overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

\~[PERSON] 15 листопада 2016 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 10 вересня 2009 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вони з травня 2016 року припинили шлюбні відносини у звязку з різністю поглядів на життя та на виховання дитини, відсутністю взаєморозуміння. Дитина проживає з нею. Спору про поділ майна немає. Вважає збереження сімї неможливим, тому просить розірвати шлюб. \~Позивач\~\~у судове засідання не зявилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує та просить залишити їй прізвище чоловіка. \~Відповідач\~ у судове засідання не з'явився, в заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 10 вересня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5),\~від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони з травня 2016 року припинили шлюбні відносини у звязку з різністю поглядів на життя та на виховання дитини, відсутністю взаєморозуміння. На даний час ведення між подружжям спільного господарства та спільне проживання припинене. Спору про поділ майна не має, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишивши позивачу прізвище чоловіка. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] 15 листопада 2016 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], який вона за життя заповіла їй. У встановлений законом строк вона звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а потім про видачу свідоцтва про власність, але отримала відмову у зв'язку з відсутністю у спадкодавця документів, що підтверджують право власності на це майно. Тому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. Сторони у судове засідання не з'явилися, в заяві на ім'я суду просять розглянути справу за їх відсутністю, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач визнає. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на день відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 цього Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п. 23 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.16), за якою у КП «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» відповідно до свідоцтва про право власності на ? частку в спільному майні подружжя зареєстровано вказана частка та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за нею зареєстрована ? частка нерухомого майна у вигляді житлового будинку з будівлями та спорудами [ADDRESS]. (а.с.24). На ? частку у спільній власності подружжя на вказане нерухоме майно [PERSON] 26 листопада 1987 року отримала свідоцтво про право власності. Вона 08 грудня 1995 року заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.18). Позивач 11 серпня 2016 року звернулася з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини (а.с.22), а наступного дня [PERSON] звернулася з заявою до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], яка 24 жовтня 2016 року звернулася з заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримала відмову у зв'язку з відсутністю за померлою права власності на весь будинок. (а.с.14). У даному випадку не передбачено іншого порядку крім судового для захисту інтересів позивача, тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] 15 листопада 2016 року подала до суду заяву про встановлення факту родинних відносин із [PERSON], котра померла 29 грудня 2015 року. У обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилалася на те, що після смерті її матері [PERSON] вона, заявник, будучи спадкоємцем за заповітом, звернулася до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріус розяснив, що з поданих ним документів не вбачається, що вона є рідною дочкою спадкодавця, так як у свідоцтві про її, заявника, народження її імя записано [PERSON], а у заповіті її імя вказано [PERSON], а тому ураховуючи такі розбіжності не можливо застосувати нульову відсоткову ставку податку, як для спадкоємців першої черги Заявник [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених вимог. Представник заінтересованої особи - Самбірської обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, яка була належним чином повідомлена про розгляд справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомила і тому на підставі \~ч. 2 ст. 77 ЦПК України вважається, що не зявився в судове засідання без поважних причин, у звязку з чим суд постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи на підставі наявних у ній доказів. Суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] з таких підстав. Із свідоцтва про одруження відомо, що 11 червня 1977 року у с. Гординя Самбірського району було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], [INFO], котрій після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 11) Із свідоцтв про народження вбачається, що батьками [PERSON] [INFO] записні [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10). Із свідоцтва про смерть та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі видно, що 29 грудня 2015 року померла [PERSON] (а.с. 7,9). Отже, із вказаних документів на вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] Однак, із довідок, виданих виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, видно, що [PERSON], котра померла 29 грудня 2015 року, до дня смерті проживала разом із своєю дочкою [PERSON] (а. с. 8, 19). Із будинкової книги та довідки, виданої виконавчим комітетом Новокалинівської сільської ради Самбірського району видно, що у будинку по вул. Івана Франка, 221 в с. Гординя Самбірського району зареєстровані, зокрема [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], [PERSON] за власний рахунок здійснила поховання своєї матері [PERSON] П,С., [INFO], котра померла 29 грудня 2015 року і до дня смерті проживали разом на одній житловій площі та вели спільне господарство ( а.с. 14-16, 17). Також, із пенсійного посвідчення, трудової книжки та диплома видно, що імя заявника вказано [PERSON] ( а.с. 12, 13, 14) Отже, наведеними доказами достовірно доведено, що [PERSON] була матірю заявника, так як із вказаних документів вбачається, що вік, місце проживання та народження заявника і її матері співпадають. Установлення вказаного факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки дає підстави [PERSON] реалізувати своє право на спадщину після смерті її матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] 15 листопада 2017 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 17.02.2007 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені з червня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заявою просить суд розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 17.02.2007 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 33 (а.с.3). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

[PERSON] 15 листопада 2018 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її батько [PERSON] помер [INFO] року на тимчасово окупованій території в м. Голубівка Луганської області, причина смерті невстановлена з-за гнилісних змін трупу. Кадіївський МВ ДРАЦС відмовив її представнику у видачі свідоцтва про смерть батька на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми на непідконтрольній українській владі території. Тому з метою оформлення спадщини просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, у заяві на ім'я суду просять справу розглянути за їхньою відсутністю, заявлені вимоги підтримують. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є донькою громадянина України [PERSON], [INFO], який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-15). Згідно лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №654 від 09 жовтня 2018 року, виданих «Державною установою «Стахановське міське відділення Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 16-17), [PERSON] помер [INFO] рокувдома в м. Кіровськ, причина смерті невстановлена з-за гнилісних змін трупу. Факт смерті [PERSON] також підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим «Відділом запису актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ЛНР» (а.с. 18), яке видане на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Кадіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції відмовив представнику заявника [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми на непідконтрольній українській владі території (а.с. 19). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] 15 листопада 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником будинку №3 по пров. Павлівському (Корчагіна), м. Кремінна Луганської області. В цій квартирі зареєстрований її син [PERSON], але не проживає в ньому з 2009 року, виїхав до [PERSON] Федерації та працює у м. Москві. У добровільному порядку відповідач з реєстраційного обліку не знімається, тому просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнає. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 22 вересня 2004 року (а.с. 7), договору дарування від 14 жовтня 2004 року (а.с. 8-10) [PERSON] є власником будинку №3 по пров. Павлівському (Корчагіна), м. Кремінна Луганської області. Відповідно до довідки про склад сімї (а.с. 11), характеристики житлово-побутових умов (а.с. 12) [PERSON] зареєстрований у якості члена сімї в будинку позивача за вищевказаною адресою, але фактично не проживає в ньому. Згідно копії паспорту (а.с. 20-21) відповідач є громадянином [PERSON] Федерації та зареєстрований за адресою: [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у будинку позивача більше одного року, але у добровільному порядку з реєстрації не знявся, є громадянином [PERSON] Федерації, у заяві на імя суду позовні вимоги визнає, тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

[PERSON] 15 листопада 2018 року пред`явила до Самбірської державної нотаріальної контори позов про скасування заборони відчуження від 16 січня 2007 року № 4359944, яка зареєстрована Самбірською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення від 16 липня 1985 року Самбірського відділення «Будбанку», будинку [ADDRESS] . У обгрунутування свого позову посилалася на те, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Рудківською міською радою Самбірського району Львівської області 10 травня 1994 року, їй, позивачу належить житловий будинок по [ADDRESS] і крім неї, позивача, у цьому будинку проживала як наймачі сім`я [PERSON] , яка є третьою особою у справі, та після побудови у 1988 році власного житлового будинку сім`я [PERSON] виписалася з її житлового будинку і перейшли проживати у свій будинок [ADDRESS] , де і були прописані з 1988 року, однак, звернувшись до нотаріуса для перевірки своїх майнових прав на належне їй нерухоме майно, було видано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої на належний їй, позивачу, будинок накладено зазначену заборону. Крім цього, у даних відомостях власником обтяження вказано [PERSON] Однак, жодних кредитних коштів у вказаному банку вона, позивач, не брала, будинок у заставу не передавала і своєї згоди на передання такого у заставу, що могло стати підставою обтяження не надавала. Діями відповідача, які виразилися у встановленні заборони на відчуження належного їй житлового будинку, грубо порушено її права як власника майна, щодо володіння, користування та розпорядження належним їй майном, а тому її порушені права підлягають захисту, шляхом відновлення до становища, яке існувало до порушення. Згідно ухвали суду від 4 березня 2017 року до розгляду у справі, як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено АТ «Укрсоцбанк». Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Відповідач - Самбірська державна нотаріальна контора подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позову та пояснила, що брала кредит у відділенні «Будбанку» для будівництва власного будинку у той час як проживала у будинку позивача як наймач, але будинок позивача у заставу чи для інших обтяжень за її кредитним договором не передавався. Кредит, отриманий у відділенні «Будбанку», вона, Ткач, погасила своєчасно. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - АТ «Укрсоцбанк», будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що відомо із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, у зв`язку з чим суд постановив ухвалу про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Вислухавши пояснення третьої особи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] 15 лютого 2017 року звернувся до суду із заявою, якою просить встановити факт належності йому трудової книжки, виданої на імя [PERSON] [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на даний момент виникла необхідність вирішення питання про призначення та нарахування пенсії за віком, але отримав розяснення щодо неможливості такого призначення та нарахування, оскільки в трудовій книжці невірно зазначена дата народження. Заявник в судове засідання надав заяву, якою просить розглядати справу за його відсутності, наполягає на задоволенні заявлених вимог. Представник Куйбишевського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. До суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими з наступних підстав. На ім'я [PERSON] (рос.) у 1984 році була заведена трудова книжка, де зазначено дату народження 19 вересня 1957 р. Відповідно до свідоцтва про народження\~[PERSON] народився 21 вересня 1957 в м. Гуляйполе Запорізької області. З паспорту на ім'я [PERSON] слідує, що останній народився 21 вересня 1957 року в м. Гуляйполе Запорізької області, що співпадає з даними вказаними у свідоцтві про народження. Про належність трудової книжки заявнику свідчать також наступні обставини. Так, згідно архівної довідки від 27.01.2017 №18, виданої комунальною установою «Обєднаний трудовий архів сільських, селищних рад району» Більмацької районної ради Запорізької області, в книгах обліку трудового стажу колгоспу ім. Карла Маркса (КСП «Вершина») Куйбишевського району Запорізької області значиться [PERSON] [INFO]. Також вказаною довідкою підтверджується, що [PERSON] працював у вказаному колгоспі з 1986 року по 2002 рік. Аналогічна інформація міститься у трудовій книжці колгоспника УКР №0674579 заведеної у 1984 на імя [PERSON], у якій зазначено дату народження 19 вересня 1957 р. (сторінки 2, 3, 8, 9, 18-21). Внаслідок того, що дата народження заявника зазначена у трудовій книжці №0674579 заведеної у 1984 році не співпадає з датою народження, зазначеною у паспорті, у заявника виникли труднощі в оформленні пенсійного забезпечення. Враховуючи наведене, суд вважає, що немає перешкод для встановлення факту належності трудової книжки УКР №0674579 заведеної у 1984 році [PERSON]. Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт, що трудова книжка на ім'я [PERSON], [INFO], належить [PERSON], [INFO]. За таких обставин суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] 15 лютого 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 10 травня 2014 року зареєстрували шлюб, мають доньку [PERSON], [INFO]. З 15 січня 2018 року шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила суд шлюб розірвати, визначити місце проживання дитини з нею. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає, згоден на розірвання шлюбу. В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в звязку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 травня 2014 року в Виконавчому комітеті Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 05, мають доньку [PERSON], [INFO]. З 15 січня 2018 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини, ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх дитини, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище «Коноваленко» та визначити місце проживання дитини з позивачем.

Outcome: approved