Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] \~09\~вересня 2020р. звернувся до Старокостянтинівського районного суду з позовною заявою до квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький та просив визнати за ним право на виключення з числа службових, квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький, двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 35,1 м. к.в. для забезпечення його родини постійним житлом і зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м.Хмельницький подати до Старокостянтинівської міської ради клопотання про виключення з числа службових, квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький, двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 35,1 м. кв. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є військовослужбовцем перебуває на військовій службі у Збройних Силах України у військовій частині [NUMBER] і має загальну вислугу 26 років 3 місяці, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції та є учасником бойових дій. Під час проходження служби позивач разом з дружиною та двома дітьми отримав службову двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 35,1 м.кв., згідно ордеру №637 від 16.01.2008 року, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради і іншого житла у позивача та членів його сім`ї не має. На теперішній час у вищевказаній квартирі зареєстровано та проживає позивач, його дружина [PERSON] та син [PERSON] , [INFO] , а донька [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у м.Львів. Позивач перебуває на квартирному обліку при військовій частині [NUMBER] у м.Старокостянтинів з 20.09.2004 року у загальній черзі №14, а з 28.12.2018 року у першочерговій черзі №148. 28 серпня 2019 року на засіданні житлової комісії військової частини [NUMBER] розглянуто питання про виключення із складу службової двокімнатної квартири [ADDRESS] для постійного користування майору [PERSON] , дружині та сину. Вказане рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] затверджено наказом командира в/ч [NUMBER] №321 від 28.08.2019р. Позивач звернувся до КЕВ м.Хмельницький із заявою №350/485/60/13 від 28.08.2019 року щодо виключення вищевказаної службової квартири, з числа службових і заява прийнята відповідачем 29.08.2019р., однак відповіді не отримав. Тому позивач 12.09.2020р. надіслав відповідачу чергове звернення з вимогою вчинити всі дії, передбачені вимогами Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройне Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерств оборони України від 31.07.2018 року №380. Відповідь на вказане звернення відповідач листом №3413 від 23.09.2020р. повідомив, що рішенням заступника Міністра оборони України від 09.04.2020р. №19360/3/1-2019 вказано питання щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових розглядати для осіб, які звільнені до 01.04.2020 з військової служби в запас або відставку та за наступними критеріями: 1) перебування на квартирному обліку гарнізонах Збройних Сил України; 2) відповідності займаного житла нормам житлового законодавства; 3) наявності вислуги на військовій службі не менше 20 календарних років 4) неотримання за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України (державного житлового фонду) житла для постійного проживання, яке в подальшому було залишені (відчужено) повнолітнім членам сім`ї або іншим особам (незалежно від дати зарахування на квартирний облік та дати залишення або відчуження житла). Тому документи, які були подані для прийняття рішення про виключення займаного житла із числа службових відповідно до вищевказаного рішення заступника Міністра оборони України повернуті без розгляду. Позивач вважає, що відмова КЕВ м.Хмельницький не узгоджується з чинним законодавством, в тому числі не відповідає пунктам 3, 11 22 Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановок Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, пункту 10 розділу 7 Інструкції організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим» приміщеннями та п.6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень к користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів від 04 лютого1988 року № 37. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та надав відзив, в якому зазначив, що рішенням заступника Міністра оборони України від 09.04.2020р. №19360/3/1-2019 питання щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових розглядати для осіб, які звільнені до 01.04.2020р. з військової служби в запас або відставку та у зв`язку з впровадження практичного етапу систематизації відомостей про наявне відомче житло, уніфікації та переведення процесів його видачі відомостей онлайн, тимчасово обмежено виключення житлових приміщень із числа службового житла. Також відповідач зазначає, що усі документи та довідки, подані позивачем датуються квітнем 2019р., а тому КЕВ м.Хмельницького вважає, що відповідно до ст.79 ЦПК України по додатках неможливо встановити дійсні обставини справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог заперечував, посилаючись на позицію, викладену у відзиві. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши позовну заяву, відзив на позов, а також оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав. Так, за змістом положень\~ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на військовій службі у Збройних Силах України у військовій частині [NUMBER] (довідка Ф5 №583 від 18.02.2019р. /а.с.7/) і має загальну вислугу 26 років 3 місяці, що підтверджується даними витягу з послужного списку /а.с.7 зворот/. Позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції та є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER] від 29.10.2018р./а.с.5/. Встановлено, що під час проходження військової служби [PERSON] згідно ордеру №637 від 16.01.2008 року, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради отримав службову двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] житловою площею 35,1 м.кв. Як вбачається з даних, вищевказаного ордеру, ордер видано на сім`ю [PERSON] в складі трьох осіб - [PERSON] ,його дружина [PERSON] та донька [PERSON] (а.с.25). Як вбачається з даних довідки про склад сім`ї №3899 від 16.04.2019 року, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, у вищевказаній квартирі зареєстровано місце проживання та проживає три особи: [PERSON] , його дружина [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.8 зворот). Судом встановлено, що позивач та члени його сім`ї іншого, крім зазначеної вище службової квартири, житла не мають. Вказані обставини підтверджуються даними інформації з Держреєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №176535793 від 06.08.2019р. (а.с.10 зворот); даними довідок Чортківського обласного комунального міжрайонного БТІ №№66, 67 від 25.02.2019р. (а.с.12). Встановлено, що позивач перебуває на квартирному обліку при в/ч [NUMBER] м.Старокостянтинів з 20.09.2004 року у загальній черзі осіб, що потребують поліпшення житлових умов (витяг з протоколу засідання житлової комісії в/ч [NUMBER] м.Старокостянтинів №20 від 28.08.2019р. /а.с.30/). Як вбачається з даних витягу засідання житлової комісії в/ч [NUMBER] м.Старокостянтинів №20 від 28 серпня 2019 року прийнято рішення про виключення із складу службової двокімнатної кв. [ADDRESS] та надання її у якості житла для постійного користування майору [PERSON] та членам його сім`ї (а.с.31). Вищевказане рішення житлової комісії в/ч [NUMBER] №20 від 28.08.2019 затверджено наказом командира в/ч [NUMBER] №321 від 28.08.2019р. (а.с.32). 28 серпня 2019р. за вих.№350/485/60/1311 командир в/ч [NUMBER] м.Старокостянтинів звернувся до КЕВ м.Хмельницький із заявою про прийняття рішення щодо виведення із розряду службової та надання для постійного проживання позивачу квартири [ADDRESS] і дана заява зареєстрована у КЕВ м.Хмельницький 29.08.2019р. вх.№2691 (а.с.6). 12 вересня 2020р. майор [PERSON] звернувся до КЕВ м.Хмельницький із заявою щодо виключення житлового приміщення за адресою [ADDRESS] , з числа службових та надання для постійного проживання йому та членам його сім`ї (а.с.34). На вищевказану заяву КЕВ м.Хмельницький 23 вересня 2020р. за вих.№3413 надано відповідь, у якій зазначено, що у відповідності до рішення заступника Міністра оборони України від 09.04.2020 №19360/3/1-2019 питання щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових розглядати для осіб, які звільнені до 01.04.2020 з військової служби в запас або відставку та за наступними критеріями: 1) перебування на квартирному обліку у гарнізонах Збройних Сил України; 2) відповідності займаного житла нормам житлового законодавства; 3) наявності вислуги на військовій службі не менше 20 календарних рокіт 4) неотримання за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України (державного житлового фонду) житла для постійного проживання, яке в подальшому було залишені (відчужено) повнолітнім членам сім`ї або іншим особам (незалежно від дати зарахування н квартирний облік та дати залишення або відчуження житла). Тому документи, які були подані для прийняття рішення про виключення займаного житла із числа службових, відповідно до рішення заступника Міністра оборони України від 12.12.2019 №19360/з ГКЕУ повернуті без розгляду (а.с.34 зворот). Відповідно до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається з підстав, що не заборонені законом. Відповідно до п.2\~ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом. За змістом\~ст.118 ЖК Української РСР\~службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає\~ Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»\~визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов. Згідно ст.12 вказаного Закону, \~держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених\~Житловим кодексом Української РСР\~та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.\~Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті. Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 серпня 2006 року, а саме п.3 встановлено: «Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла». Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше: 1) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого; 2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, виключеного з числа службового; 3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Таким чином, позивач має право обрати будь - який спосіб для забезпечення житлом, оскільки вказаним Порядком не передбачено, що Квартирно-експлуатаційний відділ повноважний вирішувати, яким чином забезпечити військовослужбовців житлом. Бездіяльність відповідача має наслідком унеможливлення реалізації права на житло, передбачене Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України. Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями у п.11 встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: «Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу». Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої\~Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06.09.2018 року, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком. Питання виключення житла з числа службового має вирішуватися Старокостянтинівською міською радою, на території якої знаходиться, вищевказане житло. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією, зокрема, на цей час позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуває на військовій службі, має календарну вислугу більше 20 років, є учасником АТО (ветеран війни - учасник бойових дій), перебуває на квартирному обліку у в/ч [NUMBER] м.Старокостянтинів та проживає разом з сім`єю у службовій квартирі, що перебуває на балансі КЕВ м.Хмельницький, але постійного житла до цього часу не отримав. Разом з тим, не подаючи відповідне клопотання, КЕВ м.Хмельницький прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені\~Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ м.Хмельницький у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до органу місцевого самоврядування. Таким чином, внаслідок бездіяльності відповідача, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні\~ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. У рішенні Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», яке набуло статусу остаточного 2 березня 2011 року, визнано, що в цій справі мало місце порушення прав заявників, гарантованих ст.8 Конвенції. Зокрема Європейський суд з прав людини констатував, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо їхнього права на житло. Пунктом 51 вказаного Рішення встановлено, що з огляду на ненадання державними органами належного обґрунтування для відхилення доводів заявників ... Суд вважає, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо їхнього права на житло». Таким чином, бездіяльність відповідача щодо неподання відповідного клопотання, є позбавленням процесуальних гарантій позивача у процесі прийняття рішення щодо права на житло, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved