Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Головне управління державної міграційної служби в Одеській області, в якій просять суд позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивачі зазначають, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], яку вони придбали 31 серпня 2000 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна. Позивачі вказують, що відповідачка - [PERSON] є їх далекою родичкою та попросила тимчасово її зареєструвати у зазначеній квартирі. Однак, як зазначають позивачі, з моменту реєстрації, а саме з 06 серпня 2008 року вона ні дня у вказаній квартирі не мешкала, та на теперішній час їм взагалі про неї нічого невідомо. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що відповідачка зареєстрована у [ADDRESS], а її реєстрація створює позивачам перешкоди у розпорядженні, володінні та користуванні вказаною квартирою, зокрема, позивачі здійснюють за неї оплату за житлово-комунальні послуги, [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні 06.10.2014року позивачка - [PERSON], яка є одночасно представником позивача - [PERSON], позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, місце і дату судового засідання повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом публікації оголошення в газеті «Одеські вісті» від 13 вересня 2014року. Представник третьої особи про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи, у судове засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення або письмові пояснення на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою позивачки, яка є одночасно представником позивача - [PERSON], Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, яка є одночасно представником позивача - [PERSON], показання свідків, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачам на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна за № Н/00-02546 від 31.08.2000року (а.с. 6-7) належить квартира [ADDRESS]. Зазначений договір було зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» 14.09.2000року під №145 стр. 119 кн. 365пр (а.с. 7 на звороті). З довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 05.06.2014року за №429 вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], остання зареєстрована в квартирі з 2008 року. Відповідно до акту сусідів, який посвідчений начальником КП «ЖКС «Вузівський», дільниця № 3 від 05.06.2014року, сусіди - [PERSON] та [PERSON] підтверджують, що за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [INFO], ніколи не проживала та не проживає по теперішній час. Адреса її проживання невідома. Крім того, у судовому засіданні була допитана в якості свідка сусідка позивачів - [PERSON], яка повідомила суду, що відповідачка - [PERSON] у квартирі [ADDRESS], ніколи не проживала та не проживає по теперішній час. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Після спливу цього строку відповідно до ст. 72 ЖК України, особа, може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ст. 6 зазначеного закону України громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. При викладених обставинах, з урахуванням заочного розгляду справи, відсутності обґрунтованих заперечень відповідача - позов [PERSON], [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS], є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Приймаючи до уваги, що позивачами не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача.

Outcome: approved