Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] (далі за текстом відповідач), третя особа - Закрите акціонерне товариство «АІСЕ Україна», про розподіл майна, яке є сумісною власністю подружжя. В позовній заяві позивач зазначив, що він перебував у шлюбі з відповідачем з 25 серпня 2001 року по 24 вересня 2013 року. Заочним рішенням суду від 27.08.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Під час шлюбу з відповідачем придбалось майно, яке є спільною сумісною власністю, а саме: гараж [ADDRESS]; автомобіль Чері, об'єм двигуна 1,3 см.куб.; двокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]; холодильна камера; холодильник «Норд»; телевізор «Самсунг»; китайський телевізор «Шевакі»; кондиціонер; мікрохвильова піч; меблі - спальний гарнітур, шифоньєр, тумба, ліжко, трюмо, комод; меблі - стінка; пральна машинка; пилосос ДЕУ; кавоварка; комп'ютер; супутникова тарілка; яке позивач просить розділити між ним та відповідачем. Позивач та представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги визнали у повному обсязі, проти задоволення позивних вимог не заперечували. Представник третьої особи в судовому засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно з технічним паспортом на гараж [ADDRESS] від 31.05.2012 року (а.с.7-8) [PERSON] був власником гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS]. 07.09.2012 року позивач [PERSON], придбав у власність гараж [ADDRESS], що підтверджується витягом з державного реєстру правочинів та договором купівлі-продажу гаража (а.с.9,10). За довідкою ПП «Наш дім плюс» від 16.05.2014 року позивач та відповідач реєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно з висновком ФОП СОД [PERSON] (а.с.12-14) ринкова вартість гаражу [ADDRESS], складає 48752 грн. 00 коп. (сорок вісім тисяч сімчот п'ятдесят дів гривні 00 копійок). 27.08.2013 року рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.23). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.24) шлюб між позивачем та відповідачем було укладено 25.08.2001 року. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 21.08.2002 року (а.с.26) відповідач, [PERSON], придбала у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Згідно з договором застави від 27.02.2009 року, укладеного між ЗАТ «АІСЕ Україна» та відповідачем (а.с.27), автомобіль Chery Jaggi є предметом застави для забезпечення виконання відповідачем своїх зобов'язань передбачених угодою № 188512 від 17.03.2008 року та додатком № 1 до цієї угоди, за якою відповідач є «учасником системи» придбання товарів в групах (а.с.28,29). Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. У зв`язку з викладеним, суд, враховуючи визнання відповідачем позову, встановлені обставини та відповідні ним спірні правовідносини, вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та законними, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved