Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] 23.04.2018 року звернувся до Деснянського районного суду м.Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить суд встановити факт, що він був залучений до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 26 квітня 1986 року по 30 червня 1986 року. Свої вимоги заявник мотивує тим, що він з 04.12.1979 працював на Чорнобильській АЕС та є громадянином, який постраждав внаслідок чорнобильської катастрофи (категорія 1) та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. При цьому, заявник вказує, що з 26.04.1986 по 30.06.1986 він приймав участь у ліквідації зазначених вище наслідків в складі формувань Цивільної оборони, працював в умовах радіоактивного забруднення та жорсткого іонізуючого опромінення, внаслідок чого став інвалідом 2 групи. У зв'язку із тим, що встановлення вказаного факту для заявника має юридичне значення, оскільки у відповідності до вимог п.9 частини 2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та п.2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, що затверджено постановою КМУ від 12.05.1994 №302, дає йому право на отримання відповідного посвідчення інваліда війни, а тому він змушений звертатись до суду із вказаною заявою. Ухвалою судді від 27.04.2018 було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду. В судовому засіданні заявник та його представник - [PERSON] подану заяву підтримали у повному обсязі та просили суд про її задоволення, посилаючись на обставини, що у ній викладені. Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Про поважність причин неявки представник заінтересованої особи суд не повідомив. Представник заінтересованої особи - Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Крім того, від останнього надійшли письмові пояснення щодо обставин справи, згідно яких представник акцентував увагу суду на тому, що відповідно до вимог діючого законодавства видача посвідчень інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертизи комісії про групу та причину інвалідності, а також просив суд здійснювати розгляд заяви у його відсутність. За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутність представників заінтересованих осіб, за наявних у справі матеріалів. Заслухавши вступне слово заявника та його представника - [PERSON], вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи у 1986 році за категорією 1, відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] с та вкладки до нього за [NUMBER] (а.с.6). Згідно копії довідки МСЕК серії МСЕ №121804, [PERSON], [INFO] є інвалідом другої групи довічно, причина інвалідності пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.10). Відповідно до поданої заявником копії трудової книжки вбачається, що останній в період з 04.12.1979-01.08.1988 працював на Чарнобильській АЕС на посаді старшого інженера ОКС, а з 28.05.1984 був переведеним на посаду мастера турбінного цеху №1 (а.с.5). З копії довідки №1785, виданої Чорнобильською атомною електростанцією від 29.10.1992 року вбачається, що [PERSON] за роботу в населеному пункті м.Прип'ять в зоні відчуження в період з 26.04.1986 по 30.06.1986 по місцю роботи - ЧАЕС, виплачена заробітна плата в сумі 2353,89 руб., з урахуванням коефіцієнту три-п'ять відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 та постанови Ради Міністрів України від 15.06.1990 №131 (а.с.8). Відповідно до наданої копії відповіді Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації від 17.04.2018 представнику заявника - [PERSON] фактично було відмовлено у встановлені [PERSON] статусу інваліда війні та видачі відповідного посвідчення, у зв'язку із тим, що надані заявником разом із поданою заяви документи не підтверджують його факт залучення і виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони (а.с.13). Відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (№01 від 29.04.1986 року, №02 від 30.04.1986 року, №16 від 04.05.1986 року, №52 від 19.05.1986 року та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктів та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. Згідно з ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. Згідно з п.9 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод та інтересів особи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved