Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим , що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], являючись колишнім власником квартири, не знявся з реєстраційного обліку і наразі значаться зареєстрованою у ній, чим порушує права позивача [PERSON], як власника квартири. Тому, [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом і просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи документів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При цьому відповідно до ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири ННВ №510336, посвідченого 06.04.2018р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Кутовою К.О., реєстр №977, [PERSON] від імені [PERSON] та [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняв квартиру [ADDRESS] і сплатив за неї оговорену грошову суму. Зазначене право власності зареєстровано за [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119954104 від 06.04.2018р.. Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання №22720 від 06.04.2018р., виданої Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO].. Таким чином , у судовому засіданні було встановлено , що позивач [PERSON] за договором купівлі-продажу квартири набув у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою залишився зареєстрованою колишній власник квартири - відповідач [PERSON], який за зазначеної адресою не мешкає. Оскільки у відповідності до чинного законодавства України припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла має похідним втрату права користування зазначеним житловим приміщенням колишнього власника житла та припиняється разом з припиненням його права власності, то суд приходить до висновку, що обставини, викладені [PERSON] в інтересах [PERSON] в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Outcome: approved