Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє на підставі довіреності [PERSON], 03.07.2015 року подано позов до [PERSON], територіальної громади в особі Краснолиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на ? частини житлового будинку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами. 09.08.2014 року помер [PERSON], який був чоловіком матері позивача [PERSON]. За життя йому належало на праві власності домоволодіння, що складається з житлового будинку та господарсько-побутових споруд, розташованих в м. Красний Лиман Донецької області, по вул. Залізничній,14. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вказане майно. Померлий заповіту не складав, єдиними спадкоємцями першої черги за законом були мати позивача [PERSON] та донька позивача від попереднього шлюбу [PERSON]. [PERSON] постійно проживала на момент смерті з [PERSON] і фактично прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, однак в подальшому своїх спадкових прав не зареєструвала у встановленому законом порядку. [PERSON] померла 13.09.2014 року, після її смерті відкрилась спадщина на вказане нерухоме майно. Єдиним спадкоємцем після її смерті є [PERSON], інші спадкоємці, які б реалізували своє право на спадщину, відсутні. Позивач вирішила після смерті матері успадкувати за законом нерухоме майно. З цією метою подала відповідну заяву до Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області. Державний нотаріус відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя померлої [PERSON]. З огляду на це, позивач вважає за необхідне звернутись до суду за захистом свого майнового права. Для участі в судовому засіданні [PERSON] не прибула, хоча була своєчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду цивільної справи, надала повноваження щодо представництва своїх інтересів в суді [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10,13,30,31). Представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, навели доводи, аналогічні викладеним в позовній заяві, та просили позов задовольнити. [PERSON] було своєчасно належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи(а.с.60), однак відповідач в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, проти вимог позивача заперечень не висунула. Краснолиманську міську раду Донецької області було своєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом (а.с.61), відповідач не направив свого представника для участі в судовому засіданні, про поважні причини цього суду не повідомив, заяву про розгляд справи без участі представника відповідача до суду надано не було, проти задоволення позову [PERSON] заперечень висунуто не було. Представники позивача в судовому засіданні не заперечували проти заочного розгляду цивільної справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши подані позивачем докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши думку представників позивача, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм спадкові правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували між собою в шлюбі згідно з свідоцтвом про одруження серії 1-НО № 263952, виданим 28.12.2004 року відділом РАЦС Краснолиманського МУЮ Донецької області (а.с.26). Відповідно до свідоцтва про народження ІV-ЕД № 383918, виданого 26.07.1988 року відділом ЗАГС м. Брянка Ворошиловградської області, [PERSON] є матірю позивача [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). В 2007 році [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище з «Лісогор» на «Прокофєва»(а.с.18). 09.08.2014 року [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-НО № 790130, виданим 11.08.2014 року відділом ДРАЦС РС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області (а.с.17). Згідно з договором дарування від 06.12.1989 року, посвідченим державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області 06.12.1989 року та зареєстрованим в реєстрі за № 2-2876, [PERSON] за життя належав на праві власності житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою Донецька область, м. Красний Лиман, по вул. Залізнична,14(а.с.21-22). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно. Спадщину на ? частини вказаного житлового будинку після смерті [PERSON] фактично прийняла відповідно до ст. 1268 ЦК України дружина померлого [PERSON], яка на момент смерті спадкодавця постійно проживала з ним, що підтверджено записами в домовій книзі (а.с.27-29). Заяву про прийняття спадщини на ? частину зазначеного житлового будинку після смерті [PERSON] подала донька померлого [PERSON](а.с.42). [PERSON] померла 15.09.2014 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-НО № 790271, виданим15.09.2014 року відділом ДРАЦС РС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області (а.с.19). За життя вона не здійснила належного оформлення своїх спадкових прав на вказане нерухоме майно за адресою Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Залізнична,14. Позивач [PERSON] зверталась до Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області для видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті її матері [PERSON]. Державний нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя померлої [PERSON]А.(а.с.14-15). Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачем оскаржена не була. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається\~\~набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена\~\~судом. Згідно з ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи\~\~припиняється\~\~в момент її смерті. Ст.1216 ЦК України наголошує, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини)\~\~від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини\~\~входять\~\~усі права та обов`язки, що належали\~\~спадкодавцеві\~\~на момент\~\~відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~\~\~\~\~\~\~ За змістом ст.ст.269-270,1219 ЦК України право власності померлої [PERSON] не є\~\~таким, що нерозривно пов`язане з особою померлої, а отже, входить до складу спадщини. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги,усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. З огляду на це, позивач [PERSON] є спадкоємцем\~\~за законом. На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач [PERSON] згідно зі ст. 1265 ЦК України віднесена до числа спадкоємців першої черги за законом після смерті її матері [PERSON]. Інших спадкоємців за законом, які б реалізували своє право на спадщину, немає (а.с.42), осіб, які б у порядку ст. 1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. \~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] через відсутність належного оформлення права власності на нерухоме майно померлою [PERSON] позбавлена можливості отримати право на спадщину в порядку вчинення нотаріальних дій, а отже її право оспорюється. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (ст. 16 ЦК України).\~ Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Outcome: approved