Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] в особі законного представника [PERSON] (далі \~\~позивач) звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.12.2004 р. в с. Довжанка Доманівського району Миколаївської області померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все майно, що їй належало на день смерті, яке складається з 1/8 частки житлового будинку, що розташований по вул. Герцена, 13-15 в м. Первомайськ Миколаївської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв рідний брат померлої [PERSON], який є спадкоємцем за законом другої черги, та позивач, оскільки його батько [PERSON], помер раніше спадкодавці, а тому він як онук за правом представлення має право успадкувати спадщину, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. Отже, позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. У встановленому законом порядку позивач подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку вищевказаного житлового будинку йому було відмовлено, оскільки його бабуся була власником вказаної нерухомості на підставі договору № 230 купівлі-продажу нерухомого майна від 23.01.1998 р., зареєстрованого Первомайською філією Південної Товарної Біржі за № 2300, тобто на підставі біржової угоди, яка не була нотаріально посвідчена. Ураховуючи викладене, просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений. Від Первомайської філії Південної Товарної Біржі надійшла заява про розгляд справи без їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши зібрані у справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов до таких висновків. [PERSON] народився 31.03.2003 р. в м. Первомайськ Миколаївської області, його батьком є [PERSON], матірю [PERSON]; свідоцтво про народження серії 1-ФП № 002914. [PERSON] народився 16.11.1973 р. в м. Первомайськ Миколаївської області, його батьком є [PERSON], матірю [PERSON], запис акту про народження № 1058 від 30.11.1973 р. [PERSON] помер 06.03.2004 р., свідоцтво про смерть 1-ФП № 184085 від 10.03.2004 р. [PERSON] померла 14.12.2004 р., свідоцтво про смерть 1-ФП № 194722 від 15.12.2004 р. Постановою завідуючої Другої Первомайської держнотконтори від 19.10.2016 р. [PERSON], яка діє від імені малолітнього сина [PERSON], [INFO], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину житлового будинку по вул. Герцена, 13-15 в м. Первомайськ Миколаївської області на імя [PERSON], [INFO], яка належала [PERSON], померлій 14.12.2004 р. Відповідно до копії спадкової справи № 82/2005, заведеної Другою первомайською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], яка померла 14.12.2004 р., із заявами про прийняття спадщини звернулись брат спадкодавиці [PERSON] та [PERSON], яка діяла від імені малолітнього сина [PERSON]. Інших заяв до держнотконтори не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. 23.01.1998 р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу № 2300 1/8 частки домоволодіння за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Герцена, будинок 13-15, яке складається з кухні, зазначеної в плані за літ. 1-2, житлової кімнати 1-3, тамбуру літ. Б, сараю літ. Г, сіни б2, 1/6 частка огорожі. Зазначений договір було посвідчено Первомайською філією Південної товарної біржі 23.01.1998 р. за № 2300. Згідно із довідкою Первомайського МБТІ № 171 від 25.05.2005 р., [PERSON] на праві особистої власності належали 1/8 ід. частки житлового будинку № 13-15 по вул. Герцена в м. Первомайськ Миколаївської області, на підставі договору № 2300 від 23.01.1998 р. купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Первомайською філією Південної товарної біржі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 ЦК України\~цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно\~зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції чинній на час укладання угоди), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції чинній на час укладання угоди) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частиною 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З роз'яснень, наданих\~Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновків, що спадкодавиця за життя володіла спірним нерухомим майном, позивач є спадкоємцем першої черги за правом представлення, відповідач [PERSON] другої черги. Позивач не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, а тому набув право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved