Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON], (далі - Позивач, [PERSON].) звернулася до суду з позовом до [PERSON], (далі - Відповідач, [PERSON]) в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання дітей та розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, останні роки сторони не можуть як сім'я проживати разом виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. Сімейні стосунки супроводжується постійними сварками та скандалами у зв'язку з чим вирішила розірвати шлюб. Спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу - неможливі. Вищезазначені причини є перешкодою для подальшого існування сім'ї. Від шлюбу з відповідачам має дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей останній не надає, просить суд задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не прибула, в своїй письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. В своїй письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06 травня 2006 року між сторонами був зареєстрований шлюб, про що в Ситняківській сільській раді Макарівського району Київської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №3. Судом встановлено і підтверджується доданою до позовної заяви копіями свідоцтва про народження, що сторони є батьками - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем у сторін не склалося. Шлюбні відносини сторонами припинено. Спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу - неможливі В даний час матеріальне становище позивачки є вкрай нужденним, коштів на утримання дітей не вистачає. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося позивачка була змушена звертатися до суду за захистом своїх прав. Статтями 180 та 181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину (дітей) до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальний стан дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин, стягненню з відповідача на утримання неповнолітніх дітей підлягають аліменти в твердій грошовій сумі щомісячно з моменту подання вказаної позовної зави і до досягнення кожною дитиною повноліття. Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved