Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1148 га, кадастровий №1422756300:01:000:0413, яка знаходиться за адресою: Донецька область, Покровський район, сел.Удачне, пров.1 Мая, буд.5, з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку та господарських будівель. В обґрунтування позову зазначено, що 11.05.1995 мати позивача [PERSON] склала заповіт, згідно з яким належний їй будинок з усіма господарськими спорудами, який розташований за адресою: сел.Удачне, пров.1 Мая, 5 вона заповіла позивачу. 15.04.2002 мати позивача померла. 07.08.2018 державний нотаріус Другої покровської державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що свідоцтво про право на спадщину на цілу земельну ділянку, розташовану в смт.Удачне, пров.1 Мая, 5 Покровського району Донецької області, яка залишилась після смерті [PERSON], не може бути видано, оскільки за законом після смерті [PERSON] згідно ст.1261 ЦК України двоє спадкоємців. На 1/2 частку вказаної земельної ділянки позивачу 06.08.2018 видано свідоцтво про право на спадщину. Тобто спадщина на житловий будинок отримана позивачем за заповітом, а земельна ділянка оформилась за законом. Посилаючись на приписи ст.377 ЦК України та 120 ЗК України, позивач просить позовні вимоги задовольнити. В підготовчому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. [PERSON] (далі - відповідач) в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити, зазначивши, що спірна земельна ділянка знаходиться під будинком, який за заповітом оформлений за позивачем, він не має ніяких претензій на означену земельну ділянку. На виконання ухвали суду від 10.09.2018 Другою покровською державною конторою надані відомості щодо відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлої 15.04.2002. Приписами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вирішуючи питання про наявність для визнання позову законних підстав та прийняття рішення, суд зазначає таке. Матеріалами справи підтверджено, що матірю позивача та відповідача є [PERSON], яка померла 15.04.2002. За життя, а саме 30.03.2001, нею складений заповіт, за яким належний їй будинок з усіма господарськими спорудами, який розташований за адресою с. Удачне, пров. 1 Мая, буд. 5, вона заповіла позивачу. На підставі вказаного заповіту позивачу державним нотаріусом Другої покровської держаної нотаріальної контори 03.08.2018 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №356, спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку, розташованого в смт.Удачне Покровського (Красноармійського) району Донецької області, провулок 1 Мая, будинок 5 (а.с.6,7). З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що позивач на підставі отриманого свідоцтва про право на спадщину зареєстрував своє право власності на вказаний житловий будинок; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1614487814227; земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер 1422756300:01:000:0413, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.12). Також позивачу державним нотаріусом Другої покровської державної нотаріальної контори після смерті його матері видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку вказаної земельної ділянки - кадастровий номер 1422756300:01:000:0413, від 03.08.2018 за №357, свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки ще не видано (а.с.13). З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що позивач на підставі отриманого свідоцтва про право на спадщину №357 від 03.08.2018 зареєстрував своє право власності на 1/2 вказаної земельної ділянки, реєстраційний номер 1614498314227; цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд (а.с.8). Постановою державного нотаріусу Другої покровської державної нотаріальної контори від 07.08.2018 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої в смт.Удачне, пров.1 Мая, буд.5 Покровського району Донецької області, оскільки за законом після смерті [PERSON] згідно ст.1261 Цивільного Кодексу України двоє спадкоємців. При цьому нотаріусом зазначено, що другий спадкоємець [PERSON] є спадкоємцем за законом, тому оскільки житловий будинок був заповідан позивачу, останньому розяснено право на звернення до суду за визнанням права власності на іншу 1/2 частку земельної ділянки (а.с.14). Суд зазначає, що відповідно до ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. За правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у справі №6-841 цс 16 від 15.05.2017, наведені норми закріплюють загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України в поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що в разі переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 визначено, що у разі коли спадкодавець заповів всю земельну ділянку або її частину іншим особам, які не успадковували нерухоме майно, та спадкоємці мають право на земельну ділянку, на якій розміщено нерухоме майно та на частину ділянки, яка є необхідною для його обслуговування незалежно від змісту заповіту. За такими правилами здійснюється й перехід права на землю при спадкуванні права на частину нерухомого майна, а якщо був установлений порядок користування ним - то з урахуванням цього порядку. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивач у звязку із успадкуванням житлового будинку за адресою: Донецька область, Покровський район, селище Удачне, пров.1 Мая, 5 в силу закону набув право власності на земельну ділянку, на якій розташований такий будинок, однак не може оформити таке своє право власності в повному обсязі, беручи до уваги, що відповідач визнав заявлені позовні вимоги та таке визнання не суперечить закону та не зачіпає права інших осіб, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved