Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] 31.03.2015 року та уточнено 02.05.2015 року звернувся до суду з позовом до Відділу освіти Криворізької районної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що починаючи з лютого 2014 року на нього, викладача фізики та математики Комунального закладу «Новопільский НВК», постійно здійснювались незаконні заходи психологічного та морального насильства з боку директором закладу [PERSON] Продовжуючи заходи незаконного тиску, [PERSON] незаконно відмовила в задоволенні його письмової заяви на позачергову атестацію (що було необхідно для організації навчального процесу та виконання державних завдань), тим самим поставила виконання навчальної програми під ризик, також, користуючись службовим становищем із власних корисливих мотивів, разом із заступником [PERSON], [PERSON], [PERSON] примушували учнів 10 та 11 класів писати на нього безпідставні та необґрунтовані скарги. При цьому жодного службового розслідування не проводилось, він не мав змоги доказати свою невинуватість за оголошення незаконної догани. Через постійні загрози та психологічний тиск з боку [PERSON] з 24.01.2015 року по 02.03.2015 року потрапив у лікарню із серцевим нападом, крововиливом у праве око та частковим паралічем лівої верхньої кінцівки. Після виходу з лікарняного 03.03.2015 року йому було сказано написати заяву про звільнення, а так як він інвалід, йому важко знайти роботу, тому він відмовився. 05.03.2015 року головою профспілки [PERSON] було проведено засідання профспілки закладу щодо розгляду питання стосовно клопотання про розірвання з ним трудової угоди в порушення норм Кодексу Законів про Працю України та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» - він на засідання запрошений не був. 10.03.2015 року керівник Відділу освіти Криворізької районної державної адміністрації [PERSON] повідомила його, що на підставі клопотання директора Комунального закладу «Новопільский НВК» [PERSON] буде видано наказ про його звільнення на підставі п.3 ст. 41 КЗпП України, тобто вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи. Усно повідомили, що дане клопотання ґрунтується на матеріалах, вказаних в скаргах учнів Комунального закладу «Новопільский НВК» та їх батьків. 12.03.2015 року йому було видано наказ про звільнення в порядку п.3 ст. 41 КЗпП України. Вважає даний наказ незаконним та безпідставним, який не містить мотивувальної та описової частини, оскільки він був звільнений лише на підставі безпідставної загальної характеристики його поведінки у вигляді клопотання упередженої особи без всяких доказів, він не вчиняв жодного аморального проступку. Просить суд визнати його звільнення на підставі п.3 ст.41 КЗпП України незаконним, поновити його на посаді вчителя фізики та математики Комунального закладу «Новопільська НВК», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 3000 грн. та моральну шкоду в розмірі 50\~000 грн., яка полягає в тому, що внаслідок незаконного звільнення він був безпідставно позбавлений права на отримання заробітку, внаслідок чого змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя та сімї, також йому нанесено шкоду його репутації як професійного та кваліфікованого вчителя та викладача, яку він напрацьовував багато років. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, просить суд задовольнити його. Представник позивача [PERSON] вказує, що відповідач порушив права позивача, незрозуміло який аморальний поступок вчинив позивач, відсутні будь-які доказами вчинення такого поступку. Просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, пояснила, що відмова у задоволенні заяви [PERSON] на позачергову атестацію мала законні підстави, оскільки відповідно п.1.9. Типового положення про атестацію педагогічних працівників: «позачергова атестація проводиться за заявою працівника з метою підвищення кваліфікаційної категорії». [PERSON] присвоєно кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії» у 2012 році. Присвоєння працівнику педагогічного звання здійснюється за поданням керівника педагогічної ради навчального закладу чи відповідного органу управління освітою. Такого подання на розгляд атестаційної комісію надано не було. На підставі отриманих скарг від батьків та учнів КЗ «Новопільський навчально-виховний комплекс», доповідної записки класного керівника 10 класу [PERSON] щодо фактів непедагогічних дій вчителя фізики [PERSON] були проведені наступні заходи: 22.01.2015 року проведено співбесіду з вчителем [PERSON] у присутності голови профспілкового комітету закладу [PERSON] та класного керівника 10 класу [PERSON]; створено комісію з розгляду скарг батьків та учнів на діяльність вчителя; проведено засідання комісії з розгляду скарг, за результатами якого прийнято рішення про підтвердження фактів викладених у заявах, про продовження роботи комісії після виходу вчителя [PERSON] з лікарняного та про надання отриманої інформації у службу у справах дітей Криворізької РДА відповідно до листа Міністерства освіти і науки України «Методичні рекомендації щодо взаємодії педагогічних працівників навчальних закладів з іншими органами і службами щодо захисту прав дітей»; надано повідомлення про випадок психологічного насильства над учнями 10 та 11 класу з боку вчителя фізики [PERSON] начальнику служби у справах дітей [PERSON] від 30.01.2015 року №24; відповідно до рішення №10 від 31.01.2015 року служби у справах дітей Криворізької РДА Криворізьким районним центром соціальних служб для сімей, дітей та молоді 07.02.2015 року здійснено соціальне інспектування сімей, діти яких зазнали насильства від вчителя фізики та математики [PERSON] 12.02.2015 року у присутності дільничного інспектора опитано батьків та дітей. Підтвердилися непоодинокі факти психологічного насилля через застосування нецензурних висловів, образ на адресу дівчаток, що принижувало їх честь та гідність; 03.03.2015 року після виходу з лікарняного вчителя [PERSON] було запрошено на засідання комісії з розгляду скарг батьків та учнів на його дії. Вчитель у категоричній та грубій формі відмовився бути присутнім на засіданні; 03.03.2015 року відбулося друге засідання комісії з розгляду скарг батьків та учнів на діяльність вчителя фізики та математики [PERSON], яка вирішила рекомендувати адміністрації школи порушити клопотання перед відділом освіти Криворізької районної державної адміністрації про звільнення вчителя [PERSON] за неодноразове здійснення ним аморальних проступків, несумісних з продовженням даної роботи; відповідно до рекомендацій комісії з розгляду скарг батьків та учнів на діяльність вчителя фізики та математики [PERSON] директором КЗ «Новопільський навчально-виховний комплекс» [PERSON] подана заява до профспілкового комітету КЗ «Новопільський навчально-виховний комплекс» щодо вирішення питання звільнення вчителя [PERSON] у звязку з вчиненням ним аморального проступку згідно ч.3 ст.41 КЗпП України; 05.03.2015 року адміністрація школи отримала згоду профспілкового комітету КЗ «Новопільський навчально-виховний комплекс» на порушення клопотання перед відділом освіти Криворізької районної державної адміністрації про звільнення [PERSON] у звязку з вчиненням ним аморального проступку згідно ч.3 ст.41 КЗпП України (на даному засіданні вчитель [PERSON] був присутній особисто, з рішенням ознайомлений, від підпису відмовився, про що зазначено у протоколі засідання профспілкового комітету КЗ «Новопільський навчально-виховний комплекс» №3 від 05.03.2015 року). За вищезазначеними фактами вчителю [PERSON] догана не оголошувалася. Причини госпіталізації 24.01.2015 року вчителя [PERSON] через постійні загрози та психологічний тиск з боку [PERSON] є надуманими та безпідставними. Так як згідно розкладу занять останнім робочим днем вчителя [PERSON] було 22.01.2015 року, а згідно листка непрацездатності АВЦ №553526, виданого Казанківською ЦРЛ, вчитель перебував у стаціонарі з 26.01.2015 року по 27.02.2015 року. Крім того, протягом терміну перебування на посаді вчителя КЗ «Новопільський НВК», позивач неодноразово перебував на лікарняному (з 20.01.2014 року по 23.01.2014 рік, з 02.07.2014 року по 15.07.2014 рік, з 02.01.2015 року по 09.01.2015 року). Факти погроз і вимог з боку директора КЗ «Новопільський навчально-виховний комплекс» [PERSON] щодо написання заяви про звільнення є безпідставними, нічим не підтверджені. 05.03.2015 року вчитель [PERSON] був особисто присутній під час проведення засідання профспілкового комітету КЗ «Новопільський навчально-виховний комплекс» про що свідчить протокол засідання комітету. Наказ про звільнення вчителя [PERSON]В за п.3 ст.41 КЗпП України є законним та обґрунтованим, виданим внаслідок підтверджених конкретних фактів неодноразового вчинення аморальних проступків, несумісних з навчально-виховною діяльністю по відношенню до учні школи (словесні образи, приниження, висміювання, погрози, критика, маніпуляції, що призвели до виникнення у дітей пригніченого стану). Протягом роботи на посаді вчителя фізики та математики [PERSON] не дотримувався Статуту та Правил внутрішнього трудового розпорядку навчального закладу, посадової інструкції вчителя, неодноразово отримував зауваження щодо ведення ділової документації (класні журнали, зошити) та порушував етичні норми поведінки, які відповідають громадському статусу вчителя, умови дотримання законних прав і свобод учнів, винесено догану; наявність непоодиноких пояснювальних записок вчителя. Просить суд відмовити позивачу в позові. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст.ст.10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до п. 3 ст.41 КЗпП України\~трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи. До субєктів, які можуть бути звільнені за вказаною підставою, належать учасники навчально-виховного процесу, зазначені у статті 50 Закону України «Про освіту», а саме: керівні, педагогічні, наукові, науково-педагогічні працівники, спеціалісти. Отже, звільнення працівника, який виконує виховні функції та який вчинив аморальний проступок, допускається за наявності двох умов: аморальний проступок, повинен бути підтверджений фактами; вчинення проступку несумісне з продовженням роботи, що має виховну функцію. Таке звільнення допускається за вчинення аморального проступку як при виконанні трудових обовязків, так і не повязаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Зокрема, аморальним проступком є винне діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції, тим самим дискредитуючи службово-виховні, посадові повноваження відповідного кола осіб. Відповідно до частини першої статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями, які мають відповідну освіту, професійно-практичну підготовку, фізичний стан яких дозволяє виконувати службові обовязки. За змістом статті 56 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники зобовязані постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність, загальну культуру; настановленням та особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі (правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей). У пункті 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснюється, що при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктами 2 і 3 ст.41 КЗпП України, судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з цих підстав не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги статей 148, 149 КЗпП України про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються. Разом з тим при вирішенні справ про звільнення з цих підстав суди мають брати до уваги відповідно час, що пройшов з моменту вчинення винних дій чи аморального проступку, наступну поведінку працівника і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. З підстав вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи (п.3 ст.41 КЗпП України), можуть бути звільнені лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі... Таке звільнення допускається як за вчинення аморального проступку при виконанні трудових обовязків, так і не повязаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Звільнення не може бути визнане правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами. Відповідно до ст. 4 Конвенції МОП №158 «Про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця», трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо немає законних підстав для такого припинення, повязаних зі здібностями або поведінкою працівника або викликаних виробничою необхідністю підприємства, установи. Судом встановлено, що 05.11.2013 року [PERSON] прийнятий на посаду вчителя математики та фізики Комунального закладу «Новопільський навчально-виховний заклад (загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад)» - а.с.7, наказом Комунального закладу «Новопільський навчально-виховний заклад (загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад)» від 14.04.2014 року [PERSON], вчителю математики і фізики за неодноразове порушення етичних норм поведінки оголошено догану а.с.135. Згідно доповідної записки класного керівника 10 класу [PERSON] від 21.01.2015 року вчитель фізики та математики [PERSON] за запізнення на декілька хвилин на урок наказав учениці стояти біля входу протягом значного часу, при співбесіді з учнями виявилося, що це не перший випадок а.с.109, згідно заяви [PERSON] від 21.01.2015 року, батька учениці 10 класу вчитель фізики [PERSON] постійно принижує доньку, називає «тупа, росте бидлом, дебілкою», виганяє з класу а.с.110, заявою учнів 11 класу від 23.01.2015 року діти просять допомогти вирішити питання з приводу того, що вчитель фізики [PERSON] 13.01.2015 року на уроці в присутності учнів 10 класу співав пісню: «Потому что нельзя быть на свете тупой такой» - а.с.112, заявою [PERSON] від 04.03.2015 року, яка просить суд розглянути питання про звільнення [PERSON] в звязку з неодноразовим вчиненням аморального проступку несумісного з навчально-виховною діяльністю по відношенню до учнів, а саме: словесні образи, приниження, висміювання, критика, що приводить до виникнення у дітей пригніченого стану, про що до адміністрації закладу неодноразово надходять письмові та усні зауваження від учнів, батьків, вчителів, а саме: в квітні 2014 року надійшла заява від матері учня 8 класу [PERSON] (вчитель змушує учня виконувати фізичні вправи за невиконання домашнього завдання, дитина відмовляється відвідувати уроки фізики), колективне звернення від батьків учнів 7-Б класу (словесні образи, застосуванні фізичного впливу вдарив учня головою до шкільної дошки), колективні звернення від батьків 6 класу (образи, приниження) а.с.115, 131, 132, а також неодноразові звернення учнів з приводу образ та принижень а.с.122-128. Відповідно до наказу Комунального закладу «Новопільський навчально-виховний заклад (загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад)» від 22.01.2015 року створено склад комісії з розслідування скарг батьків та учнів на діяльність вчителя фізики [PERSON] а.с.111, протоколом № 2 засідання комісії з розгляду скарг батьків та учнів на діяльність вчителя фізики та математики [PERSON] від 03.03.2015 року, вирішено рекомендувати адміністрації школи порушити клопотання перед відділом освіти КРДА про звільнення вчителя [PERSON] за неодноразове здійснення ним аморальних проступків не сумісних з продовженням даної роботи а.с.113, відповідно до акту від 03.03.2015 року, [PERSON] від участі в засіданні профспілкового комітету 03.03.2015 року, в грубій формі відмовився а.с.114. Протоколом № 3 засідання профспілкового комітету КЗ «Новопільський НВК» від 05.03.2015 року, надано згоду директору навчального закладу на порушення клопотання перед відділом освіти КРДА про звільнення вчителя [PERSON] в звязку з вчиненням ним аморального проступку згідно п.3 ст.41 КЗпП України а.с.116, наказом № 29-к/тр від 11.03.2015 року Криворізькою районною державною адміністрацією Дніпропетровської області відділу освіта [PERSON], вчителя фізики і математики КЗ «Новопільський НВК» звільнено з 12.03.2015 року згідно п.3 ст.41 КЗпП України, на підставі клопотання директора КЗ «Новопільський НВК» від 06.03.2015 року а.с. 8. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює заступником директора, в 2014 році [PERSON] було оголошено догану за те, що той вдарив учня [INFO], після того їй нічого невідомо про скарги батьків та учнів, до неї ніхто з подібними питаннями не звертався. В січні 2015 року [PERSON] виразив недовіру директору школи, після чого як на її думку почався тиск зі сторони адміністрації школи на [PERSON] Вона розмовляла з учнями, ті пояснювали, що заяви підписали за вказівною класного керівника. Свідок [PERSON], пояснив, що [PERSON] його колега, в розмові з учнями протягом 2013-2014 навчальних років чув, що ті скаржаться на [PERSON] за те, що той дозволяє собі неетичні прийоми. На початку 2015 року директор школи повідомила про конфліктну ситуацію дівчата 9 класу цілий урок простояли біля дверей, як виявилося це не поодинокий випадок, діти не хотіли відвідувати його уроки. Крім того, в школі обговорювали випадки коли [PERSON] бив дітей. Свідок [PERSON], пояснила, що її донька [PERSON] навчається в 10 класі, скаржилася на вчителя [PERSON] за те, що той заставляв її стояти біля дверей з травмованою ногою, кидався пляшкою з водою в учнів. Коли вона приходила до [PERSON] за поясненнями, він вибачався. Ні її, ні її доньку ніхто не примушував писати заяви проти [PERSON] Свідок [PERSON], суду пояснила, що вони з [PERSON] колеги, вона була членом комісії створеної в звязку із надходженням скарг від батьків та учнів на вчителя [PERSON] Під час проведення комісії, заслуховували дітей, батьків, читали скарги. Траплялися неодноразові випадки коли [PERSON] називав дітей «дурачками, тупими», він завжди вважав, що якщо діти не знають математику то вони «ніхто». Свідок [PERSON], суду пояснила, що працює вчителем, була членом комісії, яка розглядала скарги дітей та батьків за недопустиму поведінку вчителя [PERSON], а саме: часті образи та маніпуляції відносно учнів. Особисто вона не була свідком образливих вискакувань [PERSON] на адресу дітей. Свідок [PERSON], суду пояснив, що дві його доньки навчаються в школі, протягом 2014 року скаржилися на вчителя [PERSON], що той всі формули переписує з Інтернету, вони не розуміють їх, а в січні 2015 року донька Світлана сказала, що не хоче йти на урок контрольної роботи бо іншої оцінки ніж «трійка» вчитель не поставить. На наступний день повернулася зі школи заплакана, сказала, що [PERSON] за запізнення на 5 хвилин примусив її стояти цілий урок біля дверей, почала розповідати, що той ображає їх, кидається в учнів пляшкою, називає українців «бидлом». Його ніхто не примушував писати заяви проти [PERSON] Оцінюючи показання свідків суд вважає їх правдивими, оскільки вони доповнюються іншими доказами по справі, а деякі розбіжності щодо викладення ними характеру розвитку подій та послідовності дій осіб, які були під час інциденту зумовлені особистим сприйняттям кожним із них тих моментів, які вони спостерігали, а тому немає підстав для визнання їх показань недостовірними. Будь-яких доказів на підтвердження факту здійснення незаконних заходів психологічного та морального насильства з боку директора школи на позивача, суду не надано, посилання на субєктивну думку свідка [PERSON], яка вважає, що після вираження [PERSON]недовіри директору школи в січні 2015 року почався тиск зі сторони адміністрації школи на позивача не знаходить свого підтвердження та розцінюється судом як припущення в сили ч.4 ст.60 ЦПК України. Будь-якого примусу зі сторони адміністрації школи на написання заяв, скарг на позивача учнями та батьками учнів судом не встановлено. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди суд враховуючи той факт, що судом не встановлено порушень норм трудового законодавства відносно [PERSON] зі сторони відповідача то позовна вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні і зазначені вище фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства та положень актів, які є обовязковими для виконання сторонами спору, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та безпідставними, жодних доказів наявності правових підстав для задоволення позову позивачем не надано, а судом не встановлено, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed