Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до [PERSON] (далі - Відповідач) з позовом про визнання договору дійсним, про визнання права власності, за наступних обставин. 23 серпня 2008 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] Житловий будинок належить Відповідачеві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.05.1982 року, виданого державним нотаріусом четвертої Одеської державної нотаріальної контори і належить Відповідачеві на праві особистої приватної власності. Згідно вказаного Свідоцтва земельна ділянка є в користуванні Відповідача, та на неї не видано документів. Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу Відповідач 23 серпня 2008 року передала Позивачеві ключі від будинку, а також власноручно написала розписку про отримання від Позивача 17000$ США в рахунок продажу будинку за вказаною адресою та зобов'язалася не пізніше грудня місяця 2011 року укласти письмовий договір та нотаріально його посвідчити Крім того, Відповідач знялася із реєстраційного обліку за вказаною адресою та вивезла власні речі із будинку. З того часу Позивач проживає у вказаному будинку, утримує його робить капітальний та поточний ремонти. У зв'язку із закінченням терміну дії домовленостей Позивач звернувся до Відповідача з метою укладення письмового договору купівлі-продажу будинку та подальшого його нотаріального посвідчення, але Відповідач відмовила у цьому, посилаючись на незадовільний стан свого здоров'я та небажання відлучатися із дому, та відсутність коштів. Такі дії Відповідача порушують права Позивача у зв'язку із чим він не має можливості здійснити реєстрацію права власності житлового будинку, яке набув на підставі договору купівлі-продажу. За викладених обставин Позивач просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою : [ADDRESS], укладений 23.08.2008 року між ним та Відповідачем дійсним, а також визнати за ним право власності на вказаний будинок. Сторони надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог. Встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.05.1982 року, виданого державним нотаріусом четвертої Одеської державної нотаріальної контори, Відповідачеві на праві особистої приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.3-4). 23 серпня 2008 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS].На підтвердження укладення договору купівлі-продажу Відповідач 23 серпня 2008 року передала Позивачеві ключі від будинку, а також власноручно написала розписку про отримання від Позивача 17000$ США в рахунок продажу будинку за вказаною адресою та зобов'язалася не пізніше грудня місяця 2011 року укласти письмовий договір та нотаріально його посвідчити (а.с.10). Згідно ч.2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Частина 2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч.І ст.338 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п.З ст.334 право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає, що між сторонами фактично укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], тому його слід визнати дійсним та підлягає визнанню за Позивачем права власності на вказаний будинок Стягнути з [PERSON] на користь держави державне мито в сумі 2890,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved