Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] 06 січня 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом у вигляді 3/5 частини житлового будинку, який розташований за вище вказаною адресою. Заповітом від 13 серпня 1987 року [PERSON] заповідала свою частину житлового будинку [PERSON] та їй в рівних частинах, зміст якого викладено українською мовою та записано наступне: «…[PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному». Позивач зазначає, що її сестра [PERSON] померла [INFO]. Позивач вказує, що в грудні 2016 року вона звернулась до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на зазначену спадщину, однак їй було відмовлено з посиланням на невизначеність в заповіті частини житлового будинку, що входить у склад спадщини, яка заповідалась спадкодавцем, та було рекомендовано звернутися до суду з заявою про тлумачення заповіту, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.25), відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, однак надав заяву (а.с.24), в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, заперечень проти позову немає. Представник третьої особи в судове засідання також не з'явилася, однак надала заяву (а.с.23), в якій просить суд розглянути справу у її відсутність. Суд, взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач - [PERSON], [INFO], уродженка с. Мокшани Мокшанського району Пензенської області, мешканка [ADDRESS](а.с.5). Також судом досліджені наступні матеріали справи: ксерокопія свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння [NUMBER] від 01 червня 1987 року, відповідно до якого [PERSON] є власником 3/5 частин домоволодіння, яка розташоване в [ADDRESS](а.с.6), ксерокопія заповіту [PERSON] від 13 серпня 1987 року, відповідно до якого [PERSON] належну їй частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами заповіла [PERSON] та [PERSON] в равних долях кожному(записи щодо спадкоємців зазначено російською мовою)(а.с.7), ксерокопія свідоцтва про смерть [PERSON], відповідно до якого вона померла [INFO] в м. Ананьєві Одеської області(а.с.8), ксерокопія свідоцтва про смерть [PERSON], відповідно до якого вона померла [INFO] в м. Одеса(а.с.9), ксерокопія технічного паспорта на садибний (індивідуальний) будинок, розташований в [ADDRESS], відповідно до якого замовником технічної інвентаризації є [PERSON](а.с.10-16), довідка Ананьївської міської ради Одеської області №3550 від 29 листопада 2016 року, відповідно до якої [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS], по день своєї смерті - [INFO](а.с.17), лист нотаріуса від 24 грудня 2016 року, відповідно до якого [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в заповіті спадкодавцем заповідалась невизначена частина житлового будинку спадкодавця, а також відсутні документи, які можуть підтвердити родинні відносини між позивачем, [PERSON] та [PERSON](а.с.18), ксерокопія витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46561835 від 27 січня 2017 року, відповідно до якого у спадковому реєстрі інформація стосовного [PERSON] відсутня(а.с.29), витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень у вигляді рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2012 року, наданий позивач як підтвердження наявності судової практики з вирішення позовів щодо тлумачення заповіту(а.с.30-31). Відповідно до ст.213 ЦК України: 1. Зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). 2. На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. 3. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. 4. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.1256 ЦК України: 1. Тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. 2. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Таким чином в судовому засіданні при досліджені наданих сторонами доказів, суд не встановив обставин спору між спадкоємцями після відкриття спадщини, а тому відповідно і не має підстав для здійснення судом тлумачення спірних питань заповіту. Судові витрати суд залишає за сторонами з урахуванням не задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed