Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] звернувся в суд з позовом до Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання права власності на землю. В позовній заяві зазначає, що 21.04.2008 р. після смерті матері [PERSON] [PERSON], відкрилася спадщина, до спадкової маси якої входить земля загальною площею 3.42 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за межами населеного пункту. Право власності на землю [PERSON] було посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 043668, виданим на підставі рішення 4 сесії 23 скликання Сюртівської сільської ради народних депутатів від 29.12.1998 р. На час відкриття спадщини спадкоємцем за заповітом від 07.02.2008 р., зареєстрований в книзі реєстрації заповітів, прирівнюваних до нотаріально посвідчених Сюртівської сільської ради за № 57, був [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON], яка померла 21.04.2008 р. і проживала за адресою [INFO], Сюртівською сільською радою не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття проживав разом зі спадкодавцем. Однак, позивач був позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на землю державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 043668, який був утрачений, так як залишилася у наявності лише його ксерокопія. Відповідно до інформації наданої приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу, за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно (землю) [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та у подальшому оформити право власності. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44404105, виданого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу, інформація про відкриту спадкову справу відсутня. Отже, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України [PERSON] не відмовлявся від спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] 21.04.2008 р. Просить визнати за [PERSON], як за правонабувачем в порядку спадкування за [PERSON], право власності на землю, загальною площею 3.42 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за межами населеного пункту, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 043668, виданого на підставі рішення 4 сесії 23 скликання Сюртівської сільської ради народних депутатів від 29.12.1998 р. Позивач в судове засідання не зявився, так як його представник подав заяву відповідно до якої просить розглянути справу за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Сюртівської сільської ради в судове засідання не зявився, так як сільський голова подав заяву відповідно до якої просить розглянути справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог позивача заперечень немає. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що матері позивача [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 043668, виданого на підставі рішення 4 сесії 23 скликання Сюртівської сільської ради народних депутатів від 29 грудня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 37 при житті належала земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною\~\~площею 3.42 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Сюртівської сільської ради (а.с. 11). 21 квітня 2008 року [PERSON] померла, що стверджується даними її свідоцтва про смерть і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно\~(а.с. 10). При житті 7 лютого 2008 року [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] (а.с. 12). Спадкоємець [PERSON] в установленому законом порядку прийняв спадщину, проживаючи з спадкодавцем [PERSON] на момент смерті останньої за адресою: с. Сюрте, вул. Ракоці, 55, Ужгородського району, однак відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно у звязку з його втратою перешкоджає йому в оформленні спадщини в нотаріальному порядку (а.с. 13, 16). Згідно ч. 1\~ст. 131 ЗК України\~громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підстав міни, оренди, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважають набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Беручи до уваги наведене, з врахуванням вимог ст.ст.\~1222,\~1223,\~1268 ЦК України, суд вважає, що невизнане право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно. Судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: approved