Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

[PERSON] 14.04.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Позивач [PERSON] зазначав, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №02/2-7122/11 за позовом ТОВ «Пролайн ТМ» до [PERSON] про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації; відповідачкою [PERSON] в межах справи №02/2-7122/11 було подано письмове заперечення від 25.11.2011 року на позовну заяву, в якому вона зазначала, у тому числі, наступну інформацію: «У 2010 році після перших програних судів фірма пропонувала мені взамін на мовчанку уже 25 тисяч доларів і переходити до них на роботу. Гроші пропонував [PERSON]…». Стверджуючи, що зазначена інформація стосується особисто його (позивача), як працівника ТОВ «Пролайн ТМ», зазначена інформація є недостовірною, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи та є такою, що ганьбить його честь та гідність, завдає шкоди його діловій репутації; поширення зазначеної інформації у такій спосіб (у межах розгляду судом цивільної справи) відповідачкою є прагненням зіпсувати його (позивача) ділову репутацію та репутацію підприємства загалом; поширена відповідачкою інформація поставила під сумнів дотримання позивачем моральних та правових норм, створила враження вчинення ним неправомірних дій, а саме - пропонування грошей за мовчання; внаслідок зазначених неправомірних дій відповідачки позивач зазнав витрат немайнового характеру - пригнічений стан, ускладнення подальшої роботи на посаді тощо, чим позивачеві завдано моральної шкоди, яку він (позивач) оцінює грошовою сумою у розмірі 20000,00 грн., тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити судове рішення, яким: «визнати недостовірною інформацію, поширену [PERSON] про [PERSON] у запереченнях на позовну заяву від 25.11.2011 року у цивільній справі №02/2-7122/11, що перебувала в провадженні Дарницького районного суду м. Києва, а саме про те, що «У 2010 році після перших програних судів фірма пропонувала мені взамін на мовчанку уже 25 тисяч доларів і переходити до них на роботу. Гроші пропонував [PERSON]…»; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. та судові витрати». В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі заявлених та підтриманих позивачем вимог; відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали; не заперечуючи факт надання відповідачкою письмових заперечень у справі №02/2-7122/11 від 25.11.2011 року, копію яких (а.с.6-10) позивачем додано до позовної заяви у даній справі, та стверджуючи, що відповідачка жодним чином не порушила законних прав та інтересів позивача, просили в задоволенні позову відмовити у повному обсязі - згідно наданих відповідачкою та її представником письмових заперечень від 10.06.2014 року та 06.08.2014 року (а.с.19-27). Заслухавши пояснення сторін та представників сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено: 08.08.2011 року Дарницьким районним судом м. Києва було відкрито провадження у справі №02/2-7122/11 за позовом ТОВ «Пролайн ТМ» до [PERSON] про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації (а.с.5). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.06.2013 року у справі №2-1447/12 (№02/2-7122/11) за позовом ТОВ «Пролайн ТМ» до [PERSON] про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації було відмовлено повністю; зазначене рішення суду набрало законної сили (а.с.30-39). В межах судового розгляду справи №2-1447/12 (№02/2-7122/11) відповідачкою [PERSON] були надані письмові заперечення на позовну заяву ТОВ «Пролайн ТМ» від 25.11.2011 року (а.с.6-10 - копія), в яких [PERSON], серед іншого, зазначала «У 2010 році після перших програних судів фірма пропонувала мені взамін на мовчанку уже 25 тисяч доларів і переходити до них на роботу. Гроші пропонував [PERSON] і [PERSON], ніби власник фірми» (а.с.8-зв.). Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Як вбачається зі змісту судових рішень у справі №2-1447/12 (№02/2-7122/11), ТОВ «Пролайн ТМ» свої вимоги про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації обґрунтовувало тим, що внаслідок скарг відповідачки [PERSON] (уповноваженої ініціативної групи мешканців будинку [ADDRESS]) - щодо неправомірного ведення підприємницької діяльності товариством в квартирі №83 зазначеного будинку - представниками різних державних структур здійснювалися перевірки, що завдало шкоди авторитету ТОВ «Пролайн ТМ» та зменшило кількість клієнтів. При цьому, було встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва по справі №11/161 від 22.06.2010 року було заборонено ТОВ «Пролайн ТМ» використовувати приміщення квартири [ADDRESS] як офіс для здійснення господарської діяльності, пов»язаної з наданням телекомунікаційних послуг, та зобов»язано привести приміщення в попередній стан відповідно до проектної документації (а.с.35). В контексті заперечень [PERSON] (в частині оспорюваних тверджень в тому числі) у справі №2-1447/12 (№02/2-7122/11) - вона обґрунтовувала свою позицію щодо невизнання нею позову; дані заперечення були надані відповідачкою в процесі судового розгляду справи та приєднані до матеріалів судової справи. Згідно ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб; в тому числі, права на повагу до його гідності та честі, недоторканність своєї ділової репутації (ст.297, 299 ЦК України). Згідно ст.280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно ст.277 ч.1, 3, 4 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації; негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного; спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Відповідачка [PERSON] не заперечує зміст наданих від її імені та нею особисто заперечень від 25.11.2011 року у справі №2-1447/12 (№02/2-7122/11), копію яких надано позивачем [PERSON] (а.с.6-10). Суд, вирішуючи дану справу, виходить з такого розуміння понять честі, гідності та ділової репутації: честь - суспільна оцінка особистості, міра її духовних і соціальних якостей; честь є одним з найважливіших нематеріальних благ людини поряд з її життям, свободою, здоров»ям; дискредитація людини в очах громадської думки є приниженням її честі; гідність - це позитивна думка людини самої про себе як віддзеркалення її соціальної оцінки; відчуття своєї цінності як людини взагалі і як члена певної спільноти; ділова репутація - набута за певний період часу позитивна (нейтральна чи негативна) громадська оцінка ділових і моральних якостей фізичної чи юридичної особи; набір соціально значущих якостей, з якими їх носій асоціюється в очах своїх колег, партнерів, клієнтів, споживачів послуг чи товарів, шанувальників, виборців тощо. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову (у справі зазначеної категорії), є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у справі №2-1447/12 (№02/2-7122/11) [PERSON] (фізична особа) не був стороною у справі; як стверджує позивач, станом на 2010 рік (про що йдеться у запереченнях [PERSON] - в частині предмета спору), він не мав ніякого відношення до ТОВ «Пролайн ТМ» (а.с.11); як зазначала [PERSON], «фірма пропонувала… …25 тисяч доларів і переходити до них на роботу; гроші пропонував [PERSON] (по батькові не зазначено) і [PERSON], ніби власник фірми»; тобто у позивача [PERSON], у разі наявних заперечень щодо достовірності зазначеної інформації, як негативної, відсутні достатні підстави суб»єктивно стверджувати, що «[PERSON]» - є позивач, а метою відповідачки [PERSON] було - обґрунтування своєї позиції щодо невизнання позову (що фактично було доведено в судовому засіданні), а не поширення недостовірної інформації; позивачем [PERSON] не доведено в судовому засіданні, що внаслідок надання [PERSON] вищезазначених заперечень було порушено його особисті немайнові права. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки не можуть бути оцінені як поширення недостовірної (негативної) інформації, що підлягає спростуванню, внаслідок чого позивачеві було завдано моральної шкоди у розмірі у грошовому еквіваленті 20000,00 грн., а тому в задоволенні позову має бути відмовлено у повному обсязі.

Outcome: dismissed