Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

[PERSON] 03.12.2020р. звернулася з позовом до\~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, посилаючись на те, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на їх утримання не надає. 01.02.2021 року судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України отримано інформацію з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 02.02.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням(викликом) сторін. [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову . В ході розгляду справи судом встановлено, що 25.08.2007\~року Першим\~відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Суворовського\~районого управління\~юстиції м.\~Одеси, було зареєстровано шлюб між [PERSON] \~та [PERSON] , актовий запис\~№ 803,\~під час\~державної реєстрації\~шлюбу позивач\~змінила прізвище\~з « [PERSON] »\~на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25 серпня 2007 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01.12.2009 року) та [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.06.2015 року), (а.с.6,7). Рішенням Суворовського районного суду від 20.12.2019р. шлюб, зареєстрований 25.08.2007 року у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовського районого управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 803, між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Рішення набрало законної сили 24.01.2020р. На даний час\~ діти проживають з матір`ю (позивачем) та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України,\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Нормами ч.1\~ст.182\~СК\~України\~при визначенні\~розміру\~аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у\~платника аліментів\~інших\~дітей,\~непрацездатних\~чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на території України з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» встановлено\~прожитковий мінімум: для дітей віком дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2021\~рік» встановлено\~прожитковий мінімум:\~для дітей\~віком для\~дітей віком\~до 6\~років:\~з 1\~січня -\~1921\~гривня,\~з 1\~липня -\~2013\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2100\~гривень., дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень . Отже, законодавством визначено мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, розмір якої на час розгляду справи для дітей до 6 років дорівнює 1921,00 гривень, для дітей від 6 до 18 років 2395,00 грн.. Відповідно до\~ ч.2\~ст.182\~СК України,\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що діти виховуються позивачем, потребують матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на їх утримання. З урахуванням встановлених обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоров`я батька та матері дітей, матеріального становища платника, того, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України), суд вважає за можливе визначити аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітніх дітей. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає\~ негайне виконання судових рішень\~ у справах про\~ стягнення аліментів у межах\~ суми\~ платежу\~ за один місяць. Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне\~ допустити\~ негайне виконання рішення суду\~ в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України\~ та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн..

Outcome: approved