Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, стягнути з [PERSON] (далі - Відповідач) на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], у розмірі 1200 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача аліменти на її утримання у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, і до досягнення [PERSON], трирічного віку. У судове засідання Позивач, не з'явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що просить слухати справу за її відсутності, пред'явлений позов підтримує, просить суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить слухати справу за його відсутності, пред'явлений до нього позов визнає, просить суд його задовольнити. Тому на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав Судом встановлено, що 07 червня 2003 року виконавчим комітетом Королівської сільської ради Макарівського району Київської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний запис №1. Від цього шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються довідкою про склад сім'ї виданою Королівською сільською радою Київської області №102 від 19.02.2014 року. Позивачка в позові вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалось. За весь час перебування у шлюбі відповідач не приділяв уваги сім'ї, не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, влаштовував сварки, час від часу зловживав спиртними напоями, матеріально не забезпечував сім'ю, спільне господарство не ведуть, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинилися. У відповідності до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 та ч.1 ст.182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, спосіб сплати аліментів залежить від того, чи має платник аліментів постійний або нерегулярний, мінливий дохід. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, позивач позбавлена можливості забезпечувати утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Відомості про те, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, в матеріалах цивільної справи відсутні. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. У відповідності до ч.2 та ч.3 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.80 СК Ураїни аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно до ст. 110 СК України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позовні вимоги про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на малолітніх дітей та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, підлягають задоволенню.

Outcome: approved