Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] 25 січня 2016 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що вона з 04 грудня 2014 року є власником квартири № 8 на вул. Жовтневій, 24 м. Пирятина Полтавської області, де зареєстрований, але з липня 2005 року не проживає син колишнього власника квартири [PERSON], який на даний час проживає в м. Черкаси. Добровільно знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою відповідач відмовляється. Із метою зняття відповідача з реєстраційного обліку позивач звернувся до Пирятинського РС УДМС України в Полтавської області, проте, отримав відповідь, що дане питання може бути вирішено в судовому порядку. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений в передбачений законом спосіб, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Пирятинського РС УДМС України в Полтавській області у судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений в установлений законом спосіб, на адресу суду надіслав листа з проханням провести судовий розгляд без його участі (а.с.-26). При викладених обставинах суд уважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаних осіб, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи в їх відсутність та зі згоди позивача провести заочний розгляд справи відповідно до приписів ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України). Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Позивач [PERSON] з 04 грудня 2014 року є власником квартири № 8 на вул. Жовтневій, 24 м. Пирятина Полтавської області, відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області (а.с. 10). У даній квартирі згідно запису в домовій книзі зареєстрований син колишнього власника квартири (а.с. 12). З 2005 року відповідач [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації на [ADDRESS], що підтверджується довідкою квартального комітету виконкому Пирятинської міської ради Полтавської області (а.с. 17). Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що відповідач дійсно більше 10 років не проживає в квартирі, яка належить позивачу. Добровільно знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою відповідач [PERSON] відмовляється. Відповідно до частини 1 статті 405 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Як передбачено приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приписами п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як передбачено ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому, ураховуючи, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі позивача понад рік без поважних причин та не є членом його сімї, у звязку з чим втратив право, передбачене ч. 1 ст. 405 ЦК України на користуватися житловим приміщенням позивача, його реєстрація в квартирі позивача перешкоджає здійсненню його права користуватись та розпоряджатись своїм майном, позов підлягає задоволенню. Приписами ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) установлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Квитанцією № 144 від 25.01.2016 позивач сплатив судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп. (а.с. 1). Тому вказані судові витрати суд стягує на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved