Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Кулеба І.І., звернулася до суду із позовною заявою до Скалатської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 10,8 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що після смерті\~ [PERSON] залишилось спадкове\~майно,\~спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину є позивач та її брат [PERSON] , між якими укладено договір про поділ спадкового майна, згідно якого спадкоємці поділили між собою чотири земельні ділянки. Житловий будинок під [ADDRESS] , що входить до складу спадщини після смерті [PERSON] , у договір поділу включений не був, проте земельна ділянка площею 0,0323 га, кадастровий номер 6124684000:02:001:0311 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на праві приватної власності перейшла до дочки померлого [PERSON] . Звернувшись до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. На підставі наведеного, а також з врахуванням того, що в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості, - просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 02 червня 2020 року за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у їх відсутності. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву згідно якої позовні вимоги визнає, справу просить розглянути у його відсутності. Представник відповідача\~Скалатської об`єднаної територіальної громади у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої проти позову не заперечують, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст.223,247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Кривенською сільською радою, актовий запис № 5. У відповідності до Договору про поділ спадкового майна НАА 683426 від 26 червня 2014 року спадкоємці [PERSON] та [PERSON] після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , успадкували майно: зокрема [PERSON] на праві приватної власності перейшла земельна ділянка площею 0,0323 га, кадастровий номер 6124684000:02:001:0311 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного Акту про право приватної власної на землю серії ЯИ № 719686, виданого Управлінням Деркомзему у Підволочиському районі 26 листопада 2009 року; земельна ділянка площею 0,2002 га, кадастровий номер 6124684000:02:001:0134, що розташована в с. Криве Підволочиського району, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного Акту про право приватної власної на землю серії ЯИ № 719698, виданого Управлінням Деркомзему у Підволочиському районі 26 листопада 2009 року. Я убачається з роз`яснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 15 жовтня 2019 року № 76/01-16 [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла, 26 червня 2014 року до майна померлого заведена спадкова справа № 93/2014, за заявою [PERSON] на її ім`я видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] їй відмовлено зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу про належність зазначеного спадкового майна спадкодавцеві. Разом з тим, судом встановлено, що згідно рішення Кривенської сільської ради Підволочиського району № 35 від 24 травня 2001 року за [PERSON] встановлено факт належності та визнано право власності на житловий банок з надвірними будівлями в [ADDRESS] . З довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна № 147 від 18 серпня 2017 року та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого БТІ Підволочиського району 18 серпня 2017 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 49,9 кв.м.,житловою площею 10,8 кв.м, належить на праві приватної власності [PERSON] , свідоцтво про право власності не зареєстроване, рік побудови житлового будинку\~ - до 1939 . Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , залишилось спадкове майно. Позивачу [PERSON] у відповідності до Договору про поділ спадкового майна перейшла земельна ділянка площею 0,0323 га, кадастровий номер 6124684000:02:001:0311 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS] , проте при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами ; [ADDRESS] спадкоємцю відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві. У відповідності до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.\~1217,\~1258 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 2\~ст. 1223 Цивільного кодексу України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також: у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 нього Кодексу. Згідно з ч. 1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1\~ст. 381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 381 ЦК України, до складу садиби належать не лише житловий будинок і земельна ділянка, на якій він розташований, а й господарсько-побутові будівлі (які забезпечують власника необхідними для проживання засобами благоустрою, наприклад, сарай, гараж, санвузол та ін.) та комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), а також багаторічні насадження. Статтею 120 Земельного кодексу України\~визначено поняття та підстави переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду. Відповідно до ч. 1\~ст.\~120\~ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Таким чином положення\~ст.377 ЦК України\~та\~ст.120 ЗК України\~закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися га розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. 3а\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідностідоп.23ПостановиПленумуВерховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців,які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним\~ законодавством. За наявності умов для одержання\~в нотаріальній конторі\~свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 15 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~Статтею 16 Цивільного Кодексу України\~надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав може бути визнання права. Відповідно до ч. 1\~ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадщину, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved