Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] 03 жовтня 2016 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона народилась 28 грудня 1985 року, в свідоцтві про народження її ПІБ російською мовою зазначено як «Тупилко Марина Леонидовна». 06 лютого 2002 року заявник отримала паспорт, в якому її прізвище вказано як «Тупилко». Однак прізвища її батьків у паспортах зазначено як «Тупілко». Батьки заявниці мають намір подарувати їй частку квартири за адресою: [ADDRESS], проте розбіжність у прізвищах не дає можливості скористатись податковою пільгою згідно ст. 174 Податкового кодексу України, тому заявник вимушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявник просила суд встановити факт родинних відносин, а саме: факт того, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] Представник заявниці [PERSON] [PERSON] надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. До суду надійшли заяви заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] з проханням розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Ленінського районного у м. Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки не повідомив. Письмових заяв не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця народилась 28 грудня 1985 року в м. Дніпропетровську, що підтверджується свідоцтвом про народження IV-КИ № 465301. В зазначеному свідоцтві ПІБ заявниці російською мовою вказано як «Тупилко Марина Леонидовна», а батьків «[PERSON], [PERSON]» (а.с. 12). В паспорті серії АМ № 770346, виданому Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 06 лютого 2002 року, та картці фізичної особи платника податків, виданій ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська 19 травня 2003 року, ПІБ заявниці зазначено як [PERSON] (а.с. 6-7). Однак, у паспорті батька заявниці серії АК № 267007, виданому Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 17 вересня 1998 року, та довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, виданій ДПА в Ленінському районі м. Дніпропетровська 09 жовтня 1997 року, його ПІБ вказано як [PERSON] (а.с. 29-31). Крім того, в паспорті матері заявниці серії АК № 400068, виданому Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 04 грудня 1998 року, та картці фізичної особи платника податків, виданій ДПІ у Будьоннівському районі м. Донецька 29 березня 2004 року, її ПІБ вказано як [PERSON] (а.с. 32-34). В теперішній час батьки заявниці мають намір подарувати [PERSON] частку квартири за адресою: [ADDRESS], проте розбіжність у прізвищах не дає можливості скористатись податковою пільгою згідно ст. 174 Податкового кодексу України, тому заявниця вимушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зазначено, що факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Таким чином, суд, оцінивши зібрані по справі докази з позиції їх належності та допустимості, а також звязку у сукупності, приходить до висновку щодо підтвердження факту родинних відносин, а саме: факту того, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved