Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[INFO] померла баба позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,68 га, розташовану в адмінмежах Ковалиської сільської ради Смілянського району Черкаської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 006378 від 27 лютого 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 367. 11 жовтня 1990 року [PERSON] усе належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу по справі, при чому в заповіті його прізвище зазначено «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Спадщину після смерті баби позивач прийняв шляхом подачі в установлений законом шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. Крім позивача спадкоємцем першої черги на вказане спадкове майно є син померлої - [PERSON], однак останній спадщини приймати не бажає та у встановлений законом термін звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини. Позасудовим шляхом позивач не може оформити право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Посилаючись на ці обставини позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про визнання позову з проханням справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 006378 від 27 лютого 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 367, виданого на ім'я [PERSON], остання є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,68 га, розташованої в адмінмежах Ковалиської сільської ради Смілянського району Черкаської області. Згідно оголошення в газеті Смілянські обрії державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧР № 006378 від 27 лютого 2002 року, виданий на ім'я [PERSON] - загублено та його слід вважати недійсним. Як вбачається із заповіту від 11 жовтня 1990 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ковалиської сільської ради Смілянського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за № 59, [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилосяі з чого б не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], позивачу по справі. На день смерті заповідача вказаний заповіт не змінений і не скасований. Факт належності позивачу даного заповіту підтверджується свідоцтвом про його народження, паспортом громадянина України, де його прізвище правильно вказано «[PERSON]». Оскільки описка в заповіті допущена через неправильність транслітерації прізвища з російської мови на українську, в судовому порядку слід встановити факт належності [PERSON], [INFO], заповіту від 11 жовтня 1990 року складеного на ім'я «[PERSON]», посвідченого секретарем виконавчого комітету Ковалиської сільської ради Смілянського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за № 59. Із повідомлення Смілянської державної нотаріальної контори № 1861/02-14 від 13 серпня 2014 року, вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], а із заявою про відмову від прийняття спадщини звернувся [PERSON], на підставі поданих заяв заведена спадкова справа № 665/2013 р. Вказане підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру. Разом з тим, як вбачається із листа завідувача Смілянської державної нотаріальної контори № 1726/02-14 від 27 червня 2014 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Враховуючи викладене та в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з відповідними позовними вимогами. Приймаючи до уваги, що [PERSON] довів факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], а саме зазначеного спадкового майна, суд, відповідно до положень ст.ст. 1220, 1223, 1233, 1235, 1268-1270 ЦК України, вважає за необхідне визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1223, 1233, 1235, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved