Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . За життя померлою було складено заповіт, посвідчений секретарем Сокільчанської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, за реєстром № 38, за умовами якого [PERSON] заповіла заявнику все своє майно. Спадщину після смерті тітки заявник прийняла. Інші спадкоємці, в тому числі і ті, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, відсутні. Проте, під час оформлення спадкової справи, виявилось, що у вищевказаному заповіті було допущено помилку у написанні прізвища заявника, так як її прізвище у заповіті було заначено « [PERSON] », а згідно паспорта громадянина України, її прізвище - « [PERSON] ». Помилка у написанні її прізвища створює заявнику перешкоду для оформлення спадкових прав. Заявник є племінницею [PERSON] , так як її мати [PERSON] та [PERSON] , доводились одна одній рідними сестрами. Встановити факт належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для того, щоб реалізувати своє право на спадщину за заповітом. В зв`язку з тим, що заявник не має іншої можливості встановити факт належності правовстановлюючого документу, від встановлення даного факту залежить виникнення її особистих майнових прав на земельну ділянку, чинним законодавством України не встановлено іншого порядку встановлення даного факту, а тому заявник вимушена звернутись до суду. Заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: належність їй заповіту, складеного [PERSON] , яка померла [INFO] , та посвідченого 14 червня 1996 року Алєксєєвою Тамарою Павлівною , секретарем Сокільчанської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, за реєстром № 38. Заявник в судове засідання не з`явилась, в заяві просила розгляд справи провести без її участі. Представник заінтересованої особи: Попільнянської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без представника селищної ради, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 липня 2020 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально -Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 152 /а.с. 6/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 січня 1968 року Сокільчанською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 17 /а.с. 7/. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28 листопада 1987 року Сокільчанською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] 28 листопада 1987 року уклала шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] », запис за № 8 /а.с. 8/. Архівною довідкою № М-3756/02-1 від 09 вересня 2020 року виданою Державним архівом Житомирської області визначено, що у книзі реєстрації актових записів про народження по с. Сокільча, Попільнянського району, за 1937 рік зазначено, що [PERSON] (так у документі) народилась [INFO] . Запис реєстрації № 26 від 21 березня 1937 року. Батько: [PERSON] , 31 рік. Мати: [PERSON] (так у документі), 24 роки, за національністю українці /а.с. 9/. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Сокільчанським сільським ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] 31 січня 1960 року одружилась з [PERSON] , після одруження змінила своє прізвище на « [PERSON] », запис за № 2 /а.с. 10/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 липня 1947 року Сокільчанською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 138 /а.с. 11/. Відповідно до заповіту посвідченого 14 червня 1996 року Алєксєєвою Тамарою Павлівною секретарем Сокільчанської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, зареєстровано в реєстрі за № 38, [PERSON] заповіла все своє майно, будівлі, земельну ділянку, що належать їй по Закону на правах особистої власності, своїй племінниці - [PERSON] /а.с. 12/. Довідкою № 307 від 14 серпня 2020 виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Житомирської області передбачено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка села Сокільча, Попільнянського району, Житомирської області, постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до дня своєї смерті [INFO] . На момент смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані та проживали: племінниця померлої - [PERSON] , чоловік племінниці померлої - [PERSON] , двоюрідна онука померлої - [PERSON] , двоюрідний онук померлої - [PERSON] . Інші особи за вищевказаною адресою не проживали та не були зареєстровані /а.с. 13/. Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ 04-22-001294, виданого 01 грудня 1995 року, [PERSON] на підставі рішення виконкому Сокільчанської сільської ради від 14.02.1995 року передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,31 га, яка розташована на території села Сокільча, Сокільчанської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства /а.с. 14/. Згідно повідомлення № М-3756/02-2 від 09 вересня 2020 року Державного архіву Житомирської області, у фондах Державного архіву Житомирської області зберігаються книги реєстрації актових записів по 1943 рік включно, де містяться відомості про народження, шлюб, розлучення та смерть по роках та населених пунктах Житомирської області. Для отримання документу про реєстрацію шлюбу [PERSON] з [PERSON] рекомендовано звернутись у відділ ДРАЦС за місцем реєстрації шлюбу /а.с. 15/. Відповідно до повідомлення № 236/01-16 від 05 листопада 2020 року приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, [PERSON] відмовлено у оформленні спадкових прав за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , до вирішення питання щодо підтвердження факту належності заповіту, так як в заповіті [PERSON] заповіла все своє майно племінниці [PERSON] , проте в паспорті громадянина України прізвище заявника - « [PERSON] » /а.с. 16/. Довідкою № 379 від 18 листопада 2020 року Виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Житомирської області визначено, що у заповіті, посвідченому 14.06.1996 року за реєстром № 38, допущена помилка, а саме: прізвище « [PERSON] » зазначено помилково, вірним слід вважати особу на яку [PERSON] склала заповіт [PERSON] (підстава будинкова книга № 2 за 2016-2020 роки). Паспорт громадянина України виданий 22 липня 1997 року Попільнянським РВ УМВС України в Житомирській області та Картка фізичної особи - платника податків видана 22 березня 2006 року Попільнянською міжрайонною державною податковою інспекцією вказують, що прізвище, ім`я та по батькові заявника - [PERSON] . Вимога пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року (із змінами), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та наданні докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved