Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] , треті особи: державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Козак Н. А., служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер їх син [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому інша 1/2 частина належить відповідачу у справі, оскільки остання є дружиною померлого сина. У встановлений законом строк позивачі звернулись до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого їхнього сина [PERSON] , проте отримали постанову відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку з тим, що з обсягу документів, що знаходяться у матеріалах спадкової справи, не можливо визначити обсяг спадкового майна та частки кожного із спадкоємців у спадковому майні. Позивачі зазначають, що відповідач [PERSON] правовстановлюючі документи на квартиру не надає, свої спадкові права не оформлює. Вони позбавлені можливості оформити належну їм частку у спадковому майні. Враховуючи викладене, [PERSON] , [PERSON] просили суд визнати за ними право власності, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] , кожному по 1/8 частці. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 03 жовтня 2019 року від служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації до суду надійшла заява, в якій просять ухвалити судове рішення згідно з вимогами чинного законодавства України та розглянути справу за відсутності представника. 12 листопада 2019 року від П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори до суду надійшла заява, в якій просять ухвалити судове рішення згідно з вимогами чинного законодавства України та розглянути справу за відсутності їхнього представника. 29 листопада 2019 року від [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] , до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що вона та донька, є такими, що прийняли спадщину, оскільки до дня смерті її покійного чоловіка постійно проживали разом з ним у спірній квартирі. Саме тому вона не зверталась із заявою про прийняття спадщини. У лютому 2020 року від представника позивачів до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що наведені [PERSON] аргументи не спростовують позовну заяву. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року закрито підготовче засідання у справі, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивачів підтримала позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просила її задовольнити. Представник відповідача просив відмовити у його задоволенні. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с 12). [PERSON] та [PERSON] одружилися [INFO] , згідно копії свідоцтва про одруження, актовий запис № 838. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] » (а. с. 111, зворот). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а. с. 12). 16 квітня 2016 року за [PERSON] було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 23 липня 2014 року (а.с.14-15). [PERSON] помер [INFO] , згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 13). З копії спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] вбачається, що до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] , [INFO] , звернулися батьки: [PERSON] ([INFO] ) та [PERSON] (21 березня 2018 року). 21 квітня 2018 року із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] звернулася [PERSON] (дружина померлого) у свої інтересах та у інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] (донька померлого), [INFO] . Постановою державного нотаріуса до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори від 09 квітня 2019 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом на належну частину квартири [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що з обсягу документів, що знаходяться у матеріалах спадкової справи, не можливо визначити обсяг спадкового майна та частки кожного із спадкоємців у спадковому майні. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Згідно з частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (стаття 1296 ЦК України). Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, встановивши, що [PERSON] та [PERSON] , є батьками померлого [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину, а тому мать право спадкувати спадщину, яка належить їм за законом, суд дійшов висновку про визнання за позивачами права власності на належне їм спадкове майно, по 1/8 частині за кожним.

Outcome: approved