Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

[PERSON] 12.11.2019 р. звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить визнати протиправними дії [PERSON] щодо проживання тривалий час без належної реєстрації за місцем свого проживання, створення свідомих перешкод власникам квартири за адресою: [ADDRESS] у вільному користуванні своєю приватною власністю та порушення прав і інтересів своєї доньки - [PERSON] , 2011 р.н.; зобов`язати відповідача [PERSON] зареєструватись за місцем свого проживання та вирішити питання перереєстрації малолітньої дитини - [PERSON] до фактичного місця проживання її матері - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] або надати дозвіл на її перереєстрацію без згоди [PERSON] до місця майбутнього проживання її батька - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] перебував у шлюбі із відповідачем [PERSON] та у шлюбі у них народилась донька [PERSON] , 2011 року народження. Їх сім`я проживала у двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка на праві приватної власності належала і належить йому, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та його сином розірвано відповідно до рішення Сихівського районного суду м.Львова від 18.07.2014 р. та згідно із рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 24.06.2015 р. відповідача [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Із 2014 року відповідач разом із малолітньою донькою проживають у трьохкімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації і фактичного місця проживання матері відповідача - [PERSON] . Незважаючи на вищевказані обставини, відповідачем не було вжито жодних заходів щодо реєстрації свого нового місця проживання та перереєстрації місця проживання дитини. Такі дії відповідача породжують відповідні проблеми та порушують законні права та інтереси інших осіб. Зокрема зазначає, що у нього та третіх осіб виникла необхідність у реалізації своєї нерухомості за вказаною адресою, однак у квартирі зареєстрована малолітня дитина, що унеможливлює реалізації прав співвласників квартири. Відповідач неправомірно відмовляється від реєстрації своєї доньки за місцем фактичного проживання, також відмовляється від перереєстрації внучки на адресу його проживання: [ADDRESS] . Окрім цього, [PERSON] , який є батьком дитини, не може самостійно змінити своєї реєстрації, оскільки прив`язаний до малолітньої дитини, на перереєстрацію якої відповідач не дає згоди. Також зазначає, що відповідач, незважаючи на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 24.06.2015 р., до міграційної служби не зверталась і у своєму паспорті місце реєстрації не змінювала, тобто вона по даний час незаконно використовує старе місце реєстрації. Зазначає, що такі дії відповідача є свідомими і спрямованими на перешкоджання прав власників на вільне користування своїм майном та створення для них певних незручностей. Ухвалою від 04.12.2019 р. прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою від 03.01.2020 р. змінено порядок розгляду даної справи із спрощеного позовного провадження на загальне позовне провадження із призначенням підготовчого засідання. Також даною ухвалою залучено до участі в справі у якості третьої особи відділ «Служба у справах дітей» Сихівського району, управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Відповідно до ухвали від 16.01.2020 р. підготовче провадження закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, що наведені в такому, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала письмові пояснення по суті, у яких зазначає, що вона була позбавлена права користування квартирою за адресою: [ADDRESS] не з власної волі, а тому що їй чинили перешкоди у проживанні у вказаній квартирі, зокрема колишній чоловік без її відома поміняв у квартирі замки. Зазначає, що позивач надає суду недостовірну інформацію про те, що вона проживає у своєї матері за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона вже більше двох років проживає у орендованій квартирі, де зареєструвати місце проживання не має можливості. Також зазначає, що наявність чи відсутність у неї зареєстрованого місця проживання немає жодного відношення до позивача та жодним чином не впливає на його права та обов`язки. Окрім цього, вказує, що неможливість зняття із місця реєстрації [PERSON] у зв`язку із реєстрацією його доньки, належними доказами не підтверджено, позивач не довів, що у його сина існують проблеми із зняттям з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Щодо реєстрації доньки за вказаною адресою зазначила, що така має важливе значення для влаштування дитини у школу, донька 1 вересня 2017 року пішла у школу і лише коли вона підтвердила реєстрацію дитини за адресою: [ADDRESS] , її без проблем зарахували у навчальний заклад - СШ №32. Також реєстрація місця проживання за вказаною адресою дає їй право на проживання у цій квартирі, де на сьогоднішній день проживають квартиранти. Таким чином, зазначає, що реєстрація доньки у квартирі батька жодним чином не порушує прав ні позивача, ні третіх осіб, та не створює жодних труднощів у використанні власності. Представник відповідача [PERSON]. у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, надала пояснення, аналогічні змісту письмовим поясненням [PERSON] , просить відмовити у задоволенні таких. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Окрім цього, 19.02.2020 р. надійшли його письмові пояснення, які відповідають змісту позовної заяви його батька [PERSON] Третя особа [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову. Надала пояснення про те, що її донька [PERSON] разом із внучкою не мають постійного місця проживання та на даний час проживають у орендованій квартирі. Представник третьої особи відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району, управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у судове засідання не з`явився. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованих шлюбних відносинах із 04 жовтня 2003 року. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 18.07.2014 р. шлюб розірвано (а.с.5). У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 02.07.2011 р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2987 (а.с.8). Згідно із довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №466 від 24.01.2018 р. ЛКП «Бондарівка», [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Дана квартира належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.9- копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно). Відповідно до ч.4, ч.6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Стаття 29 ЦК України не пов`язує місце проживання особи з місцем її реєстрації. Право користування житлом у дитини виникає на підставі факту її народження. Підстава, на якій місце проживання малолітньої [PERSON] була зареєстрована у спірній квартирі, у судовому порядку не оспорювалася, тому вважається, що вона за фактом народження набула права користування цим житлом на законних підставах. Оскільки малолітня дитина не може самостійно обирати місце свого проживання, тому факт її не проживання у спірній квартирі не є безумовною підставою для позбавлення дитини права користування цим житлом. Не можна вважати не поважною причину не проживання дитини у спірному житлі її проживання в іншому місці, з одним із батьків, оскільки малолітня дитина в силу свого віку не має достатнього обсягу цивільної дієздатності самостійно визначати місце свого проживання. Маючи право проживати за зареєстрованим місцем проживання, за місцем проживання будь-кого з батьків, дитина може реалізувати його лише за досягнення певного віку. Визначальним в цьому є забезпечення найкращих інтересів дитини. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.11.2019 р. у справі №61-31705св18. Згідно із ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Статтею 161 СК України передбачено, що місце проживання дитини визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року № 207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Встановлено, що малолітня дитина [PERSON] зареєстрована за місцем реєстрації свого батька [PERSON] , її мати [PERSON] , починаючи із [INFO] , не має зареєстрованого місця проживання. Із врахуванням наведеного, оскільки місцем реєстрації малолітньої дитини [PERSON] є місце реєстрації її батька [PERSON] , а також відсутня згода одного з батьків, у даному випадку матері, на перереєстрацію дитини, відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог у частині вирішення питання щодо перереєстрації малолітньої дитини до фактичного місця проживання її матері - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] чи надання дозволу на перереєстрацію без її згоди до місця майбутнього проживання її батька - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Окрім цього, із даним позовом звернувся дідусь дитини [PERSON] , а не батько малолітньої [PERSON] . Слід також зазначити, що позивачем не доведено порушення його права, як власника квартири у зв`язку із зареєстрованим місцем проживання малолітньої дитини в квартирі [ADDRESS] , яка, окрім позивача, належить на праві власності і іншим особам, зокрема батькові малолітньої дитини. Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача [PERSON] зареєструватись за місцем свого фактичного проживання, суд приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, місце проживання відповідача [PERSON] із 2003 року було зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 24.06.2015 р. позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволено та визнано [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 20.07.2015 р. (а.с.6-7). Встановлено, що відповідач [PERSON] , починаючи із дати набрання законної сили рішенням, а саме із 20.07.2015 р., не має зареєстрованого місця проживання. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надали показання про те, що [PERSON] разом із донькою не мають постійного місця проживання, останні два роки проживають на орендованих квартирах. Правила реєстрації місця проживання фізичних осіб закріплені в статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Вказаною статтею передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Уповноважені органи місцевої влади проводять реєстрацію в день подачі заяви. Виконавчі органи місцевої влади фіксують відомості про реєстрацію місця проживання в територіальному демографічному реєстрі. Далі ці дані надходять до Єдиного державного демографічного реєстру України. Відповідальність за проживання без реєстрації місця проживання передбачена в статті 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За це порушення, а також за проживання без паспорта або з недійсним паспортом, передбачене адміністративне попередження. Якщо ці правопорушення скоєні повторно протягом року, то це тягне за собою штраф у розмірі від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Із врахуванням наведеного, оскільки позивачем [PERSON] не доведено, що його право порушено через відсутність реєстрації відповідача [PERSON] , у даному випадку порушуються інтереси лише держави у зв`язку із невиконанням Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідальність за яке передбачена ст. 197 КУпАП, а відтак дана позовна вимога також задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed