Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. У березні 2018 року [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.06.2014 року помер її чоловік та батько дитини [PERSON], [INFO], який на час відкриття спадщини був зареєстрований в [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS Т13110 легковий седан В 2003 року випуску, Y6DT1311030178702, обєм двигуна 1300, колір зелений, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯНА 100706, виданого 26.09.2003 року МРЕВ м. Горлівка. Середня ринкова вартість вказаного автомобіля на час смерті власника склала 74\~150,00 грн. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом, згідно ст.1261 ЦК України, є позивач, неповнолітня донька [PERSON] та син [PERSON], інших спадкоємців немає. В строк, встановлений ст.1270 ЦК України, син [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про відмову від належної йому частини спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], на її користь, свою заяву [PERSON] не відкликав. На час відкриття спадщини вона була зареєстрована за адресою: [INFO]., а спільна донька була зареєстрована разом із спадкодавцем за адресою: м. Горлівка, вул.Владивосточна, 43. Після смерті чоловіка вона у встановлений законом строк для прийняття спадщини звернулась до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори і подала заяву про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Вважає, що відповідно до ст.70 СК України вона має право на 1/2 частку вказаного автомобіля. Розподілу підлягає інша 1/2 частина. 17.10.2017 року вона звернулась до Першої [PERSON] нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про спадщину. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що спадкова справа № 699/2014 залишилась на тимчасово окупованій території у м. Горлівка. У звязку з викладеним просить суд: -визнати за [PERSON], право власності на частку в спільному сумісному майні подружжя: а саме, на 1/2 частку автомобіля ЗАЗ DAEWOO LANOS Т13110 легковий седан В 2003 року випуску, Y6DT1311030178702, обєм двигуна 1300, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER], дата реєстрації 26.09.2003 року; -визнати за [PERSON], право власності на 1/3 частку автомобіля ЗАЗ DAEWOO LANOS Т13110 легковий седан В 2003 року випуску, Y6DT1311030178702, обєм двигуна 1300, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER], дата реєстрації 26.09.2003 року; -визнати за неповнолітньою [PERSON], [INFO], право власності на 1/6 частку автомобіля ЗАЗ DAEWOO LANOS Т13110 легковий седан В 2003 року випуску, Y6DT1311030178702, обєм двигуна 1300, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER], дата реєстрації 26.09.2003 року. Представник відповідача [PERSON] міської ради, у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справу шляхом оголошення на офіційному сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області (а.с.34,40,43), причину неявки суду не повідомив. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON], не зявилася, справу просила розглянути за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.33). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі\~ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 31.08.1985 року шлюб у [PERSON] шлюбу м. Горлівки Донецької області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 2396, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Леонова» (а.с.14). 21.06.2014 року у Центрально [PERSON] районі м. Горлівки помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 781114 від 24.06.2014 року (а.с.10). До часу своєї смерті [PERSON] проживав за адресою: [INFO], разом з [PERSON], [INFO] (а.с.12). Спадкова справа після смерті [PERSON] за № 699/2014 була заведена в Першій [PERSON] державній нотаріальній конторі, що підтверджується Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі № 38756092 від 29.10.2014 року (а.с.11). [PERSON] мав у власності автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS Т13110 легковий седан В 2003 року випуску, Y6DT1311030178702, обєм двигуна 1300, колір зелений, який йому належав на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯНА 100706, виданого 26.09.2003 року МРЕВ м. Горлівка (а.с.13). Ринкова вартість автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS Т13110 легковий седан В 2003 року випуску, на момент смерті власника складала 74\~800,00грн. (а.с.21). У склад спадкового майна після смерті [PERSON] входить автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS Т13110 легковий седан В 2003 року випуску, Y6DT1311030178702, обєм двигуна 1300, колір зелений, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯНА 100706, виданого 26.09.2003 року МРЕВ м. Горлівка. Спадкоємцями на дане спадкове майно після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] дружина спадкодавця, [PERSON] його син, та [PERSON]- неповнолітня донька, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу від 31.08.1985 року (а.с.14), свідоцтвом про народження від 23.07.2001 року (а.с.16), та свідоцтвом про народження від 06.06.1986 року (а.с.18). Відповідно до заяви, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрована у реєстрі за № 1226, [PERSON] повністю розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, без будь-якого тиску зі сторони, відповідно до власного волевиявлення, відмовився від належної йому частини спадкового майна, яке залишилось після смерті його батька, на користь матері - [PERSON], [INFO] (а.с.20). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної діє від 17.10.2017 року № 676/02-31, державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено [PERSON] в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 21.06.2014 року чоловіка [PERSON] у звязку з тим, що оригінал спадкової справи № 699/2014 залишився в зоні АТО на тимчасово окупованій території (а.с.22). V. Оцінка Суду. Вирішуючи питання про визнання за [PERSON] права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя, а саме на 1/2 частку автомобіля ЗАЗ DAEWOO LANOS Т13110 легковий седан В 2003 року випуску, суд виходить з наступного. Відповідно до\~статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із частиною 1 статті 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до\~ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості і це є її процесуальним обов'язком. Оскільки, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було укладено 31.08.1985 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 31.08.1985 року (а.с.14), а автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS Т13110 легковий седан В 2003 року випуску, придбано [PERSON] - 26.09.2003 року, тобто в період шлюбу, суд приходить до переконання, що автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS Т13110 легковий седан В 2003 року випуску є спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином, суд приходить до висновку, що автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS Т13110 легковий седан В 2003 року випуску - є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про визнання за нею права власності на 1/3 частку спірного автомобіля, та визнання за неповнолітньою [PERSON], [INFO], права власності на 1/6 частку вказаного автомобіля, в порядку спадкування після смерті [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2\~ст.1220 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1223 ЦК України). У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що за життя [PERSON] заповіт не складав, тому належне йому спадкове майно має успадковуватись за нормами, що регулюють порядок спадкування спадщини за законом. Згідно зі\~ст.1261 ЦК Україниу\~першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269\~та ст.1270 ЦК України). Як встановлено у судовому засіданні, після смерті [PERSON] його спадкоємцями стали: дружина [PERSON], яка прийняла спадщину у встановлений законом строк; син [PERSON], який відмовився від спадщини на користь матері [PERSON], та неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка прийняла спадщину відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України. Спадкове майно після смерті [PERSON] становить 1/2 частка автомобіля ЗАЗ DAEWOO LANOS Т13110 легковий седан В 2003 року випуску. З урахуванням відмови від спадщини [PERSON] на користь матері, частки між спадкодавцями розділилися наступним чином: дружині спадкодавця 1/3 частка автомобілю (1\\6+1\\6 (частка, від якої відмовився [PERSON] на користь позивача), та неповнолітній доньці спадкодавця 1/6 частка вказаного автомобілю. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної діє від 17.10.2017 року № 676/02-31, державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено [PERSON] в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 21.06.2014 року чоловіка [PERSON] у звязку з тим, що оригінал спадкової справи № 699/2014 залишився в зоні АТО на тимчасово окупованій території (а.с.22). \~В даному випадку позивачем в установленому законом порядку прийнято спадщину після померлого 21.06.2014 року її чоловіка [PERSON], була заведена спадкова справа № 699-2014 у Першій [PERSON] державній нотаріальній конторі та оригінал цієї справи залишився в зоні проведення АТО на тимчасово окупованій території, яка на даний час не підконтрольна Україні, а саме в м. Горлівка Донецької області. Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» № 1632-УІІ від 12.08.2014 року, у разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. \~ Таким чином, з позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] звернулася із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак оригінал спадкової справи зберігається в зоні АТО. Через знаходження відповідних органів на тимчасово окупованій території, позивач та її донька не мають можливості прийняти спадщину в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 3.3 листа за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає\~ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до абзацу третього пункту 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на вищенаведене суд вважає позовні вимоги [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] до [PERSON] міської ради про визнання права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на майно в порядку спадкування, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved