overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] 14.01.2014р. звернулась до суду з дійсним позовом, вказуючи, що з 22.06.2013р. вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Від шлюбу [INFO]. у них народилася донька [PERSON]. Свій позов мотивує тим, що на теперішній час вона з відповідачем подружні відносини не підтримує, хоча шлюб між ними не розірваний, дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, щомісячно до повноліття дитини, так як відповідач фізично здоровий, інших утриманців не має. Позивач [PERSON] свій позов підтримала цілком, просила його задовольнити та надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позов підтримав просив його задовольнити та надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 22.06.2013р (а.с.2). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3), яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: З наданих до суду письмових заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який фізично здоровий, працездатний, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в заявленому розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] 14.01.2014р. звернулась до суду з зазначеним позовом, указуючи, що з 06.11.2012р. перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Від шлюбу з відповідачем спільних дітей не мають. Свій позов мотивує тим, що подружні стосунки між ними припинені з березня 2013 року у зв'язку з різними поглядами на сімейні відносини, не порозуміння один одного, не можливості вирішувати питання сімейного життя. Вважає, що родина розпалась, хоча вона приймала усі міри для збереження родини, на примирення вона не згодна. На підставі всього між ними виникали свари та суперечки. Спору з приводу розподілу майна не мають. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу її прізвище залишити «[PERSON]». Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON], який про слухання справи повідомлений належним чином в порядку ч.2 ст.76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі, про що винесена відповідна ухвала суду. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.11.2012р (а.с.2). Від шлюбу спільних дітей не мають. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивачки за її клопотанням залишити - «[PERSON]». Також, судом встановлено, що позивачка у відповідності до ст.5 ч.9 Закону України «Про Судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, передбаченої процесуальним законодавством (а.с.4). Частиною 3 ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] 14.01.2014 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду й до досягнення дитиною 18 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем без реєстрації шлюбу з серпня 2008 р. по 25.01.2013 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач здоровий, працює, однак приховує від позивачки місце своєї роботи та посаду, тому позивач просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON] 14.01.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває в шлюбі з 20.07.2008 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Вашківецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №0. Шлюб для обох перший. Від спільного проживання дітей немає. Спільним сімейним життям з відповідачкою прожили до грудня 2014 року, після чого їхня сім'я розпалася і вони проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї є те, що вони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя, вони втратили почуття поваги та кохання одне до одного. Миритися не бажають, оскільки кожен з них проживає окремо, вони не піклуються і не утримують одне одного, не вирішують спільно проблеми, тобто їхній шлюб носить формальний характер і створює їм перешкоди в особистому житті. У судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Можливості примирення та збереження сім'ї не вбачає. Відповідачка у судове засідання також не з'явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі та просить справу розглядати без її присутності, прізвище «[PERSON]» просить не змінювати. За час наданий судом на примирення сторони не помирилися. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.07.2008 року виконавчим комітетом Вашківецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №07. Шлюб для обох перший. Від спільного проживання дітей немає. Спільним сімейним життям сторони проживали до грудня 2014 року, після чого їхня сім'я розпалася і вони проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї є те, що вони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя, вони втратили почуття поваги та кохання одне до одного. Миритися не бажають, оскільки кожен з них проживає окремо, вони не піклуються і не утримують одне одного, не вирішують спільно проблеми, тобто їхній шлюб носить формальний характер і створює їм перешкоди в особистому житті. За таких обставин та у відповідності до положень ст.112 СК України, суд приймає визнання відповідачкою позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] 14.03.2014 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обгрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 24.11.2001 р. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилось п'ятеро дітей: син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними непорозуміннями, сварками та різними поглядами на життя. Вони не підтримують подружніх стосунків, не спілкуються та не ведуть спільного господарства більше року. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та шлюб розірвати. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON].в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 24.11.2001 р. Цей шлюб для них є першим. За час спільного проживання у них народилось п'ятеро дітей. Судом з встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Як позивач, так і відповідач не бажають надалі вживати заходів для примирення, відновлення подружніх стосунків та збереження шлюбу. Це не відповідає їх інтересам. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відтак встановлені судом обставини підтверджують, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, розпад шлюбу є безповоротним. Спроби примирення були би неможливі і не відповідають інтересам обох сторін. А тому шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] 14.03.2014 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2007 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, а саме матеріально не допомагає утримувати дітей, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.07.2007 року, актовий запис №15. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.2). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON] 14.03.2016 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі по 1/3 частині усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Сторони до суду не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] 14. 03. 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що до 22. 11. 2016 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є спільна дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона вимушене звернутися за захистом свої прав до суду. Просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнв частково, посилаючись на те, що сплачує аліменти по виконавчому листу № 2-1639-02. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що до 22. 11. 2016 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є спільна дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується актом опитування мешканців будинку від 10. 03. 2016 року завіреним начальником дільниці № 1 виданою КП «ССУБ». Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.5 ст.181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2016 рік, встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року, № 928-VIII, а саме на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення. Посилання позивача на те, що проводиться стягнення аліментів в зв'язку з чим розмір аліментів має бути меншщим є безпідставними, так як син [PERSON] [INFO] [INFO] виповнюється 18 років. При подачі даного позову позивач була звільненена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] 14.03.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 20.06.1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають вже повнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів та частих сварок з різних причин. Шлюбні відносини припинені з січня 2010 року, з цього часу спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення між ними неможливе. Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.06.1997 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис за № 204 (а.с.8). Від шлюбу строни мають повнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.9). Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини сторони припинили з січня 2010 року через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів та частих сварок з різних причин. Подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе, на примирення позивач не згодна. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] 14.03.2017р. звернувся до суду з\~\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 14.06.2014р. він\~зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку -\~\~[PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинені у сторін з січня 2017 року року, через те, що у них різні погляди на життя та різні характери. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений\~\~належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутністю наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, погодилася розірвати шлюб з позивачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Мануйленко». Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що 14 червня 2014\~\~року сторони зареєстрували шлюб в Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 297. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з січня 2017 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Суд за проханням відповідача після розірвання шлюбу відновлює її дошлюбне прізвище «Мануйленко» у відповідності до вимог\~\~частини 8\~статті 235 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved