Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[INFO] померла [PERSON]. До спадкового майна, крім іншого, входить земельна ділянка [NUMBER] площею 3, 6289 га, яка знаходиться на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що він на момент смерті [PERSON] проживав з нею і здійснював за нею догляд. По її смерті він не відразу дізнався про існування заповіту, а тепер не може оформити свої спадкові права на спадкову земельну ділянку через втрату державного акту. Представник відповідача Лучинецької сільської ради подав суду заяву про слухання справи у їх відсутності та про визнання позовних вимог (а.с. 19). Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН XIII № 1153 (а.с. 11), довідкою Лучинецької сільської ради № 54 від 13 лютого 2014 року (а.с. 9), витягом з технічної документації по складанню проекту організації території земельних часток (паїв) та заповнення державних актів на право приватної власності на землю членам ТОВ «Деметра» с. Лучинець Лучинецької сільської ради № 04-03/155 доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входять земельна ділянка на території Лучинецької сільської ради площею 3,6289 га. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Заповітом (а.с. 7), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 6), довідкою Лучинецької сільської ради № 54 від 13 лютого 2014 року (а.с. 9) стверджується, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] який має право на спадкування і прийняв спадщину, шляхом проживання на день смерті разом з [PERSON] у житловому будинку (а.с. 10). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданої 22 травня 2014 року (а.с. ) на ім'я померлої [INFO] [PERSON], слідує, що у спадковому реєстрі інформація за вказаними параметрами відсутня. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 21 березня 2014 (а.с. 8), слідує, що оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (а.с. 13). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельні ділянки як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved