Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] (в редакції позовних вимог від 30.07.2021) звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті проживала в с.Гордіївка, Тростянецького району Вінницької обалсті. На день смерті залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки, розташованої на території Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області . Спадкоємцем по заповіту до майна померлої [PERSON] являється [PERSON] , заповіт на даний час не змінений і не скасований. На день смерті спадкодавця позивачу не було відомо про наявність заповіту, тому коли вона дізналась про наявність заповіту, то 20.10.2020 подала до Гордіївської сільської ради заяву про видачу дубліката заповіту, дублікат отримала 23.11.2020. Вона своєчасно прийняла спадщину, вступила в управління спадковим майном, розпоряджалась похованням померлої, доглядає за господарством. Інших спадкоємців немає. Звернувшись до нотаріуса отримала відмову, де вказано, що вона пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, було зазначено про невідповідності в написанні заповідача та особи, на чиє ім`я зроблено заповідальне розпорядження. В зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.05.2021 прийнято позовну заяву та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Тростянецької селищної ради в судове засідання не з`явились, до суду подали заяву про розгляд справ у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Згідно з ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно відділом РАЦС Тростянецького РУЮ Вінницької області 13.05.2009 (а.с.7). З копії дубліката заповіту від 05.08.1996 встановлено, що за життя [PERSON] заповіла все своє майно на користь [PERSON] (а.с.9). Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 31.03.2021 по справі №147/66/21 розтлумачено зміст заповіту, зокрема встановлено, що заповіт належить [PERSON] , яка померла [INFO] , та складений на ім`я спадкоємця [PERSON] , [INFO] . (а.с.16-18). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до довідки №742 від 17.07.2019 виданої Гордіївською сільською радою Тростянецького району Вінницької області підтверджено, що спадкоємцем після смерті [PERSON] , за заповітом є [PERSON] , 1953 року народження (а.с.14). З копіє Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №000053 вбачається, що дійсно [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 1,7708 га (а.с.15). З відповіді приватного нотаріуса Вірської А.І. від 31.12.2020 за №87/02-31 підтверджено, що позивач [PERSON] зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в зв`язку з пропуском строку подачі заяви для прийняття спадщини та розбіжностіми в заповіті (а.с.13). Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Також, Касаційний цивільний суд Верховного Суду дійшов висновку про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини у постанові від 26.06.19 в справі № 565/1145/17. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами ч.1 ст. 81 ЦПК Україн, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, терміном два місяці. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Outcome: approved