Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

[INFO] помер [PERSON]. До складу спадщини після його смерті входить, зокрема, земельна ділянка площею 2,7224 га, яка знаходиться на території Долинянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, однак із об'єктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус не може прийняти від нього заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів 13 березня 2019 року з відповідним позовом [PERSON] звернувся до суду. Ухвалою від 14 березня 2019 року (а.с. 18) відкрито підготовче провадження у справі. Позивач у підготовче засідання не з'явився, у п. 3 позовної вимоги просив розглядати справу за його відсутності (зворот а.с. 2). Представник відповідача - сільський голова Долинянської сільської ради, подав до суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи за його відсутності (а.с. 21). Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: За загальними положеннями про спадкування, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України); право на спадщину виникає в день відкриття спадщини за заповітом або за законом (ст. 1223 ЦК України); спадкоємець, який бажає отримати спадщину, має прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). [PERSON] помер [INFO] в с. Кривохижинці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 5). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка, яка розташована на території Долинянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 9). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Заповітом, вчиненим 24 квітня 2001 року (а.с. 6) і внесеним до Спадкового реєстру 24 квітня 2001 року за № 63 (а.с. 11-13), [PERSON] заповів все своє майно [PERSON]. З довідки виконавчого комітету Долинянської сільської ради № 42 від 11 лютого 2019 року (а.с. 8) слідує, що на день смерті разом із спадкодавцем ніхто не був зареєстрований. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своїм роз'ясненням (а.с. 10) відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи) № 55316763 від 28 лютого 2019 року (а.с. 14) стверджується, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилася). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом, так як помилково вважав, що проживаючи разом з батьком та доглядаючи за ним він автоматично вступив у спадкові права, крім того, про існування заповіту на його користь він дізнався лише у 2018 році. Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, практику Верховного Суду України, зокрема, постанову від 15 вересня 2017 року у справі 315/765/14-ц, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved