Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог, зазначив, що з 01.03.2003 по 19.12.2016 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу народились: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Останні вісім років відповідач фактично з дітьми та позивачем не проживає, умисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, з дітьми не спілкується, не дбає про їх здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей. Матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В зв'язку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, позовні вимоги підтримали, надавши суду відповідну заяву, в якій наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи, просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений судом належним чином та вчасно, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, надав заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника й ухвалити рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої, відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] від 02 серпня 2003 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 843, зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої, відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] від 22 жовтня 2014 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2526, зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 19.12.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 01 серпня 2003 року у Московському районному відділ РАЦС м.Харкова, а/з 768, розірвано. (а.с.7). Згідно з довідкою дільниці № 38 КП «Жилкомсервіс» від 08.09.2017 [PERSON], разом з дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно з повідомленням ХЗОШ № 122 Харківської міської ради від 01.09.2017 № 601 на запит від 09.08.2017, успіхами дітей у школі та навчання цікавиться батько [PERSON], який також здійснює супровід при відвідування шкільних заходів, присутній на батьківських зборах та з'являється на виклики класного керівника. (а.с.15). Висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, від 30.07.2018, № 514, визначено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.47-48). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, якщо вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявлять інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких підстав, враховуючи, що відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав стосовно них. Крім того, згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частина 3 ст. 166 Сімейного кодексу України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, інші обставини справи та вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця.

Outcome: approved