Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON], 19.10.2017 року звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її бабусі - [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] у с. Новофедорівка, Луганської області, посилаючись на те, що факт смерті підтверджується довідкою про причину смерті № 81 та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2017, актовий запис № 503, складеного відділом запису актів цивільного стану Луганського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Проте, Дарницьким районним у місті Києві ВДРАЦС ГТУЮ у місті Києві в реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть було відмовлено з причини подання документів, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 та роз'яснено право заявника на звернення до суду з питання встановлення факту смерті. Вказувала, що отримання свідоцтва про смерть бабусі їй необхідно для оформлення права на спадщину. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Дарницький районний у місті Києві ВДРАЦС ГТУЮ у місті Києві в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про слухання справи за його відсутності. [PERSON] та представник ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явились, хоча про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини їх неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно положень ст.257-1 ЦПК України «Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» - заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] є онукою [PERSON], мати заявника - [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає за адресою: [ADDRESS], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] де в графі «мати» зазначено «[PERSON]». Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 19.01.1980 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєна фамілія - «[PERSON]», згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 10.10.1991 року, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишилось «[PERSON]». В подальшому, у зв'язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 18.11.1991 року. Згідно свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER], в графі «мати» зазначено «[PERSON]». Як вбачається з довідки № 1186 від 27.09.2017 року, [PERSON], [INFO], померла [INFO] та похоронена на кладовищі в с. Волнухино Лутугінського р-ну Луганської обл. Відповідно до довідки № 81 від 23.05.2017 виданої ДУ «Луганська центральна районна багатопрофільна лікарня», причиною смерті [PERSON] є церебральний атеросклероз на фоні гіпертонічної хвороби. Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті Дарницьким районним у місті Києві ВДРАЦС ГТУЮ у місті Києві від 18.10.2017 року №9916/1604-93 на ім'я заявника - державна реєстрація смерті [PERSON], яка померла [INFO], не може бути здійснена, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи Державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, для вирішення вказаного питання рекомендовано звернутись до суду. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Проаналізувавши встановлені в судовому засіданні обставини на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, тому вона підлягає задоволенню.

Outcome: approved