Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[INFO] року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Нове життя» с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадкоємцем за заповітом є онука померлої [PERSON], яка спадщину не прийняла і на неї не претендує. Позивач є єдиним спадкоємцем права на земельну частку (пай) за законом у першій черзі спадкоємців після смерті [PERSON], однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява, а.с. 5). Відповідач [PERSON] та представник відповідача - сільський голова Жванської сільської ради у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, у яких позов [PERSON] визнали і просили справу слухати у їх відсутності (а.с. 21, 22, 24). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] року в с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 8). Довідкою виконавчого комітету Жванської сільської ради № 528 від 08 жовтня 2015 року (а.с. 13), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку про грошову оцінку земельної частки (паю) № Х-81/0-62/6-16 від 25 січня 2016 року (а.с. 14), випискою із списку громадян, що додається до державного акту на право колективної власності на землю № Х-80/0-61/6-16 від 25 січня 2016 року (а.с. 15) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Нове життя» с. Жван площею 1,59 умовних кадастрових гектара. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року). По своїй смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт (а.с. 11), на користь [PERSON]. Цей заповіт станом на 05 січня 2016 року не змінений і не скасований (зворот а.с. 11, а.с. 25). [PERSON] 18 серпня 2015 року подала до нотаріальної контори заяву, у якій зазначила, що відмовляється від спадщини за заповітом, після смерті баби [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 16). Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини ( ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Інформаційними довідками зі спадкового реєстру (а.с.26) стверджується, що спадкова справа на прізвище спадкодавця у нотаріальній конторі не зареєстрована, а, отже, спадкові права ніким не оформлялися. Крім того, з довідки Жванської сільської ради № 528 від 08 жовтня 2015 року (а.с. 13) слідує, що [PERSON] спадщини не прийняла. Дружина та діти спадкодавця, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року є спадкоємцями першої черги за законом. Свідоцтвом про смерть (а.с. 8), свідоцтвом про своє народження (а.с. 9), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10), довідкою виконавчого комітету Жванської сільської ради № 528 від 08 жовтня 2015року (а.с. 13) доводиться, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка має право і прийняла спадщину. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету Жванської сільської ради № 528 від 08 жовтня 2015 року (а.с. 13) доведено, що спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 19 лютого 2016 року (а.с. 12), слідує, що оригінал земельного сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 40 від 26 лютого 2016 року (а.с. 17). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved