Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] А.В.10.05.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.05.2014 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Біля семи місяців вони з відповідачем не проживають разом і не підтримують сімейних стосунків. З того часу відповідач матеріально не допомагає їй утримувати дитину. Вона ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Їй самій важко утримувати дитину. Відповідач офіційно не працює, але займається самостійними заробітками за кордоном та має відповідні доходи, а тому вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Інших утриманців у відповідача немає і стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала заяву, у якій позов підтримала, позовні вимоги зменшила, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 800 грн. щомісячно, просить справу розглядати у її відсутність, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення суду в разі неявки відповідача. (а.с. 20). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторони відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що вона скористалась своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (а.с.10) повідомлявся належним чином, та завчасно (а.с. 15, 19), де відсутній, заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи у його відсутність не надав, поважності причин неявки суду не повідомив, позов не оспорив. Згідно ст.ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. А тому слід вважати, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, позов не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність не надав. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 169 ЦПК України не вбачається. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного розгляду справи, проти чого в своїй заяві не заперечувала позивачка. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.05.2014 р. (а.с.4) Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 5) Дитина проживає разом із матірю [PERSON] в смт. Браїлів, вул. Суворова, 58 Жмеринського району Вінницької області. (а.с. 6). Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обовязків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просить про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1200 грн. щомісяця на утримання дитини до її повноліття. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 з 1 січня становить 1167 гривень із поступовим його збільшенням до 1313 грн. з 01.12.2016 року. Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а тому на даний час розмір витрат на утримання дитини, має забезпечити належне утримання неповнолітньої дитини на рівні, встановленому законом, з урахуванням того, що батьки мають рівні обовязки по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, Враховуючи задовільне матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців, те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, добрий стан здоровя, те, що відповідач є працездатним, має можливість працювати, скрутне матеріальне становище дитини, добрий стан здоровя дитини, відповідно до ст. 182 СК України, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 10.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів є розумним, справедливим, обґрунтованим та законним, відповідає інтересам та потребам дитини, дасть можливість забезпечити прожитковий мінімум дитини відповідного віку на рівні встановленому законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в редакції закону, що діяв на час подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved