Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

[PERSON]. в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначила, що 06.11.1088 року Козаківською сільською радою Долинської ради між нею та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис №13. Від даного шлюбу, у 1996 році в них народилась дочка [PERSON]. Позивачка мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що вони з відповідачем не змогли створити міцної сім»ї, в них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Відповідач зловживав спиртними напоями, часті сварки носили постійний характер, дозволяв собі застосовувати до неї фізичну силу. Вони спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують, що призвело до розпаду сім'ї та стало причиною звернення до суду з даним позовом. Вважає, що примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, судові витрати по справі покласти на неї. Відповідач в судовому засіданні позов визнав не заперечив щодо його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 06.11.1988 року між [PERSON] та [PERSON] Козаківською сільською радою Долинського району, актовий запис №13, був зареєстрований шлюб. Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, між ними часто виникають сварки, сімейного побуту не ведуть, конфлікти носять постійний характер, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду їхньої сім'ї. Сторони спільно не проживають, наполягають на розлученні, що свідчить про те, що шлюб між ними носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідним позов задовольнити, шлюб розірвати, прізвище позивачці не змінювати, судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved