Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Костяков Д.В., звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви представник позивача посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 27.09.2016 року, який зареєстровано Галицьким районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис № 354 від 27.09.2016 року, і що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.09.2016 року. На даний час подружні стосунки між чоловіком та дружиною припинилися, вони проживають окремо один від одного, чоловік не піклується про добробут сім`ї. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.10.2019 року у справі № 308/14934/18 відповідач позбавлений батьківських прав щодо всіх неповнолітніх дітей подружжя. Вказує, що подальше фактичне проживання однією сім`єю є неможливим, кожен з подружжя живе окремим особистим життям та своїми особистими інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Зазначає, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище і порушує принцип добровільності шлюбу, гарантований ч. 1 ст. 24 СК України. У подружжя є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , щодо яких відповідача позбавлено батьківських прав. На підставі викладеного, просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис № 354 від 27.09.2016 року, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] » та вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.05.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому подала до суду клопотання від 04.06.2020 року, згідно з яким просить розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також позивач просить долучити до матеріалів справи заяву про розподіл судових витрат, копія якої вручена відповідачу. Відповідач у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду клопотання від 04.06.2020 року, згідно з яким у зв`язку з неможливістю з`явитися у судове засідання просить розглянути справу без його участі, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, копію заяви про розподіл судових витрат йому вручено, про що він також не заперечує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2016 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано у Галицькому районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за актовим записом № 354, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У сторін народилося двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.10.2019 року (справа № 308/14934/18), що набрало законної сили, відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, що дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, останній проти розірвання шлюбу не заперечує, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішення питання щодо прізвища особи, яка змінила своє прізвище внаслідок укладення шлюбу, яким вона буде іменуватися після розірвання шлюбу, виключно залежить від її бажання, а відтак, суд вважає вимогу про залишення позивачу прізвища « [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. Крім того, адвокатом Карпинець І.В. подано заяву про розподіл судових витрат, згідно з якою просить стягнути на користь позивача з відповідача судові витрати на оплату судового збору в сумі 840 грн. та 2000 грн. на оплату професійної правничої допомоги адвоката. У даній заяві зазначено, що витрати з оплати витрат на правничу допомогу складають 2000 грн. з яких: 1500 грн. - сплачені позивачем адвокату Костякову Д.В. ; 500 грн. - підлягають сплаті адвокату Карпинцю І.В. за представництво в судовому засіданні у справі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, п. п. 1, 2 ч. 3, ч. 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За таких обставин, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення документально підтвердженні витрати, а саме сплачений нею судовий збір у сумі 840,80 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Outcome: approved