Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Тарновецький В.І., звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», про захист прав споживачів та стягнення коштів за договором банківського вкладу. У позові вказував, що 21.06.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення банку [PERSON] , було укладено Договір банківського вкладу «Інвестиційний» (депозитний вклад зі сплатою процентів у кінці терміну) №124. Згідно п.1.1. Договору банк приймає на депозитний рахунок кошти в сумі 10000,00 грн. з нарахуванням відсотків в розмірі 24% річних. Внесення клієнтом грошових коштів підтверджується банком шляхом видачі розпорядження та договору. У відповідності до п.1.3. Договору на депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються. 21.06.2012 року позивачем було внесено до ПАТ «Укрсоцбанк» грошові кошти в розмірі 10000,00 грн., на підтвердження чого банком видано розпорядження на внесення коштів на депозит від 21.06.2012 року. 25.06.2012 року позивачем відповідно до п.1.3. Договору було додатково внесено до ПАТ «Укрсоцбанк» у якості вкладу 3200,00 доларів США, на підтвердження чого банком видано розпорядження на внесення коштів на депозит від 25.06.2012 року. 27.06.2012 року позивачем відповідно до п.1.3. Договору було додатково внесено до ПАТ «Укрсоцбанк» у якості вкладу 12000,00 грн., на підтвердження чого банком видано розпорядження на внесення коштів на депозит від 27.06.2012 року. 08.02.2013 року позивачем відповідно до п.1.3. Договору було додатково внесено до ПАТ «Укрсоцбанк» у якості вкладу 3080,00 грн. та 224,00 доларів США відсотків, отриманих за користування ПАТ «Укрсоцбанк» грошовими коштами згідно Договору, на підтвердження чого банком видано розпорядження на продовження дії договору №124 від 08.02.2013 року. 26.09.2013 року позивачем відповідно до п.1.3. Договору було додатково внесено до ПАТ «Укрсоцбанк» у якості вкладу 4016,00 грн. та 272,00 долари США відсотків за користування ПАТ «Укрсоцбанк» грошовими коштами згідно Договору, на підтвердження чого банком видано розпорядження на суму внесення відсотків на депозит та продовження дії договору №124 від 21.06.2012 року. Тобто, станом на 26.09.2013 року згідно Договору та розпоряджень позивачем передано, а ПАТ «Укрсоцбанк» отримано банківський вклад на загальну суму 29096,00 грн. та 3696,00 доларів США. Датою закінчення депозиту по Договору згідно вказівки у розпорядженні від 26.09.2013 року було 21.09.2014 року. Пунктами 3.2.4, 2.3 Договору передбачено, що ПАТ «Укрсоцбанк» зобов`язаний повернути суму Депозитного вкладу та суму нарахованих процентів готівкою в останній день строку, на який залучався депозитний вклад. Проте в порушення зазначених пунктів вищевказаного Договору, банківський вклад до цього часу позивачу не повернуто. Договір між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» укладений в письмовій формі з уповноваженою особою банку - начальником Кіцманського відділення та посвідчений печаткою ПАТ «Укрсоцбанк». Розпорядження щодо внесення коштів на виконання договору банківського вкладу між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] за змістом та формою відповідає вимогам, передбаченим п.2.9 гл.2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року №174 (містить всі необхідні реквізити, підписані уповноваженою особою банку та скріплені печаткою ПАТ «Укрсоцбанк»). Тобто, договір банківського вкладу №124 від 21.06.2012 року та розпорядження про внесення банківського вкладу, складені між позивачем та відповідачем, свідчать про дотримання сторонами письмової форми цього договору. Зазначав, що аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Великої палати Верховного Суду від 10.04.2019 року в справі №463/5896/14-ц. Тому відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України ПАТ «Укрсоцбанк» був зобов`язаний повернути позивачу суму банківського вкладу в розмірі 26096,00 грн. та 3696,00 доларів США. У листопаді 2014 року, позивач довідався про відкриття кримінального провадження по відношенню до посадових осіб Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» у зв`язку із привласненням вкладів, які залучалися ПАТ «Укрсоцбанк». 27.11.2014 року позивач звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з проханням перевірити, чи поступали на рахунок банку 29096,00 грн. та 3696,00 доларів США згідно договору №124 від 21.06.2012 року. Листом від 09.01.2015 року №09.202-86/96-282 за підписом виконуючого обов`язків начальника Кіцманського відділення Подільського регіону ПАТ «Укрсоцбанк», позивачу було повідомлено про те, що вказаний договір банківського вкладу із банком не укладався та в ПАТ «Укрсоцбанк» не обліковується. Станом на 21.09.2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» згідно умов договору банківського вкладу повинен був повернути позивачу суму банківського вкладу 29096,00 грн. та 3696,00 доларів США. Тобто в період з 21.09.2014 року по 01.04.2020 року має місце прострочення виконання грошового зобов`язання на вищезгадані суми, а на суму в національній валюті повинні бути нараховані інфляційні витрати відповідно до положень ст.625 ЦК України. Загальний індекс інфляції за період з жовтня 2014 року по березень 2020 року = (102,4 індекс за жовтень 2014 року/100)*(101,9 індекс за листопад 2014 року/100)*(103,0 індекс за грудень 2014 року/100)*(143,3 індекс за 2015 рік/100)*(112,4 індекс за 2016 рік/100)*(113,7 індекс за 2017 рік/100)*(109,8 індекс за 2018 рік/100)*(104,1 індекс за 2019 рік/100)*(100,2 індекс за січень 2020 року/100)*(99,7 індекс за лютий 2020 року/100)*100 = 224,7. (Індекс інфляції за березень 2020 року не оприлюднений). Тому сума заборгованості в гривнях з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобов`язання становить 65378,71 грн., і розрахована за формулою: 29096 * (224,7/100), відповідно інфляційні витрати становлять 36282,71 грн. (65378,71 - 29096,00 грн.). Загальна сума банківського вкладу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з урахуванням індексу інфляції за ввесь час невиконання зобов`язання становить 65378,71 грн. та 3696 доларів США. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи становлять 15500,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - витрати на надання правничої допомоги, 500,00 грн. - витрати на надсилання заяв по суті справи іншим учасникам судового процесу. Посилаючись на ст.ст.526, 530, 1058, 1060, 1061, 1168 ЦК України, ст.ст.1, 4, 10, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» просив стягнути з акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь [PERSON] суму банківського вкладу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 65378,71 грн. та гривневий еквівалент 3696,00 доларів США згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України, станом на дату прийняття судом рішення. Надіслав додаткові пояснення та письмові пояснення, у яких зазначив, що згідно витягу з обвинувального акту по кримінальному провадженню №12014260110000622, за обвинуваченням колишнього начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.3, ст.191 ч.4. ст.191 ч.5, ст.200 ч.2 КК України - «21.06.2012 року [PERSON] , перебуваючи на посаді начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк»), будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище, в приміщенні Кіцманського відділення №933 ПАТ «Укрсоцбанк», розташованого в м. Кіцмань по вул. Незалежності, 71, отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 10000 грн. для відкриття депозитного рахунку на його ім`я, однак ввірені їй кошти [PERSON] , в касу банку не внесла, не відобразила дану операцію по обліках банку та зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа даними коштами. З метою створення видимості законності своїх дій, [PERSON] , в службовому кабінеті банку склала договір №124 банківського вкладу між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , відповідно до якого банк відкриває депозитний рахунок на суму 10000 гривень. Даний договір підписала від свого імені, завірила печаткою Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» «Каса №1» та передала [PERSON] . В подальшому, [PERSON] , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне заволодіння майном [PERSON] , перебуваючи у службовому кабінеті Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», отримувала від [PERSON] нібито для поповнення депозитного рахунку різні суми грошових коштів, як в національній валюті, так в іноземній, якими зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа на свою користь, не вносячи їх в касу банку, не відображаючи дані операції по обліках банку. З метою створення законності своїх дій, [PERSON] , видавала [PERSON] розпорядження на внесення коштів на депозит, які підписувала від свого імені, завіряла печатками Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», не повідомляючи при цьому останнього, що депозитні рахунки в ПАТ «Укрсоцбанк» на його ім`я не відкриті. При зверненні [PERSON] в Кіцманське відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] , з метою прикриття своєї злочинної діяльності, з метою не бути викритою у незаконному заволодінні коштами [PERSON] , що були передані їй для розміщення на депозитному рахунку, повідомляла останнього, що відсотки по депозиту нараховуються до основної суми депозиту та згідно розпорядження виданого [PERSON] , станом на 26.09.2013 року сума вкладу [PERSON] становила 3696 доларів США та 29096 гривень. Таким чином, за вказаний період часу [PERSON] , шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволоділа коштами [PERSON] в сумі 3696 доларів США та 29096 гривень.» Стверджував, що досудовим слідством по кримінальному провадженню №1201426011 0000622 були встановлені обставини, які входять в предмет доказування у даній справі. Ухвалою Сторожинецького районного суду від 14.11.2017 року призначено до судового розгляду кримінальне провадження №12014260110000622 по обвинуваченню колишнього начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.3, ст.191 ч.4, ст.191 ч.5, ст.200 ч.2 КК України. Згідно заяви від 20.11.2014 року саме ПАТ «Укрсоцбанк» був ініціатором відкриття кримінального провадження щодо начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] за фактом привласнення коштів клієнтів банку. В даній заяві ПАТ «Укрсоцбанк» зазначив, що 20.11.2014 року в ході проведення попередньої перевірки встановлено, що [PERSON] , зловживаючи своїм службовим становищем, на протязі тривалого часу отримувала у фізичних осіб значні суми коштів, як у гривні та і у іноземній валюті, і від імені банку заключала з ними фіктивні угоди, які завірялися її підписом та банківською печаткою, і цим особам періодично виплачувалися депозитні проценти. Згідно матеріалів службового розслідування щодо начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON], проведеного ПАТ «Укрсоцбанк» від 06.03.2015 року (порядковий №4 том №15 матеріалів кримінального провадження), Банку ще у березні 2015 році було відомо про факт привласнення начальником Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] депозитних коштів [PERSON] , про що відображено в реєстрі вкладників під порядковим номером №9. Крім того, згідно матеріалів службового розслідування - [PERSON] дійсно працювала на посаді начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» та згідно п.34 посадової інструкції до кола її посадових обов`язків входило затвердження своїм підписом документів фінансового, розрахункового характеру та договорів відповідно до наданої довіреності. Згідно довіреності [PERSON] мала право від імені Банку укладати договори банківського вкладу. Послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду. Викладену в постанові від 10.04.2019 року по справі №463/5896/14-ц. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи надав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності на підставі наявних у ній документів, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання представник відповідача не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив. У наданому суду відзиві на позов зазначив, що АТ «Альфа-банк» не погоджується з доводами позивача та вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними, не підтвердженими належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст.1058 ЦК України, ст.2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ст.7 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», пунктів 1.1, 1.5, 1.9 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління НБУ №492 від 12.11.2003 року та п.2.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою НБУ №516 від 03.12.2003 року - договір банківського вкладу носить реальний, оплатний характер, який вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми. Проте, наданий позивачем Договір не містить ознаки реального договору та взагалі не укладений між позивачем та банком. Згідно п.5.6 Договору, він укладений в двох примірниках, по одному примірнику для кожної сторони. Проте, фактично не укладався, оскільки у банку відсутній його примірник, копія якого надана позивачем до позовної заяви. Зазначена обставина свідчить про безпідставність тверджень позивача щодо невиконання відповідачем тих чи інших обов`язків за правочином, якого не існує. Водночас, відсутність складової частини процесуальних правовідносин (змісту правовідносин) між учасниками цивільного процесу, свідчить про відсутність у позивача права на звернення до суду та про наявність перешкод для відкриття провадження у справі. Задоволення позовних вимог за таких обставин може бути підставою для постановлення незаконного рішення. У викладених в статті 6 Договору реквізитах, не зазначено ні код ЄДРПОУ банку, ні його юридична адреса, ні номер кореспондентського рахунку. Також він не містить паспортних даних, реєстраційного номеру облікової картки платника податків та повної адреси місця проживання позивача. Зазначення таких реквізитів є звичайним для даного виду банківських договорів та унормовано законодавчо, зокрема у п.п.2.1, 2.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах. На примірнику наданого Договору нанесений відбиток печатки «Каса №1», який не використовується під час укладання депозитних договорів. Позивач стверджує, що внесення ним коштів на депозит було здійснене у порядку передбаченому п.1.1. Договору шляхом внесення коштів, але при цьому взагалі в жодному документі не зазначено номера рахунку клієнта. Разом з тим, виходячи зі змісту вказаного пункту Договору, внесення клієнтом грошових коштів підтверджується Договором та розпорядженням. Вказаний пункт містить виключний перелік конкретних документів. Однак позивачем не додано передбаченого Договором документу, який має підтвердити факт внесення коштів. Зі змісту Договору, на який посилається позивач, не слідує, що внесення коштів на депозит може бути підтверджено будь-яким іншим документом. Додані до позову копії розпоряджень не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, адже не відповідають вимогам закону та суперечать Договору. Згідно цих документів, кошти розміщувалися згідно так званого договору №124 від 21.06.2020 року, та не є підписаними касиром, що прямо суперечить Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою НБУ №174 від 01.06.2011 року (у редакції 2012 року). Пунктом 1.3 Розділу IV вказаної Інструкції встановлено, що касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. До обов`язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача. Додані позивачем розпорядження встановленим законодавством вимогам до касових документів не відповідають та не можуть бути підтвердженням внесення грошових коштів до установи банку. Дані розпорядження не можуть бути доказом внесення грошових коштів, зважаючи на положення п.2.2. Розділу IV Інструкції, у якому зазначено, що Банк (філія, відділення) здійснює приймання від клієнта готівки національної валюти через операційну касу за такими прибутковими касовими документами: за заявою на переказ готівки - від юридичних осіб для зарахування на власні поточні рахунки, від фізичних осіб - на поточні, вкладні (депозитні) рахунки, а також від юридичних та фізичних осіб - на рахунки банку (філії, відділення), у тому числі на погашення кредиту, інших юридичних або фізичних осіб, які відкриті в цьому самому банку або в іншому банку, та переказ без відкриття рахунку. Всупереч положенням п.2.9. гл.2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року №174 внесення грошової суми позивачем не підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Долучені до позовної заяви копії письмових документів з назвою «розпорядження на внесення коштів на депозит» не відповідають вимогам Інструкції про ведення касових операцій банками України. Спірні розпорядження ймовірно, були виготовлені в ручному режимі та не відповідають формі заяви на переказ готівки, які роздруковуються за допомогою комп`ютерного програмного забезпечення банку. З наданих позивачем копій розпоряджень взагалі не можна встановити, на який рахунок чи рахунки вносилися кошти. Оскільки внесення грошових сум, крім договору банківського вкладу, не підтверджується платіжним документом, який би відповідав вимогам чинного законодавства, письмова форма договору банківського вкладу не додержана, а отже договір банківського вкладу в будь-якому випадку є нікчемним. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 29.01.2014 року у справі №6-149цс13 письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошових сум підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки. Покладення на особу передбаченої ст.1172 ЦК України відповідальності, яка застосовується в деліктних правовідносинах, виключає одночасне застосування норм матеріального права, які передбачають відповідальність за порушення договірних зобов`язань, зокрема ст.ст.1058-1060 ЦК України. Зазначаючи про поповнення після 21.09.2012 року депозитного вкладу, позивач жодним чином не пояснює, на якій підставі кошти вносились ним у касу банку, бо так званий договір №124 від 21.06.2012 року був укладений строком на 3 місяці - до 21.09.2012 року. Згідно п.5.1 наданого позивачем Договору, всі додатки, зміни, та доповнення до нього мають бути вчинені у письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками сторін, з обов`язковим посиланням на цей Договір. Позивачем не долучено до матеріалів справи належного доказу пролонгації договору банківського вкладу до вересня 2014 року, або іншого документу, що має підтвердити та обґрунтувати, на якій правовій підставі грошові кошти, начебто, перебували у банку після 21.09.2012 року. Позивачем не пояснюється в позові, яким чином та на якій підставі ним начебто вносились кошти в іноземній валюті за договором, якщо він укладений в національній валюті із зазначенням єдиної відсоткової ставки. Жодним нормативним актом не передбачено можливості оформлення одним касовим документом декількох платежів в різних валютах. Звертаючись до суду з позовною заявою до ПАТ «Укрсоцбанк», позивач не надав належних доказів на підтвердження порушення, невизнання або оспорювання його права відповідачем. Позивачем не надано суду доказів згідно вимог ст.1059 ЦК України про внесення коштів до каси банку за договором банківського вкладу, що суперечить вимогами п.2.10 гл.2 розд. IV Інструкції НБУ від 01.06.2011 року №174 «Про ведення касових операцій банками України». Сам зміст поданого позивачем договору банківського вкладу не підтверджує передачу коштів позивачем банку через касу. Посилання позивача на те, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, спростовується ти, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин для стягнення шкоди, тобто винних та неправомірних дій відповідача, наявність шкоди, факт її заподіяння відповідачем та причинного зв`язку між діями відповідача та заподіяною шкодою. Зазначив, що понад п`ять аналогічних справ, що виникли з тої самої неоднозначної ситуації, перебували на розгляді Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ (№6-6886св15, №6-9830св16, №6-27898св15, №61-40082св18), де суди відмовляли у задоволенні позовів. Посилання у позові на постанову Верховного Суду від 10.04.2019 року по справі №463/5896/19 безпідставне, оскільки предметом спору по даній цивільній справі було визнання договору банківського вкладу нікчемним. Просив у задоволення позовних вимог відмовити у повному обсязі. Ухвалою суду від 28.10.2020 року за клопотанням представника відповідача адвоката Муса В.П. витребувано у позивача [PERSON] оригінали: договору банківського вкладу №124 від 21.06.2012 року; розпорядження на внесення коштів на депозит від 21.06.2012 року; розпорядження на внесення коштів на депозит від 25.06.2012 року; розпорядження на внесення коштів на депозит від 27.06.2012 року; розпорядження на продовження дії договору №124 від 08.02.2013 року; розпорядження на суму внесення відсотків на депозит та продовження дії договору №124 від 26.09.2013 року. Копію зазначеної ухвали отримав представник позивача адвокат Тарновецький В.І. 18.11.2020 року. На виконання зазначеної ухвали 27.11.2020 року позивач [PERSON] повідомив суд, що витребувані судом оригінали документів передані ним до матеріалів кримінального провадження №12014260110000622, внесеного в ЄРДР 21.11.2014 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.3, ст.191 ч.4. ст.191 ч.5, ст.200 ч.2 КК України, де і знаходяться. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що позивачем заявлено позовні вимоги про: стягнення з АТ «Альфа-Банк» на його користь сум банківського вкладу за договором банківського вкладу №124, укладеним між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 65378,71 грн. та гривневий еквівалент 3696,00 доларів США згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України, станом на дату прийняття судом рішення у зв`язку з тим, що АТ «Альфа-Банк», який правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», внесені за договором банківського вкладу станом на час звернення з позовом до суду не повернув. На підтвердження позовних вимог позивачем [PERSON] надано докази: - копію договору банківського вкладу «Інвестиційний» (Депозитний вклад зі сплатою процентів у кінці терміну) №124, укладеного 21.06.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] та фізичною особою - [PERSON] , за умовами якого: 1.1. Банк приймає на депозитний рахунок кошти в сумі 10000,00 грн., за текстом «Депозитний вклад» з нарахуванням відсотків в розмірі 24 % річних. Загальна сума вкладу становить 10000,00 грн. Внесення Клієнтом грошових коштів підтверджується Банком шляхом видачі розпорядження та договору. 1.2. Депозитний вклад залучається на строк з 21.06.2012 року по 21.09.2012 року включно. 1.3. На депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються. 2.1. Нарахування процентів на Депозитний вклад здійснюється за процентною ставкою в розмірі, згідно п.1.1. 2.2. Нарахування процентів на Депозитний вклад здійснюється за фактичну кількість днів у місяці та році (29-30-31/365). При розрахунку процентів враховується фактичний залишок коштів на Рахунку станом на кінець кожного календарного дня періоду, за який здійснюється нарахування процентів. При розрахунку процентів не враховуються день початку та день закінчення строку, на який залучається Депозитний вклад. 2.3. Сплата нарахованих процентів здійснюється в останній день строку, на який залучався Депозитний вклад, шляхом виплати готівкою. 2.4.1. В разі необхідності попередити банк про видачу вкладу за 10 робочих днів. 2.5. Нарахування та сплата процентів здійснюється у валюті Депозитного вкладу. 3.1. Банк має право: 3.1.1. використовувати грошові кошти Клієнта протягом строку, визначеного цим Договором; 3.1.2. вимагати від Клієнта належного виконання зобов`язань перед Банком відповідно до положень цього Договору; 3.2. Банк зобов`язаний: 3.2.1. нарахувати та сплатити Клієнту проценти за Депозитним вкладом згідно з умовами, визначеними у Статті 2 цього Договору; 3.2.2. після здійснення списання та/або зарахування будь-якої суми з депозитного рахунку надавати Клієнту відповідну виписку; 3.2.3. забезпечити таємницю Депозитного вкладу згідно з чинним законодавством України; 3.2.4. повернути Клієнту суму Депозитного вкладу та суму нарахованих процентів в порядку, передбаченому цим Договором; 3.2.5. після виконання своїх зобов`язань за цим Договором наступного робочого дня після закінчення строку, на який був залучений Депозитний вклад, або наступного робочого дня після дострокового припинення дії цього Договору, закрити депозитний рахунок, визначений в п.1.1. цього Договору. 3.3. Клієнт має право: 3.3.1. отримати суму Депозитного вкладу та суму нарахованих процентів згідно з умовами цього Договору. 3.4. Клієнт зобов`язаний: 3.4.1. протягом двох робочих днів повідомляти Банк про зміну назви, юридичної адреси, реквізитів з наданням: документів, що підтверджують такі зміни; 3.4.2. у випадку дострокового розірвання цього Договору повідомити Банк про свій намір відкликати суму депозитного вкладу та суму нарахованих процентів, не менш, ніж за 10 робочих дні. 4.1. За невиконання або неналежне виконання умов цього Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. 4.2. Сторони звільняються від відповідальності за невиконання умов цього Договору у випадку настання та дії обставин, що знаходяться поза межами контролю Сторін, та які Сторони не могли передбачити або запобігти (форс-мажорні обставини); при цьому строк виконання зобов`язань за цим Договором відкладається на весь строк дії таких обставин. До таких обставин за цим Договором належать: військові дії, незалежно від факту оголошення війни, повстання, акції громадської непокори, стихійні лиха тощо. 4.3. Усі спори та розбіжності, які можуть виникнути між Сторонами щодо тлумачення та/або застосування положень цього Договору підлягають урегулюванню шляхом взаємних консультацій та переговорів. 5.1. Всі додатки, зміни та доповнення до цього Договору мають бути вчинені в письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками Сторін, з обов`язковим посиланням на цей Договір. 5.2. Всі повідомлення за цим Договором будуть вважатися здійсненими належним чином у випадку, якщо виконані у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами Сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача. 5.3. Недійсність окремих положень цього Договору не тягне за собою недійсність Договору в цілому, оскільки можна припустити, що цей Договір міг би бути укладений без включення до нього таких положень. 5.4. Назви статей цього Договору використовуються лише для зручності та жодним чином не впливають на їх зміст і тлумачення. 5.5. Цей Договір набуває чинності з дати підписання та діє до моменту повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. 5.6. Цей Договір укладено в двох дійсних примірниках українською мовою, по одному для кожної Сторони. Всі примірники мають однакову юридичну силу. Договір укладений в м. Кіцмань. Наявні підписи у графі «Сторона 1» - начальник Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] та у графі «Сторона 2» - фізична особа [PERSON] . Також наявний відтиск печатки каси №1 банку; - копію розпорядження на внесення коштів на депозит від 21.06.2012 року, виданого Кіцманським відділенням ХОФ ПАТ «Укрсоцбанк», з якого вбачається, що його видано на виконання умов договору №124 від 21.06.2012 року, за яким: дата залучення депозиту - 21.06.2012 року, дата повернення депозиту - 21.09.2012 року, код строку кред. ресурсів - 3 місяці, строковість депозиту - короткостроковий -1, сума внесення коштів на депозит - 10000,00 грн., відсоткова ставка - 24%, загальна сума вкладу - 10000,00 грн. Наявні підписи у графах «клієнт [PERSON] », «Начальник Кіцманського відділення [PERSON] » та «Виконавець [PERSON] ». Дата рахунка 21.06.2012 року. Також наявний відтиск печатки каси №1 банку; - копію розпорядження на внесення коштів на депозит від 25.06.2012 року, виданого Кіцманським відділенням ХОФ ПАТ «Укрсоцбанк», з якого вбачається, що його видано на виконання умов договору №124 від 21.06.2012 року, за яким: дата залучення депозиту - 21.06.2012 року, дата повернення депозиту - 21.09.2012 року, код строку кред. ресурсів - 3 місяці, строковість депозиту - короткостроковий -1, сума вкладу - 10000,00 грн., 25.06.2012 року [PERSON] вніс на депозит кошти у розмірі 3200,00 доларів США під 12 %, загальна сума вкладу - 10000,00 грн. та 3200,00 доларів США. Наявні підписи у графах «клієнт [PERSON] », «Начальник Кіцманського відділення [PERSON] » та «Виконавець [PERSON] ». Дата рахунка 25.06.2012 року. Також наявний відтиск печатки каси №1 банку; - копію розпорядження на внесення коштів на депозит від 27.06.2012 року, виданого Кіцманським відділенням ХОФ ПАТ «Укрсоцбанк», з якого вбачається, що його видано на виконання умов договору №124 від 21.06.2012 року, за яким: дата залучення депозиту - 21.06.2012 року, дата повернення депозиту - 21.09.2012 року, код строку кред. ресурсів - 3 місяці, строковість депозиту - короткостроковий -1, сума вкладу - 10000,00 грн. та 3200,00 доларів США, сума внесення коштів на депозит - 12000,00 грн., залишок депозиту - 22000,00 грн. та 3200,00 доларів США. Наявні підписи у графах «клієнт [PERSON] », «Начальник Кіцманського відділення [PERSON] » та «Виконавець [PERSON] ». Дата рахунка 27.06.2012 року. Також наявний відтиск печатки каси №1 банку; - копію розпорядження на продовження дії договору за №124 від 08.02.2013 року, виданого Кіцманським відділенням ХОФ ПАТ «Укрсоцбанк», з якого вбачається, що його видано на виконання умов договору №124 від 21.06.2012 року, за яким: дата внесення коштів - 21.09.2012 року, дата закінчення депозиту - 21.09.2013 року, код строку кред. ресурсів - у кінці терміну, строковість депозиту - короткостроковий, загальна сума вкладу - 25080,00 грн. (24%) та 3424,00 доларів США (12%), в тому числі відсотки - 3080,00 грн. та 224,00 долари США. Наявні підписи у графах «клієнт [PERSON] » та «Начальник Кіцманського відділення [PERSON] ». Дата рахунка 08.02.2013 року. Також наявний відтиск печатки каси №1 банку; - копію розпорядження на суму внесення відсотків на депозит та продовження дії договору №124 від 21.06.2012 року, виданого Кіцманським відділенням ЗМР ПАТ «Укрсоцбанк», з якого вбачається, що його видано на виконання умов договору №124 від 21.06.2012 року, за яким: дата внесення коштів - 21.09.2013 року, дата закінчення депозиту - 21.09.2014 року, код строку кред. ресурсів - у кінці терміну, строковість депозиту - короткостроковий, сума депозиту - 25080,00 грн. та 3424,00 доларів США, сума внесення відсотків - 4016,00 грн. та 272,00 долари США, загальна сума вкладу - 29096,00 грн. та 3696,00 доларів США. Наявні підписи у графах «клієнт [PERSON] » та «Начальник Кіцманського відділення [PERSON] ». Дата рахунка 26.09.2013 року. Також наявний відтиск печатки каси №1 банку; - копію заяви [PERSON] від 27.11.2014 року, адресованої керуючому Західним міжрорегіоном Сергеєву О.М., за змістом якої просив перевірити, чи надходили на рахунок банку 29096,00 грн. та 3696,00 доларів США, які він передав [PERSON] . Договір №124 від 21.06.2012 року, розпорядження 26.09.2013 року, № рахунку для клієнта 2618 933, 7021; - копію листа виконуючого обов`язків начальника Кіцманського відділення Подільського регіону ПАТ «Укрсоцбанк» Борденюк В.П. №09.202-86/96-282 від 09.01.2015 року [PERSON] повідомлено, що вказаний ним договір банківського вкладу із банком не вкладався та в ПАТ «Укрсоцбанк» не обліковується. ПАТ «Укрсоцбанк» не відкривав депозитні рахунки, не приймав та не зараховував грошові кошти згідно договорів з депозитного обслуговування, зазначені ним. За даним фактом Прокуратурою Голосіївського району м. Києва внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань; - копію Індексів споживчих цін у 1991-2019 роках, згідно яких індекс споживчих цін становив: за жовтень 2014 року -102,4; за листопад 2014 року - 101,9; за грудень 2014 року - 103,0; за 2015 рік - 143,3; за 2016 рік -112,4; за 2017 рік - 113,7; за 2018 рік - 109,8; за 2019 рік - 104,1; - копію Індексів споживчих цін на товари та послуги у 2020 році, згідно яких індекс споживчих цін становив: за січень 2020 року - 100,2; за лютий 2020 року - 99,7; - копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.04.2020 року, згідно якого АТ «Альфа-Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк»; - копію повідомлення Національного банку України від 25.10.2019 року про відкликання банківської ліцензії та виключення АТ «Укрсоцбанк» з Державного реєстру банків відповідно до рішення Правління НБУ №799-рш від 24.10.2019 року. Також НБУ повідомив, що правонаступником активів та зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» з 15.10.2019 року стало АТ «Альфа-Банк»; - копію курсу валют НБУ від 03.04.2020 року, згідно якого курс долара до гривні становив 27,5962; - копію паспорта серія [NUMBER] , виданого 14.07.1995 року Кіцманським РВ УМВС України в Чернівецькій області, згідно якого [PERSON] народився [INFO] , зареєстрований в с. Багна Вижницького району Чернівецької області; - копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру №5315 від 14.12.1999 року, згідно якої [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер (РНОКПП) - [NUMBER] ; - копію постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року по справі №463/5896/14-ц (провадження №14-90цс19); - копію обвинувального акту у кримінальному провадженні №12014260110000622, внесеному в ЄРДР 21.11.2014 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.3, ст.191 ч.4. ст.191 ч.5, ст.200 ч.2 КК України, з якого вбачається, що - 21.06.2012 року [PERSON] , перебуваючи на посаді начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», будучи службовою особою, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, в приміщенні Кіцманського відділення №933 ПАТ «Укрсоцбанк», розташованого в м. Кіцмань по вул. Незалежності, 71, отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 10000 грн. для відкриття депозитного рахунку на його ім`я та внесення зазначених коштів на цей рахунок, однак ввірені їй кошти [PERSON] в касу банку не внесла, не відобразила дану операцію по обліках банку та зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа даними коштами, звернувши їх на свою користь, розпорядившись ними на власний розсуд. З метою створення видимості законності своїх дій, [PERSON] , в службовому кабінеті банку склала договір №124 банківського вкладу між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , відповідно до якого банк відкриває депозитний рахунок на суму 10000 гривень. Даний договір підписала від свого імені, завірила печаткою Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» «Каса №1» та передала [PERSON] . В подальшому, [PERSON] , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне заволодіння майном [PERSON] , перебуваючи у службовому кабінеті Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», діючи умисно, протиправно, отримувала від [PERSON] нібито для поповнення депозитного рахунку різні суми грошових коштів, як в національній валюті, так в іноземній, якими зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа на свою користь, не вносячи їх в касу банку, не відображаючи дані операції по обліках банку. З метою створення законності своїх дій, [PERSON] , видавала [PERSON] розпорядження на внесення коштів на депозит, які підписувала від свого імені, завіряла печатками Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», не повідомляючи при цьому останнього, що депозитні рахунки в ПАТ «Укрсоцбанк» на його ім`я не відкриті. При зверненні [PERSON] в Кіцманське відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] , з метою прикриття своєї злочинної діяльності, щоб не бути викритою у незаконному заволодінні коштами [PERSON] , що були передані їй для розміщення на депозитному рахунку, повідомляла останнього, що відсотки по депозиту нараховуються до основної суми депозиту та згідно розпорядження виданого [PERSON] , станом на 26.09.2013 року сума вкладу [PERSON] становила 3696 доларів США та 29096 гривень. Таким чином, за вказаний період часу [PERSON] , діючи умисно, протиправно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволоділа коштами [PERSON] в сумі 3696 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 29531,04 грн. та 29096 грн., спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 58627,04 грн. [PERSON] визнаний потерпілим по даному кримінальному провадженні; - копію ухвали Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 14.11.2017 року по справі №718/470/17, якою призначено спеціальний судовий розгляд у кримінальному провадженні №12014260110000622 щодо [PERSON] , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.3, ст.191 ч.4, ст.191 ч.5, ст.200 ч.2 КК України; - копію заяви Управління банківської безпеки у Західному регіоні (м. Львів) Департаменту безпеки ПАТ «Укрсоцбанк» №15.201-255/7475 від 20.11.2014 року, адресованої Кіцманському РВ УМВС України в Чернівецькій області та прокуророві Кіцманського району, згідно якої 20.11.2014 року в ході проведення попередньої перевірки встановлено, що начальник Кіцманського відділення №933 [PERSON] , зловживаючи своїм службовим становищем, на протязі тривалого часу отримувала у фізичних осіб значні суми коштів, як у гривні та і у іноземній валюті, і від імені банку заключала з ними фіктивні угоди. При цьому кошти на банківські рахунки не надходили, але угоди завірялися її підписом та банківською печаткою. [PERSON] періодично самостійно цим особам періодично виплачувалися депозитні проценти. У відділення №933 від осіб, що надали кошти [PERSON] на сьогоднішній день надійшло шість заяв про повернення вкладених грошових цінностей на загальну суму 940000,00 грн., 143400,00 доларів США та 80000,00 Євро, однак існує велика вірогідність, що є ще близько 10-15 осіб, які віддали кошти начальнику відділення на подібних умовах. Просили прийняти та внести заяву про злочин до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за фактом вчинення дій, що мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190-192 КК України; - копію доручення про проведення досудового розслідування від 21.11.2014 року, згідно якого досудове розслідування за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» відносно начальника Кіцманського відділення №933 ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] доручено слідчому СВ Кіцманського РВ УМВС України в Чернівецькій області Філіпчуку В.В.; - копію опису документів, які знаходяться в кримінальному провадженні №12014260110000622 (том 1), серед яких зокрема: №5 - заява про вчинення злочину ПАТ «Укрсоцбанк» від 20.11.2014 року; №11 - доручення про проведення досудового розслідування від 21.11.2014 року; - копію матеріалів службового розслідування ПАТ «Укрсоцбанк» №15.201-255/38-1264 від 06.03.2015 року, адресованих СУ УМВС України в Чернівецькій області, згідно якого службовим розслідуванням встановлено, що 19.11.2014 року до керівництва Західного Регіону ПАТ «Укрсоцбанк» надійшла заява [PERSON] про дострокове розірвання договору банківського вкладу та сплати відсотків по ньому. Заявником надано копію договору №11 та копію розпорядження від 12.08.2014 року, на яких був відтиск печатки, візуально схожий з відтиском печатки Кіцманського відділення Банку, та підпис, візуально схожий на підпис начальника відділення [PERSON] . При розгляді вказаної заяви (вх. №321 від 19.11.2014 року) встановлено, що депозитний договір №11 у Банку не зареєстрований. В період часу з 20.11.2014 року до 19.01.2015 року до ПАТ «Укрсоцбанк» надійшло ще 126 заяв аналогічного змісту. Встановлено, що [PERSON] , 1956 року народження, з 2001 року (наказ №34-ОС від 14.08.2001 року) по теперішній час обіймає посаду начальника Кіцманського відділення №933 Департаменту роздрібних продажів у Подільському регіоні центру роздрібного бізнесу ПАТ «Укрсоцбанк». 02.04.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено два договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №020/03/1-223 та №020/03/1-250. Відповідно до п.34 Посадової інструкції, з якою [PERSON] ознайомлена 28.10.2010 року, до її обов`язків відноситься затвердження підписом документів фінансового, розрахункового характеру, листів, договорів відповідно до наданої довіреності. Згідно довіреності [PERSON] надано право від імені Банку укладати договори банківського вкладу на умовах «Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» шляхом підписання заяв про розміщення депозиту. Встановлено, що 14.11.2014 року [PERSON] останній день перебувала на робочому місці. Станом на 30.01.2015 року до Банку звернулося 127 осіб та одна особа до УМВС України в Чернівецькій області (всього 128 осіб) із зверненнями щодо перевірки наявності депозитних вкладів та їх повернення. Загальна сума претензій в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 30.01.2015 року становить 49820929,27 грн. Вказані кошти на банківських рахунках Кіцманського відділення №933 та взагалі у банку не обліковуються, договори банківських вкладів з такими особами не укладалися, а відповідно кошти такими особами у касу відділення не вносилися. Згідно спису під №91 значиться, що [PERSON] 27.11.2014 року подав заяву про повернення депозитних коштів у сумі 29096,00 грн. та 3696,00 доларів США; - копію опису документів, які знаходяться в кримінальному провадженні №12014260110000622 (том 15), серед яких зокрема: №4 - матеріали службового розслідування ПАТ «Укрсоцбанк» №15.201-255/38-1264 від 06.03.2015 року. На спростування позовних вимог та підтвердження викладених у відзиві на позов заперечень проти позову представником відповідача адвокатом Мус В.П. не надано жодних доказів. Вирішуючи позовні вимоги суд застосовує такі норми права. Статтею 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст.55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно ст.203 ч.4 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст.1058 ч.2 ЦК України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). Частинами 2, 3, 6 ст.633 ЦК України встановлено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За змістом ч.1 ст.1058 ЦК України договір банківського вкладу є реальним договором, тобто вважається укладеним у разі прийняття банком від вкладника або від третьої особи на користь вкладника грошової суми. Такі дії вкладника чи третьої особи в його інтересах є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким у вкладника з`являється право вимагати від банку повернення суми вкладу та виплати відсотків на неї, а у банку - відповідні обов`язки. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено переданням коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) та банку (боржника). Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 року по справі №6-352цс16. Відповідно до ч.3 ст.1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (ч.2 ст.1068 ЦК України). Статтею 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Відповідно до ст.1064 ЦК України, укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред`явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред`явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред`явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516 (далі Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Згідно з п.2.1 Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. При цьому відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку (ч.3 ст.1058, ч.2 ст.1068 ЦК України, п.2.1 Положення). Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за №1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10. Інструкції). Так пункт 10.1 Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Згідно з пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України 01.06.2011 року №174 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.06.2011 року за №790/19528, яка прийнята на заміну Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.08.2003 року №337, банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Відповідно до п.1.1 ст.1 розділу IV Інструкції №174 до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать, зокрема, заява на переказ готівки (додаток 8) та заява на видачу готівки (додаток 10). Пункт 1.2 статті 1 розділу IV Інструкції №174 визначає зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки з операційної каси. Бланки касових документів виготовляються з урахуванням їх зразків друкарським способом або з використанням комп`ютерної техніки з відображенням обов`язкових реквізитів, передбачених цією Інструкцією, крім грошових чеків, які виготовляються лише друкарським способом. Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Розділу IV Інструкції № 174 касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджене договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Така позиція відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 06.06.2012 року по справі №6-17цс12 та від 29.10.2014 року по справі №6-118цс14. Квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі, що відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 25.04.2012 року по справі №6-20цс12 та від 06.04.2016 року по справі №6-352цс16). Додержання письмової форми договору є обов`язковою умовою взаємовідносин між банком і вкладником (пункт 2.2 глави 2 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516). Банк під час здійснення касових операцій має забезпечувати, зокрема, своєчасне повне оприбутковування готівки національної та іноземної валюти, що надійшла до каси банку, її зарахування на зазначені клієнтами рахунки згідно з вимогами нормативно-правових актів і належний внутрішній контроль за касовими операціями (пункт 8 розділу I Інструкції №174). Відповідно до пункту 1.6 статті 1 розділу IV Інструкції №174 банк (філія) визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати касові документи, і визначає систему контролю за виконанням касових операцій. Відтак, оскільки саме банк визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій, недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору. Відкриття відповідних рахунків та облік на них коштів у національній та іноземній валютах, залучених згідно з чинним законодавством від юридичних і фізичних осіб на підставі укладених у письмовій формі договорів банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку. Необліковування банком таких коштів не можна вважати недодержанням сторонами відповідного договору банківського вкладу (депозиту) його письмової форми. Така позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 року по справі №463/5896/14-ц, та в подальшому у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 року по справі №752/7208/15-ц. У частині 3 статті 1060 ЦК України зазначено, що за договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що є недопустимою одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено вичерпного переліку правових відносин, на які поширюється його дія, втім з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах такої слабкої сторони, як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг, страхування тощо. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. А у статті 78 ЦПК України зазначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до чч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданих позивачем та безпосередньо досліджених у судовому засіданні письмових доказів судом установлено, що: 21.06.2012 року [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] підписали договір банківського вкладу «Інвестиційний» №124, за умовами якого: сума вкладу - 10000,00 грн.; строк вкладу - з 21.06.2012 року по 21.09.2012 року включно; процентна ставка - 24 % річних; додаткові внески допускаються; балансові рахунки по вкладу - 2635, 2618 933, 7021; внесення клієнтом грошових коштів підтверджується банком шляхом видачі розпорядження та договору; за період з 21.06.2012 року по 21.09.2012 року, тобто в межах дії депозитного договору, позивач [PERSON] вніс банку депозитний вклад на загальну суму 22000,00 грн. та 3200,00 доларів США, а саме: 21.06.2012 року - 10000,00 грн.; 25.06.2012 року - 3200,00 доларів США; 27.06.2012 року - 12000,00 грн., на підтвердження чого начальник Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] видала передбачені умовами договору №124 від 21.06.2012 року розпорядження на внесення коштів на депозит; умовами депозитного договору не передбачено можливості його автоматичного продовження після закінчення строку на який його було укладено, і ні позивачем, ні його представником, суду не надано доказів на підтвердження факту укладення додаткових угод до договору банківського вкладу про продовження його дії до 21.09.2014 року. Тому внесення позивачем 08.02.2013 року та 26.09.2013 року відсотків на депозит у загальному розмірі 7096,00 грн. та 496,00 доларів США, відбулося за межами дії договору банківського вкладу; у обвинувальному акті по кримінальному провадженні №12014260110000622, внесеному до ЄРДР 21.11.2014 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України, викладено всі обставини укладення 21.06.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] та [PERSON] договору банківського вкладу «Інвестиційний» №124, зокрема: - підписання начальником Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] та [PERSON] зазначеного договору; - отримання начальником Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] від [PERSON] коштів у розмірі 29096,00 грн. та 3696,00 доларів США з наданням йому підписаних сторонами договору, передбачених його умовами та зазначеними вище актами НБУ «інших документів» на підтвердження цього факту - розпоряджень на внесення коштів на депозит від 21.06.2020 року, 25.06.2012 року та 27.06.2012 року, розпорядження на продовження дії договору від 08.02.2013 року та розпорядження на суму внесення відсотків на депозит та продовження дії договору від 26.09.2013 року; станом на 21.06.2012 року начальник Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] у силу своїх посадових обов`язків була наділена повноваженнями на оформлення та підписання документів щодо залучення депозитів від фізичних осіб, про що зазначено у матеріалах службового розслідування ПАТ «Укрсоцбанк» №15.201-255/38-1264 від 06.03.2015 року; сторонами не заперечувалось, що договір банківського вкладу, на підставі якого позивач [PERSON] просить стягнути грошові кошти, з боку відповідача підписано колишньою керуючою Кіцманським відділенням ПАТ «Укрсоцбанк» №933 [PERSON] , відносно якої з листопада 2017 року на розгляді у Сторожинецькому районному суді Чернівецької області перебуває кримінальне провадження №12014260110000622, внесене до ЄРДР 21.11.2014 року за ст.191 ч.3, ст.191 ч.4. ст.191 ч.5, ст.200 ч.2 КК України, в тому числі по епізоду, де потерпілим є [PERSON] ; оригінал договору банківського вкладу «Інвестиційний» №124 від 21.06.2012 року встановленого зразка у позивача відсутній, оскільки переданий ним до матеріалів кримінального провадження, внесеного 21.11.2014 року до ЄРДР за №12014260110000622 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України; станом на 21.09.2012 року, завершення дії договору банківського вкладу, банк не повернув [PERSON] суму банківського вкладу в розмірі 22000,00 грн. та 3200,00 доларів США; АТ «Альфа-Банк» є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк». Враховуючи наведені вище вимоги закону, правові позиції Верховного Суду, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставини, Суд дійшов висновку, що позивач довів належними, достатніми та допустимими доказами, що 21.06.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та споживачем банківських послуг - [PERSON] було укладено договір банківського вкладу «Інвестиційний» №124 на строк три місяці - з 21.06.2012 року до 21.09.2012 року, на виконання умов якого протягом строку його дії [PERSON] вніс на відкритий у банку депозитний рахунок 22000,00 грн. та 3200,00 доларів США, які після закінчення строку дії договору банк [PERSON] не повернув, а отже не виконав своїх зобов`язань. Тому права [PERSON] , який є споживачем банківських послуг, підлягають захисту шляхом стягнення з АТ «Альфа-Банк» на його користь внесених ним коштів за період дії договору банківського вкладу «Інвестиційний» №124 від 21.06.2012 року у розмірі 22000,00 грн. та 3200,00 доларів США. За період з 22.09.2012 року до 15.04.2020 року відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання у гривні на суму 22000,00 грн., на яку відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України повинні бути нараховані інфляційні втрати з жовтня 2012 року до березня 2020 року. Загальний індекс інфляції за період з жовтня 2012 року до березня 2020 року становить (100,0 індекс за жовтень 2012 року/100)*(99,9 індекс за листопад 2012 року/100)*(100,2 індекс за грудень 2012 року/100)*(100,5 індекс за 2013 рік/100)*(124,9 індекс за 2014 рік/100)*(143,3 індекс за 2015 рік/100)*(112,4 індекс за 2016 рік/100)*(113,7 індекс за 2017 рік/100)*(109,8 індекс за 2018 рік/100)*(104,1 індекс за 2019 рік/100)*(100,2 індекс за січень 2020 року/100)*(99,7 індекс за лютий 2020 року/100)*(100,8 індекс інфляції за березень 2020 року)*100 = 263,5. 22000,00 грн.*(263,5/100) = 57970,00 грн. Інфляційні втрати 57970,00 грн. - 22000,00 грн. = 35970,00 грн. За встановлених судом обставин укладення між сторонами договору банківського вкладу та не повернення відповідачем депозитних коштів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача АТ «Альфа-Банк» на користь позивача [PERSON] коштів за договором банківського вкладу «Інвестиційний» №124 від 21.06.2012 року, внесених позивачем в межах дії договору банківського вкладу з 21.06.2012 року до 21.09.2012 року на загальну суму 146258,00 грн., з яких 22000,00 грн.- банківський вклад, 35970,00 грн. - інфляційні втрати та 3200,00 доларів США (за курсом 27,59 еквівалентно 88288,00 грн.) - банківський вклад. Досліджені в судовому засіданні докази та встановлені на їх підставі обставини в сукупності з наведеними правовими позиціями Верховного Суду повністю спростовують викладені представником відповідача у відзиві на позов доводи про те, що договір банківського вкладу №124 від 21.06.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] не укладався, а надані позивачем на підтвердження позовних вимог докази є неналежними. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Відповідно до положень ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивача звільнено від сплати судового збору. Загальний розмір задоволених позовних вимог становить 146258,00 грн, з яких 22000,00 грн - банківський вклад, 35970,00 грн - інфляційні втрати, 3200,00 доларів США (за курсом 27,59 еквівалентно 88288,00 грн) - банківський вклад, а тому відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача АТ «Альфа-Банк» підлягають стягненню в дохід держави 1462,58 грн. судового збору - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст.15, 16, 203, 207, 509, 525, 526, 530, 625, 629, 633, 638, 1058-1060, 1064 ЦК України, ст.ст.2, 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ЗУ «Про захист прав споживачів»,

Outcome: partial