Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] 11 січня 2021 року пред`явила до [PERSON] позов про стягнення боргу за договором позики в сумі 71\~902, 89 грн., з яких: 66\~000,00 грн. тіло позики; 577,50 грн. - три відсотки річних за користування позикою: 1\~322,11 грн. інфляційне збільшення за весь час прострочення та 4\~003,28 грн. штрафні санкції пеню за весь час прострочення з 27 червня 2020 року по 28 грудня 2020 року. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 1 червня 2020 року вона, позивачка, та [PERSON] уклали договір позики, згідно умов якого вона передала відповідачу 66\~000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути їй гроші у строк до 26 червня 2020 року, що стверджується борговою розпискою. Додатковими доказами підписання відповідачем розписки про отримання позики від позивачки, містяться на електронному носії, на якому зафіксовані розмови між нею, позивачкою, та відповідачем. Із вказаних записів видно, що [PERSON] 1 червня 2020 року отримав від [PERSON] в борг 66\~000,00 грн. із строком повернення до 26 червня 2020 року. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.\~1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до\~ст.\~1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ,3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Підстави виникнення права на неустойку передбачені ч. 1 ст. 550 ЦК України, згідно з якою право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Отже, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною односторонньою, оплатною або без оплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей і розписка посвідчує цей факт. За змістом ч. 1, 2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг ( тобто із зобов`язанням її повернення), так і дати її отримання. Тобто, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов`язань та закріплює основний принцип виконання зобов`язань принцип належного виконання, що стосується як суб`єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання ( статті 527-545 ЦК України). На підставі ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 5 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 23 лютого 2021 року. Згідно ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 лютого 2021 року підготовче засідання відкладено на 16 березня 2021 року та у зв`язку із неявкою відповідача [PERSON] підготовче засідання відкладено на 8 квітня 2021 року. Згідно ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 8 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду на 12 травня 2021 року. Представник позивачки [PERSON] адвокат Журба С.В. під час судового розгляду справи по суті у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені в позовній заяві та не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення представника позивачки адвоката Журби С.В., з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Із розписки вбачається, що [PERSON] 1 червня 2020 року отримав від [PERSON] кошти в сумі 66\~000,00 грн. і зобов`язався повернути їх до 26 червня 2020 року, у вказаній розписці також міститься запис про те, що він просить продовжити цей термін до 31 липня 2020 року ( а. с. 8). У правовій позиції, яка викладена ВСУ у постанові № 6-63цс13 від 18 вересня 2013 року зазначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який\~видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові\~розписки чи\~договори позики,\~суди повинні\~виявляти справжню\~правову природу\~укладеного договору,\~незалежно від\~найменування документа,\~і залежно\~від установлених\~результатів робити\~відповідні правові\~висновки. Однак, [PERSON] зобов`язання за вказаним договором позики не виконав, гроші позивачці [PERSON] не повернув. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, визначений цим зобов`язанням. Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Для розрахунку трьох процентів річних за період з 27 червня 2020 року по 28 грудня 2020 року використовується формула С х 3 х Д / 365/ 100, де С - сума заборгованості, Д кількість днів прострочення. Суд, провівши розрахунок за вказаною формулою встановив, що сума трьох процентів річних становить 577,50 грн. Розрахунок інфляційних збитків розраховується за формулою: ІІз = (ІІ1:100) х (ІІ2:100) х (ІІ3:100) х ... (ІІZ:100), де ІІ-1 - індекс інфляції за перший місяць прострочки, ІІ-2 - індекс інфляції за другий місяць прострочки, ...... ІІ-Z - індекс інфляції за останній місяць прострочки. \~ \~ \~ \~Суд, провівши розрахунок інфляційних збитків за період 27 червня 2020 року по 28 грудня 2020 року встановив, що за вказаний період сукупний індекс інфляції становив 1,029, тому збитки від інфляції складають 1322,11 грн. Розрахунок пені здійснюється за формулою: Пеня = С х 2ОСП х Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 ОСП подвійна облікова ставка НБУ в день прострочки, Д кількість днів прострочки. \~ \~ \~ \~Суд, провівши розрахунок пені за період 27 червня 2020 року по 28 грудня 2020 року встановив, що за вказаний період пеня склала 4003,28 грн. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що\~\~позовні вимоги [PERSON] є підставними, а також позивачкою вірно проведено такі розрахунки. Ураховуючи наведене, є підстави стягнути із [PERSON] у користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 66\~000,00 грн., 577,50 грн. - три відсотки річних за користування позикою: 1\~322,11 грн. інфляційні збитки та 4\~003,28 грн. пені. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позов задоволено повністю, то із відповідача [PERSON] у користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 840 грн. 80 коп., що підтверджено квитанцією.

Outcome: approved