overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] 14 грудня 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 28 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили, майже два роки не проживають разом, із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалась остаточно, примирення неможливе. Просив суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, про підстави та обставини якого пояснили так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала та просила залишити їй шлюбне прізвище «Пустовіт». В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в звязку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, заслухавши пояснення позивача та його уповноваженого представника, відповідача, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 жовтня 2006 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1048, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю відповідачем [PERSON] З липня 2014 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо, і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, залишити відповідачу шлюбне прізвище «Пустовіт».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

[PERSON] 14 грудня 2017 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він з 24 лютого 1984 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. З 2012 року вони припинили шлюбні відносини у звязку з різними поглядами на життя та побудову сімї, на ґрунті чого виникали постійні сварки та склалися неприязні відносини. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спільне майно добровільно поділено, тому спору про його поділ немає. Вважає збереження сімї неможливим, тому просить розірвати шлюб. \~Позивач\~[PERSON] у судове засідання не зявився, в заявах на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов підтримує. \~Відповідач\~[PERSON] у судове засідання не з'явилася, телефонограмою на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 24 лютого 1984 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8),\~від якого неповнолітніх дітей не мають. З 2012 року подружжя припинило шлюбні відносини у звязку з різними поглядами на життя та побудову сімї, внаслідок чого між ними склалися неприязні відносини. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, на примирення не згодні. Спору про поділ майна не заявлено. Тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] 14 грудня 2017 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач позов визнав, про що надав відповідну заяву. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє повністю. У відповідності до частини 2 статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У звязку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] 14 грудня 2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 травня 1995 року. У обґрунтування своїх позовних вимог Бісковян Г.М. посилалася на те, що спільне сімейне життя з відповідачем протягом останніх років поступово погіршувалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями. Крім цього, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними виникають сварки, які закінчуються вчинення насильства відповідачем, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Відповідач у строк, встановлений судом, відзив на позов не подав, хоча був належним чином повідомлений про можливість його подачі. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 12 травня 1995 року, від якого неповнолітніх дітей не мають (а. с. 6). Із показань позивача, допитаної як свідка, вбачається, що відповідач на протязі тривалого часу зловживав спиртними напоями, влаштовував з нею сварки, чинив насильство в сімї, зневажав її як дружину, внаслідок чого у червні 2017 року сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, доказів протилежного відповідачем не надано і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] 14 грудня 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 23 червня 2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 31 жовтня 2018 року у зв'язку з зловживанням відповідачем спиртними напоями. Спору про поділ майна не має. Діти залишаються проживати з нею. Вважає збереження сім'ї неможливим, тому просить розірвати шлюб, залишивши прізвище «[PERSON]», та стягнути судові витрати. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, у заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, у заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 23 червня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3), від якого мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5), та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Подружні стосунки між сторонами припинені з 31 жовтня 2018 року у зв'язку з зловживанням відповідачем спиртними напоями. Спору про поділ майна не заявлено. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з позивачем. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Клопотань про надання строку для примирення не надійшло, відповідач позов визнав, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишивши позивачу прізвище «[PERSON]». Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

[PERSON] 14 жовтня 1991 року звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі 2 500 грн до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог [PERSON] просила стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј чистини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожитого мінімуму для дитини відповідного віку. 1. Стислий виклад позиції відповідача. У позовній заяві [PERSON] вказала, що вона із відповідачем 15 жовтня 2010 року зареєструвала шлюб, який на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року було розірвано. Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її повному утримані та виховані. На звернення позивачки в усній формі, щодо отримання грошових коштів на утримання дитини відповідач позитивно не реагує. Позивачка з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини просить у судовому порядку призначити щомісячну виплату відповідачем аліментів у розмірі ј чистини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожитого мінімуму для дитини відповідного віку. 2. Рух справи у суді. Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначено на 20 січня 2021 року, відкладено на 01, 18 лютого 2021 року, 04 березня 2021 року. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. Позивачка 03 березня 2021 року подала до суду заяви про розгляд даної справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач 04 березня 2021 року подав до суду заяву про розгляд даної справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково - у сумі 1 200 грн. У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають судовому розгляду, враховуючи вказані заяви сторін,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] 14 квітня 2017 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 22.11.2012 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені з березня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивачка подала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 22.11.2012 р. Камяною селищною радою Вільнянського району Запорізької області, за актовим записом № 36 (а.с.3). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] 14 липня 2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 12.09.2009 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 12.09.2009 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом №232 (а.с.4). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON] 14 липня 2015 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 25 грудня 2009 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з березня 2014 року вони не мешкають разом, оскільки в їх сім'ї виникли непорозуміння один до одного, втрачена повага один до одного, почалося систематичне пияцтво відповідача. В них виникали постійні суперечки та рукоприкладства, а тому, вона, боячись за психологічний стан дитини, була вимушена поїхати жити до своєї матері в с. Оленівка Фрунзівського району Одеської області. На утримання дитини вона не отримує державної допомоги. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання не надає, хоча має стабільний постійний заробіток, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, на позовних вимогах наполягає(а.с.11). Відповідач, в судове засідання на розгляд справи на з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, з позовними вимогами згоден(а.с.10). Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши та перевіривши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачений ст. 184 цього кодексу. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований виконавчим комітетом Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №10 від 25 грудня 2009 року(а.с.6). Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.5), який проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. При таких обставинах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визначення аліментів на користь позивача на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд вважає за необхідне їх покласти на відповідача, посилаючись на матеріальне становище сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

[PERSON] 14 липня 2016 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вони проживають окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, інших аліментних зобовязань немає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не зявилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. Відповідач\~ у судове засідання не з'явився, в заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутності. Згоден на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини його доходу. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 цього Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Відповідно до свідоцтва про народження (а. с. 2), відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, що підтверджено довідкою про склад сімї (а. с. 7). Суд погоджується з розміром аліментів, запропонованим позивачкою, що не суперечить вимогам закону і інтересам сторін та дитини. Оскільки позивачка звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved