overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] 23 січня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 18 жовтня 2008 року, мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2015 року шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, виховання дітей, образ зі сторони відповідача, постійних непорозумінь та сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалася остаточно, примирення неможливе. Просила суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 жовтня 2008 року в Успенській сільській раді Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис № 04, мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2015 року сторони не підтримують шлюбних відносин, які раніше неодноразово припиняли на нетривалий час, в звязку з зловживанням відповідачем спиртними напоями, на грунті чого постійно виникали непорозуміння та сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище «Залоїло». Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

[PERSON] 23 січня 2018 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.11.2010р. вони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №2189. Від проживання у шлюбі є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 24.11.2010р. сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №2189. Від проживання у шлюбі є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін Серії 1-БВ №082662 від 24.11.2010р.; даними свідоцтв про народження дітей Серія 1-БВ №220030 від [INFO] та Серія 1-БВ №220029 від [INFO] та визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] 23 січня 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 31 грудня 2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 20 грудня 2016 року у звязку з зловживанням відповідачем спиртними напоями. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з нею. Спору про поділ майна не заявляє. Вважає збереження сімї неможливим, тому просить розірвати шлюб та залишити їй прізвище чоловіка. Позивач\~\~у судове засідання не зявилася, у заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує та просить стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач у судове засідання не зявився, у заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, на розірвання шлюбу згоден, але просить не стягувати з нього судові витрати та заперечує проти залишення позивачу його прізвища. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 цього Кодексу встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 31 грудня 2013 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6),\~від якого мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7), та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Подружні стосунки між сторонами остаточно припинені з 20 грудня 2016 року у звязку із зловживанням з боку відповідача спиртними напоями. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з матірю. Спору про поділ майна не заявлено. Клопотань про надання строку для примирення не надійшло, відповідач позов визнав, тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати. Суд не може взяти до уваги заперечення відповідача щодо залишення позивачу його прізвища, оскільки її право на вибір прізвища після розірвання шлюбу закріплене в ст. 113 СК України. Отже після розірвання шлюбу позивачу залишається прізвище «Чорна».\~\~ Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] 23 січня 2019 року звернувся до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, щоІ[INFO] на тимчасово окупованій території в м. Алмазна помер його батько [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS]. Причина смерті - жировий гепатоз з виходом у цироз. Антрацитівський МРВ ДРАЦС відмовив у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми на непідконтрольній українській владі території, тому з метою оформлення спадщини просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, у заяві на ім'я суду просить справу розглянути за його відсутністю, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутністю, заперечень проти вимог не має. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є сином громадянина України [PERSON], [INFO], який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS](а.с. 3-8). Згідно лікарського свідоцтва про смерть №4 від 03 січня 2019 року, виданої «Державною установою «Стахановське міське відділення Луганського республіканського бюро судово-медичної експертизи» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 10), [PERSON] помер І[INFO], причина смерті - жировий гепатоз з виходом у цироз. Факт смерті [PERSON] у м. Алмазна підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим «Відділом запису актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції» (а.с. 11), що знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Антрацитівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції відмовив представнику заявника у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми на непідконтрольній українській владі території (а.с. 12-13). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] 23 січня 2019 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 30 грудня 2008 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем остаточно припинені з 2016 року у звязку з різністю поглядів на життя, нехтуванням відповідачем сімейними цінностями та постійними сварками. Вважає збереження сімї неможливим, тому просить розірвати шлюб. \~Позивач\~\~[PERSON] у підготовче засідання не зявився, в заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. \~Відповідач\~[PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, на розірвання шлюбу згодна. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов \~[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 30 грудня 2008 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4),\~від якого неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами остаточно припинені з 2016 року у звязку з різністю поглядів на життя, нехтуванням відповідачем сімейними цінностями та постійними сварками. З цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна не заявлено. Клопотань про надання строку для примирення не надійшло, відповідач позов визнала, тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

[PERSON] 23 травня 2016 року звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 26 червня 2015 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, в шлюбі у них дітей та спільного майна подружжя немає. Подружнє життя у них не склалось, взаємне нерозуміння призвело до неможливості їхнього подальшого спільного проживання. На цей час сімя фактично розпалась, тому вона просить суд розірвати їх шлюб та відновити їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище Савич. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, подала до суду письмову заяву із проханням вирішити справу за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. За таких обставин суд визнає можливим вирішити справу за відсутності позивача і належним чином повідомленого відповідача в порядку заочного розгляду, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки подальше збереження сімї було б формальним і суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] 23 травня 2017 року звернувся до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що під час звернення до Управління пенсійного фонду України у Кремінському районі для перевірки документів з метою подальшого оформлення пенсії у трудовій книжці та військовому квитку було виявлено невідповідність дати його народження, вказаній у паспорті, а саме у трудовій книжці місяць народження вказано римськими цифрами, а у військовому квитку місяць народження написано нерозбірливо. Тому просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючих документів. Заявник у судове засідання не з'явився, у заяві на ім'я суду просить справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Рубіжанського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Луганської області Гурін В.М. у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за його відсутності, заперечень проти вимог не має. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити частково. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно трудової книжки (а. с. 5-6) на титульній сторінці дата народження [PERSON] некоректно вказана «[INFO]». Відповідно до копії паспорту (а. с. 4) дата народження [PERSON] «[INFO] (російською мовою [INFO])». На титульній сторінці трудової книжки запис прізвища, ім'я та по-батькові та дати народження збігається з записом у паспорті, тому вимоги заявника в частині встановлення факту належності йому трудової книжки. Вимоги [PERSON] у частині встановлення факту належності йому військового квитка задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі військового квитка судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

[PERSON] 23 травня 2017 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 лютого 2015р. між ними було укладено шлюб, зареєстрований Немиринецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №2. Від шлюбу є неповнолітні діти - донька [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім'ї не можливе. Позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 14 лютого 2015р. між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Немиринецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №2. Від шлюбу є неповнолітні діти - донька [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, однак примирення між ними не відбулось та збереження сім'ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін серії [NUMBER] від 14.02.2015р. та визнаються сторонами. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] 23 травня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 07 грудня 2009 року зареєстрували шлюб, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили, майже 4 роки не проживають разом із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, непорозумінь та сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати, визначити місце проживання дитини з нею та поновити їй дошлюбне прізвище «Петриченко». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 грудня 2009 року в Камянопотоківській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 20, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року сторони не підтримують шлюбні відносини, які раніше неодноразово припиняли, із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обовязки подружжя, непорозумінь та сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо, на даний час кожен має іншу сімю, і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, визначити місце проживання дитини з позивачем, поновити позивачу дошлюбне прізвище «Петриченко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

[PERSON] 23 травня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись, що вони з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просила суд стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку щомісячно до його повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], який проживає з матірю [PERSON] та знаходяться на її матеріальному утриманні. Відповідач [PERSON] з сімєю не проживає, участі в матеріальному утриманні дитини не приймає, працездатний, інших утриманців немає. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають суду підстави для висновку, що відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави.

Outcome: approved