Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

[PERSON] 23.117.2020 року звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Міністерства юстиції України Козачкова Марина Олегівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Мотивуючи свої вимоги, тим, що [INFO] померла його двоюрідна бабуся [PERSON] на території тимчасово не підконтрольній України. Наведена обставина ж факт смерті так і факт того, що померла [PERSON] є двоюрідною бабусею [PERSON] , встановлено в рішенні Херсонського міського суду Херсонської області від 06 серпня 2020 року у справі 766/11759/20. На підставі наведеного рішення 13 серпня 2020 року здійснено запис в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання. Місто смерті зазначено: Україна, Донецька область, м. Шахтарськ. Після отримання наведеного вище рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 серпня 2020 року звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] . 11.11.2020 року отримав листа приватного нотаріуса від 17.09.2020 року в якому йому роз`яснено про те, що останній пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Після смерті двоюрідної бабусі відкрилась спадщина проте в строк встановлений статтею 1270 Цивільним кодексом України не встиг оскільки вимушений був встановлювати факт смерті своєї двоюрідної бабусі, для чого довго чекав дублікати свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] без котрих не міг підтвердити факт родинних зв`язків із померлою та звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті. Тому просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.11.2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.12.2020 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.01.2021 року витребувано від приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Міністерства юстиції України Козачкової Марини Олегівни належним чином завірену копію спадкової справи заведену після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] .. 16.03.2021 року згідно реєстру вхідної кореспонденції судді передано витребувані документи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, повідомлялася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Міністерства юстиції України Козачкова Марина Олегівна у судове засідання не з`явилася, повідомлялася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, суд приходить до наступного. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 06.08.2020 року у справі №766/11759/20 встановлено, що [PERSON] є двоюрідною прабабусею [PERSON] . Також вищезазначеним рішенням встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , [INFO] у м. Шахтарськ, Донецької області. Згідно із ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Факт смерті [PERSON] , [INFO] , також підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00028070548 від 17.09.2020 року. 17.09.2020 року [PERSON] подано до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Казачкової М.О. подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Казачковою М.О., листом за Вих. 115/02-14 від 17.09.2020 року, позивачу роз`яснено, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Також роз`яснено, що він має звернутись до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, який суд може визначити, враховуючи зміст ч.3 ст.1272 ЦК України. З копії спадкової справи № 14/2020, вбачається, що Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Казачковою М.О. заведено 17.09.2020 року спадкову справу після померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з позовної заяви позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин. В зв`язку з тим, що його двоюрідна прабабуся померла [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Шахтарськ Донецької області, позивач звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті двоюрідної прабабусі. Відповідно до рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06.08.2020 року було задоволено заяву та встановлено факт смерті його двоюрідної прабабусі. 13.08.2020 року видано свідоцтво про смерть [PERSON] 17.09.2020 року, позивач звернувсь до приватного нотаріуса, що вбачається з копії такої заяви, тому враховуючи період визначений законом на подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що строк на прийняття спадщини пропущено з поважних причин. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Outcome: approved