Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] 08 грудня 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 15 квітня 2014 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з червня 2016 року. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій пояснила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розірвати шлюб. З огляду на це, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів без фіксації судовго процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 квітня 2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис № 74 (а.с 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10 ). В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя у сторін не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з червня 2016 року . Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved