Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулисядо суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вони є власниками житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . Після набуття права власності позивачі проживають та користуються даним будинком. Проте позивачі дізналися, що в будинку зареєстрована відповідач. Інформацією про особу [PERSON] позивачі не володіють, припускає що вона є знайомою колишньої господарки будинку. Вона у даному будинку не проживає і місцезнаходження її невідомо. Реєстрація відповідача у належному їм домоволодінні створює перешкоди у здійсненні прав власника. Просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просили їх задовольнити. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Про слухання справи повідомлена належним чином. Відзив, заяв про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення слухання справи не надала. Тому, відповідно ст. 280 ЦПК України, судом постановлено провести заочний розгляд справи. Вислухавши позивачів, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є власниками домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.2020 року ( а.с. 6-7). Право власності зареєстроване у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 38139672, 38139750 (а.с.8-9). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 11). Відповідно до довідки вуличного комітету № 17 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте з 28.08.2016 року за даною адресою не проживає, що підтверджено сусідами [PERSON] , [PERSON] (а.с. 12). Вказане також підтверджується інформацією з реєстру територіальної громади міста Бердянська. Факт не проживання відповідача у вказаному будинку підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні. Свідок [PERSON] пояснила суду, що\~ живе по сусідству з [ADDRESS] . Раніше власником будинку були [PERSON] , [PERSON] не знає особисто, але бачила її колись, ще за старих власників будинку. Після продажу будинку більше її ніколи не бачила. Свідок [PERSON] пояснив суду, що 3 роки проживає по сусідству з домоволодінням по [ADDRESS] , а саме у будинку [INFO] . За весь час [PERSON] не бачила, за вказаною адресою вона не проживала та хто це вона не знає. Відповідно до\~ч.1\~ст.41\~Конституції України,\~кожен має\~право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року №75/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] не є членом сім`ї позивачів, спільно з власниками житлового будинку не проживала, спільним побутом з ним пов`язана не була.\~ За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. До такої правової позиції дійшов Верховний суд України у своїй постанові у справі №6-709цс16 від 16 листопада 2016 року. Отже, відповідно до положень статті 391 ЦК України позивачі як власники майна, мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування майном.

Outcome: approved