ям. Дочка перебуває на повному її утриманні та вихованні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, в своїх поясненнях суду зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно нотаріально посвідченої заяви позов визнав, дав згоду на розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, думку прокурора та представника органу опіки та піклування Володимир-Волинської райдержадміністрації, дослідивши зібрані по справі матеріали та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.11.2003 року, шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Поясненнями позивачки стверджується про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків та відсутність будь-якої допомоги на утримання дитини з моменту розлучення, з 2003 року. Як вбачається з довідки відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області № 16744 від 15.07.2014 року, заборгованість відповідача по аліментах на утримання дитини становить 28 248 гривень 25 коп. З письмових пояснень гр. [PERSON] та [PERSON], які являються сусідами позивача вбачається, що [PERSON] дочку жодного разу не відвідував, не допомагав матеріально та не цікавився її життям та здоров'ям. Згідно довідки класного керівника загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. м. Устилуг, відповідач з дочкою жодних зв'язків не підтримує, не цікавиться її навчанням. З нотаріально засвідченої заяви від 21.01.2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] погоджується на позбавлення батьківських прав щодо своєї неповнолітньої дочки [PERSON] Орган опіки та піклування Володимир-Волинської районної державної адміністрації надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Представник органу опіки та піклування Володимир-Волинської райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні зазначений висновок підтримав. Таким чином наведені обставини підтверджують ухилення відповідача від обов'язку по вихованню дитини, що відповідно до ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] вернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення з [PERSON]. аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1 500 грн. щомісячно. У позові зазначає, що 16 червня 2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню сина [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого зникла гармонія сімейних стосунків, кожен живе окремим особистим життям. Вони не підтримують подружні стосунки, їх шлюб має формальний характер, подальше їх сімейне життя, примирення та збереження шлюбу не можливе. Також, будучи батьком дитини, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Розмір її доходів не достатньо для забезпечення дитини необхідним. Просить шлюб розірвати, з відповідача стягнути аліменти. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково, наполягала на розірванні шлюбу, щодо стягнення аліментів, просила суму аліментів визначити у розмірі 750 грн., щодо відшкодування судових витрат не наполягала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення та доводи сторін, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 16 червня 2002 року, між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне зареєстрований шлюб, актовий запис № 624. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Подружжя тривалий час не підтримують сімейні відносини, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Відповідно до статей 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. Розмір аліментів у сумі 750 грн., який просить стягнути позивач, суд вважає обґрунтованим та доцільним, оскільки відповідач не заперечує проти цього розміру. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, у зв'язку з чим, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача в прибуток держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112, 141,180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] вернулася до суду з вищевказаною позовною заявою у якій зазначила, що 03.10.2016 року помер її рідний батько - [PERSON]. При оформленні спадщини в державній нотаріальній конторі Голопристанського району виникли труднощі, а саме: у свідоцтві про народження у графі «батько» замість його прізвища було вказано прізвище матері «Покидок», а ім'я по батькові батька «Валерій Миколайович». Дані обставини було викладено державному нотаріусу, який порадив звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. За порадою нотаріуса було подано до суду відповідну заяву, і рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області, від 15.08.2017 року, було встановлено факт родинних відносин між нею та померлим [PERSON] У звязку з розглядом справи про встановлення факту родинних відносин, нею було пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому позивач просить поновити даний строк. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у ньому. Представник Садівської сільської ради у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про смерть, серії 1-КГ №222663, 03.10.2016 року помер [PERSON]. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 15.08.2017р. [PERSON] визнано дочкою померлого [PERSON] Згідно довідки №655/01-16, від 19.10.2017,виданої Голопристанською державною нотаріальною конторою, відомості про коло спадкоємців після смерті [PERSON] у Голопристанській ДНК відсутні. Спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, оскільки позивачем пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, суд вважає за можливе поновити такий строк та встановити додатковий строк два місяці для подачі заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] вернулася до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:[PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності у порядку спадкування. Свої вимоги позивач мотивує тим, що після смерті її чоловіка - [PERSON] залишилася спадщина у вигляді належного йому майна, в тому числі, автомобіля моделі «Москвич 2140» АЗЛК, реєстраційний номер [NUMBER], однак прийняти її вона не має можливості через те, що відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджував би право власності спадкодавця на даний транспортний засіб. В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надіслав клопотання, в якому вказав, що проти позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу без представника відповідача. Треті особа: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з'явилися, однак надіслали до суду відповідно телеграми та заяву, в яких зазначили, що проти позовних вимог [PERSON] не заперечують та просять розглядати справу без їх участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] з 26 серпня 1972 року перебувала з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому Світловодським міським бюро ЗАГС Кіровоградської області за актовим записом № 244, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. № 7). [INFO] року помер чоловік позивача - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді належного йому майна, в тому числі автомобіля моделі «Москвич 2140» АЗЛК, 1986 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], синього кольору, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], шасі [NUMBER]. Будучи спадкоємцем першої черги, позивач звернулася до Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області для прийняття спадщини, в тому числі даного автомобіля, але прийняти її не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджував би право власності спадкодавця на даний транспортний засіб. Вивчивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін та третіх осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON], а також діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які не заперечують проти вимог [PERSON]. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] вернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 08 липня 2017 року, актовий запис № 503, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припиненні, збереження сім`ї неможливе у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, втратою почуття любові, поваги та дружби. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина дочка [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд не надавати позивачці строк для примирення з відповідачем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, заперечує проти застосування заходів до примирення їхнього подружжя. \~ \~ \~ \~Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. \~ \~ \~ \~За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітня дитина дочка [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, про надання строку для примирення клопотання не подали. \~ \~ \~ \~Дані обставини підтверджуються даними паспортів позивачки та відповідача, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, довідкою про склад сім`ї позивачки і не оспорюються сторонами. \~ \~ \~ \~За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

[PERSON] вернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01 жовтня 2011 року між ними було укладено шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] ; на даний час їх сімейні стосунки припинені через різні погляди на подружнє життя, на грунті чого виникали спори, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати, залишивши прізвище [PERSON] . Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав; наполягає на винесенні рішення про розірвання шлюбу без надання часу для примирення, оскільки вона з чоловіком практично не проживає разом близько двох років, діти залишилися з нею, їх шлюб вичерпав себе, спроби примирення не дали позитивного результату, в зв`язку з чим подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу й просив не надавати час для примирення, так як вжитими заходами не вдалося зберегти сім`ю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка ; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом положень ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 01 жовтня 2011 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Плисківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом №03. Від даного шлюбу сторони є батьками двох спільних малолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Сторони близько двох років разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільних інтересів не мають, ведуть окреме господарство, примиритися не бажають, обоє категорично наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Наведений висновок суду також узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 30 травня 2019 року по справі №442/6319/16-ц. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] вернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2007 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №735, складеного 19.08.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Шлюбні відносини фактично припинені, так як сторони мають різні погляди на життя. Оскільки подальше спільне життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини, примирення неможливе, позивач просить шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, розірвати. Ухвалою суду від 09.12.2019 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 24.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою згоден на розірвання шлюбу, справу просить слухати за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2007 року, згідно актового запису про шлюб №1261, складеного 23.11.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №735, складеного 19.08.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги, різні погляди на життя. Спору майнового спору на сьогоднішній день між сторонами не існує. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved