Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року звернулася до суду з позовом до Публічного Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про повернення банківського вкладу та відшкодування втраченої вигоди та матеріальної допомоги. У своєму позові [PERSON] зазначила, що між нею та відповідачем 12.02.2014 року було укладено договір банківського вкладу (депозиту) сумою 4300 доларів США, а також було укладено договір банківського вкладу (депозиту) 03.02.2014 року сумою 14060 доларів США. \~09.02.2015 р., 12.02.2015 р., 26.02.2015 р., 03.03.2009 р., 23.03.2015 р., 05.05.2015р., 06.05.2015р. по закінчені строку повернення вкладів вона\~ зверталася\~ до банку з метою повернення внесених нею грошових коштів, однак відповідач свої зобовязання\~ не виконав, грошові кошти їй не повернув.\~Просила суд стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на її користь: 10058,52 дол. США, що, виходячи з валютного курсу встановленого НБУ на 12.01.2016 року 23,5043 грн. за 1 дол. США, становить 236418,47 грн. - неповернуту їй банком частину вкладу за депозитним договором № 331832/6322/370-14 від 03.02.2014 року; 1642,71 дол. США, що, виходячи з валютного курсу встановленого НБУ на 12.01.2016 року 23,5043 грн. за 1 дол. США, становить 38610,75 грн. - упущену вигоду за депозитним договором № 331832/6322/370-14 від 03.02.2014 року; 450,26 дол. США, що, виходячи з валютного курсу встановленого НБУ на 12.01.2016 року 23,5043 грн. за 1 дол. США, становить 10583,05 грн. - упущену вигоду за депозитним договором № 331832/14291/370-14 від 12.02.2014 року; 15000,00 грн. відшкодування матеріальної шкоди, повязаної з лікуванням хвороби викликаної неправомірними діями відповідача; 5000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. Судові витрати просила покласти на відповідача. Представник Позивача в судове засідання не зявився подавши заяву про розгляд справи без його участі та те, що позов він підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі та заперечення на позов в яких просив відмовити в задоволенні даного позову посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», було укладено 2 договори банківського вкладу (депозиту) «Пенсійний»: № 331832/6322/370-14 від 03.02.2014 року на суму вкладу 14060 доларів США розміщеного на строк з 03.02.2014 року по 08.02.2015 року з нарахуванням процентів за ставкою 11,10% річних; № 331832/14291/370-14 від 12.02.2014 року на суму вкладу 4300 доларів США розміщеного на строк з 12.02.2014 року по 17.02.2015 року з нарахуванням процентів за ставкою 11,10% річних. Статтею 8 ЦПК України визначено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких дана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містить і ст. 321 ЦК України відповідно до якої, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.\~ Ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконним та безпідставним, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження. Встановленим судом обставинам відповідають правовідносини, які регулюються статтями 15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є обовязковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу\~ одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад, або його частину, на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Оскільки стороною договору банківського вкладу\~ є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі\~ вкладу. Нарахування процентів на вклад за депозитним договором починається з дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, та закінчується днем, який передує його поверненню вкладникові. У разі дострокового повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.\~ Cтаття 1074 ЦК України не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження належним йому банківським вкладом. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Закон,який би обмежував права вкладника на розпорядження банківським вкладом, як на день подання позовної заяви,так і на момент прийняття рішення,був відсутній. Отже, дії відповідача, направленні на ухилення від\~ повернення [PERSON] банківських вкладів, тим більше строк повернення яких настав, є протиправними. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. По закінченні строку повернення вкладів позивач неодноразово зверталась\~ до банку з метою повернення внесених нею на депозит в банку грошових коштів, однак відповідач свої зобовязання\~ не виконав, належні [PERSON] грошові кошти не повернув, що не заперечується відповідачем.\~ 20.09.2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» оголосив про своє банкрутство. Як випливає з поданих сторонами в якості доказів документів 08.12.2015 року Фондом гарантування вкладів [PERSON] було частково в сумі 200000,0 грн. повернуто вклади розміщені нею в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». У результаті чого заборгованість банку перед [PERSON] за депозитним договором № 331832/6322/370-14 від 03.02.2014 року зменшилась з 14 060 доларів США до 10058,52доларів США, які підлягають стягненню з відповідача, а заборгованість по депозитному договору № 331832/14291/370-14 від 12.02.2014 року відсутня. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у звязку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Суд приймає як належні докази зроблені позивачем розрахунки упущеної ним вигоди, та погоджується з тим, що в звязку з неналежним виконанням відповідачем умов депозитних договорів, укладених з позивачем, остання втратила можливість отримати доходи при розміщені грошових коштів на депозити в інших банках. А тому приходить до висновку, що завдані неправомірними діями відповідача збитки у вигляді упущеної вигоди підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Одночасно суд приходить до висновку, що позивач не надала належних та допустимих доказів того, що загострення в 2015 році наявної у неї хвороби сталось безпосередньо в результаті неправомірних дій працівників відповідача. Надані позивачем квитанції на купівлю лікарських засобів не можуть підтверджувати дані обставини, а тому суд приходить до переконливого висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача завданої матеріальної шкоди в сумі 15000,0 грн. необхідно відмовити. Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Дослідивши обставини справи, зважаючи на вік позивача та її стан здоров»я, час протягом якого позивач намагається відстояти свої права та інтереси, суд приходить до висновку, що позивачу в результаті неповернення вкладів відповідачем, було завдано моральну шкоду, але у звязку з частковим відшкодуванням Фондом гарантування вкладів позивачу вкладів, компенсація за спричинену позивачеві моральну шкоду підлягає стягненню в розмірі 1000,0 грн. Позивач звільнена від сплати судового збору як інвалід першої групи, а тому судовий збір за розгляд справи підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави .

Outcome: partial