Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] в квітні 2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства відповідача щодо малолітньої дитини [PERSON],17.06.2005 р. н., та стягнення аліментів на утримання цієї дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з серпня 2004 року до червня 2006 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, 17.06.2005 року народила дитину [PERSON]. Дитина на теперішній час мешкає разом зі своєю матірю, перебуває на її повному утриманні. За твердженнями позивача, [PERSON] ніколи не заперечував свого батьківства стосовно дитини, однак з невідомих причин відмовився подавати до органу РАЦС заяву про реєстрацію народження доньки. Тому відомості про батька дитини були записані у Книзі реєстрації народжень відділу РАЦС Краснолиманського МУЮ Донецької області на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Як повідомляє позивач, на її неодноразові прохання [PERSON] відмовляв у наданні допомоги на утримання спільної доньки, хоча жодних інших аліментних зобовязань він не має, є працездатним фізично здоровим чоловіком середнього віку, тож між сторонами виник спір щодо стягнення аліментів. Позивач змушена звертатись до суду для захисту майнових прав малолітньої доньки, вважає достатнім для її утримання матеріальну допомогу від відповідача в розмірі 1/4 частини його доходів (заробітку), просить стягувати аліменти з [PERSON] від часу предявлення позову і до досягнення спільною дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала, наголошувала на необхідності їх задоволення, навела аргументи, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю визнав предявлені до нього позовні вимоги, пояснив суду, що [PERSON],17.06.2005 р. н., є дійсно його донькою, він цілком розуміє наслідки визнання позову, усвідомлює факт покладення на нього батьківських обовязків,має бажання утримувати доньку, спілкуватися з нею, брати участь у її вихованні і надавати їй матеріальну допомогу. Відповідач погодився із вимогами позивача щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів (заробітку), зазначив,що хоча зараз тимчасово не працює, але має намір працевлаштуватися охоронцем, отримувати регулярний дохід у виді заробітної плати. Відповідно до ст. 174 ЦПК України відповідач вправі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Згідно із ч.2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За загальним правилом, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст. 60 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON],16.03.1985 р. н., зареєстрована за адресою: [INFO]. вул. Студентська, буд.3-А, к.309 (а.с.5) має малолітню доньку [PERSON],17.06.2005 р. н., яка мешкає разом з матірю, перебуває на її утриманні (а.с.8). Малолітня [PERSON] народилась 17.06.2005 року у м. Красний Лиман Донецької області, її батьками записані при реєстрації народження [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 131 від 29.06.2005 року (а.с.6). Згідно з довідкою відділу РАЦС Краснолиманського МУЮ від 20.08.2008 року № 168-03-79 реєстрація народження дитини здійснені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.7). Суд,зясувавши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали по справі, приймає визнання позову відповідачем і ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову(ч.1 ст. 191 СК України). Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних способу регулювання сімейних відносин в Україні (ст. 7 СК України), суд за таких обставин вважає за можливе щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання його малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому на підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 640,00 грн. судового збору, яким оплачено позовну вимогу немайнового характеру щодо визнання батьківства. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ст. 88 ЦПК України). Чинним законодавством України визначена ставка судового збору в таких справах 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому вираженні складає 640,00 грн.. Таким чином, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави суму судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved