Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить: розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] (далі - відповідач), який зареєстрований 02.06.2001 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 18; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 10.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] надав відзив, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем, а також проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі, зазначеному позивачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 02.06.2001 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Після укладення шлюбу у дружини залишилось прізвище « [PERSON] ». Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.12.2004 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 4794, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , позивач є її матір`ю. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.12.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 5353, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , позивач є його матір`ю. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача та відповідача. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, відповідно до заяви позивача після розірвання шлюбу суд залишає позивачу прізвище « [PERSON] ». Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідає якнайкращим інтересам дітей, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, розриває шлюб між [PERSON] та [PERSON] та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.08.2021 року. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. Суд роз`яснює сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Outcome: approved