Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

[PERSON] 07.08.2014 року звернулась до Іллінецького районного суду Вінницької області із зазначеним позовом до [PERSON], в якому вказала, що 28.09.2008 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем по справі. За період шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Однак сімейне життя у сторін не склалось і вони проживають окремо з березня місяця 2014 року. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку матеріальну допомогу, так, як має регулярний дохід, оскільки працює СО «Іллінецькі електромережі» на посаді електромонтера з експлуатації електролічильників. Інших дітей у нього не має, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Тому вона просить суд винести рішення про стягнення із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, засобами поштового зв'язку подала до суду заяву з проханням вирішити справу у її відсутність та повністю підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про день, час та місце судового розгляду, надіслав на адресу суду заяву, якою повідомив суд що позовні вимоги щодо стягнення аліментів він визнає в повному обсязі, згоден платити аліменти на рівні 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу). За таких обставин суд визнає можливим вирішити справу за відсутності сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України, виходячи з наступного. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів(надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України. Дослідивши письмові докази у справі, а саме: копію свідоцтва про шлюб між сторонами ( а.с. 3), копію свідоцтва про народження [PERSON], батьком якого є відповідач (а.с. 4), довідку Іллінецької міської ради, в якій вказано, що [PERSON] працює в ДНЗ №2 комірником (а.с.5), та довідку про доходи відповідача по справі [PERSON] з 01.01.2014 по 31.06.2014 року, відповідно до якої його середній заробіток у наведений період складає 2913, 13 грн. (а.с 5) суд приходить до висновку що позов підлягає до повного задоволення, оскільки відповідач по справі [PERSON] офіційно працює, може та бажає надавати матеріальну допомогу на утримання свого малолітнього сина [PERSON] (про що написав відповідно заяву), тому суд вважає, що розмір аліментів на рівні 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача по справі на утримання неповнолітнього сина є справедливим та таким, що на належному рівні має забезпечити потреби матері на матеріальне забезпечення дитини та є справедливим. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved