Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] 30 травня 2017 року подала до суду заяву про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме заповіту на її ім`я [PERSON]. У обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Дане спадкове майно він заповів їй, але при зверненні до нотаріуса, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у заповіті є помилка в написані прізвища спадкоємця, а саме: замість прізвища «Вольвач», вказане «[PERSON]». Встановлення факту належності заповіту потрібно їй для оформлення спадщини після смерті чоловіка. Заявниця в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Заінтересована особа - представник військово - цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти заявлених вимог не заперечує. Суд вважає, що в справі є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду за їх відсутності. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно п. 6) ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із паспорта громадянки України відомо, що прізвище ім'я та по батькові заявника [PERSON], котра народилася [INFO] року (арк. справи 3). Із свідоцтва про шлюб відомо, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2009 року (арк.. справи 7). У зазначених документах співпадає прізвище ім'я та по батькові [PERSON], місце і час народження заявнику. Із заповіту від 02.02.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області відомо, що заявник записаний українською мовою і прізвище зазначено «[PERSON]» (арк. справи 8). Отже наведені доказа достовірно доводять те, що заповіт, вчинений [PERSON] 2 лютого 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області, у якому зазначено прізвище спадкоємця «[PERSON]» належить заявнику. У відповідності з роз'ясненнями п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Установлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення, так як дає підстави [PERSON] вирішити питання щодо оформлення спадщини за заповітом, і законом не визначено іншого порядку його встановлення.

Outcome: approved