Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] у листопаді 2014 року звернувся до суду із позовом до Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну частку (пай). У своїй заяві указує на те, що [PERSON] є правнучкою [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, в тому числі і земельна частка (пай), розміром 3,6500 га, що розташована на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Відповідно до ч.1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який був чинний на момент смерті [PERSON], дочка [PERSON] та баба [PERSON] - [PERSON], була спадкоємицею першої черги за законом. Після смерті [PERSON], дочка [PERSON], внучка [PERSON] та мати [PERSON] - [PERSON] розпочала користуватися житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON], обробляти присадибну земельну ділянку. Тобто, [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що належало [PERSON], а отже,- прийняла спадщину після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом були її дочка [PERSON], та мати - [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері - [PERSON], оскільки на момент її смерті вони фактично проживали разом. У зв'язку із тим, що за свого життя [PERSON] не звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) - без встановлення юридичного факту прийняття спадщини [PERSON] після померлого [PERSON], та встановлення факту постійного проживання [PERSON] та [PERSON] на момент смерті [PERSON], - на даний час [PERSON] не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). Крім того, виявилося, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), а саме: Сертифікат про право на земельну частку (пай) серія ПЛ 0215882, зареєстрований 04.12.1996 року, під № 627- втрачений. Державний акт на вищевказану земельну частку (пай) [PERSON] не відновлювався, державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку не проводилася. Таким чином, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що належав [PERSON], [PERSON] не має змоги документально оформити своє право власності на спадкове майно та розпоряджатися ним. Просив встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті її діда - [PERSON], який помер [INFO], встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO], разом зі своєю матір'ю - [PERSON], на час відкриття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] ([INFO]) та визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом, право власності на земельну частку (пай), розміром 3,6500 га, що розташована на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. У попередньому судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, направив до суду заяву, в якій судовий розгляд просив провести без його участі. Представник відповідача - Давидівської сільської ради у судове засідання не з'явився, направив до суду листа, в якому просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника відповідача, так як його особисті пояснення у судовому засіданні необов'язкові. Судом установлено: [INFO] помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] від 17.09.2014 (а.с.8 ). Після смерті останнього залишилася спадщина, у вигляді земельної частки (паю) реформованого КСП імені Кірова розміром 3,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що розташована на території Давидівської сільської ради Пирятинського району та належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0215882, зареєстрованого 04.12.1996 під № 627 (а.с.10). Державний акт на вищевказану земельну частку (пай) [PERSON] невиготовлявся, державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку не проводилася. Відповідно до ч.1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який був чинний на момент смерті [PERSON], дочка [PERSON] та баба [PERSON] - [PERSON], була спадкоємицею першої черги за законом на майно померлого, проте спадщину у встановлений законом строк не прийняла та померла 19.05.2008. Відповідно до ч.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, за правилами ст. 1265 ЦК України спадкоємцем майна померлого [PERSON] п'ятої черги за законом є його онука [PERSON]. Остання після смерті діда розпочала користуватися житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON], обробляти присадибну земельну ділянку. Тобто, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що належало [PERSON], а отже відповідно до приписів ст. 549 Цивільного кодексу УРСР - прийняла спадщину після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] померла (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом були її дочка [PERSON], та мати - [PERSON], яка померла [INFO]. У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України позивач [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті матері шляхом спільного проживання з нею на час відкриття спадщини. У зв'язку із тим, що за життя [PERSON] не звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) - без встановлення юридичного факту прийняття спадщини [PERSON] після померлого [PERSON], та встановлення факту постійного проживання [PERSON] та [PERSON] на момент смерті [PERSON] - на даний час [PERSON] не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). Інакше, як у судовому засіданні, факт прийняття спадщини [PERSON] після померлого [PERSON] та факт постійного проживання позивачки із останньою на момент її смерті, встановити неможливо. Викладене також підтверджується: - показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт, що після смерті їх односельця [PERSON] у 2000 році у його будинку проживала та користувалася майном його онука [PERSON] На момент смерті він проживав у будинку один, його дочка [PERSON] проживала окремо та після його смерті на спадкове майно не претендувала. У 2006 році [PERSON] померла. На момент своєї смерті остання проживала разом з дочкою [PERSON] у м.Пирятині. - копією рішення Пирятинського районного суду від 07 серпня 2014 року, яким встановлений факт родинних відносин померлого [PERSON] та [PERSON], яка є його правнучкою, відповідно її мати [PERSON] є його онукою (а.с.6); - копією рішення Пирятинського районного суду від 27.08.2014, яким встановлено факт належності померлому [INFO] [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0215882, зареєстрованого 04.12.1996 під № 627 (а.с.11); - довідкою Давидівської сільської ради від 14.03.2014 №163, відповідно до якої прадід позивачки [PERSON],1 906 року народження, на час його смерті [INFO], був зареєстрований у [INFO], разом з ним на час його смерті ніхто не проживав (а.с.12); - даними Спадкового реєстру про відсутність спадкових справ на майно померлих [PERSON] (а.с.14) та [PERSON] (а.с.28); - іншими матеріалами справи. Згідно ч.2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки у судовому засіданні дослідженими доказами по справі підтверджується той факт, що [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її діда [PERSON] та на час своєї смерті постійно проживала разом з дочкою [PERSON] - позовна заява в частині встановлення юридичних фактів, що мають юридичне значення, підлягає задоволенню. Крім того, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що належав [PERSON], [PERSON] не має змоги документально оформити своє право власності на спадкове майно та розпоряджатися ним. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем майна, що залишилося після смерті її прадіда [PERSON] та яке вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON], а оригінали документів, що засвідчують його право на спадкове майно втрачені, інакше як у судовому порядку визнати право [PERSON] на земельну частку (пай), що знаходяться на території Давидівської сільської ради Пирятинського району, неможливо, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов [PERSON] про визнання права на спадкове майно підлягає задоволенню.

Outcome: approved