Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] зазначила, що з 1997 року по 2003 рік її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу 04.03.1998 року народилася позивачка [PERSON]. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 2003 року шлюб між батьками позивача було розірвано. Відповідач добровільно сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття 04.03.2016. На сьогоднішній день позивач навчається на другому курсі денної форми навчання факультету музичного мистецтва Київського Національного університету культури і мистецтв, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, тому вона звернулась з цим позовом до суду. Просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею 23 років. На виконання ухвали від 20.09.2018 представником відповідача [PERSON] до суду подано відзив на позов, згідно з яким відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме у розмірі 500 гривень щомісячно. В обґрунтування зазначила, що відповідач не відмовляється надавати допомогу позивачу, однак не в розмірі 1/4 частки від його доходу, а в розмірі 500 гривень щомісяця, так як він здійснював добровільно відрахування із заробітної плати на картку позивача в розмірі 500 гривень, крім того поповнював рахунок за мобільний звязок позивача. Також у 2005-2006 році відповідач під час приватизації відмовився від своєї частки квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 49-а/88, на користь позивача. Однак всі ці обставини документально підтвердити не може. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилась, до суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі відповідача, відзив наданий нею на позовну заяву підтримала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. У судовому засіданні встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами по справі, що позивач [PERSON], [INFO], є дочкою відповідача [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕД № 189288, виданого 10.09.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 10.09.2003 року, про що зроблено відповідний запис № 410. Згідно з довідкою № 1353 від 07.11.2018 року, виданою Київським національним університетом культури і мистецтв, [PERSON] дійсно є студентом факультету музичного мистецтва і навчається на 2-му курсі за денною формою навчання, на бюджеті. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Таким чином,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від відповідача матеріальної допомоги на її утримання у звязку з продовженням навчання. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.\~2\~ст.\~182\~ СК\~України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Задовольняючи позов та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідача на користь позивача в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Як вбачається\~з матеріалів\~справи відповідач\~працює в\~ТОВ «Науково-виробниче\~обєднання «СЗХНО»\~на посаді\~токаря 5\~розряду,\~загальна сума\~його доходу\~за період\~з лютого\~2018\~року по\~вересень 2018\~року 24\~320,\~88\~грн. Відповідно до наданих матеріалів справи, інших неповнолітніх дітей або непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина на утриманні відповідач не має. За таких обставин, враховуючи, що повнолітня дочка відповідача потребує від нього матеріальної допомоги, а також матеріальне становище сторін, згідно з яким, на думку суду, відповідач має достатній заробіток і може надавати таку допомогу, але не надає її у добровільному порядку, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку з чим позов [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved