Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] зазначила, що позивач разом із третьою особою [PERSON] є власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований син позивача відповідач [PERSON] , [INFO] , який з 2014 року не проживає за даною адресою, так як виїхав до Російської Федерації. Представник позивача просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач не проживає тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку не знімається. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про день,\~час\~та\~місце розгляду\~справи, про причину\~неявки\~в\~судове засідання\~суд\~не\~повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] . Третя особа\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її хлопець з 10 травня 2018 року орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] . Власники вказаної квартири їй не відомі. Позивачу [PERSON] вони передають гроші за оренду, коли вона приїжджає. Вона з хлопцем мешкає разом в цій квартирі. Позивач повідомила їм, що має бажання продати квартиру. Сина позивача вона ніколи не бачила. Знає, що син позивача виїхав до Російської Федерації вже давно. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що у позивача він орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає разом із дівчиною [PERSON] з травня 2018 року. Відповідача він ніколи не бачив, чув від позивача, що син мешкає десь у Російський Федерації. Вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] разом із третьою особою [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 27.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 137, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16816157 від 27.01.2014. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 10306 від 27.09.2019 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований: [PERSON] , [INFO] . Отже,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~захисту позивачем\~свого права\~власності,\~а саме\~права користування\~та розпорядження\~житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи що відповідач не проживає у вказаній квартирі, не є її власником, а існування реєстрації відповідача в квартирі позивача обмежує її право власності, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову [PERSON] в інтересах [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 41 від 08.08.2019 про сплату судового збору у сумі 768,40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved