Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] 01.03.2017 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій, уточнивши позовні вимоги, просила позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням по [ADDRESS] Свої вимоги мотивувала тим, що вона є одноособовим власником житлового будинку [ADDRESS]. Їй стало відомо, що у належному їй житловому будинку зареєстровані та на даний час проживають відповідачі. На сьогоднішній час реєстрація в помешканні сторонніх осіб перешкоджає позивачу користуванні власним майном, позбавляє можливості відчужити своє майно, чим порушуються її права як власника квартири. В порядку усунення перешкод у здійснені нею, як власником, права користування та розпорядження своїм майном просить позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням за вказаною адресою. В добровільному порядку відповідачі відмовляються знятися з реєстрації. З метою захисту своїх майновий прав змушена звернутись до суду. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили його задовольнити повністю з підстав, у ньому зазначених. Представник відповідача [PERSON], [INFO], у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. Представник органу опіки та піклування при розгляді справи поклався на розсуд суду. Інші відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причин неявки в судове засідання суду не повідомили. Відзиву проти позову не надали, тому суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив проводити розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… (а.с. 6-7, 154-159) позивач [PERSON] з 18.02.2016 року є одноособовим власником житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0531 га за вказаною адресою. Згідно даних картотеки відділу ведення реєстру територіальної громади Новоград-Волинської міської ради відповідачі [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 71-76). 14.04.2016 року позивач направляла вимогу відповідачам про усунення перешкод у користуванні майном та виселтись та знятись з реєстрації. Відповідачі отримали вимогу, проте в добровільному порядку не знялися з реєстрації за вказаною адресою (т.1 а.с. 9, 94-101, т.2 а.с. 51). Стаття 317 ЦК України вказує, що право власності являє собою право користування, володіння та розпорядження майном. Також відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 387 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а захист права власності забезпечується державою. Забезпечуючи гарант захисту права власності, законодавець надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно зі ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, розпоряджатися житлом на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відмову відповідачів у добровільному порядку знятися з реєстрації суд вважає порушенням права власника - [PERSON] - щодо вільного розпорядження своєю власністю. Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням і задовольняє позов повністю. Так ось, в рішенні ВСУ №825/1335/13-а від 01 березня 2016 року, судді дійшли висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Відтак уточнені позовні вимоги [PERSON] грунтуються на положеннях закону та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати пропорційно задоволених вимог підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Позивачем сплачено 1280 грн. судового збору (а.с. 16) за дві вимоги немайнового характеру, одна з яких в подальшому залишена без розгляду (а.с. 102). Тому 640 грн. підлягаються стягненню з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача.

Outcome: approved