Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] 16 липня 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої невиконанням умов договору та стягнення пені. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач указує, що 14 серпня 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажі № 14/08/14/АИ, відповідно до якого останній був зобов'язаний до 22 вересня 2014 року виготовити та передати позивачу кухонні меблі, а позивач здійснити передоплату у розмірі 28000 гривень протягом 3 банківських днів з дати укладення договору та сплатити за отриманий товар залишок вартості товару у розмірі 12 000 гривень. Проте, в строк вказаний у договорі, до 22 вересня 2014 року, відповідач [PERSON] не передав кухонні меблі позивачу, який свої зобов'язання перед відповідачем за вказаним договором виконав, здійснивши передоплату у повному розмірі. 25 грудня 2014 року між сторонами була укладена додаткова угода № 14/08/14/АИ, відповідно до якої відповідач [PERSON] був зобов'язаний до 20 січня 2015 року передати кухонні меблі позивачу [PERSON] Проте, і в строк, указаний в додатковій угоді, відповідач не передав кухонні меблі позивачу. За таких обставин позивач уважає, що відповідач порушив умови договору купівлі-продажіу№ 14/08/14/АИ та додаткової угоди № 14/08/14/АИ, у зв'язку з чим вимагає розірвати договір укладений між сторонами від 14 серпня 2014 року, стягнути з відповідача на свою користь передоплату у розмірі 28000 гривень, неустойку у розмірі 4800 гривень, за час прострочки з 23.09.2014 по 20.01.2015, та неустойку у розмірі 70400 гривень, за час прострочки з 20.01.2015 по 15.07.2015. Крім цього, позивач [PERSON] вказує, що унаслідок порушення відповідачем умов договору в неї змінився нормальний образ життя, втратились нормальні життєві зв'язки, порушився нормальний режим сну, вона зазнала значних душевних страждань, у зв'язку з чим просить стягнути на свою користь з відповідача моральну шкоду у розмірі 100000 гривень. Позивач надав суду клопотання про уточнення позовних вимог, у якому просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 124 00 гривень та остаточно стягнути за позовом У судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги, позов просить задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, ураховуючи думку позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд уважає, що особисті пояснення відповідача в судовому засіданні є необов'язковими, справа може бути розглянута у відсутність відповідача на підставі наявних у ній доказів. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: 14 серпня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажі № 14/08/14/АИ, відповідно до якого останній був зобов'язаний до 22 вересня 2014 року виготовити та передати позивачу кухонні меблі, а позивач здійснити передоплату у розмірі 28000 гривень протягом 3 банківських днів з дати укладення договору та сплатити за отриманий товар залишок вартості товару у розмірі 12 000 гривень (а.с. 11). Позивач [PERSON] свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON] за вказаним договором виконала, здійснивши передоплату у розмірі 28000 гривень (а.с. 15). В строк вказаний у договорі купівлі-продажі № 14/08/14/АИ, до 22 вересня 2014 року, відповідач [PERSON] не передав позивачу кухонні меблі. 25 грудня 2014 року між сторонами була укладена додаткова угода № 14/08/14/АИ, відповідно до якої відповідач [PERSON] був зобов'язаний до 20 січня 2015 року передати вищевказані кухонні меблі позивачу [PERSON] (а.с. 14). Проте, в строк указаний в додатковій угоді відповідач не передав кухонні меблі позивачу. Приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України (далі ЦК), установлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610 та 611 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 7.2 договору купівлі-продажу 14/08/14/АИ, продавець за порушення строків передачі товару сплачує покупцю неустойку в розмірі 0,1 % от суми товару за кожний день прострочення. Відповідно до п. 3 додаткової угоди до договору № 14/08/14/АИ, продавець, у випадку порушення строків передання товару покупцю, сплачує останньому пеню у розмірі 1% від суми договору за кожен день прострочення. Сума неустойки за період прострочення з 23.09.2014 по 20.01.2015 становить 4800 гривень (120 днів Х 0,1 % Х 40000). Сума неустойки за період прострочення з 20.01.2015 по 15.07.2015 становить 70400 гривень (176 днів Х 1 % Х 40000). При таких обставинах суд, уважає, що позовні вимоги в частині сплати неустойки підлягають задоволенню, так як з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути неустойку за період прострочення з 23.09.2014 по 15.07.2015 у розмірі 75200 гривень. Приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі ЗУ «Про захист прав споживачів), установлено,що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Приписами ч.ч. 1 - 4 статті 23 ЦК установлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Як передбачено п. 9 постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. Суд приходить до висновку, що в результаті порушення [PERSON] умов договору купівлі-продажу 14/08/14/АИта додаткової угоди до договору № 14/08/14/АИпозивачу [PERSON] завдана моральна шкода, яка полягає у зміні нормального образу життя, втратою нормальних життєвих зв'язків, порушення нормального режим сну, і розмір такої шкоди суд, ураховуючи вимоги розумності та справедливості, визначає у розмірі 20000 грн. Крім цього, ч.ч. 1 та 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», установлено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Суд уважає, що унаслідок невиконання умов договору купівлі-продажі № 14/08/14/АИ відповідачем [PERSON] позивач [PERSON] має право на його розірвання, тому позовні вимоги щодо розірвання договору купівлі-продажі № 14/08/14/АИ необхідно задовольнити. Крім цього, сплачена передоплата позивачем [PERSON] за договором купівлі-продажу № 14/08/14/АИ у розмірі 28000 гривень є збитками завданими їй відповідачем, унаслідок невиконання останнім умов вказаного договору. Тому, у відшкодування вказаних збитків необхідно стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 28000 грн. Тому, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Приписами ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» установлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. У відповідності до ч. 2 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial