Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] 15 лютого 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] єпро стягнення заборгованості за договором позики посилаючись, що 29 грудня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір позики грошових коштів, згідно якого він передав відповідачу кошти в сумі 74 940 грн., які останній зобовязувався повернути до 30 жовтня 2015 року, що підтверджується розпискою. До обумовленої дати повернення відповідач коштів не повернув і до цього часу ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань. Вважає, що також має право на інфляційні втрати в сумі 5 762 грн. 25 коп. та на 3% річних в сумі 1 958 грн. 71 коп. Просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики в сумі 74 940 грн., 3% річних - 1 958 грн. 71 коп., інфляційні втрати - 5 762 грн. 25 коп., судові витрати 826 грн.61 коп., а всього 83 487 грн.57 коп. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у їх з позивачем відсутність, позов підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розміщеним в газеті «Зоря Полтавщини» від 26 травня 2017 року № 73-74 (23005-23006) оголошенням про його виклик до суду. Дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ст.1 ЦПК України). Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України ( ст.4 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що сторони: [PERSON] та [PERSON] 29 грудня 2014 року уклали договір позики, згідно умов якого позивач зобовязувався передати грошові кошти в сумі 74 940 грн., а відповідач повертати частинами щомісячно в розмірі 7 494 грн. в строк до 30 числа кожного місяця, кінцевий термін повернення 30 жовтня 2015 року. Позивач надав відповідачу кошти в сумі 74 940 грн., виконавши таким чином свої зобовязання в повному обсязі, що підтверджується розпискою від 29 грудня 2014 року. Відповідач свої зобовязання за договором позики не виконав, кошти не повернув, чим порушив права та інтереси позивача, які необхідно поновити. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на викладене, необхідно стягнути з відповідача борг за зазначеним договором позики в сумі 74 940 грн., 3 % річних від простроченої суми 1 958 грн. 71 коп., індекс інфляції 5 762 грн. 25 коп. згідно наданого позивачем розрахунку, який судом перевірений та визнаний правильним. Отже, позовні вимоги законні та обґрунтовані , підтверджені належними доказами і тому суд їх задовольняє. В відповідності до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 826 грн. 61 коп., що підтверджено документально.

Outcome: approved