Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON] 20.06.2013 року звернулися в суд з позовом до Піддубцівської сільської ради Луцького району про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року помер їхній брат - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому домоволодіння та земельну ділянку, а саме: домоволодіння [ADDRESS] яке розташоване на земельній ділянці площею 0,2500 га, земельна ділянка площею 0,3075 га для ведення особистого селянського господарства. Вони, [PERSON] та [PERSON], є сестрами померлого, що підтверджується записами у свідоцтвах про народження. Відповідно до ст. 1222 та ст. 1262 Цивільного кодексу України вони є спадкоємцями другої черги за законом. Вони є єдиними спадкоємцями за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Інших осіб, які б претендували на майно немає, а тому вони є єдиними спадкоємцями відкритої спадщини. У встановлений законом термін, вони звернулися до Луцької районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, та листом вих. №333/02-17 від 16.05.2013р. надано роз'яснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме спадкове майно, і рекомендовано звернутися до суду. Той факт, що домоволодіння та земельна ділянка, а саме: житловий будинок [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га та 0,3075 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться за адресою домоволодіння, на день смерті належали спадкодавцю підтверджується довідкою Піддубцівської сільської ради, вих. №461 від 17.06.2013р. Посилаючись на вищенаведене, позивачі просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: домоволодіння [ADDRESS] яке розташоване на земельній ділянці площею 0,2500 га та право власності на земельну ділянку загальною площею 0,3075 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті нашого брата [PERSON], який помер [INFO] року. Ухвалою суду від 12.12.2013р. в якості співвідповідача по справі залучено співмешканку спадкодавця [PERSON] та в якості третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог, сина спадкодавця [PERSON] Відповідач [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON], [PERSON] про одержання права на спадкування разом з іншими спадкоємцями, встановлення факту спільного проживання її із спадкодавцем [PERSON] в період з травня 1998 року по час його смерті та визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивує тим, що спадкодавець [PERSON] був її фактичним чоловіком. Житловий будинок [ADDRESS] належить спадкодавцю на праві власності в порядку спадкування після смерті його колишньої дружини [PERSON], яка померла [INFO] року. Земельні ділянки площею 0,25 га - для забудови та обслуговування житлового будинку та площею 0, 3075 га - для ведення особистого селянського господарства належать йому на праві користування. Факт спільного проживання з відповідачем підтверджується записами в будинковій книзі та заповітом, який вчинив спадкодавець на її користь 14 травня 2008 року, згідно з яким заповів їй земельну ділянку площею 2,50 га в с.Піддубці, Луцького району Волинської області . А оскільки, вона проживала із спадкодавцем на день його смерті, тобто на день відкриття спадщини, тому в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона прийняла спадщину. В останні роки їхнього спільного проживання відповідач часто хворів, в силу похилого віку та стану здоров'я перебував в поганому фізичному стані та потребував догляду, тому вона опікувалася ним та допомагала йому, оскільки з ним проживала лише вона. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що вона проживала із спадкодавцем однією сім'єю з 1998 року по день його смерті, тобто більше п'яти років, тому вона є спадкоємцем четвертої черги, та прийняла спадщину внаслідок проживання із спадкоємцем на час її відкриття, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Також враховуючи те, що в останні роки їхнього спільного проживання, вона опікувалася та надавала допомогу спадкодавцю, оскільки він в силу похилого віку та стану здоров'я перебував в безпорадному стані, тому вона вправі претендувати на отримання права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування. Посилаючись на наведене, позивач просила встановити факт спільного проживання її із спадкодавцем [PERSON] в період з травня 1998 року по дату його смерті; надати їй право на спадкування за законом разом із спадкоємцями другої черги, яка має право на спадкування, зокрема, [PERSON] та [PERSON]; визнати за нею [PERSON] право власності на 1/3 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримали з наведених у ньому мотивів, зустрічний позов не визнали та пояснили, що спадкодавець [PERSON] хоча і був похилого віку, проте опіки не потребував, оскільки доглядав за собою особисто, займався господарством , перебував у задовільному для його віку фізичному стані. [PERSON] зустрічний позов підтримала з наведених у ньому мотивів, первісний позов визнала частково. [PERSON], як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не з'явився, не заперечував щодо задоволення первісного позову, оскільки відмовився від спадщини після смерті батька [PERSON], про що свідчить його заява, подана в нотаріальну контору. Представник Піддубцівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак, суд вважає за можливе розглядати справу без представника сільської ради. Заслухавши пояснення сторін, допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON], про одержання права на спадкування разом з іншими спадкоємцями та визнання права власності на спадкове майно слід задовольнити частково, первісний позов задовольнити повністю з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей [INFO] року зроблено відповідний актовий запис за №09, місце реєстрації - виконком Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області, що підтверджується свідоцтвом npо смерть серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON], є сестрами спадкодавця. Родинні відносини їх брата - [PERSON] підтверджується записами в свідоцтвах про народження, які містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що вони є єдиними спадкоємцями за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять: всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Отже, позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями другої черги після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON], який 29.11.2012р. подав у Луцьку районну державну нотаріальну контору заяву про відмову від спадщини після смерті батька [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] 29.11.2012р. подали у Луцьку районну державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], тобто прийняли спадщину після смерті [PERSON] 14.05.2008р. [PERSON] склав заповіт , згідно якого належну йому земельну ділянку площею 2,50 га в с.Піддубці для ведення особистого селянського господарства заповів співмешканці [PERSON] Заповіт посвідчено за реєстровим номером № 122 секретарем Піддубцівської сільської ради. [PERSON] прийняла спадщину за вказаним заповітом після смерті [PERSON] шляхом подачі заяви 02.10.2012р. у Луцьку районну державну нотаріальну контору. Як встановлено судом до спадкового майна після смерті [PERSON], відносяться житловий будинок з надвірними спорудами і будівлями по [ADDRESS], який належить спадкодавцю на праві власності згідно витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.12.2012р. Згідно з ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судом встановлено, що [PERSON] з 1998 року по день смерті [PERSON] проживала з останнім однією сім'єю. Даний факт вбачається з довідки Піддубцівської сільської ради №887 від 03.12.2012р., будинкової книги на житловий будинок [ADDRESS] , показань допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що з 1998 року [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю в житловому будинку [ADDRESS], який належав [PERSON] Ці ж свідки ствердили, що останній не перебував у безпорадному стані, не потребував стороннього догляду, отримував пенсію, [PERSON] його не утримувала. З урахуванням роз'яснень, наданих у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою, або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Позивачем за зустрічним позовом подано суду медичні довідки, з яких слідує, що спадкодавець [PERSON] звертався декілька разів за медичною допомогою з приводу різних захворювань . Однак, позивач за зустрічним позовом [PERSON], зазначаючи, що [PERSON] перебував у безпорадному стані, не подала суду жодного доказу, що [PERSON] внаслідок цього потребував стороннього догляду, допомоги чи піклування. Таким чином, вимога [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування на підставі ч.2 ст.1259 ЦК України є безпідставною і до задоволення не підлягає. Разом з тим, суд вважає доведеним факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON], в період з травня 1998 року по дату його смерті, тобто по [INFO] року. Аналізуючи наведене, суд прийшов до висновку, про задоволення позовної вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними спорудами і будівлями після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Однак, позивачами [PERSON] та [PERSON] не надано суду доказів про те, що спадкодавцю [PERSON] належали на праві власності земельні ділянки площею 0,2500 га, та площею 0,3075 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS], а тому в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

Outcome: partial