Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] , позивач) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач - 1), [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач - 2), [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач - 3), [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач - 4, разом відповідачі) в якій просила, з урахуванням заяви від 09.04.2021 стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 120 460 грн. - матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 21.01.2020 у квартирі [ADDRESS] , що належить позивачу відбулося залиття через прорив трубопроводу холодного водопостачання в місці різьбового з`єднання кульового крану з лічильником в квартирі [ADDRESS] , що розташована поверхом вище у вказаному будинку, в результаті чого в кімнаті пошкоджено шпалери, стеля, підлога, в кухні кахель та стеля, в коридорі шпалери та фасадна стіна балкону. Факт залиття квартири підтверджується актом обстеження від 22.01.2020, складеним комісією ЖЕД-208, в складі головного інженера, майстра з експлуатації, інженера з ремонту будинку. Згідно з висновком від 17.02.2020, складеним експертом ПП «Експертзабезпечення» Фастовським Л.Н., вартість матеріальної шкоди, внаслідок залиття квартири позивача становить 119 241,60 грн. У добровільному порядку відповідачі відшкодувати заподіяну шкоду відмовляються. Просила вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С. від 12.06.2020 відкрито провадження у справі /Т. 1 а.с. 88-89/. 05.11.2020 від представника [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зазначила, що акт складений працівниками ЖЕД-208 не відповідає формі, встановленій Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, не містить ряду даних, які мають бути зазначені в акті і має невірну назву, а тому є неналежним доказом у справі. Крім того, звіт про оцінку завданих матеріальних збитків є висновком приватного суб`єкта оціночної діяльності, а не судового експерта. Також вказала, що [PERSON] є власником 1/4 частки квартири. Зазначила, що залиття квартири відбулося не з вини відповідачів, а з вини третьої особи - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», оскільки саме дана компанія здійснює господарську діяльність з утримання, обслуговування, експлуатації житлового та нежитлового фонду комунальної власності Дарницького району м. Києва. 22.02.2021 позивачем подано клопотання про витребування доказів, яке ухвалою суду від 22.02.2021 задоволено та витребувано інформацію, щодо власників квартири [ADDRESS] . 03.03.2021 позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій остання заперечувала проти доводів представника [PERSON] , викладених у відзиві на позов. Зазначила, що звіт про оцінку завданої матеріальної шкоди, є належним доказом, а відповідачами, в свою чергу, не надано доказів на його спростування. Посилання у відзиві на те, що нести відповідальність має КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» є необґрунтованими, оскільки відповідальність за обслуговування та збереження внутрішньоквартирних мереж несе власник квартири. Ухвалою від 26.03.2021 до участі у справі в якості співвідповідачів було залучено [PERSON] , [PERSON] , оскільки дані особи є співвласниками квартири [ADDRESS] . 09.04.2021 позивачем подано уточнену позовну заяву, яка прийнята судом. 30.06.2021 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволення позову, посилаючись на ті ж підстави, що і [PERSON] . Ухвалою суду від 04.08.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача 2 - Самойленко А.В., проти позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи в засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши виступ позивача, представника позивача, представника відповідача 2, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Позивач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] /Т. 1 а.с. 11-14/. Співвласниками квартири [ADDRESS] є відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях /Т. 1 а.с. 222/. Як зазначає позивач у позовній заяві 21.01.2020 відбулося залиття її квартири з квартири, що належить відповідачам та знаходиться поверхом вище. Вказана обставина підтверджується копією акту обстеження від 22.01.2020, затвердженого начальником ЖЕД-208 Грабар А.К. у складі комісії головного інженера, майстра з експлуатації та інженера з ремонту будинку /Т. 1 а.с.16/. Відповідно до вказаного акту, за результатами огляду квартири позивача виявлені сліди залиття: в кімнаті площею 16,8 кв.м. на стінах шпалери, спостерігається часткове відшарування, на стелі жовті сліди залиття, підлога - підвищена вологість паркету; кухня - на стінах спостерігається відшарування керамічної плитки, на стелі вагонка має сліди залиття; коридор - незначне залиття стін (шпалери); фасадна стінка балкону має незначне залиття. Причина залиття вказана у акті, як «порив трубопроводу холодного водопостачання в місці різьбового з`єднання кульового крана з лічильником. Кульовий кран встановлений власником квартири [ADDRESS] в ході переобладнання квартирної системи холодного водопостачання» / Т. 1 а.с. 16/ . При вирішенні вимог даного позову суд керується нормами цивільного процесуального законодавства, які визначають правила доказування у цивільному процесі, та положеннями матеріального закону, які регулюють зобов`язання, що випливають із заподіяння шкоди (деліктні зобов`язання). Так, за загальним правилом, встановленим ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Згідно з приписами ст. 1166 ЦК України, яка визначає підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Системний аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підстави для висновку, що позивач, заявляючи вимогу про відшкодування шкоди, повинен, зокрема, довести такі складові: протиправну поведінку відповідача; настання шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою, а відповідач, якщо він заперечує проти позову, - відсутність його вини у завданні шкоди, тобто вина заподіювача шкоди у деліктних зобов`язаннях презюмується. З огляду на встановлені обставини, факт залиття квартири позивача водою є доведеним, а відтак є доведеним і факт заподіяння позивачу внаслідок вказаного залиття майнової шкоди. Наданий позивачем Акт про залиття, який підписаний членами комісії, містить усі необхідні дані та відомості, а саме: дата його складення, анкетні дані та посади членів комісії, які приймали участь у його складенні, адресу квартири, що зазнала пошкоджень, характер ушкоджень та їх обсяг, адресу квартири, з якої відбулося залиття та причину залиття, а відтак цей акт є належними і допустимими доказом протиправності поведінки відповідачів та їх вини у заподіянні шкоди. Судом встановлено, що квартира відповідачів розташована поверхом вище над квартирою позивача, однак жодних доказів, які б підтверджували, що джерело залиття знаходилося в іншій квартирі, або на ділянці, за яку несе відповідальність балансоутримувач, стороною відповідачів не надано, а відтак не доведено, що шкоди завдано не з вини відповідачів. Таким чином, враховуючи, що позивачем під час судового розгляду справи доведено завдану їй шкоду, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, та наявності вини відповідачів у вказаному залитті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для покладення на відповідачів, як осіб, які завдала збитки майну позивача, обов`язку по відшкодуванню майнової шкоди. При визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, що належить позивачу, суд виходить з положень статті 22 ЦК України, за змістом якої до вартості матеріального збитку слід включати втрати, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її речей, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з приписами статті 1192 ЦК України, яка встановлює способи відшкодування шкоди, суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з висновком від 17.02.2020, складеним експертом ПП «Експертзабезпечення» Фастовським Л.Н., вартість матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири позивача становить 119 241,60 грн. /Т. 1 а.с. 35-79/. Посилання відповідачів, на те, що вартість матеріального збитку, визначеного у висновку експерта є завищеною та не відповідає дійсності, є безпідставними, оскільки відповідачі у випадку незгоди з висновком експерта, могли заявити клопотання про призначення експертизи у справі, однак таких дій відповідачі не здійснили. Також позивачем понесені витрати з оренди осушувача повітря на суму 1260,00 грн., що підтверджується копією договору оренди обладнання № 215 від 26.01.2020 та актом здачі-приймання обладнання, які також мають бути стягнуті з відповідачів. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт заподіяння матеріальної шкоди позивачу з вини відповідачів, оскільки останні не спростували цієї обставини, а тому вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування шкоди є цілком обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved