Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Міліївської сільської ради Вижницького району, [PERSON] про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позові вказували, що з 14 листопада 1976 року вона, [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] та вона, [PERSON]. У 1983 році, тобто під час перебування у шлюбі з [PERSON], на спільні кошти, спільною працею вони побудували житловий будинок, що в с.Мілієве, вул.Царинська, 6 Вижницького району. [PERSON] в позовній заяві вважала, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в с.Мілієве, вул.Царинська, 6 Вижницького району, збудовано у 1983 році, тобто під час перебування у шлюбі з [PERSON], тому він належав їм, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності і виходячи з принципу рівності часток у майні подружжя, їх частки у спірному майні складали по 1/2. Зазначали, що 30.07.2010 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять: 1/2 частка житлового будинку 1983 року побудови з відповідною часткою належних до нього господарських будівель і споруд, що розташований в с.Мілієве, вул.Царинська, 6 с.Мілієве Вижницького району; земельна ділянка загальною площею 0,7657 га, яка розташована на території Міліївської сільської ради Вижницького району, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і складається з двох земельних ділянок: площею 0, 4291 га та 0, 3366 га, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Вони, спадкоємці першої черги за законом, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], звернулися у Вижницьку державну нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини. Вказували, що 02.03.2016 року державним нотаріусом їм видано свідоцтва про право на спадщину за законом кожному на 1/3 частку спадкового майна, яке складається із земельних ділянок площею 0, 4291 га. 03.03.2016 року державний нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила їй, [PERSON], у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя, що складається з житлового будинку №6, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Мілієве, по вулиці Царинській Вижницького району; про право на спадщину за законом у відповідній частці на спадкове майно, що складається з житлового будинку №6, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Мілієве, вул.Царинська Вижницького району, у зв»язку з тим, що нею не було надано документів, що посвідчують право власності [PERSON] на вищезазначене нерухоме майно. Просили визнати за нею, [PERSON], право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, який знаходиться в с.Мілієве Вижницького району по вул.Царинська, 6 як частку у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] та [PERSON]; визнати за нею, [PERSON], право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з відповідною частковою господарських будівель і споруд, який знаходиться в с.Мілієве Вижницького району Чернівецької області по вулиці Царинська,6; визнати за нею, [PERSON], право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, який знаходиться в с.Мілієве Вижницького району Чернівецької області по вулиці Царинська,6. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON], Міліївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, яка ухвалою Вижницького районного суду від 04.05.2016 року об»єднана в одне провадження з первісним позовом [PERSON] та [PERSON] для сумісного розгляду. В зустрічній позовні заяві [PERSON] просить суд визнати за ним, [PERSON], право власності на 1/3 частку спадкового майна, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований в с.Мілієво по вул.Царинській,6 Вижницького району. В адресованому суді клопотанні представник позивачів [PERSON] просив суд справу розглянути у їх відсутності. Первісний позов підтримав в повному обсязі, зустрічний позов [PERSON] визнав. Відповідач [PERSON] в адресованій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, зустрічний позов підтримав, з первісним позовом згідний. Міліївський сільський голова в судове засідання не з»явився, в адресованій суду заяві позов визнав, просив справу розглянути у відсутності представника сільської ради. Судом встановлено, що 14 листопада 1976 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу. В шлюбі подружжям було збудовано житловий будинок, що розташований в с.Мілієве, вул.Царинська,6 Вижницького району Чернівецької області, що підтверджено копією технічного паспорта на житловий будинок та довідкою Міліївської сільської ради від 21 лютого 2012 року, рік побудови житлового будинку 1983. Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім»ю України, чинного на день побудови житлового будинку, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.28 КпШС України, у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними. Аналогічні положення закріплено і в ст.ст. 60, 70 СК України. Виходячи з викладеного, житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Мілієве, вул.Царинська, 6 Вижницького району є спільною сумісною власністю подружжя, з рівними частками на нього чоловіка та дружини. 30 липня 2010 року [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку 1983 року побудови з відповідною часткою належних до нього господарських будівель і споруд, що розташований в с.Мілієве, вул.Царинська, 6 с.Мілієве Вижницького району; земельної ділянки загальною площею 0,7657 га, яка розташована на території Міліївської сільської ради Вижницького району, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і складається з двох земельних ділянок: площею 0, 4291 га та 0, 3366 га, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON], а також позивач за зустрічним позовом [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки [PERSON] є дружиною, а [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого, що підтверджено копіями свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтв про народження; своєчасно прийняла спадщину, звернулися до державної нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини. 02.03.2016 року державним нотаріусом їм видано свідоцтва про право на спадщину за законом кожному на 1/3 частку спадкового майна, яке складається із земельних ділянок площею 0, 4291 га Однак, постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори від 03 березня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на 1/2 частку у спільному майні подружжя, що складається з житлового будинку №6, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Мілієве, по вулиці Царинській Вижницького району; про право на спадщину за законом у відповідній частці на спадкове майно, що складається з житлового будинку №6, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Мілієве, вул.Царинська Вижницького району, у зв»язку з тим, що нею не було надано документів, що посвідчують право власності [PERSON] на вищезазначене нерухоме майно. Аналогічну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у відповідній частці видано і [PERSON] Разом з тим, довідкою виконавчого комітету Міліївської сільської ради від 21 лютого 2012 року №471 підтверджено, що [PERSON] постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку за місцем проживання в [INFO], з 1980 року по 30.07.2010 року, тобто по день його смерті. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Outcome: approved