Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони є плимінниками [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті їх тітки відкрилася спадщина на будинок, що розташований у [ADDRESS] Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2013 року їм було визначено додатковий термін для прийняття спадщини, після якого вони у визначений двохмісячний строк подали заяви до Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. 11 червня 2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда за ними визнано право власності на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями [ADDRESS] по l/4 частині за кожним. Вказали, що у кінці грудня 2013 року ними було подано позов про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, що знаходиться під вищезазначеним будинком. При розгляді даної справи у квітні місяці 2014 року було з'ясовано, що у Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори з'явились дані, що є інший спадкоємець на спдкове майно [PERSON], яка померла [INFO] року, а саме - [PERSON], який є єдиним спадкоємцем за правом представлення, так як є сином [PERSON], який був рідним братом [PERSON], та який 17 березня 2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована у [ADDRESS] Однак, при житті їхньої тітки [PERSON] вони протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечували, надавали іншу допомогу спадкодавцеві, яка через похилий вік, тяжкі хворобу та каліцтво була у безпорадному стані. Останні роки [PERSON] надавав кошти для того, щоб купувати тітці ліки. Її чоловік [PERSON], який помер [INFO] року, весь час свого життя зловживав спиртними напоями, не піклувався про неї, бив її та ображав. Тому, вважають, що зазначені факти дають їм право стати спадкоємцями першої черги відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Просять визнати за ними: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право на спадкування як спадкоємцями першої черги, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та представник позивачів позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові, просили позов задовольнити повністю та зазначили, що позивачі особисто добровільно доглядали тітку [PERSON], яка постійно хворіла та потребувала догляду. Також відвозили її в лікарню на автомобілі, допомагали грішми, здійснили її поховання. Проте, чеки на купівлю тітці продуктів харчування та ліків не збереглися. Представники відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв чоловік померлої - [PERSON] Після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON], який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS]. Зазначили, що доглядав за [PERSON] її чоловік [PERSON], який проживав разом з [PERSON] по [ADDRESS]. Тому вимоги позивачів є необґрунтованими, в зв'язку з чим просили відмовити в задоволенні позову. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в с.Компаніївка Кіровоградської області та є сусідкою [PERSON], яка весь час їздила до тітки [PERSON], яка проживала в [ADDRESS] готувала останній їсти та прибирала. Також вона була присутня на похоронах [PERSON], яка за життя хворіла цукровим діабетом та скаржилася на чоловіка [PERSON], що він її бив. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є квартальною та їй відомо, що [PERSON] є племінником [PERSON], яка проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] по [ADDRESS]. [PERSON] вживав спиртні напої та сварився. Бачила, що іноді до [PERSON] приходила [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він з 1997 року проживає по сусідству з домоволодінням [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] проживали разом. [PERSON] часто хворіла, тому їй допомагав її чоловік [PERSON] Він не бачив, щоб [PERSON] допомагали позивачі. Інколи він бачив в домоволодінні [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що її чоловік [PERSON] та його сестри надавали допомогу померлій [PERSON], кошти передавав з Москви двоюрідний брат чоловіка [PERSON] [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з нею по сусідству проживали [PERSON] та [PERSON] Сварок між ними не виникало, доглядав за [PERSON] та купував їй ліки чоловік - [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши і оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла тітка позивачів - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS]. Факт родинних відносин позивачів і спадкодавиці підтверджено в тому числі рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.02.2013 року № 405/588/13-ц за позовом цих же позивачів до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яким позовні вимоги задоволено, позивачам визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON]. Зазначене рішення набрало законної сили (а. с. 12-14, 21). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 02.07.2014 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, скасовано рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11 червня 2013 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про визнання права власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування відмовлено повністю (а. с. 72-75). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст. 1261 ЦК України). Згідно з ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. За правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи 24.10.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 72-75). Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - будинок [ADDRESS], який був зареєстрований на праві власності за [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.06.1987 року. Місцем відкриття спадщини є місце постійного проживання спадкодавця [PERSON] по вищезгаданій адресі, де вона була зареєстрована (а.с. 9). За цією ж адресою був зареєстрованим і її чоловік [PERSON], який прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] шляхом постійного проживання із 12.08.1987 року разом із спадкодавцем на день її смерті, але не оформив своїх спадкових прав. Факти перебування в шлюбі та постійного проживання спадкоємця із спадкоємцем на час відкриття спадщини підтверджується рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 02.07.2014 року (а. с. 72-75). Після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, спадщину, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, прийняв [PERSON], який отримав свідоцтво про право спадщини за законом, яка складається із земельної ділянки площею 0,0601 га, розташованої в [ADDRESS]. Також встановлено, що батько [PERSON] - [PERSON] був братом [PERSON], та помер раніше нього [INFO] року, тобто [PERSON] є племінником померлого [PERSON] та внаслідок смерті батька успадковує після [PERSON] за правом представлення. Відповідно до ст. ст. 11, 31 ЦПК України право визначення предмета та підстав позову належить виключно позивачеві. Як на підставу для задоволення позову позивачі посилалися на ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1259 ЦК України визначено, що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців , укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином, аналізуючи вищевикладене судом зазначається, що крім добровільної зміни черговості спадкування, вона може здійснюватися за наявності рішення суду, за яким спадкоємець наступних черг може спадкувати разом із тими спадкоємцями, які закликаються до спадкування. Рішення суду може бути винесено в тому випадку, якщо буде доведено, що спадкодавець був у безпорадному стані і перебував на утриманні зазначеної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Тобто відповідач [PERSON], який спадкує за правом представлення, а також позивачі належать до другої черги спадкування, а тому є такими, які закликаються до спадкування. Проте, ставити питання про зміну черговості спадкування на підставі ч. 2 ст. 1259 ЦК України позивачі мають право лише тоді, коли є спадкоємцями наступної черги, а саме третьої. Таким чином, вимога позивачів про визнання за ними права на спадкування як спадкоємцями першої черги не ґрунтується на законі. Позивачі [PERSON], [PERSON] та представник позивачів в судовому засіданні зазначили, що квитанції на купівлю [PERSON] продуктів харчування, ліків та надання матеріальної допомоги не збереглися, договір про довічне утримання (догляд) між ними та [PERSON] не укладався. Відповідно до свідоцтва про поховання від [INFO] року, поховання [PERSON] у м.Кіровограді здійснив [PERSON] (а.с. 66). Таким чином доводи позивачів про те, що саме вони здійснювали поховання тітки [PERSON] є безпідставними. Крім того, як вбачається з оглянутої в судовому засіданні медичної картки [PERSON], остання дійсно хворіла та зверталася для надання медичної допомоги, однак це не свідчить про те, що [PERSON] була у безпорадному стані. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, враховуючи, що судом не було здобуто доказів, а позивачами не доведено того, що спадкодавець [PERSON] була у безпорадному стані і перебувала на їхньому утриманні, та виходячи з положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову положеннями ч. 2 ст. 1259 ЦК України як підставою визнання за позивачами права на спадкування як спадкоємцями першої черги після смерті тітки [PERSON]. За наведених обставин, суд вважає, що вимоги позивачів є необґрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed