Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON]) звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] (далі - [PERSON].), які згодом уточнив і уточнення прийняті судом, про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] в період з 01 жовтня 2006 року по 25 травня 2015 року; визнання спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]; та визнання права власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що між ним та [PERSON] існують тривалі стосунки як чоловіка та жінки, з жовтня 2006 року вонипочали проживати однією сім'єю з останньою без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом проживали в м. Бахмут за різними адресами і з вересня 2007 року за адресою: [ADDRESS], у будинку, який разом придбали і відремонтували під час сумісного проживання за спільні кошти. Згодом відносини між ними погіршились і 25 травня 2015 року відповідач вигнала його з буднику, що вважає порушенням свої прав, тому змушений звернутись з позовом до суду. Ухвалами суду від 15 липня 2015 року та від 29 вересня 2015 року було призначено судову комплексу товарознавчу та будівельно-технічну експертизу, у зв'язку з чим провадження у справі зупинялось. Ухвалою від 24 грудня 2015 року провадження у справи поновлено у зв'язку з надходженням з Донецького науково-дослідного інститут судових експертиз висновку будівельно-технічної експертизи №537 від 30 листопада 2015 року та справу призначено до розгляду. У судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, наполягали на їх задоволенні. Відповідач у судові засідання не з'явилась. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на їх недоведеність та безпідставність з огляду на відсутність належних та допустимих доказів проживання сторін однією сім'єю як чоловіка та жінки, ведення ними спільного господарства тощо. Звернув увагу суду на перебування позивача в іншому зареєстрованому шлюбі до липня 2008 року, що, на його думку, унеможливлює застосування до спірних правовідносин щодо спірного майна положення Глави 8 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Розглянувши матеріали справи, додатково представлені сторонами документи, заслухавши представників сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено та підтверджено належно засвідченими копіями і оригіналами документів, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрєй Г.П. та зареєстрованого в реєстрі за №1-5810, [PERSON] було придбано у власність будинок з надвірними спорудами та прибудовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці розміром 480,76кв.м. При цьому розбіжності у даті укладення та реєстрації, згідно відповіді Першої Артемівської державної нотаріальної контори №103/01-16 від 26 січня 2016 року, виникли у зв'язку з технічною помилкою і датою укладення договору є саме «14 вересня 2007 року» (а.с.30, 31, 63, 66-68, 81). У відповідності до висновку будівельно-технічної експертизи №537 від 30 листопада 2015 року вартість фактично виконаних робіт з ремонту житлового буднику з господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], за період з 14 вересня 2007 року по травень 2015 року складає 44 524,87 грн.; ремонт був виконаний капітальний вибірковий, вартість зазначеного домоволодіння на момент проведення експертизи складає 151 788грн, вартість ? частини цього домоволодіння - 75 894 грн. (а.с.51-59). Згідно довідки від 02 червня 2015 року, складеної головою суспільного квартального комітету №4 м.Артемівська [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали спільно разом з дітьми останньої і вели спільне господарство з 01 жовтня 2006 року по [ADDRESS]. Крім того, згідно довідки, складеної головою суспільного квартального комітету №1 м.Артемівська [PERSON], [PERSON] прописаний з 29 березня 2008 року разом з цивільною дружиною [PERSON] та її дітьми за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Факт реєстрації позивача за адресою: [ADDRESS], з 29 березня 2008 року підтверджується також копією паспорту позивача серії [NUMBER] та домової книги, при цьому [PERSON] та її діти зареєстровані за вказаною адресою з 13 грудня 2007 року (а.с.108-114). Відповідно до копії паспорта [PERSON] серії [NUMBER] на сторінці №10 міститься штамп відділу ЗАГС виконкому Артемівської міської ради та записи про реєстрацію 05 квітня 1985 року шлюбу останнього з [PERSON] та про припинення зазначеного зареєстрованого одруження 08 липня 2008 року, про що здійснено актовий запис № 243 (а.с.114). Факт перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05 квітня 1985 року по 08 липня 2008 року не заперечував і сам позивач у судовому засіданні. Допитані при розгляді вказаної справи свідки сторони позивача, які є сусідами або перебувають в дружніх стосунках з позивачем, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожен окремо підтвердили той факт, що між [PERSON] та [PERSON] були стосунки як чоловіка та жінки з 2006 року по травень 2015 року, проживали разом на різних адресах, у тому числі у будинку за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, здійснювали разом ремонт, покупки, при цьому [PERSON] працював неофіційно. Разом з тим свідок позивача [PERSON], підтвердив факт сумісного проживання сторін у справі лише з березня 2008 року. Крім того, допитаний як свідок з боку позивача його син [PERSON] пояснив, що батько з травня 2006 року пішов з сім'ї і з ним не жив, знав, що у батька є інша жінка [PERSON], до 2009 року не спілкувались зовсім. Підтвердив той факт, що батьки розірвали шлюб у 2008 році. Допитаний при розгляді вказаної справи свідок сторони відповідача, [PERSON], який перебуває у родинних відносинах з відповідачем і є її сином, пояснив, що мати та [PERSON] під час придбання спірного будинку разом однією сім'єю не проживали, останній лише відвідував її, допомагав переїжджати, і лише з 2008 року почали проживати разом. Крім того пояснив, що мати придбавала спірний будинок і здійснювала в ньому ремонт з власні і позичені кошти, при цьому [PERSON] фінансово не допомагав зовсім, зловживав спритними напоями. Приймаючи рішення суд виходить з наступного. За приписами п. 5 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно частин 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Разом з тим відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до висновків Верховного Суду України від 01 березня 2013 року, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), за ІІ півріччя 2012 року, щодо спорів, які виникають із сімейних правовідносин, п. 1 (останнього розділу висновків) визначено, що згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними та на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 розділу ІІ (Шлюб, права та обов'язки подружжя) цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України, слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені (встояні) відносини, які притаманні подружжю. Проте для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно. (Постанова Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 6-97цс11 і Постанова Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-148цс12). Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не визнається факт проживання з позивачем однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, вселення позивача в спірний будинок саме як чоловіка чи члена її сім'ї, факт наявності у сторін спільного бюджету (доходів, витрат тощо), придбання спірного майна та його ремонт за спільні кошти. У судовому засіданні на підставі наявних письмових доказів, не суперечливих показань свідків, установлено, що сторони були знайомі і мали відносини як чоловіка та жінки з 2006 року, з березня 2008 року по травень 2015 року проживали разом однією сім'єю не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі. Водночас належних та допустимих доказів на підтвердження факту ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім'ї у період з 2006 року по березень 2008 року, позивачем та його представником у передбаченому ст.10, 60 ЦПК України порядку суду не надано. Показання свідків з обох сторін в цій частині судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки містять суперечності, конфлікт інтересів і ґрунтуються на припущеннях. При цьому довідка від 02 червня 2015 року, за підписом голови суспільного квартального комітету №4 м.Артемівська [PERSON], судом оцінюється критично і не може бути прийнята як допустимий доказ, оскільки складена зазначеною особою одноособово, без свідків, і відомості, викладені в ній не підтверджені іншими належним та допустимим доказами у справі. При цьому судом ураховується факт перебування позивача у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05 квітня 1985 року по 08 липня 2008 року, що згідно приписів ст. 74 СК України виключає застосування до спірного майна положень Глави 8 СК України, а саме правового режиму спільної сумісної власності подружжя, оскільки зазначене майно, а саме: будинок з надвірними спорудами та прибудовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці розміром 480,76кв.м., був придбаний відповідачем у власність 14 вересня 2007 року, тобто в період, коли позивач перебував в іншому зареєстрованому шлюбі. За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги про визнання зазначеного майна спільною сумісною власністю сторін та визнання за позивачем права власності на ? його частину безпідставні, не доведені належним чином і задоволенню не підлягають. Разом з тим у судовому засіданні на підставі належних та допустимих доказів знайшов підтвердження той факт, що сторони мали відносини як чоловіка та жінки і з березня 2008 року по травень 2015 року проживали разом однією сім'єю не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі і позовні вимоги в цій підлягають задоволенню з формулюванням у відповідності до положень п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, а саме: встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з липня 2008 року по травень 2015 року. Задовольняючи позовні вимоги в цій частині суд приймає до уваги встановлений факт реєстрації позивача за адресою: [ADDRESS], з 29 березня 2008 року і показання свідків з обох сторін, які узгоджуються між собою щодо початку сумісного проживання сторін і ведення ними спільного господарства саме з березня 2008 року. Судові витрати покласти на відповідача пропорційно задоволених вимог у відповідності до положень ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial