Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 5 листопада 2011 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належні йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 089453 земельні ділянки площами 1,9377 га та 1,5297 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкові земельні ділянки у звязку з тим, що державний акт втрачений. [PERSON] [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на вищезазначені земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] [PERSON] У судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі та участі позивача. Представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, в.о. старости подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги [PERSON] [PERSON], просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд розглядає справу в відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] [PERSON] за життя набув право власності на земельні ділянки площами 1,9377 га та 1,5297 га із земель колишнього КСП імені Чапаєва, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 089453 (а.с. 12) та повідомленням відділу Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області від 30 листопада 2016 року (а.с. 13). 5 листопада 2011 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2011 року [PERSON] [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів [PERSON] [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 9) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 17 лютого 2017 року (а.с. 25-27). Заповіт [PERSON] [PERSON] від 29 вересня 2011 року не змінено і не відмінено, що підтверджується відміткою секретаря Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області, а тому спадкування після його смерті здійснюється за вказаним заповітом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України [PERSON] [PERSON], як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 22-23) та копією рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2013 року у справі № 741/162/13-ц (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки у звязку з відсутністю на них правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2583/02-31 від 13 грудня 2016 року (а.с. 15). У судовому засіданні встановлено, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 089453 втрачено, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 12). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи добуті й досліджені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved