Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

[PERSON] в березні 2020 року звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію речового права. Позов мотивовано тим, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 30.04.1998 року за № 521 надано дозвіл оформити документи на приватизацію, зокрема квартири [ADDRESS] з передачею у приватну спільну власність [PERSON] на склад сім`ї 3 особи, в тому числі дружина та син, про що зазначено у пункті 1.286. Згідно додатку п. 1.286 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 30.04.1998 року за № 521 було видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON] [PERSON] та позивачу [PERSON] , тобто у свідоцтві зазначені його батьки: батько, мати та сам позивач [PERSON] . Підготовку документів на приватизацію квартири було здійснено без відома та згоди позивача. Позивач [PERSON] [INFO] , на час проведення вищезазначеної процедури приватизації був призваний до лав ЗСУ та проходив військову службу з 22.12.1997 року до звільнення 16.10.1998 року. Квартира приватизована згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та постановою КМУ від 08.10.1992 року «Про механізм впровадження ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво було зареєстровано в КП «ВООБТІ» 10.06.1998 року за реєстровим № 1583/34251 в реєстрову книгу за № 374, що підтверджується відміткою реєстратора на звороті бланку свідоцтва про право власності на житло. Проте згадане вище рішення виконкому в частині приватизації вищезазначеної квартири і відповідно видане на його підставі свідоцтво про право власності на житло частково є незаконними і підлягають скасуванню згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, оскільки вони суперечать актам цивільного законодавства і порушують цивільні права та інтереси позивача. Позивач зазначає, що він своєї згоди не давав, однак приватизація частини вказаної квартири батьком на ім`я позивача без його згоди, коли він був призваний до лав Збройних сил України та проходив військову службу порушує його права, оскільки позбавляє можливості реалізувати своє право на приватизацію та отримати самостійно житло за місцем проходження військової служби в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 30.04.1998 року за № 521 в частині надання дозволу оформити документи на приватизацію квартири [ADDRESS] з передачею у приватну спільну власність [PERSON] на склад сім`ї 3 особи, в тому числі дружина та син, а саме в частині зазначення сина; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на житлову квартиру [ADDRESS] , яке видано 30.04.1998 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 30.04.1998 за № 521 в частині зазначення особи [PERSON] . В судовому засідання представник позивача позов підтримав. Представник виконавчого комітету Вінницької міської ради при вирішення спору поклалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 1.286 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 30.04.1998 року за № 521 дозволено госпрозрахунковому відділу по приватизації житла при управлінні міського господарства оформити документи на приватизацію квартир з безоплатною передачею у власність: [ADDRESS] , що складається з 4 кімнат, загальною площею 73,6 кв.м., при нормі 73 кв.м. з відновною вартістю 13,06 грн. з наданням житлових чеків на суму 0-07, згідно з розрахунку передати в приватну спільну власність [PERSON] , який прописаний та проживає в цій квартирі з 1991 року. Склад сім`ї 3 особи, в т.ч. дружина та син. Відповідно до\~ст. 345 ЦК України\~фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Статтею 1\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» (далі - Закон) визначено, що приватизація державного житлового фонду (далі приватизація) це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. Згідно ч. 1, 2\~ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Підготовку документів на приватизацію квартири було здійснено без відома та згоди позивача. Позивач [PERSON] [INFO] , на час проведення вищезазначеної процедури приватизації був призваний до лав ЗСУ та проходив військову службу з 22.12.1997 року до звільнення 16.10.1998 року, що підтверджується військового квитка, серії [NUMBER] . Також умовою для здійснення приватизації житла є обов`язкова письмова згода всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, яка оформляється спільною заявою, а тимчасово відсутні дають письмове підтвердження. У випадку коли хтось з членів сім`ї, який має право користування жилим приміщенням, не дає письмової згоди на приватизацію житла, яке підлягає передачі у спільну сумісну власність, а також за наявності розбіжностей між повнолітніми членами сім`ї щодо уповноваженої особи (уповноваженого наймача), таке жиле приміщення не може бути приватизовано. Як вбачається із копії заяви позивача [PERSON] , адресовані виконавчому комітету Вінницької міської ради, [PERSON] дає згоду на приватизацію спірної квартири його батькам [PERSON] та [PERSON] , а не на самого [PERSON] . Не зважаючи на вказане, приватизація частини вказаної квартири батьком на ім`я позивача без його згоди, коли він був призваний до лав Збройних Сил України та проходив військову службу порушує його права, оскільки позбавляє можливості реалізовувати своє право на приватизацію та отримати самостійно житло за місцем проходження військової служби в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги\~ [PERSON] слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved