overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

[PERSON] 07.05.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], котрі проживають разом з нею, оскільки на даний час вона з відповідачем проживає окремо. Вказала, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, а тому, зважаючи на важке майнове становище та неможливістю одній утримувати дітей, вона змушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Таким чином, на відповідача покладений обов`язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. З огляду на вказане вище та враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини із усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 05.06.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 гривень судового збору за подання позовної заяви до суду та судові витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

[PERSON] 07.05.2015 р. звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю в якій вказала, що вона перебувала з у фактичних шлюбних відносинах з березня 1993 року по день смерті [INFO] з [PERSON], [INFO]. З померлим вона мешкала однією сім»єю, вони вели спільне господарство, мали один бюджет та разом відпочивали. Встановлення даного факту їй необхідно для отримання спадщини. Просить суд встановити факт того, що вона проживала з [PERSON], померлим [INFO] однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Заявник у судовому засіданні просила задовольнити заяву. Представник відповідача - Селидівської територіальної громади, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, надав суду заяву, в якій просив винести рішення на розсуд суду, без його участі. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт того, що [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] мешкали разом однією сім'єю за адресою: [ADDRESS] понад 5 років на день смерті [PERSON] Поховання [PERSON] здійснювала [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.02.2015 р. виданого виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області [PERSON], помер [INFO]. Відповідно акту від 16.04.2015 року, складеного депутатом Курахівської селищної ради Беломитцевою О.Г., за адресою: [ADDRESS] проживали [PERSON] та [PERSON] протягом 5 років. Згідно довідки № 431 від 16.04.2015 року , виданої Курахівською селищною радою, [PERSON] проживала та вела спільне господарство з [PERSON], померлим [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено та підтверджено належними доказами, що [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], понад 5 років проживали однією сім'єю у будинку за адресою [ADDRESS], вели спільне господарство і мали спільний бюджет. Усіма сторонами у справі цей факт визнано та не оспорено. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Сімейного кодексу України проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Таким чином, в судовому засіданні були встановлені обставини, які дають підстави для задоволення позову: встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

[PERSON] 07.05.2020 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.02.1995р. вони уклали шлюб, зареєстрований Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницькій області, актовий запис №2. Від проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти його задоволення, оскільки вважає за можливе збереження сім`ї. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 19.02.1995р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницькій області, актовий запис №2. Від проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.111 СК України судом надавався сторонам 4-х місячний строк для примирення, однак примирення не відбулось, оскільки сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, тому збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 19.02.1995 р. (а.с.5); даними свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER] від 27.04.2009р. (а.с.6). Разом з тим, суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти задоволення позову, оскільки він вважає за можливе збереження сім`ї, з наступних підстав. Так, як зазначено вище, відповідно до ст.111 СК України судом надавався сторонам 4-х місячний строк для примирення, однак примирення між сторонами не відбулось, що підтверджується письмовою заявою позивача [PERSON] від 22.12.2020р., яка настоює на розірванні шлюбу. Натомість, відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню повністю та слід розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19.02.1995р. Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницькій області, актовий запис №2.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] 07.06.2016 року звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею та її дітьми [PERSON], 2003 року народження, [PERSON], 2011 року народження, право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 16.03.2017 року позовні вимоги задоволено частково, визнано за [PERSON] право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], в іншій частині вимог відмовлено. Стороною відповідача було подано апеляційну скаргу на відповідне рішення. В судове засідання сторони не з'явились, про причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. При зверненні до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31.03.2017 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], 3-я особа у справі Управління реєстрації Харківської міської ради, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, КП «Жилкомсервіс» про визнання права користування житловим приміщенням повернуто до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова для виконання вимог п.4 ч.1 статті 220 ЦПК України, оскільки при ухвалені рішення від 16.03.2017 року суд першої інстанції не вирішив питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 16.03.2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], 3-я особа у справі Управління реєстрації Харківської міської ради, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, КП «Жилкомсервіс» про визнання права користування житловим приміщенням позов задоволено частково, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] 07.06.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона із відповідачем є батьками [PERSON] [INFO]. На даний час дитина проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, а відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. За таких обставин позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини викладені у позові та просила проводити розгляд справи без її участі. Додатково зазначила, що вона працює барменом та отримує заробітну плату в середньому розмірі 2000 гривень на місяць. Стан здоровя її та дитини є задовільним. За наявною в неї інформацією відповідач є працездатним, працює водієм у Службі автомобільних доріг в Черкаській області де отримує заробітну плату, інших дітей крім доньки [PERSON] не має та аліментів нікому не сплачує. Справу розглянуто за відсутності відповідача [PERSON], повідомленого про час та місце судового засідання належним чином, причини неявки якого визнані судом неповажними. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 4) 02.10.2009 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Гельмязівської сільської ради (а.с. 6) [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані разом у [INFO]. Відповідач за відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Черкаській області зареєстрований [INFO] (а.с. 10). Таким чином дитина проживає з матір`ю, а батько проживає окремо. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду, оцінивши докази надані позивачем, суд вважає, що [PERSON] зобовязаний утримувати свою доньку [PERSON] до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів запропонований позивачем, як 1/4 частина доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку є законним та обґрунтованим, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Аліменти необхідно стягувати з дати звернення [PERSON] до суду 07.06.2016 року (ч.1 ст. 191 СК) і до повноліття дитини. Відповідач своїх заперечень проти позову та доказів, які б підтверджували такі заперечення, суду не подав. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] 07.06.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 13.03.2009 року відділом РАЦС по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції зареєстровано їх шлюб, актовий запис №96. Вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з чоловіком не склалося. Вони разом не живуть, спільне господарство не ведуть. Просила шлюб розірвати, оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що ній та у її чоловіка наразі створені інші сем'и, тому просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав, просив шлюб розірвати, так як дійсно вони з дружиною проживають окремо. Син проживає з позивачем, він надає йому матеріальну допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 13.03.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Бердяську Бердянського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №96, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження.(а.с.4) Син проживає разом з позивачем. Стаття 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя сімейні стосунки не підтримують, на примирення не згодні. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

[PERSON] 07.06.2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 09.07.1978 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №11. Позивач та відповідачка на даний час неповнолітніх дітей не мають. Спільним сімейним життям прожили до 2019 року. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам, просить його розірвати. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, судові витрати по сплаті судового збору не бажає стягувати з відповідачки. Відповідачка [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо їх задоволення, розгляд справи просить проводити без її присутності. Примирення з позивачем не бажає. Після розірвання шлюбу змінювати прізвище на дошлюбне також не бажає. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09.07.1978 року Олексіївським виконавчим комітетом народних депутатів Сокирянського району Чернівецької області, 09.07.1978 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №11. Позивач та відповідачка неповнолітніх дітей не мають. З 2019 року сторони припинили подружні відносини. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам. Відповідачка також не вбачає можливості примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачкою позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] 07.07.2014 року подала до суду заяву про встановлення факту спільного проживання з [PERSON], котрий помер [INFO], посилаючись на те, що після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS], проте для отримання свідоцтва про право на спадщину після його смерті потрібно встановити факт проживання однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини. У обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилалася на те, що [PERSON] був чоловіком її бабці [PERSON], котра також померла [INFO], вони були людьми похилого віку і тому вона, заявник, проживала з ними та доглядала їх. Під час судового розгляду заявник [PERSON] у підтримання заяви посилалася на викладені у ній обставини. Представник заінтересованої особи Самбірської міської ради Львівської області не заперечував проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, показання свідків, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 8). Із свідоцтва про одруження відомо, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 липня 1997 року (а.с. 10). Із свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 4). Із заповіту, складеного 18 вересня 2013 року, вбачається, що [PERSON] належну їй на праві власності квартиру за номером 3, що знаходиться в будинку за номером [ADDRESS], заповідає [PERSON] (а.с. 9). Із свідоцтва про смерть відомо, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). Отже, [PERSON] має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті дружини [PERSON], на яку відкрилася спадщина унаслідок його смерті. Із показань свідків [PERSON] та [PERSON], свідоцтв про народження, одруження та свідоцтва про поховання відомо, що [PERSON], будучи внучкою [PERSON], більше п'яти років проживала однією сім'єю з подружжям [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Ураховуючи наведене, встановлення факту спільного проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, так як дає їй підстави для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved