Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

[PERSON] \~10.06.2021\~року,\~інтереси якої\~представляє адвокат\~Шала Р.М.,\~звернулася в\~суд з\~позовом,\~уточненим заявою\~від 22.10.2021\~року,\~до [PERSON] \~про визнання\~його таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що відповідач є колишнім чоловіком її доньки, більше року за вказаною адресою не проживає без поважних причин, участі в утриманні житла та ремонті не приймає, не оплачує комунальних послуг. Квартира належить позивачці в цілому на праві приватної власності. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій просив судове засідання провести без участі позивачки та її представника, позов підтримав, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки в засідання відповідач суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст. 223, 280, ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить позивачці [PERSON] . Квартира складається з двох житлових кімнат площею 27,1кв.м. Загальна площа квартири становить 50,9 в.м. Даний факт стверджується договором купівлі-продажу, посвідчений 12.04.2003 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 409473 від 21.04.2003 року. У квартирі\~ [ADDRESS] \~зареєстровано четверо\~осіб:\~власниця [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~її син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~її донька\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та колишній\~зять [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~відповідач у\~справі. Даний факт стверджується довідкою ОСББ «Мазепи 19» з місця проживання про склад сім`ї. Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком доньки позивачки. Шлюб між ними розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 15.10.2019 року. Судом встановлено,\~що відповідач\~не проживає\~у квартирі\~за місцем\~своєї реєстрації\~більше року,\~а саме\~з 01\~серпня 2016\~року,\~оплати за\~комунальні послуги\~не проводить,\~участі в\~її утриманні\~та ремонті\~не приймає,\~його речей\~у квартирі\~немає. Факт не проживання відповідача у квартирі впродовж цього часу підтверджується складеним комісією ОСББ «Мазепи 19» актом про факт непроживання від 07.06.2021 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України та рішення Конституційного суду України від 11.05.2005 року власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дана правова норма стосується і колишніх членів сім`ї власника. Враховуючи те, що відповідач понад один рік у житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживає без поважних причин, його слід визнати таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved