Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] 26.12.2014року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про захист прав споживача шляхом розірвання договору купівлі-продажу, стягнення майнової шкоди, стягнення пені та судових витрат. Покликається на те, що у с.Річище, Млинівського району Рівненської області проживає батько її чоловіка - [PERSON], вона здійснює опіку над ним, допомагає по господарству та у вирішенні побутових проблем. Так, 07 серпня 2014 року, перебуваючи у [PERSON] в с.Річище, Млинівського району, вона зустріла незнайому їй на той час людину - [PERSON], яка відрекомендувалась приватним підприємцем та представником фірми по виготовленню вікон і запропонувала продати та встановити нові металопластикові вікна у будинку [PERSON] Оскільки у встановленні вікон була потреба , то вона погодилась та пропозицію відповідача. За попередньою домовленістю з відповідачем наступного дня, тобто 08 серпня 2014 року в с.Річище до будинку [PERSON] заїхали двоє молодих людей, яких направила відповідач. Вони в її присутності провели заміри вікон, зробили відповідні записи. Таким чином, була домовленість з відповідачем про купівлю-продаж, доставку та встановлення трьох металопластикових вікон та двох протимоскітних сіток, зусиллями відповідача за її рахунок протягом трьох тижнів від дня проведення замірів. Замірами було встановлено, що вікна повинні бути із профілю «Рехау», мати розміри 135*145 см., загальна сума замовлення - 5600 грн. В рахунок оплати частини вартості товару та на виконання фактично укладеного договору вона передала [PERSON] через осіб, що проводили заміри, 2500 грн. готівкою. На підтвердження передачі коштів, їй було видано товарний чек № 69 від 08 серпня 2014 року, з якого вбачається, що здійснено попередню оплату на суму 2500 грн., та потрібно буде внести ще 3100 грн. після виконання умов договору відповідачем. Оригінал чеку знаходиться у неї. За спливом трьохтижневого строку, та по даний час домовленість про виготовлення, доставку та встановлення вікон відповідачем не виконана. На її вимоги [PERSON] належним чином не реагує, відшкодування заподіяної шкоди в позасудовому порядку не провела, коштів не повернула, жодних дій на виконання укладеної угоди не вчинила. Протиправні дії відповідача були предметом розгляду правоохоронних органів. В ході досудового розслідування, що здійснювалось Млинівським РВ УМВС України у Рівненській області, в межах кримінального провадження № 12014181060000531, розпочатого 02 жовтня 2014 року відповідач давала детальні пояснення, в яких визнала факт укладення угоди, строків її виконання, а також факт, розмір та підстави отримання коштів від неї. Постановою слідчого СВ Млинівського РВ УМВС України в Рівненській області від 31 жовтня 2014 року таке провадження закрито з підстав відсутності в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення. У той же час констатовано наявність майнового зобов'язання з боку [PERSON] по невиконаному договору. Розмір прямих збитків, завданих порушенням зобов'язань, визначений на підставі сплаченої за договором купівлі-продажу суми передоплати, підтвердженої товарним чеком №69 від 08 серпня 2014 року, поясненнями відповідача у кримінальному провадженні № 12014181060000531, і складає 2 500 гривень. Незаконними діями відповідача їй завдана та продовжує завдаватись також моральна шкода. Така шкода полягає у глибоких душевних стражданнях, яких вона зазнала і зазнає на даний час у зв'язку з втратою коштів та неможливістю отримати належний їй товар. Ухилення відповідача від відшкодування майнової шкоди, також вважає причиною душевних страждань та переживань. Крім того, для відновлення її порушених прав, вона змушена докладати додаткових зусиль, що тягне за собою як додаткові витрати, так і порушення сталого життєвого устрою. Виходячи з наведеного, принципів справедливості, добросовісності та розумності, критеріїв оцінки розміру немайнової шкоди, встановлених у ч.3 ст.23 ЦК України, заподіяну їй моральну шкоду оцінює у 2 000 (дві тисячі) гривень. При зверненні до адвоката нею понесено витрати на правову допомогу в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, яку просить стягнути з відповідача. Посилаючись на вищенаведене, позивач просила суд розірвати договір купівлі-продажу металопластикових вікон на загальну суму 5600 гривень; стягнути з [PERSON] на її користь 2500 гривень майнової шкоди, заподіяної невиконанням договору купівлі-продажу; стягнути з [PERSON] на її користь 8700 гривень пені, заподіяної невиконанням умов договору; стягнути з [PERSON] на її користь 2000 гривень немайнової (моральної) шкоди, заподіяної невиконанням умов договору; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по справі на суму 1000 гривень. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує з наведених у позовній заяві мотивів, зменшила розмір пені до 3000грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 даного Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 08 серпня 2014 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 00021 (а.с. 6) з метою встановлення трьох металопластикових вікон та двох протимоскітних сіток в житловому будинку в с.Річище, Млинівського району Рівненської області. Сторони домовились між собою , що протягом трьох тижнів від дня проведення замірів, зобов'язались встановити житловому будинку із профілю «Рехау» вікна розміром 135х145 см., загальна сума замовлення - 5600 грн. Судом встановлено, що в рахунок оплати частини вартості товару та на виконання фактично укладеного договору позивач передала [PERSON] 2500 грн. готівкою. З матеріалів справи вбачається, що з метою виконання взятих на себе зобов'язань за Договором , на підтвердження передачі коштів, позивачу було видано товарний чек № 69 від 08 серпня 2014 року, з якого слідує, що позивачем здійснено попередню оплату за договором - 2500 грн., та потрібно буде внести ще 3100 грн. після виконання умов договору відповідачем. Як встановлено судом, за спливом узгодженого між сторонами трьохтижневого строку, та по даний час домовленість про виготовлення, доставку та встановлення вікон відповідачем не виконана. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, які регулюються положеннями закону про договір купівлі-продажу. Відповідно до ст.662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. У разі відмови продавця передати проданий товар, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу на підставі ст.665 ЦК України. При цьому, відповідно до ст.657 ЦК України, укладення договору купівлі-продажу в письмовій формі у даному випадку не є обов'язковим. В зазначений строк, відповідач не поставив позивачу обумовлений товар, чим порушив умови договору та умови виконання зобов'язань, що виникли на підставі ст.ст. 11, 509, 530 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що Млинівським РВ УМВС України у Рівненській області, в межах кримінального провадження № 12014181060000531, розпочатого 02 жовтня 2014 року, відповідач давала детальні пояснення, в яких визнала факт укладення угоди з позивачем, строків її виконання, а також факт отримання коштів від позивача Постановою слідчого СВ Млинівського РВ УМВС України в Рівненській області від 31 жовтня 2014 року таке провадження закрито в зв'язку з відсутностю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, однак, встановлено наявність майнового зобов'язання відповідача. З доданої позивачем до справи квитанції до прибуткового касового ордеру №19 від 24.12.2014грн. адвоката [PERSON] та довідки про оплату правової допомоги адвоката [PERSON] (а.с.17-18) вбачається, що останнім затрачено по даній справі 3 години робочого часу. Сума за надані послуги згідно вказаної квитанції становить 1000грн., які слід стягнути з відповідача в користь позивача відповідно до ст. 84 ЦПК України. З таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 2500 гривень (дві тисячі п'ятсот гривень) майнової шкоди, 3000 грн. (три тисячі гривень) пені, заподіяної невиконанням умов договору, та судові витрати по справі в сумі 1000грн. (одна тисяча гривень). Разом з тим, чинне законодавство України не передбачає відшкодування моральної шкоди для даного виду правовідносин, а тому в задоволенні моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial