Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

[PERSON] 14 травня 2019 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] , та просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь відповідачки на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки доходу до 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку; припинити право на утримання аліментів, стягуваних на користь відповідачки до досягнення дитиною трирічного віку. Підставою тому зазначав те, що за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25 жовтня 2017 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу щомісячно, також стягуються кошти на утримання відповідачки у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу щомісячно до досягнення сином трирічного віку. На даний час його матеріальне становище погіршилось, він втратив постійний дохід, перебуває на обліку у центрі зайнятості, власного житла не має, вимушений житло винаймати. Не має у власності і іншого рухомого та нерухомого майна. Його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі на утримання дитини та дружини до досягнення сином трирічного віку. Позивач в судовому засіданні позов визнав та просив його задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала. Надала відзив, згідно якого просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вказувала, що дитина проживає з нею, участі у вихованні дитини позивач не приймає. Її матеріальний стан не поліпшився, а навіть погіршився, оскільки позивач не сплачує аліменти на утримання дитини. Останній раз аліменти вона отримувала у березні 2019 року. У відповіді на відзив позивач вказував, що зі слів друзів, відповідач перебуває у цивільному шлюбі з чоловіком, який її забезпечує матеріально. Також зі слів друзів йому відомо, що відповідач займається підприємницькою діяльністю. Вказане свідчить, що є всі підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів на дитину та припинення стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 22 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №116. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року, справа №505/2470/18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25 жовтня 2017 року, справа №505/2365/17, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 08.09.2017 року та до досягнення дитиною повноліття; також було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи 08.09.2017 року та до досягнення сином [PERSON] ем [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Як на підставу позовних вимог, позивач посилається на зміну у матеріальному стані. Так, згідно довідки Кодимської районної філії Одеського обласного центру зайнятості №205 від 25.04.2019 року, [PERSON] перебуває на обліку як безробітний з 18.04.2019 року. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідноз ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Та обставина, що позивач не працює, не отримує доходи, та не має майна, не може слугувати підставою зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини. Останній є працездатним, та зобов`язаний, відповідно до чинного законодавства України утримувати свою малолітню дитину. Других доказів стосовно інших підстав, передбачених ст.192 СК України, згідно яких розмір аліментів можна було б зменшити, позивачем не вказано та не надано. Враховуючи викладене, а насамперед інтереси дитини, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до його повноліття, не є значним, та таким, що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення, а тому суд відмовляє в позові в частині зменшення розміру аліментів. Що стосується позовних вимог в часині припинення стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає наступне. Згідно ч.1\~ст.79 СК України\~аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч.2\~ст.84 СК України). Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4\~ст.84 СК України). Відповідно до ч. 4 ст.\~84\~СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.6 цієї статті право на утримання така дружина має і в разі розірвання шлюбу. У ході судового процесу позивач зобов`язаний довести підстави припинення права подружжя на утримання. Факт відсутності потреби у аліментах слід довести доказами, які б підтвердили, що одержувач аліментів має стабільний дохід, який забезпечує йому встановлений законом прожитковий мінімум. Це може бути довідка про його доходи, документи, що підтверджують одержання ним спадщини, утримання від інших осіб тощо. Посилання позивача на відомості, які, нібито, йому відомі зі слів друзів, є недопустимими доказами в ході розгляду справи. Також, не впливають на вирішення цього спору посилання позивача на його неспроможність надавати матеріальну допомогу відповідачу. Можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу оцінюється судом при призначенні аліментів на дружину за ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України. При цьому, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника аліментів у разі зміни його матеріального і (або) сімейного стану, на підставі ч.3 ст. 80 Сімейного кодексу України. При таких обставинах, позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed