Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до Приватного підприємства «Мередіан», відділу Держгеокадастру у Кривоозерському районі про визнання права власності на земельні ділянки, вказуючи на те, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом їм належить по 1/3 частці земельної ділянки загальної площі 2,89 га, що складається з земельної ділянки площею 2,62 га з кадастровим номер [NUMBER] та земельної ділянки площею 0,27 га кадастровий номер [NUMBER], які вони успадкували після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO]. Вказана земельна ділянка належала йому на підставі державного акту серії [NUMBER] та складалась з земельних ділянок площами 0,27 га (кадастровий номер [NUMBER]) та 2,62 га.(кадастровий номер [NUMBER]) Після виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та встановлення меж земельної ділянки в натурі, були розділені без договору поділу, відомості про новостворені земельні ділянки в 2013 році внесені до бази даних автоматизованої системи Державного земельного кадастру та створені поземельні книги. Земельна ділянка з кадастровим номер [NUMBER] площею 2,62 га поділена на три частини, в результаті чого утворились земельні ділянки з кадастровими номерами: [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], в зв'язку з чим первісний кадастровий номер вищевказаної ділянки анульовано. Аналогічно був анульований кадастровий номер [NUMBER] земельної ділянки площею 0,27 га, яка була поділена на три частини з наступними кадастровими номерами: [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER]. Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру від 30 липня 2013 року [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки: площею 0,0900 га кадастровий № [NUMBER] та площею 0,8732 га кадастровий № [NUMBER]. [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки: площею 0,0900 га кадастровий № [NUMBER] та площею 0,8695 га кадастровий № [NUMBER], цільове призначення всіх ділянок - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказуючи, що в державній реєстрації права власності через невідповідність документів на майно їм відмовлено, просили позов задовольнити та визнати за ними право власності на вказані земельні ділянки. В судове засідання позивачі не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, до суду надали заяви, в якій просили справу слухати в їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник Приватного підприємства «Мередіан» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду подав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. В судове засідання представник відділу Держгеокадастру у Кривоозерському районі не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, до суду надав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено: [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] належала земельна ділянка розміром 2,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району, виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією 01 червня 2004 року Як випливає з матеріалів справи: свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори 17 грудня 2008 року, за реєстровим № 3677, [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] 1/3 частку вищевказаної земельної ділянки площею 2,89 га, іншими спадкоємцями 2/3 частки, вказаного в свідоцтві майна є [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17 грудня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 3670, [PERSON] після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], також успадкував 1/3 частку зазначеної земельної ділянки площею 2,89 га, іншими спадкоємцями 2/3 частки, вказаного в свідоцтві майна є [PERSON] та [PERSON]. Згідно розпорядження Кривоозерської районної державної адміністрації від 18 березня 2009 року № 160-р, надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо організації території земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадян, за рахунок земельної ділянки померлого [PERSON], в межах території Кривоозерської селищної ради. Відповідно до даних витягів з Державного земельного кадастру від 30 липня 2013 року [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки: площею 0,0900 га кадастровий № [NUMBER], нормативно грошова оцінка 1 067 грн. 90 коп. та площею 0,8732 га кадастровий № [NUMBER], нормативно грошова оцінка 9 658 грн. 52 коп. Згідно витягів з Державного земельного кадастру від 30 липня 2013 року [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки: площею 0,0900 га кадастровий № [NUMBER], нормативно грошова оцінка 1 067 грн. 90 коп. та площею 0,8695 га кадастровий № [NUMBER], нормативно грошова оцінка 9 658 грн. 52 коп. Цільове призначення чотирьох ділянок - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується матеріалами справи. Як випливає з довідки Приватного підприємства «Мередіан» № 104 від 18 листопада 2015 року на підставі дозволу Кривоозерської районної державної адміністрації був розроблений проект землеустрою щодо поділу ділянки на три частини, в результаті якого було створено три окремих ділянки. Відомості про новостворені земельні ділянки були внесені до бази даних АС ДЗК та створені поземельні книги. Реєстраційною службою Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області 24 листопада 2015 року позивачам відмовлено в проведені державної реєстрації права власності на земельні ділянки, оскільки в свідоцтвах про право на спадщину за законом та витягах з Державного земельного кадастру не співпадають та відсутні договори про поділ земельних ділянок. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до норм ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позивачі правомірно набули та мають право зареєструвати право власності на земельні ділянки в спосіб, передбачений чинним законодавством України та не заборонений Законом, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 131, 158 ЗК України

Outcome: approved