Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]\~ Мати неповнолітньої померла, а батько - відповідач у справі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Житомирській виправній колонії № 4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Позивач, згідно розпорядження Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області призначена опікуном неповнолітньої [PERSON]\~ В добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки відповідач не надає, тому позивач з посиланням на норми ст. 180, 182 СК України просить стягувати з [PERSON]\~ на її користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON],\~ в сумі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач\~ в судове засідання не з»явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до положень п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. За таких обставин, враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду даної справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що в судовому засіданні постановлено ухвалу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO],\~ що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №180278 (а.с.5). Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є дитиною, позбавленою батьківського піклування, оскільки мати неповнолітньої [PERSON] померла 20.11.2017, а батько [PERSON] відбуває покарання в місцях позбавлення волі, засуджений Овруцьким районним судом 12.04.2018 року до позбавлення волі у виді 8 (вісім) років, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (а.с.6-12) З копії розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації від 22.12.2017 року №351\~ «Про влаштування під опіку дитини» вбачається, що [PERSON], [INFO], призначена опікуном над неповнолітньою племінницею [PERSON], [INFO],\~\~ (а.с.4). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов»язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Увідповідності зположеннями ст.8Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її\~ фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає з опікуном [PERSON] та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Овруцької міської ради від 17.01.2019 року №142 (а.с.14). Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Суд вважає,що оскільки відповідач є собою працездатного віку, має задовільний стан здоровя, оскільки недовів протилежне, а тому цілком може та зобов»язаний надавати своїй дочці матеріальнудопомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України, відповідно до якої батько зобов»язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вказаних обставин, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в сумі 20000 гривень щомісячно. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України. Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином обов»язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов»язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2019.

Outcome: partial