Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до Великобагачанського районного суду з позовною заявою до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що 17.07.2020 об 11 год. 20 хв. поблизу с. Довгалівка Великобагачанського району Полтавської області у напрямку селища Велика Багачка водій [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем ВАЗ-21063 днз [NUMBER] , в порушення правил п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції та швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем МІNI COOPER днз [NUMBER] , зареєстрованим за [PERSON] , під керуванням [PERSON] . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а позивачі психофізіологічні травмування. 14.08.2020 постановою Великобагачанського районного суду [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, перебаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ-21063 днз [NUMBER] [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УПСК». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю встановлено на рівні 200\~000 грн., з визначенням франшизи у розмірі 2000 грн. Посилаючись на те, що їхнє спільне майно було пошкоджено, психофізіологічному здоров`ю було заподіяно шкоди, вважають, що мають право на відшкодування моральної шкоди. Зазначають, що 17.07.2020 по телефону повідомили ПрАТ «УПСК» про страховий випадок, далі особисто подали письмову заяву про страхове відшкодування. 09.10.2020 ПрАТ «УПСК» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 16\~073, 61 грн., яке було виплачено і заперечень щодо його розміру немає. Посилаються на те, що дії [PERSON] відобразилися також на їхньому нервовому (психофізіологічному) стані. 20.07.2020 вони змушені були звернутися до лікаря терапевта, який після обстеження направив до лікаря невролога, де [PERSON] було встановлено больовий рух у шийному відділі хребта з діагнозом «остеохондроз шийного відділу хребта з больовим , м`язово-тонічним синдромом», що є наслідком ДТП, а [PERSON] був поставлений діагноз «астено-невротичний синдром», зумовлений наслідками ДТП. Посилаючись на сварки з рідними та друзями, уповільнення творчої роботи з написання книги, неможливість забезпечити дружині відпочинок біля моря, витрачанням значного часу на лікування, відновлення пошкодженого майна, постійного відвідування страхової компанії, позивачі вимушені були звернутися за психологічною допомогою до психолога. Подія ДТП та її наслідки завдали позивачам тривалих душевних страждань: постійне перебування у пригніченому стані, втрата спокою, погіршення самопочуття та психологічного стану. Зазначають, що 31.07.2020 вони звернулися до практичного психолога ГО «Життя є!», асоційованої членкині Асоціації дитячих та сімейних психологів України [PERSON] , яка надала висновок, що між ДТП, неправомірною поведінкою водія-порушника та душевними стражданнями існує причинно-наслідковий зв`язок; події призвели до глибоких, тривалих та інтенсивних моральних (душевних) страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, докладання додаткових зусиль для організації життя у динаміці та статиці; розмір заподіяної моральної шкоди, з позиції психолога становить 100\~000 грн. на одного потерпілого. Рекомендовано: консультації з лікарем-неврологом та клінічним (медичним) психологом з метою поєднання медикаментозного лікування з конгнітивно-поведінковою терапією з нейтралізації чи послаблення депресивного стану. 03.09.2020 після чергового звернення до лікувального закладу позивачу [PERSON] було рекомендовано пройти психотерапію, а позивачу [PERSON] курс масажу шийно-грудного відділу хребта. Виходячи з моральних страждань перенесених позивачами, що виразилися у порушенні звичайного устрою життя, прикладенні додаткових зусиль для відновлення транспортного засобу, враховуючи принцип виваженості, розумності та справедливості просили суд, стягнути з відповідача ПрАТ «УПСК» по 50\~000 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди на користь кожного з позивачів. З відповідача [PERSON] просили стягнути понесені судові витрати по справі - 2102 грн. судового збору. Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23.11.2020 відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд даної цивільної справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі було призначено на 18.12.2020, роз`яснено право відповідачів подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з моменту отримання копії позовної заяви з додатками, потім відкладено на 18.01.2021, з поважних причин. Ухвалою суду від 18.01.2021 закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду на 18.02.2021 (а.с.108), потім розгляд справи було відкладено на 24.03.2021, 16.04.2021, 21.05.2021, з поважних причин. Від відповідача ПрАТ «УПСК» 17.02.2021 ( після закриття підготовчого провадження) на адресу суду засобами електронного зв`язку, а пізніше засобами поштового зв`язку, надійшов відзив на позовну заяву за вих. №5006/17 від 15.02.2021, у якому відповідач повністю заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.119-120; 137-140), при цьому копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття проваджена у справі відповідач отримав 30.11.2021 (а.с. 91). Ухвалою суду від 18.02.2021 зазначений відзив ПрАТ «УПСК» залишено без розгляду (а.с.131). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлений в порядку ч. 10 ст. 128 ЦПК України (а.с. 90, 103, 105-106; 114, 117-118, 149-150, 151). 24.03.2021 у судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] подали заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме: відмовилися від позовної вимоги до відповідача [PERSON] про відшкодування судових витрат по справі. Ухвалою суду від 24.03.2021 прийнято відмову позивачів від частини позовних вимог, провадження у справі в частині стягнення судових витрат з [PERSON] закрито (а.с. 153). Ухвалою суду від 24.03.2021 [PERSON] залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с. 156). У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] свої уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі просили стягти з відповідача ПрАТ «УПСК» моральну шкоду в сумі 100\~000 гривень, з розрахунку по 50\~000 гривень на одного потерпілого. Представник відповідача ПрАТ «УПСК» у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 91, 104, 116, 148, 162, 170) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с. 161, 163-164, 170,174), заперечень що заявлених позовних вимог не надав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивачів [PERSON] , [PERSON] , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14.08.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що 17.07.2020, близько 11 години 45 хвилин [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на автодорозі Велика Багачка Красногорівка, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ-21063 днз [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки MINI COOPER, днз [NUMBER] під керуванням [PERSON] , транспортний засіб зареєстрований за [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримала механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України (а.с. 47). Відповідно до ч. 6\~ст.82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. 23.07.2020 Великобагачанським ВП Миргородського РВ ГУНП в Полтавській області було видано довідку №5257/115/112-2020 від 23.07.2020 про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 17.07.2020 (а.с.16). Листом за вих. №241 від 09.10.2020 ПрАТ «УПСК» на ім`я [PERSON] було надіслано копію розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №036/037/001883/20/1 майнової шкоди заподіяної транспортному засобу MINI COOPER, днз [NUMBER] внаслідок ДТП, яке мало місце 17.07.2020. Згідно розрахунку, розмір страхового відшкодування становить 16\~073, 61 грн. (а.с.48-50). Позивачі зазначають, що ними отримані кошти у рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. З довідки №331 Великобагачанської амбулаторії загальної практики сімейної медицини «Великобагачанського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» встановлено, що 20.07.2020 з 11 год. до 13 год. [PERSON] звертався до сімейного лікаря з приводу захворювання (а.с. 17). З довідки №551 Великобагачанської амбулаторії загальної практики сімейної медицини «Великобагачанського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» встановлено, що 03.09.2020 з 08 год. до 15 год. [PERSON] звертався до сімейного лікаря з приводу захворювання, рекомендовано консультацію психотерапевта (а.с. 18). Відповідно до довідки №563 від 04.09.2020 Великобагачанської амбулаторії загальної практики сімейної медицини «Великобагачанського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] 04.09.2020 була оглянута травматологом, їй рекомендовано курс масажу шийно-грудного відділу хребта (а.с. 19). [PERSON] було направлено 20.07.2020 до невролога КНП «Великобагачанська ЦРЛ», куди остання звернулася та їй було назначено лікування (20-22). Цього ж дня до лікаря невролога звертався [PERSON] , останньому було назначено лікування (а.с. 23-24). Відповідно до повідомлення Великобагачанської ЦРЛ [PERSON] та [PERSON] зверталися до лікаря-невропатолога 20.07.2020 (а.с. 125, 126). Відповідно до Висновку психолога на основі проведеного психологічного дослідження окремих (доступних) матеріалів адміністративного провадження та психологічних станів [PERSON] та [PERSON] у частині відшкодування моральної шкоди за фактом її спричинення унаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини іншої особи №21 від 31.07.2020, на основі психологічного дослідження наданих клієнтами документів та витягів із справи за позовом «Про страхове відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП», а також проведення діагностичних психологічних процедур ( індивідуальна бесіда, психологічне спостереження, тест «Методика диференційної діагностики депресії за самооцінкою доктора [PERSON] (адаптація Т.І. Балашової та «Опитувальником депресії Бека) з самими клієнтами ( [PERSON] , [PERSON] ), вбачається причинно-наслідковий зв`язок між душевними (моральними) стражданнями, їх тривалістю і глибиною та протиправними діями з боку водія-порушника (відповідача), зокрема спричинення ДТП. Отже, порушення винуватцем (відповідачем) правил дорожнього руху зумовлене станом сильного алкогольного сп`яніння стало наслідком ДТП у результаті якої потерпілі (позивачі) [PERSON] та [PERSON] сприйняли подію дорожньо-транспортної пригоди психотравмуючою та зазнали значної майнової і моральної шкоди. Означене призвело до глибоких, тривалих та інтенсивних моральних (душевних) страждань, а також втрати останніми нормальних життєвих зв`язків, що вимагають від клієнтів додаткових зусиль для організації свого життя у динаміці та статиці. Зважаючи на означене та

Outcome: dismissed