Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON]В звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], народженого у шлюбі з відповідачем у розмірі 1200 грн. щомісячно. Позовні вимоги в судовому засіданні мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. В листопаді 2015 році шлюб між ними розірвано. Разом з дитиною вона проживає у господарстві своїх батьків. З часу припинення шлюбних стосунків не може дійти згоди з відповідачем щодо його участі у подальших витратах на утримання сина. [PERSON] має змогу утримувати дитину, оскільки регулярно виїжджає на сезонні роботи в Російську Федерацію, має достатньо високі заробітки. Зокрема відповідач протягом 2015 року працював у одній бригаді з її батьком і його місячний заробіток складав орієнтовно 1000 дол.США. Поставила питання про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у звязку з тим, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, розмір реальних заробітків приховує. Виходячи розміру фактичних витрат на утримання дитини, просила визначити розмір аліментів у сумі 1200 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково. Вказав, що до моменту розірвання шлюбу дбав про дитину і матеріальне забезпечення сімї. Однак постійної роботи не має, працює переважно сезонно, в тому числі за межами країни. Розмір його реальних заробітків мінливий і може коливатись від 100 до 1000 дол.США. Однак через обмеження терміну перебування на території Російської Федерації протягом календарного року, такі заробітки не є постійними. Крім того, проживаючи з матірю, яка є пенсіонером, змушений дбати і про неї. Також зауважив, що не переконаний, що сплачені ним в якості аліментів кошти будуть використовуватись в інтересах дитини, а не на потреби позивачки. Тому погодився сплачувати аліменти в розмірі 500-600 грн. щомісячно і готовий, за наявності можливості, додатково допомагати придбанням необхідних речей для дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі з позивачкою сина [PERSON], [INFO], який в даний час є малолітнім і проживає з позивачкою. Сторони не можуть дійти згоди з приводу участі відповідача у витратах на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює сезонно, виїжджає на роботу, в тому числі і за межі України, працює і отримує доходи, рівень яких при виконанні судового рішення зясувати буде складно, його дохід може бути мінливим. Тому, у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі. Виходячи з наведених сторонами доводів, величини прожиткового мінімуму встановленого законодавчо, матеріального становища сторін, враховуючи наведені позивачкою пояснення щодо витрат, які вона несе на утримання дитини, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина слід визначити в сумі 850 грн. На підставі наведеного, ст. 84,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: partial