Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] , від імені якої діє [PERSON] , звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2013 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач, залишивши сім`ю, переїхав проживати до своєї матері в с. Кричевичі, залишивши позивача з дітьми. Представник позивача вказує, що позивач на даний час не може працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Натомість, відповідач працює на залізниці та отримує постійну заробітну плату, однак на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Крім цього, представник позивача вказує, що оскільки шлюб між сторонами триває з 04.07.2013 року, народжений у цьому шлюбі син [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем, а тому позивач має право на отримання від відповідача аліментів на своє утримання. Обґрунтовуючи вказаними обставинами позовні вимоги, представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно, до [INFO] . Крім цього, просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2000,00 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2021 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 23.04.2021 року позивачем подано до суду клопотання про зменшення позовних вимог. Зокрема, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Від позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнення судових витрат відмовляється. 23.04.2021 року позивачем подано до суду заяву про визнання позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2000,00 грн., щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, тобто про визнання зменшених позовних вимог. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з копії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 04.07.2013 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Кричевичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Неповнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що визнав відповідач, подавши заяву про визнання позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Згідно вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи зазначені норми закону, суд звертає увагу на те, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідач має вік 29 років, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Розмір аліментів в сумі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на переконання суду буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. За таких обставин, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Судові витрати суд залишає за позивачем згідно змешених позовних вимог. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved