Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON].) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - відповідач, ПАТ «КБ «Хрещатик»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача борг в розмірі 57 453,24 дол. США. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що з 2009 року він був клієнтом банку та постійно розміщував грошові кошти на вклади. Останній раз позивач уклав договір 26.12.2013 року із щомісячним приєднанням процентів до суми вкладу на шість місяців на суму 55 665,00 дол. США на термін до 26.06.2014 року. Після закінчення цього строку позивач кожні півроку укладав новий договір, сума якого збільшувалась на розмір нарахованих процентів. Жодних документів на підтвердження перерахування коштів позивачу не надавали. 08.05.2014 року позивач звернувся до ПАТ «КБ «Хрещатик» з метою одержання довідки для посольства про наявність рахунку, проте йому повідомили, що у нього рахунків в банку немає. 08.05.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення коштів, однак кошти йому не повернули. Керівництво банку зазначило, що відбулось незаконне привласнення коштів позивача колишніми працівниками ПАТ «КБ «Хрещатик» та триває досудове розслідування у кримінальному провадженні. За інформацією відповідача за період з 27.12.2013 року по 22.06.2014 року сума нарахованих відсотків складає 1 788,24 дол. США, а борг в цілому - 57 453,24 дол. США. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про захист прав споживачів та стягнення боргу та справу призначено до судового розгляду. 09.07.2014 року представник відповідача в судовому засіданні надав письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що перевіркою встановлено відсутність на балансі у банку укладених між позивачем та відповідачем договорів та за результатами ревізії визначено, що кошти позивача були зняті достроково в сумі 47 544,84 дол. США 01.07.2011 року, а в подальшому з позивачем укладались фіктивні договори; на даний час за цим фактом триває досудове розслідування. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив в позові відмовити. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 17.06.2011 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» (Банк) та [PERSON] (Вкладник) було укладено договір № 553/2011-222 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу (6 місяців), згідно умов якого Банк приймає грошові кошти від Вкладника на вкладний рахунок в сумі 47 511,00 дол. США на термін до 17.12.2011 року із процентною ставкою 6 % річних. 19.12.2011 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» (Банк) та [PERSON] (Вкладник) було укладено договір № 1244/2011-222 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу (6 місяців), згідно умов якого Банк приймає грошові кошти від Вкладника на вкладний рахунок в сумі 48 942,00 дол. США на термін до 19.06.2012 року із процентною ставкою 5,5 % річних. 27.06.2012 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» (Банк) та [PERSON] (Вкладник) було укладено договір № 607/2012-222 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу (6 місяців), згідно умов якого Банк приймає грошові кошти від Вкладника на вкладний рахунок в сумі 50 280,00 дол. США на термін до 27.12.2012 року із процентною ставкою 7 % річних. 26.12.2012 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» (Банк) та [PERSON] (Вкладник) було укладено договір № 1304/2012-222 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу (6 місяців), згідно умов якого Банк приймає грошові кошти від Вкладника на вкладний рахунок в сумі 52 040,00 дол. США на термін до 26.06.2013 року із процентною ставкою 7 % річних. 26.06.2013 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» (Банк) та [PERSON] (Вкладник) було укладено договір № 222D-375829 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу (6 місяців), згідно умов якого Банк приймає грошові кошти від Вкладника на вкладний рахунок в сумі 53 884,00 дол. США на термін до 26.12.2013 року із процентною ставкою 6,5 % річних. 26.12.2013 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» (Банк) та [PERSON] (Вкладник) було укладено договір № 222D-461281 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу (6 місяців), згідно умов якого Банк приймає грошові кошти від Вкладника на вкладний рахунок в сумі 55 665,00 дол. США на термін до 26.06.2014 року із процентною ставкою 6,5 % річних. Відповідно до п. 2.1.4 договорів, Банк зобов'язується в останній день терміну розміщення вкладу повернути Вкладнику внесену суму та суму нарахованих процентів. У п. 3.2 договорів сторони погодили, що нараховані проценти в перший робочий день кожного місяця, наступного за місяцем нарахування, приєднуються до суми вкладу і в подальшому нарахування процентів здійснюється на збільшену суму вкладу. Сплата Банком процентів здійснюється вкінці терміну вкладу разом з основною сумою вкладу. Згідно п. 5.1 договорів, договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та внесення Вкладником коштів на вкладений рахунок. Як визначено у ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, на виконання умов договору № 607/2012-222 від 27.06.2012 року [PERSON] вніс грошові кошти в розмірі 50 280,00 дол. США, що підтверджується квитанцією від 27.06.2012 року № 23 (а. с. 48). Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження в подальшому зняття [PERSON] вказаних грошових коштів ПАТ «КБ «Хрещатик» не надало. 08.09.2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ «КБ «Хрещатик» із заявою про повернення на його рахунок грошових коштів згідно договору. Проте, суму вкладу ПАТ «КБ «Хрещатик» [PERSON] не виплатив. Згідно довідки ПАТ «КБ «Хрещатик» нараховані за договором № 222D-461281 від 26.12.2013 року проценти за період з 27.12.2013 року по 22.06.2014 року складають 1 788,24 дол. США., а сума боргу - 57 453,24 дол. США. (а. с. 22). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. ПАТ «КБ «Хрещатик» не надало належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження виконання взятих на себе зобов'язань за договором № 607/2012-222 від 27.06.2012 року, а саме, виплати суми вкладу та нарахованих відсотків. Так, станом на 09.09.2014 року за ПАТ «КБ «Хрещатик» існує заборгованість перед [PERSON] в розмірі 57 453,24 дол. США. Щодо наданого відповідачем Акту про результати ревізії ведення операцій з депозитами фізичних осіб Київського регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» від 12.05.2014 року, то суд зазначає, що він не може бути взятий до уваги, оскільки відповідальність за дії своїх працівників несе безпосередньо ПАТ «КБ «Хрещатик» як роботодавець, який не позбавлений права заявити цивільний позов у кримінальному провадженні як потерпіла особа чи звернутись до винних осіб з регрес ним позовом. Отже, позовні вимоги щодо стягнення з ПАТ «КБ «Хрещатик» на користь [PERSON] 57 453,24 дол. США є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору. Валютою укладених між позивачем та відповідачем договорів є долар США, відтак, зважаючи на нестабільний курс валюти на даний час, враховуючи, що сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, а ухвалення рішення судом не є днем платежу, з метою захисту інтересів позивача, суд вважає за можливе стягнути грошові кошти у валюті вкладу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як визначено у ст.. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а суд задовольняє позов, то з відповідача в дохід Держави підлягають стягненню 3 654,00 грн. у відшкодування судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved