Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

[PERSON] 05 червня 2019 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, відповідно до якої просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 000,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2019 року закінчено підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. В судове засідання представник третьої особи: Органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради не з`явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщені належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили, письмових заяв не надходило. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2013 року по [INFO] (а.с. 13-15). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 08 лютого 2019 року за адресою: [ADDRESS] , батько дитини [PERSON] із сім`єю не проживає. Дитина проживає з матір`ю - [PERSON] , яка забезпечує дитину матеріально та всім необхідним для повноцінного розвитку (а.с. 17). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на утримання [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] станом на 01 січня 2020 року складає 25 412,48 грн. (а.с. 61). В судовому засіданні встановлено, що з моменту припинення шлюбних відносин, а саме з грудня 2018 року, [PERSON] вихованням та матеріальним утриманням дитини [PERSON] не займається, з дитиною не спілкується, не відвідує її, не цікавиться та не піклується про стан її здоров`я, ухиляючись від виконання батьківських обов`язків, що знайшло підтвердження в поясненнях свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також суд зауважує, що на протязі розгляду зазначеної справи (справа перебувала в провадженні на протязі одного року) відповідача [PERSON] було повідомлено належним чином про розгляд цивільної справи щодо позбавлення його батьківських прав у відношенні доньки [PERSON] , [INFO] . Судові повістки відповідачем були отримані особисто, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 51, 95). На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] проявив байдужість до вирішення позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав у відношенні доньки [PERSON] , оскільки в судові засідання не з`являвся, відзив на позовну заяву не надав. Згідно висновку органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради № 1-14-90 від 04 червня 2019 року орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Згідно вимог статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її на\-вчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормально\-го самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновиз\-наних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про достатність правових підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд виходить з наступного. [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у лікаря-дерматолога з діагнозом дисгидротична екзема кісток (а.с. 18). Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Таким чином, витрати, на здобуття освіти і навчання дитини є додатковими витратами, які направленні на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оскільки з боку позивача не надано належних та допустимих доказів, в підтвердження додаткових витрат на утримання дитини, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу згідно положень статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial