Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Меженна Вікторія Іванівна, звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення порушень права власності на землю. Мотивуючи свої вимоги, представник позивач вказує, що він [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим номером 2124880301:03:005:0096 у розмірі 0,0800 га, яка розташована по [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК №033129 від 10.08.2006 року, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зазначає, що на момент отримання зазначеного Акту, земельна ділянка позивача межувала з земельною ділянкою гр. [PERSON] , межі зазначених суміжних земельних ділянок були встановлені в натурі (на місцевості) та закріплені межовими знаками у вигляді залізних стовбців. Також вказує, що відповідач [PERSON] , після придбання земельної ділянки у гр. [PERSON] , самовільно демонтував тверді межові знаки та, захопивши частину належної позивачу на праві власності земельної ділянки, встановив огорожу на бетонній основі, встановлення якої не погоджував, чим самим вчинив дії, які порушують закріплені у Земельному кодексі України правила добросусідства (ст. ст. 103 та 106) та порушують право власності позивача на земельну ділянку. Пояснює, що на неодноразові прохання позивача щодо приведення параметрів встановленої відповідачем огорожі до даних земельно-кадастрової документації та відновлення твердих межових знаків, останній не реагує. У зв`язку з зазначеним, він неодноразово звертався зі скаргами про порушення відповідачем його права власності до уповноважених органів, однак безрезультатно. Окрім цього, зазначає, що спір між сторонами було винесено на розгляд постійної комісії з питань земельної політики, комунального господарства та планування соціально-економічного розвитку Баранинської сільської ради і, як вбачається з протоколу засідання комісії, такою, при візуальному огляді спірних земельних ділянок, не виявлено порушень з боку [PERSON] . Стверджує, що з таким рішенням органу місцевого самоврядування він незгідний, так як відсутність порушення правил добросусідства з боку [PERSON] було встановлено шляхом візуального огляду, без будь-яких замірів та перевірки їх відповідності даним земельно-кадастровій документації сторін. Незгода з вищезазначеним рішенням, стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Також вказує, що перетинання та накладання меж земельної за кадастровим номером 2124880300:11:011:0063, що належить відповідачу [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 2124880301:03:005:0096, належній на праві власності [PERSON] , підтверджується висновком земельно-технічного експертного дослідження судового експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України Матьовки Є. І. від 22.09.2020 р. № 15/7 ЕД. Стверджує, що згідно з матеріалами геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування меж земельної ділянки позивача площа накладання 0,0039 га. Накладення меж земельної ділянки відповідача на його земельну ділянку призвело до зменшення площі його земельної ділянки, чим самим порушено його право власності. Враховуючи вищевикладене,\~просить суд зобов`язати [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] усунути порушення права власності [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 2124880301:03:005:0096, що розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом демонтажу встановленої ним огорожі в місці накладання меж належної йому земельної ділянки 2124880300:11:011:0063, площею накладення 0,0039 га на земельну ділянку за кадастровим номером 2124880301:03:005:0096, приведення параметрів належної йому земельної ділянки 2124880300:11:011:0063, що розташована за адресою: [ADDRESS] до даних земельно-кадастрової документації та відновлення знищених межових знаків суміжних ділянок за кадастровим номером 2124880301:03:005:0096 та 2124880300:11:011:0063, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Меженна В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час там місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву на позовну заяву не подав, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим номером 2124880301:03:005:0096 у розмірі 0,0800 га, яка розташована по [ADDRESS] , на підставі рішення 15 сесії 4 скликання Баранинської сільської ради від 29.12.2004 року, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 033129 від 10.08.2006 року (а.с. 8). Також, з матеріалів справи вбачається, що на момент отримання зазначеного Акту земельна ділянка позивача межувала з земельною ділянкою гр. [PERSON] , межі зазначених суміжних земельних ділянок були встановлені в натурі (на місцевості) та закріплені межовими знаками, у вигляді залізних стовбців, що підтверджується копією плану меж земельної ділянки за кадастровим номером 2124880301:03:005:0096 (а.с. 8), копією викопіровки генерального плану с. Баранинці (а.с. 9) та фотознімками до матеріалів (а.с. 30). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 285972683 від 22.11.2021 року вбачається, що на даний час власником земельної ділянки за кадастровим номером 2124880300:11:011:0063, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] , після придбання земельної ділянки у гр. [PERSON] , самовільно демонтував тверді межові знаки та, захопивши частину належної позивачу на праві власності земельної ділянки, встановив огорожу на бетонній основі, встановлення якої не погоджував. Судом встановлено,\~що позивач\~звертався із\~заявами до\~уповноважених органів з проханням провести перевірку дотримання гр. [PERSON] правил добросусідства і земельного законодавства, а також зобов`язати [PERSON] усунути порушення земельного законодавства, що підтверджується доданими до матеріалів справи копією заяви до Баранинського сільського голови від 15.08.2017 року з відміткою про отримання (а.с. 10), копією повторної заяви до Баранинського сільського голови від 11.05.2018 року з відміткою про отримання (а.с. 10), копією заяви до голови Баранинської сільської об`єднаної територіальної громади від 04.02.2020 року з відміткою про отримання (а.с. 12), копією заяви до начальника Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 19.06.2018 року з відміткою про отримання, копією скарги до начальника ГУНП в Закарпатській області (а.с. 14). Із відповідей на звернення позивача, а саме начальника Ужгородського РВП за вих. № 3434/106/25/2-2018 від 11.05.2018 року (а.с. 15), начальника Ужгородського РВП за вих. № 4/92/106/25/2-2019 від 29.10.2019 року (а.с. 16), заступника начальника начальника управління з контролю за використанням та охороною земель за вих. № М-28/1-414/6-18 (а.с. 17) вбачається, що в даному випадку відсутній склад будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України та рекомендовано позивачу звернутися до суду. Також повідомлено, що земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні громадян та додержання громадянами правил добросусідства вирішують органи місцевого самоврядування. Як вбачається з копії протоколу засідання постійної комісії з питань земельної політики, комунального господарства та планування соціально-економічного розвитку Баранинської сільської ради від 21.02.2020 року, при візуальному огляді спірних земельних ділянок не виявлено порушень з боку [PERSON] . Однак, з експертного дослідження судового експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України Матьовки Є.І. 15/7 ЕД від 22.09.2020 р. вбачається, що частина земельної ділянки за кадастровим номером 2124880300:11:011:0063, згідно з матеріалами топографо-геодезичних робіт, проведених сертифікованим інженером землевпорядником ПП «Ужгеокадастр» перетинаються та накладаються на земельну ділянку за кадастровим номером 2124880300:03:005:0096, яка належить на праві приватної власності гр. [PERSON] . Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. За змістом статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.\~ Відповідно до п. «г» та п. «е» ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати\~прав власників\~суміжних земельних\~ділянок та\~землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Судом встановлено, що позивач звертався з вимогою до відповідача щодо приведення параметрів встановленої відповідачем огорожі до даних земельно-кадастрової документації та відновлення твердих межових знаків, однак вимога була проігнорована. Статтею 158\~ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України передбачено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із\~ст.\~76\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~106\~ЦПК України\~учасник справи\~має право\~подати до\~суду висновок\~експерта,\~складений на\~його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. З матеріалів справи вбачається, що експертним дослідженням судового експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України Матьовки Є.І. 15/7 ЕД від 22.09.2020 р. констатовано, що частина земельної ділянки за кадастровим номером 2124880300:11:011:0063, згідно з матеріалами топографо-геодезичних робіт, проведених сертифікованим інженером землевпорядником ПП «Ужгеокадастр», перетинаються та накладаються на земельну ділянку за кадастровим номером 2124880300:03:005:0096, яка належить на праві приватної власності гр. [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вказані вище встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази є належними, допустимими, а у своїй сукупності достатніми для задоволення даного позову. Відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved