Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] 03.10.2018 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення донькою повноліття. З позовної заяви вбачається, що 06.09.1997 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеськорї області, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 37. Від цього шлюбу є дитина - [PERSON], [INFO], яка на час подання позову є неповнолітньою. Дитина проживає разом з матір'ю і перебуває н її утриманні та вихованні. Сторони не проживають разом на протязі 2-х років. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, у догляді та у її вихованні участі не приймає. Позивач самостійно намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину. Позивач працює та отримує мінімальну заробітну плату, чого недостатньо для необхідного забезпечення доньки. так, позивач вказує, що на збори доньки до школи витратила близько 2500 грн. та 3000 грн. - на одяг. Сплачує за харчування дитини у школі, а також дитина додатково займається англійською мовою та математикою на що витрачає близько 1500 гривень. Позивач зазначає, що відповідач працює і має постійний дохід, проте офіційно не працевлаштований. 31.10.2018 року від [PERSON] до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, де відповідач зазначає, що після припинення шлюбних відносин донька залишилася проживати з матір'ю, однак він не припинив виконувати свої обов'язки і бере активну участь у утриманні доньки. Твердження позивачки про його заробітки не відповідають дійсності. На сьогоднішній день відповідач не має постійного місця роботи, займається рибним промислом (виловом оселедця) в період, коли дозволений цей промисел. У період між промислом виконує різну роботу. Від утримання доньки не відмовляється, але вважає, що сума аліментів завищена та просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 1200 гривень щомісячно. 13.11.2018 року позивач надала відповідь на відзив, де наполягає на задоволенні своїх позовних вимог. Ухвалою судді від 19 жовтня 2018 року відкрито спрощене провадження у справі, про що повідомлені сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,у зв'язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 05.09.1997 року [PERSON] та [PERSON] одружились, про що в книзі реєстрації актів про одруження 06.09.1997 року зроблено запис №37, прізвище дружини після одруження - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданим Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області 06.09.1997 року. [INFO] року народилась [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 05.09.2007 року зроблено відповідний актовий запис №66. Батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області 05.09.2007 року. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, виданих 31.10.2018 року Кілійським відділенням Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, у [PERSON], РНОКПП [NUMBER], за період з 1 кварталу2016 року по 2 квартал 2018 року інформація про доходи відсутня. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Абзац 3 ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, дослідивши викладені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідач дійсно має достатній заробіток для сплати аліментів в розмірі 3000 гривень. Також враховуючи потреби дитини та те, що відповідач працездатна, здорова людина, інших дітей, непрацездатних утриманців немає, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліментів на утримання доньки в розмірі 1500 гривень. В ст. 79 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищезазначене суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 704,80 гривень в дохід держави.

Outcome: approved