Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO], зі спадкодавцем [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], за адресою: [ADDRESS], у період з 01.01.2002 по [INFO]; встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO], є рідним племінником [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що за життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) площею 6,73 га у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП ім.Ульянова на території Ульянівської (Малинівської) сільської ради Покровського (Красноармійського) району Донецької області, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації від 23.01.1997 року № 18. Після смерті тітки заявник не оформляв спадщину у зв'язку з тим, що вважав себе особою, яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживав разом з нею, починаючи з 2002 року та по час її смерті. Крім того, за життя свідоцтво про народження його батька [PERSON], 1936 року народження, який є рідним братом [PERSON] та який помер [INFO], було втрачено. У травні 2018 року заявник звернувся до Другої покровської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після померлої [PERSON], 22.05.2018 постановою державного нотаріуса Другої покровської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] у зв'язку з тим, що він не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, а також ним не підтверджено наявність родинних відносин, в зв'язку з чим рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Посилаючись на надані письмові докази та на приписи статей 1221, 1270, 1296 ЦК України, роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5, заявник просить заявлені вимоги задовольнити. Заявник та його представник надали заяви про розгляд справи без їх участі, представник заявника додав до заяви оригінали архівних довідок на підтвердження родинних відносин для їх огляду судом в судовому засіданні. Представник заінтересованої особи правом участі в судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини. Зі свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що батьком заявника є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.7). Зміст архівних довідок Державного архіву Львівської області від 08.11.2004, виданих на ім'я [PERSON] та [PERSON], дозволяє дійти висновку, що [PERSON], 1936 року народження, та [PERSON], 1929 року народження, є дітьми [PERSON], 1894 року народження, а отже, рідним братом та сестрою між собою (а.с.13, оригінал досліджений в судовому засіданні). Відтак, оскільки заявник є сином [PERSON], то [PERSON] є його рідною тіткою, відповідно він - рідним племінником [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO], актовий запис №8 (а.с.11). За життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) площею 6,73 га у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП ім.Ульянова на території Ульянівської (Малинівської) сільської ради Покровського (Красноармійського) району Донецької області, що підтверджується сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації від 23.01.1997 № 18 (а.с.12). Відповідно до довідки Малинівської сільської ради від 17.05.2018 №169 [PERSON], [INFO], з 20.05.1981 по день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею з 2002 року по день її смерті проживав без реєстрації [PERSON], 1963 року народження, який доглядав за нею та вів спільне домогосподарство (а.с.15). 21.05.2018 заявник звернувся до Другої покровської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після померлої [PERSON], постановою державного нотаріуса від 22.05.2018 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], оскільки спадкоємець повинен бути зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, а також спадкоємцем не надано підтвердження родинних відносин - тітка та племінник (а.с.16). Листом та інформаційною довідкою із Спадкового реєстру, наданих суду Другою покровською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали, підтверджується, що спадщина після смерті [PERSON], померлої [INFO], не відкривалась. Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить з таких норм права. Приписами ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців. Приписами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї; у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем (пп.3.21, 3.22 п.3 гл.10 розд.II). Пленумом Верховного Суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 роз'яснено, що якщо постійне місце проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. За приписами ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення, зокрема, факту родинних відносин між фізичними особами, також в судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі наведених доказів суд доходить висновку, що факт постійного проживання заявника із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та факт родинних відносин між ними підтверджений заявником. Враховуючи, що від встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення майнових прав заявника на спадкове майно, іншим шляхом встановити такі факти заявник невзмозі, з огляду на те, що спору про право не вбачається, суд доходить висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved