overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

[PERSON] 27.04.2018 року звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказавши, що з [PERSON] перебувають у шлюбі з 17 липня 1992 року. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову позивач зазначила, шо шлюбне життя з відповідачем припинене через відсутність взаєморозуміння, наявність різних поглядів на шлюб та сім'ю. Оскільки примирення неможливе, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивач надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав , в зв'язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 17 липня 1992 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як вбачається з пояснень, викладених позивачем в позовній заяві, вона не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки з [PERSON], вважає, що сім'я розпалась остаточно, на примирення не згодна. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

[PERSON] 27.04.2021 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 23.08.1983 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Близько семи років не проживають разом по тій причині, що внаслідок розбіжностей у поглядах на життя та різниці в характерах продовження шлюбних стосунків неможливе. На даний час не має наміру продовжувати шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Неодноразово звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, однак вона ухиляється від розірвання шлюбу через органи РАЦС. Позивач просить суд шлюб з відповідачем розірвати, судові витрати залишити за ним. Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі та задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо розірвання шлюбу не заперечила так як проживають окремо 11 років, подружніх відносин не підтримують, майнового спору не має, неповнолітніх дітей не мають. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 23.08.1983 р. у виконавчому комітеті Жердянської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, про що складено актовий запис № 15. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя сторін видалось невдалим. В зв`язку з різними поглядами на життя, різні характери, в сім`ї виникали непорозуміння, що призвело до поступово погіршення сімейних стосунків. Сторони припинили спільне проживання, тривалий час проживають окремо. Позивач з відповідачем миритися не бажає оскільки це суперечить його інтересам, відповідач позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала, не заперечила щодо розірвання шлюбу про що вказали в своїх заявах до суду. Відповідно ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи обставини справи, визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому підстав для збереження сім`ї немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] 27.05.2014 року звернувся в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що [INFO] в селі Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області померла його бабуся [PERSON]. Після смерті бабки залишилось спадкове майно, спадкоємцем за заповітом якого є він - [PERSON] В квітні 2014 року заявник звернувся в Шаргородську державну нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що в сільській раді йому пояснили, що спадщину він може оформити через шість місяців після смерті спадкодавця, оскільки вступив у фактичне управління спадщиною, що прирівнюється до подання заяви про прийняття спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - шість місяців. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача Сапіжанської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Фомишен П.С. позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 05.06.2014 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.4), спадкоємцем за заповітом якої є [PERSON] (а.с. 5), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через невірну консультацію працівників сільської ради. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] 27.05.2014 року звернувся в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що [INFO] року в [ADDRESS] помер його дідусь [PERSON]. Після смерті діда залишилось спадкове майно, спадкоємцем за заповітом якого є він - [PERSON] В квітні 2014 року заявник звернувся в Шаргородську державну нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину по заповітом, але йому було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що в сільській раді йому пояснили, що спадщину він може оформити через шість місяців після смерті спадкодавця, оскільки вступив у фактичне управління спадщиною, що прирівнюється до подання заяви про прийняття спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - шість місяців. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача Сапіжанської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Фомишен П.С. позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 05.06.2014 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], який по день смерті проживав і був зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.5), спадкоємцем за заповітом якого є його онук - [PERSON] (а.с. 6), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через невірну консультацію працівників сільської ради. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] 27.05.2014 року звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і продовжуючи до повноліття дитини; допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В судове засідання позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглянути у її відсутності та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, будь-яких заяв на відкладення з поважним причин до суду не подавав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав.Судом встановлено, що сторони із серпня 2006 року проживають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу [INFO] народився син—[PERSON] ( а.с. 4), який після припинення шлюбних стосунків проживає із матір»ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ( ч.1 ст. 181 СК України). Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ст. 182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає , вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Домовленість щодо утримання дитини між батьками відсутня. При визначенні розміру аліментів на утримання сина, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, той факт, що відповідач інших дітей, яким-би сплачував аліменти не має, а відтак стягує аліменти у визначеному позивачем розмірі. У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 243,60 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] 27.05.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 19.07.1989 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу у палаці урочистих подій виконкому Одеської міської ради народних депутатів в Одеській області було зроблено запис за №1382. Сторони є батьками [PERSON], 1989 року народження. Спочатку їх сімейне життя складалося добре, однак протягом останніх років внаслідок систематичного зловживання відповідачем алкогольними напоями відносини між ними погрішилися. З травня 2014 року сторони не підтримують шлюбних відносин, спільно не проживають, інтересами одне одного не цікавляться. У зв'язку з цим їхнє подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим, бажання проживати з відповідачем в шлюбі позивачка немає. Примирення між ними неможливе. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище. Судові витрати просить стягнути з відповіадча. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій просить провести судовий розгляд без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач також у судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій зазанчив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.07.1989 року виконавчим комітетом Одеської міської ради народних депутатів в Одеській області за актовим записом №1382. З травня 2014 року між ними припинено сімейні відносини. Подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим, бажання проживати з відповідачем в шлюбі позивачка немає, а реєстрація шлюбу суперечить її особистим інтересам. . За таких обставин та у відповідності до положень ст. 112 СК України, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України посенені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на її користь. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

[PERSON] 27.05.2020 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 вересня 2018 року вони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського районну Хмельницької області, актовий запис №16. Від проживання у шлюбі не мають неповнолітніх дітей. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе, однак відповідач не бажає розірвати шлюб у позасудовому порядку. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 02 вересня 2018 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського районну Хмельницької області, актовий запис №16. Від проживання у шлюбі сторони не мають неповнолітніх дітей. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе, однак відповідач не бажає розірвати шлюб у позасудовому порядку. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про одруження сторін Серія [NUMBER] від 02.09.2018р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

[PERSON] 27.05.2020 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстрований 01 жовтня 1994 року у Відділі запису актів громадського стану виконачого комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис № 2254. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них є двоє дітей: повнолітня [PERSON] , [INFO] та неповнолітня [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач [PERSON] протягом тривалого часу систематично зловживає алкоголем. З ініціативи відповідача між сторонами постійно виникають сварки, останній застосовує щодо позивачки та доньок фізичне та психологічне насильство, що негативно впливає на їх психоемоційний стан. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Шлюб існує формально. Примирення неможливе. Позивачка подала на адресу суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати без його участі. Згідно ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування підготовчого засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 01 жовтня 1994 року. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.10.1994р. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер. Їх шлюб існує формально. Спроби примирення неможливі і не відповідають інтересам сторін. Спір про поділ майна та місце проживання неповнолітньої дитини відсутній. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приймає визнання позову відповідачем, робить висновок, що збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, позов про його розірвання підлягає до задоволення. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу не змінюється. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на обидві сторони порівну.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

[PERSON] 27.05.2020 року через поштове відділення звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 26.02.1989 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №5. Позивачка та відповідач спільних дітей не мають. З травня 1989 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Крім цього, позивачка має намір зареєструвати шлюб з чоловіком, з яким вона проживає на даний час у цивільному шлюбі. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, просить його розірвати. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився та подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо їх задоволення, можливості примирення з позивачкою не вбачає, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно 21.07.2020 року відділом ДРАЦС по Сокирянському району та місту Новодністровську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), 26.02.1989 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №05. Позивачка та відповідач спільних дітей не мають. З травня 1989 року сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved