Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

[PERSON] 27.05.2019р. звернувся із позовом до Угрівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання, в порядку спадкування, після смерті [INFO] [PERSON] , права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на [ADDRESS] . Вимоги мотивував тим, що [PERSON] мала у власності вищеозначений житловий будинок, що 12.01.2006р. вона склала заповіт, за яким на випадок смерті заповіла йому все належне їй майно. Що [PERSON] померла [INFO] , що після її смерті відкрилась спадщина на вищеозначений будинок, що нотаріус відмовила йому у прийняття заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через пропуск строку для її подання, що він заяви про відмову від спадщини не подавав, а отже прийняв таку, в інший спосіб, як звернутись до суду він оформити спадщину не може, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, просив позов задовольнити. В суді [PERSON] позов підтримав, просить визнати за ним в порядку спадкування, після смерті [INFO] [PERSON] , права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на [ADDRESS] . Представник відповідача в суд не з`явився, 20.06.2019р. сільський голова подав заяву, у якій просив про розгляд справи за відсутності їх представництва (а.с.35). Третя особа [PERSON] не заперечує щодо задоволення позову, також пояснила, що спадщини після смерті матері не приймала, на спадкове майно не претендує. Заслухавши позивача, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.05.1988р., із копії технічного паспорта на означений будинок від 27.02.2019р., із довідок Угрівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 266 від 14.02.2019р. і № 722 від 24.05.2019р. (а.с.9, 15, 20-23), убачається, що [PERSON] мала у власності житловий будинок на [ADDRESS] , до смерті проживала і була у ньому зареєстрована, що такий зведений у 1962р., що на підставі рішення сільської ради вул. 1-го Травня у с. Черлянське Передмістя перейменовано на вул. Вербицького. 12.01.2006р. [PERSON] склала заповіт (а.с.12) за яким, на випадок смерті, все належне їй майно заповіла сину [PERSON] . Із копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.7) видно, що [PERSON] померла [INFO] . Позивач [PERSON] , як убачається із копії свідоцтва про народження (а.с.13), є сином спадкодавця [PERSON] . З пояснень позивача [PERSON] , із змісту позову, із копії рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 12.04.2019р. (а.с.24-25) убачається, що він заяви про відмову від спадщини після смерті матері [PERSON] не подавав, в лютому 2019р. звернувся в нотконтору для прийняття спадщини після її смерті, що нотаріус у прийнятті заяви відмовила через пропуск строку, що судом йому відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини, що в інший спосіб, як звернутись до суду, він оформити спадщину не може. За наведеного та з огляду на те, що обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті володіла спадковим майном незаконно, не встановлено, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, суд приходить до висновку про визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на [ADDRESS] .

Outcome: approved