Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області із позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та виховані малолітньої дитини. В позовній заяві представник позивача вказав, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 16 травня 2010 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області. Від цього шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 31.01.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Спору щодо місця проживання дитини в сторін не виникало, спір щодо виплати аліментів на утримання сина був вирішений рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 25.04.2014 року. Однак, з моменту розірвання шлюбу сторони не можуть вирішити спір щодо спільного виховання дитини. Відповідач забороняє позивачу забирати сина на вихідні до себе додому, приходити до них для спілкування з сином, коли позивач чи його мати намагалися хоча б побачитися з дитиною, відповідачем вчинялися сварки. 2 грудня 2014 року позивач звернувся до виконкому Вилківської міської ради для вирішення питання можливості участі у виховані дитини, де отримав відповідь, що у ході бесіди з [PERSON] було встановлено, що він особисто не цікавиться дитиною та аліменти не сплачує, у зв'язку з чим було запропоновано спілкуватися з дитиною у присутності [PERSON] 16 липня 2015 року [PERSON] повторно звернувся в раду Опіки та піклування при виконкомі Вилківської міської ради, де йому було видано протокол засідання зазначеної ради та запропоновано вирішувати дане питання в судовому порядку. Представник позивача просив суд постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити та зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у спілкуванні та виховані дитини, визначити позивачу вказаний у позові час для спілкування з дитиною без присутності матері. 17 квітня 2018 року представником відповідача, [PERSON], подано відзив, згідно якого з позовними вимогами [PERSON] відповідач, [PERSON], не згодна, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що на підставі виконавчого листа від 20.05.2014 року, виданого Кілійським районним судом Одеської області по справі № 502/400/14-ц, з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку. Однак, аліменти [PERSON] сплачує невеликими частинами, дуже і дуже рідко та на теперішній час має велику заборгованість по сплаті аліментів. Також, позивач жодним чином участі у вихованні і утриманні дитини не приймає, а тільки намагається упевнити органи опіки і піклування в намаганнях виховувати дитину. За останні декілька років [PERSON] всього кілька разів намагався поспілкуватися з дитиною. Відповідач, у свою чергу, ніколи не чинила перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, їх син самостійно не має жодного бажання спілкуватись з батьком, який його не утримає. Крім того, позивач тривалий час перебував на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті Кілійської ЦРЛ і хоча знятий з диспансерного обліку, то все одно його окреме спілкування з дитиною без участі матері аж ніяким чином не стане позитивним для розвитку дитини, а тільки навпаки. Крім того, розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 537 від 27.11.2017 року [PERSON] визначений спосіб участі у вихованні сина [PERSON] - 2 рази на місяць: в суботу з 12:00 години по 14:00 години за попередньою домовленістю сторін та у присутності матері, не порушуючи процес навчання, оздоровлення та відпочинку дитини, а також враховуючи його стан здоров'я. Однак, [PERSON] не виконує зазначене розпорядження і не намагається в присутності відповідача приймати участь у вихованні дитини. Таким чином, вважають, що позов взагалі не обґрунтований, не аргументований нормами матеріального права, в зв'язку з чим не підлягає задоволенню. 24 квітня 2018 року представником позивача, [PERSON], подано відповідь на відзив, в якому сторона позивача не погоджується з розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 537 від 27.11.2017 року, яким був визначений спосіб участі батька у спілкуванні з сином, а саме: 2 рази на місяць: в суботу з 12:00 год. до 14:00 год. за попередньої домовленості та в присутності матері, оскільки таке рішення порушує права позивача як батька та носить дискримінаційний характер. Зазначає, що несвоєчасне виконання обов'язку утримувати дитину не може служити перешкодою для участі у її вихованні. Позивач не відмовляється від зобов'язання сплачувати заборгованість по аліментам, проте на даний час не має матеріальної змоги в повному обсязі сплачувати таку заборгованість. Щодо посилань відповідача на те, що після отримання позивачем розпорядження Кілійської РДА від 27.11.2017 року щодо його участі у вихованні сина, він жодної участі у вихованні дитини не намагався приймати, пояснив, що сторони не можуть знайти спільну мову та будь-яка їх зустріч призводить до сварок, які негативно впливають на виховання дитини. Таким чином, вважає, що єдиний спосіб для позивача приймати участь у вихованні дитини - це встановити спосіб у спілкуванні з сином без присутності матері дитини, щоб особисті конфлікти між ними не порушували інтереси дитини. На його думку в розпорядженні Кілійської РДА від 27.11.2017 року не наведені мотиви, чому саме батькові не дозволяється бачитися з дитиною без присутності матері, в судових засіданнях представником органу опіки піклування був наведений лише один аргумент - той факт, що батько несвоєчасно сплачує аліменти. В свою чергу, матеріали справи містяться документи, що засвідчують, що позивач не знаходиться на обліку у наркологічному кабінеті Кілійської ЦРЛ, а також характеристики, що позитивно його позиціонують як особистість, актом обстеження житлових умов встановлено, що позивач має хороші умови для того, щоб забирати дитину до себе у визначені дні. Враховуючи зазначене, просить позов задовольнити. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити. Представник служби у справах дітей Соколова Олена Іванівна, в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги підтримує частково та вважає доцільним визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], 2 рази на місяць, в суботу з 12:00 години по 14:00 годину, за попередньою домовленістю сторін та у присутності матері. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 16.05.2010 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області 15.11.2010 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 31.01.2014 року по справі № 502/2811/13-ц шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], розірвано. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 25.04.2014 року по справі № 502/400/14-ц було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до витягу з протоколу № 1 засідання ради опіки та піклування при виконкомі Вилківської міської ради від 05.02.2015 року [PERSON] рекомендовано вирішувати проблему участі у виховані дитини [PERSON], [INFO] в судовому порядку. Згідно актового запису про шлюб № 7 від 27 січня 2015 року, укладеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 27 січня 2015 року. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини «[PERSON]». Як вбачається з довідки № 934, виданої 09.10.2015 року консультативно - діагностичним поліклінічним відділення КБУ Кілійська центральна районна лікарня, [PERSON], 1974 р.н. на обліку у наркологічному кабінеті не перебуває. Знятий з диспансерного обліку у звязку з тривалою ремісією. Відповідно до характеристики на [PERSON] 1974 року народження, зробленої депутатом Вилківської міської ради, [PERSON] уродженець м. Вилкове, де вчився і працював. На даний час показав себе з позитивного боку. Постійного місця роботи не має, але має можливість себе забезпечити, працюючи за наймом. Люблячий син та батько, за характером комунікабельний, з сусідами підтримує хороші відносини. [PERSON], [INFO] на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра консультаційно-діагностичного поліклінічного відділення КБУ Кілійська ЦРЛ не перебуває, що підтверджується інформацією Комунальної бюджетної установи Кілійська центральна районна лікарня від 01.06.2017 року вих. № 567, та довідками лікарів нарколога та психіатра консультаційно-діагностичного поліклінічного відділення КБУ Кілійська ЦРЛ № 172, № 199 від 30.05.2017 року. Згідно висновку виконавчого комітету Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області № 2904/02-20 від 28.07.2016 року, орган Опіки та піклування при виконкомі Вилківської міської ради вважає недоцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON]. Відповідно довідки комунального закладу освіти Кілійської районної ради «Вилківський будинок дитячої та юнацької творчості від 18.05.2017 року вих. №25, [PERSON] самостійно займається вихованням дитини [PERSON]. [INFO], приводе його на заняття кружка «АБВГДейка», відвідує батьківські збори, батько не цікавиться вихованням дитини і не відвідує батьківські збори. Як вбачається із розрахунку заборгованості, зробленого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби, станом на 01.06.2017 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 14069 грн. Відповідно до акту депутата Кілійської міської ради від 23.05.2017 року, проведено обстеження житлово - побутових умов [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що житловий будинок знаходиться в задовільному стані, умови для проживання та виховання дітей хороші. За цією адресою проживають [PERSON], 1982 р.н., [PERSON], двоє малолітніх дітей: [PERSON], 2010 р.н., [PERSON], 2015 р.н. Згідно характеристики, зробленої депутатом Вилківської міської ради 23.05.2017 року, [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно. Загальноприйняті правила проживання дотримується. Побутових конфліктів з сусідами та оточуючими не допускає, відкрита до побутової взаємодопомоги, комунікабельна. До адміністративної відповідальності не притягувалася. З січня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], 1982 р.н., з яким мають спільну дитину - [PERSON], 2015 р.н. Від першого шлюбу [PERSON] має сина [PERSON], 2010 р.н. Повідомленням державного виконавця Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області від 14.03.2017 року №22-1769, [PERSON] повідомлено про право на звернення до правоохоронних органів з заявою про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації від 27.11.2017 року №537 «Про визначення способу участі гр. [PERSON] у вихованні сина [PERSON], [INFO]» визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], 2 рази на місяць, в суботу з 12.00 години по 14.00 годину, за попередньою домовленістю сторін та у присутності матері, не порушуючи процес навчання, оздоровлення та відпочинку дитини, а також враховуючи стан його здоров'я. Як вбачається із розрахунку заборгованості, зробленого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби, станом на 01.04.2018 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 22657 грн. Згідно висновку Кілійської районної державної адміністрації № 20/930 від 01.06.2018 року органи опіки та піклування вважають доцільним визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], 2 рази на місяць, в суботу з 12.00 години по 14.00 годину, за попередньою домовленістю сторін та у присутності матері, не порушуючи процес навчання, оздоровлення та відпочинку дитини, а також враховуючи стан його здоров'я. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Статтею 153 Сімейного кодексу України, передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків. Згідно ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Статтею 12 ч. 1 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 13 ч. 1 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За правилами ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дослідивши усі докази, які мають значення для правильного вирішення спору, враховуючи розпорядження і висновок Кілійської районної державної адміністрації «Про визначення способу участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON], [INFO]», суд, задовольняє позов [PERSON] частково, з урахуванням того що [PERSON] є малолітньою дитиною, йому виповнилося повних 7 років, він постійно проживає з матір'ю, звик до неї, а тому не може порушуватися його звичний уклад життя, і з цих підстав суд вважає за необхідне встановити час для спілкування з батьком 2 рази на місяць, в суботу з 12:00 години по 14:00 годину, за попередньою домовленістю сторін та у присутності матері, не порушуючи процес навчання, оздоровлення та відпочинку дитини, а також враховуючи стан його здоров'я. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 19, 141, 151, 159 СК України,

Outcome: partial