Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням-квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що вони є співвласниками в рівних долях (по 1/3 частини кожен) квартири [ADDRESS], а відповідач був зареєстрований і проживав разом з ними, як член сім'ї, в квартирі з 2011 р. після реєстрації шлюбу з нею, [PERSON] Шлюб розірваний між нею, [PERSON], та відповідачем 20 жовтня 2014 р. по рішенню суду і відповідач перестав бути членом їх сім'ї та перестав підтримувати з нею, [PERSON], сімейно-шлюбні відносини, з січня 2014 р. в квартирі з власної ініціативи не проживає, обов'язків по оплаті утримання квартири не виконує, добровільно з реєстрації не знімається, хоча співвласником квартири не являється і перестав бути членом їх сім'ї. Перешкод в користуванні квартирою відповідачу не створюються. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позов підтримали. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали заяви про слухання справи без їх участі, тому суд, враховуючи думку позивача [PERSON], її представника, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі вказаних позивачів. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, судові повістки з зазначенням часу, місця слухання справи йому направлялись належним чином, вони повертаються назад до суду з позначками поштового відділення, що обслуговує зареєстроване місце проживання відповідача, - «за закінченням встановленого строку зберігання», тому суд, враховуючи думку позивача, представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір, відповідно до ст.ст. 74, 76, 169, 224 ЦПК України провівши заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, з'ясувавши обставини справи, заслухавши показання свідка, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є однокімнатна квартира №152 жилою площею 17, 40 кв.м, розташована на третьому поверсі дев'ятиповерхового будинку [ADDRESS]. Квартира належить на праві спільної приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] - по 1/3 частини кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.02.2008 р., виданого Святошинською районною у місті Києві радою. Шлюб між сторонами по справі [PERSON] і [PERSON] був зареєстрований 06.02.2010 р., який розірваний рішенням Святошинського районного суду м. Києва 20.10.2014 р. [PERSON] зареєстрований в спірній квартирі з 12.04.2011 р., як член сім'ї її власників (а.с.3-6). Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач поселився та зареєструвався в спірну квартиру як член сім'ї позивачів по справі та за їх згодою. Враховуючи, що [PERSON] перестав бути членом сім'ї позивачів по справі та не проживає без поважних причин в квартирі з січня 2014 р., тобто більше одного року, він втратив по цій причині право щодо користування квартирою. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Знайшов своє підтвердження факт добровільного залишення квартири [PERSON] Не встановлено, що між сторонами існували відчужені взаємовідносини щодо користування спірною квартирою, які б були причинами залишення квартири відповідачем. Відповідні докази з боку позивачів у підтвердження позовних вимог представлені суду. Так, свідок [PERSON] суду показала, що, як сусідка, перебуває у добрих відносинах з позивачами по справі багато років, і їй відомо, що відповідач приблизно півтора роки назад пішов з квартири, без сварок, й більше не повертався й не проживає в спірній квартирі. З боку відповідача по справі заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не надійшло, і вони відсутні в матеріалах справи, тому суд вирішує спір відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів. Тому, вимоги позивачів про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, суд вважає обґрунтованими, бо відповідач не проживає в спірному житловому приміщення без поважних причин більше одного року. На підставі викладеного,

Outcome: approved