Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

[PERSON] 05.06.2019 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути на його користь з відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 55897,00 грн., моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. і судові витрати у справі. На обґрунтування позову він посилається на те, що 22.01.2019 року о 17 год. 25 хв. на перехресті вул. Промислової та Свято-Троїцької в с.Наталине Красноградського району Харківської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ 2101 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який на перехресті рівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю Mazda 6 державний номер [NUMBER] під його керуванням, що наближався праворуч, внаслідок чого сталося зіткнення і автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 07.02.2019 року, яка набрала законної сили, дії [PERSON] кваліфіковані за ст.124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 340,00 грн. В результаті ДТП автомобілю Mazda 6 державний номер [NUMBER] , що належить йому на праві особистої власності, заподіяні технічні пошкодження і розмір завданої йому матеріальної шкоди становить 55897,00 грн., а саме матеріальні збитки складають внаслідок пошкодження автомобіля 22127,90 грн., вартість відновлюваного ремонту-54187,13 грн. та послуги експерта 1200,00 грн. СК «Універсальна» після його звернення відшкодувало йому в добровільному порядку 21617,90 грн. Але даної суми не вистачає на повне відшкодування завданої відповідачем матеріальної шкоди, тому він просить стягнути з відповідача на його користь суму матеріальної шкоди у розмірі 55897,00 грн. Крім того, в результаті пошкодження його автомобіля, у нього виникли незручності морального характеру, пов`язані з відвезенням дитини до школи, необхідністю добиратися до роботи в м. Красноград, що призвело до моральних страждань, так як змінилися устої його життя і призвело до більших витрат часу для виконання тих самих завдань. Завдану моральну шкоду він оцінює в 20000,00 грн. 20.06.2019 року відповідач [PERSON] надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, так як в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22.01.2019 року, у автомобіля позивача було счисано фарбу на передньому бампері автомобіля і отримано дві вм`ятинки на передньому крилі автомобіля. Ні рухаюча система автомобіля, ні осьова не були порушені, тому з місця ДТП позивач поїхав своїм автомобілем. До спеціаліста з оцінки вартості матеріального збитку позивач звернувся тільки 05.02.2019 року, отже в період з 22.01.2019 року по 05.02.2019 року він міг користуватися автомобілем і його пошкодити. Вважає, що сума матеріальних збитків і моральної шкоди сильно завищені, а з урахуванням виплати СК «Універсальна» позивачу 21617,90 грн. вважає, що він нічого позивачу не винен. У запереченнях на відзив позивач вказав, що твердження відповідача, що він не звертався у період з 22.01.2019 року по 05.02.2019 року до відповідних організацій і експлутував автомобіль не відповідають дійсності. Оскільки не від нього залежало, коли погодили час і місце з фахівцями та страховою компанією, а після ДТП автомобіль був у не в пригодному для використання стані. Позивач та його представник - адвокат Кадун П.В. позовні вимоги підтримали, з підстав, вказаних у позові. Представник відповідача - адвокат Данильчук В.П. проти позову заперечувала, вказавши підстави, наведені у відзиві на позов. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надали пояснення про те, що внаслідок ДТП в автомобілі Mazda 6 державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] було пошкоджено - завалено переднє ліве колесо та диск. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали свідчення, що після ДТП допомагали [PERSON] заштовхувати його автомобіль в гараж, оскільки руль не повертався ліворуч, а при русі щось «клацало». Також було пошкоджено ліве переднє колесо та диск. Свідок [PERSON] - працівник поліції, який виїжджав на місце ДТП та складав відповідний протокол про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ст.124 КУпАП пояснив, що на місці ДТП [PERSON] щось казав про пошкоджене колесо. Свідок [PERSON] - син відповідача пояснив, що він приїхав на місце вже після ДТП, пошкодження автомобіля Mazda 6 дійсно були. При цьому чи було пошкоджено лівий поворотний кулак, йому не відомо. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, представників сторін, свідків, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22.01.2019 року о 17 год. 25 хв. на перехресті вул. Промислової та Свято-Троїцької в с.Наталине Красноградського району Харківської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ 2101 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який на перехресті рівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю Mazda 6 державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що наближався праворуч, внаслідок чого сталося зіткнення і автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 07.02.2019 року, яка набрала законної сили, дії [PERSON] кваліфіковані за ст.124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. В результаті ДТП автомобілю Mazda 6 державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] на праві особистої власності, заподіяні технічні пошкодження. Вказані факти відповідачем не заперечувались в судовому засіданні. Відповідно до наданого висновку №38/02-19 СОД ФОП [PERSON] від 15.02.2019 року щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіля Mazda 6 державний номер [NUMBER] , вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ (на використані запасні частини) складає 22127,90 грн., вартість відновлюваного ремонту без урахування фізичного зносу вузлів і деталей на момент проведення дослідження становить 54184,13 грн. (а.с.12-34) ПАТ СК «Універсальна» сплатила 26.03.2019 року [PERSON] страхове відшкодування за ремонт автомобіля Mazda 6 державний номер [NUMBER] в розмірі 21617,90 грн., що підтверджується випискою з його рахунку (а.с.43) Позивач зазначає, що суми виплаченої ПАТ СК «Універсальна» не вистачає на повне відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, тому просить стягнути на його користь з відповідача вартість відновлюваного ремонту автомобіля 54187,13 грн. та 1200,00 грн. за послуги експерта по оцінці матеріального збитку, а разом 55897,00 грн. За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Сума матеріального збитку, заподіяного потерпілій особі, повинна бути підтверджена таким засобом доказування, як звіт про оцінку майна (акт оцінки майна), який за змістом має відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395). Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, норми статей 1192, 1194 ЦК України регулюють відносини між потерпілим та заподіювачем шкоди, тоді як правовідносини між потерпілим і страховиком регламентуються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено обов`язок страховика виплатити потерпілому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страхове відшкодування, що становить витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону). У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди відповідальність щодо сплати потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) покладається на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність ( стаття 1194 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 наведено правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Щодо правильності визначення розміру реальних витрат, понесених при остаточному відновленні пошкодженого у ДТП автомобіля Mazda 6 державний номер [NUMBER] суд зазначає наступне. Відповідно до протоколу технічного огляду КТЗ у результаті ДТП в автомобілі позивача виявлено такі технічні пошкодження: -потребує ремонту і фарбування передній бампер, заміни центральна решітка бампера, ремонту і фарбування переднє ліве крило, заміни диск колеса переднього лівого, кулак поворотний переднього лівого колеса, ричаг верхній переднього лівого колеса, фара передня ліва, стійка стабілізатора переднього лівого колеса, ричаг нижній переднього лівого колеса; -при цьому пошкодженням, що не відноситься до досліджуваного ДТП є переднє ліве крило (сліди відновлюваного ремонту) (а.с.23-24). Відповідно до Акту виконаних робіт №БП000000399 від 26.02.2019 року за послуги з технічного обслуговування і ремонту автомобіля Mazda 6 державний номер [NUMBER] нараховано 52047,00 грн., які згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №18 від 26.02.2019 року були сплачені [PERSON] ФОП [PERSON] (а.с.44-45). В той час до вказаного Акту включена вартість робіт: зняття/установки, ремонту і покраски лівого переднього крила автомобіля, яке згідно попереднього акту не відноситься до досліджуваного ДТП є переднє ліве крило (сліди відновлюваного ремонту); зняття/установки захисту передньої правої і передньої лівої арки, зняття/установки передньої правої фари та її вартість, хоча відповідно до акту огляду в автомобілі була пошкоджена ліва фара; пошкодження яких не встановлені, роботи з регулювання передньої і задньої осі, необхідність яких не доведена. За таких обставин суд вважає, що їх вартість не може входити до розміру завданих збитків. Також суд не приймає до уваги Акт виконаних робіт № БП000000188 від 05.02.2019 року на суму 1816,0 грн., №БП000000406 від 27.02.2019 року на суму 11250,00 грн., оскільки вони дублюють виконані роботи, що вказані в Акті №БП000000399 від 26.02.2019 року, а необхідність заміни шрусу зовнішнього лівого по акту №БП000000462 від 06.03.2019 року на суму 2700,00 грн. не вказана у протоколі виявлених пошкоджень автомобіля. Крім того, ці Акти не підписані позивачем а також відсутні докази, що грошові кошти за цими актами були сплачені [PERSON] ФОП [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що фактична вартість відновлюваних робіт з ремонту автомобіля позивача становить 32928,00 грн., з яких вартість послуг-5080,00 грн., вартість складових частин і матеріалів-27848,00 грн. Встановивши, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, суд дійшов висновку, що з відповідача, як із винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та здійсненим страховим відшкодуванням. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 32928,00-21617,90=11310,10 грн. При цьому витрати за послуги експерта в сумі 1200,00 грн. задоволенню не підлягають, так як в матеріалах справи відсутня квитанція про їх сплату, а наявний лише акт №38/02-19 від 19.02.2019 року про прийняття робіт та узгодження між замовником і виконавцем робіт суми оплати (а.с.34). Що стосується тверджень відповідача [PERSON] про те що автомобіль Mazda 6 під керуванням [PERSON] в даному ДТП отримав лише подряпини переднього бамперу, тобто не було пошкоджене переднє ліве колесо, в зв`язку з чим він не визнає витрачені кошти на його ремонт, то суд їх вважає необґрунтованими. Так, про пошкодження переднього лівого колеса в ДТП, яке сталося 22.01.2019 року між позивачем та відповідачем пояснював сам [PERSON] , а також ряд свідків. Так, свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надали пояснення про те, що внаслідок ДТП в автомобілі Mazda 6 державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] було пошкоджено - завалено переднє ліве колесо та диск. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали свідчення, що після ДТП допомагали [PERSON] заштовхувати його автомобіль в гараж, оскільки руль не повертався ліворуч, а при русі щось «клацало». Також було пошкоджено ліве переднє колесо та диск. Свідок [PERSON] - працівник поліції, який виїжджав на місце ДТП та складав відповідний протокол про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ст.124 КУпАП пояснив, що на місці ДТП [PERSON] щось казав про пошкоджене колесо. Також пошкодження переднього лівого колеса зафіксовано і на фотоматеріалах, зроблених безпосередньо на місці ДТП, з яких вбачається, що колесо «завалене в середину»(а.с.66-67). Пошкодження переднього лівого колеса потягло в свою чергу внутрішні пошкодження ходової частини автомобіля, а саме верхній та нижні ричаг, поворотний кулак, стойка стабілізатора, що також підтверджується висновком щодо вартості матеріального збитку №38/02-19 та відповідним протоколом технічного огляду КТЗ(а.с.12-22, 23-24). При цьому як пояснив [PERSON] в судовому засіданні, на огляд пошкоджень автомобіля Mazda 6 державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] його викликав експерт, щоб зафіксувати наявні механічні ушкодження, однак він не поїхав, оскільки вважав це за непотрібне. Таким чином, суму ремонту пов`язану з пошкодженням цього колеса, суд враховує у суму, яка підлягає стягненню з відповідача. Стосовно вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь 20000,0 грн. моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно із частинами першою-другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір такої шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Як зазначає позивач внаслідок пошкодження автомобіля йому було завдано моральну шкоду у вигляді моральних страждань у зв`язку з порушенням звичного способу життя, оскільки він не міг відвозити дитину до школи і йому приходилось добиратися на роботу із с. Наталине до м. Краснограда, що займало набагато більше часу ніж за наявності автомобіля. За таких обставин, враховуючи тривалість порушення, глибину моральних страждань позивача, принципи розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000,0 грн. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання йому правової допомоги в розмірі 7000,00 грн., суд зазначає наступне. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). Однак на підтвердження витрат за надання правової допомоги в матеріалах справи відсутня квитанція про сплату коштів за послуги адвоката, оформлена у встановленому порядку. Надана суду квитанція від 29.07.2019 року по суті не є платіжним документом, а є розпискою, з якої не вбачається кому була сплачена сума 7000,0 грн., зазначено, що оплата за роботу по договору по ДТП від 22.01.2019 року, але не надано копії договору про надання правової допомоги по даній справі (а.с.76) За таких обставин суд не вбачає підстав для відшкодування вказаних витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так документально підтверджена сума судового збору у розмірі 768,40 грн., отже стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 155,45 грн. (11310,10х100/55897,0=20,23%, 768,40/100х20.23%=155,45)

Outcome: partial