Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

[PERSON] 08 лютого 2017 року звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на такі обставини. 10 березня 1977 року він вступив в зареєстрований шлюб з [PERSON], актовий запис № 309. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. Від цього шлюбу народився син [PERSON]. 30.01.1979 року дружина після смерті своєї матері отримала свідоцтво про право на спадщину № 1-161, посвідчене Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою, згідно якого до неї перейщло право приватної особистої власності на житловий будинок по вул. Будьоновській, 32 в м. Нікополі Дніпропетровської області, в якому в подальшому він та дружина здійснили перебудову, встановили новий опалювальний котел, паркан, що призвело до істнотного збільшення вартості зазначеного будинку. Вищезаначений будинок вони залишили своєму синові [PERSON] 30.01.2011 року дружина померла. Вони із сином, як спадкоємці першої черги з питання оформлення спадкових справ до нотаріуса не зверталися, оскільки син [PERSON] проживав та був зареєстрований в спадковому будинку, а отже, є таким, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим будинком. 22.11.2014 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Будьоновській, 32 в м. Нікополі Дніпропетровської області. [PERSON] заповіт не залишив. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є він, батько померлого, та малолітній син померлого - [PERSON], [INFO], а тому, доля кожного в спадковому майні складає ? частини спадщини. В передбачений законом шестимісячний строк він, як спадкоємець першої черги, звернувся із заявою про прийняття спадщини до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, але у видачі свідоцтва на спадкове майно було відмовлено, у звязку з тим, що ним не надано правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Враховуючи, що у правовстановлюючому документі, зокрема- свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 30.01.1979 року, реєстровий 1-161, посвідченого Другою Нікопольскою державною нотаріальною конторою, помилково зазначено прізвище його дружини [PERSON], хоча вона вже перебувала в зареєстрованому шлюбі та мала прізвище чоловіка [PERSON], просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, житловою площею 39, 4 кв.м., корисною площею 59,0 кв.м., розташованого за адресою :м. Нікополь, вул. Будьонівська, будинок 32, виданного Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою 30 січня 1979 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-161 на ім?я [PERSON]. Визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: м. Нікополь, вул. Будьонівська, будинок 32, який складається з: житлового будинку «А», загальною площею 59,00 кв.м., житловою площею 39, 4 кв.м., підвалу «Впд» , фундаменту під сарай «В», підвалу Дпд, сараю Д, вбиральні «Г», спорудження № 1-4, І в порядку спадкування за законом після смерті - [PERSON], померлого 22 листопада 2014 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що, [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті свого сина, також спадкоємцем першої черги є син померлого, отже, враховуючи, що частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними, позивач має право на ? частину спадкового майна. 15.05.2017 року відповідач [PERSON], яка діє як законний представник свого малолітнього сина - [PERSON] надала на адресу суду письмові заперечення, згідно яких просила в позові [PERSON] відмовити в повному обсязі, посилаючи на те, що Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2017 рку за касаційною скаргою [PERSON] відкрито касаційне провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житло в порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту шлюбних відносин та визнання права спільної сумісної власності за касаційної скаргою [PERSON] на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року. Враховуючи, що у провадженні Вищого спеціалізованого суду розглядається справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, позовні вимоги позивача є передчасними. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні при вирішенні даної справи поклалися на розсуд суду. \~\~\~\~\~\~\~ Суд, заслухавши думку учасників процесу,\~ дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, 10 березня 1977 року м/в ЗАГС м. Нікополя зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 309. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 8). [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Будьонівскій № 32 в м. Нікополі Дніпропетровської області належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30 січня 1979, реєстровий 1-161, посвідчене Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою та виданого на ім?я [PERSON] (а.с. 12-16, 17, 19). 30.01.2011 року [PERSON] померла (а.с. 10). Після її смерті відкрилась спадщина на вищевказаний будинок. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були її чоловік [PERSON] позивач по справі та син [PERSON] , які з питань оформлення спадкових справ до нотаріальної контори після смерті [PERSON] не зверталися. Згідно відповіді завідувача Другої Нікопольської нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] (вих № 370/01-09 від 26.02.2015 року , спадкова справа після смерті 30.01.2011 року [PERSON], яка до дня смерті мешкала в місті Нікополі, вулиця Будьоновська, будинок 32 в Другій Нікопольській нотаріальній контори не відкривалась (а.с. 45). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) № 39717805 від 25 лютого 2015 року, інформація по спадковій справі після смерті [PERSON] у Спадковому реєстрі, відсутня. Згідно Ініормаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39717821 від 25 лютого 2015 року, інформація у Спадковому реєстрі щодо заповітів від імені [PERSON], відсутні (а.с. 53). Частина 2 статті 1223\~ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України\~ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Син померлої [PERSON] на момент смерті спадкодавиці [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав в спірному будинку по вул. Будьонівській, буд. 32 в м. Нікополі Дніпропетровської області (а.с. 38, 39). Від спадщини протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України не заявив відмову, тому, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. 22.11.2014 року [PERSON] помер (а.с. 11). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Будьонівській, будинок 32 в м. Нікополі Дніпропетровської області. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ) спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 39094449 від 05 грудня 2014 року, виданої Другою Нікополььскою державною нотаріальною конторою, інформація в Спадковому реєстрі щодо заповітоів від імені [PERSON] відсутня (а.с. 53). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його батько - [PERSON], позивач по справі та син [PERSON], в інтересах якого діє законний представник [PERSON], відповідач по справі. В Другій Нікопольській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 488/2014, в якій зареєстрована 05 грудня 2014 року за № 1245 заява [PERSON], яка діє як законний представник свого малолітного сина [PERSON], 02 червня 2003 року, про прийняття спадщини та зареєстрована 16 грудня 2014 року за № 1297 заява [PERSON] (а.с. 7). Але постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 грудня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо житлового будинку, що знаходиться в місті Нікополі вул. Будьонівська, 32 по причині того, що спадкоємцем не надані правовстановлюючі документи (а.с. 7) та надано роз?яснення щодо спадщини (а.с. 38). Зі спадкової справи та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47171312 від 22 березня 2017 року, (а.с.28, 29) вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 488/2014, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. А, отже, суд приходить до висновку, що позивач є спадкоємцем першої черги та має право на спадкове майно. Доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. Згідно ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, житловою площею 39, 4 кв.м., корисною площею 59,0 кв.м., розташованого за адресою: вул. Будьонівська, будинок 32 в м. Нікополі Дніпропетровської області, виданного Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою 30 січня 1972 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-161 на ім?я [PERSON] є фактом, що має юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у позивача права власності на вказане майно в порядку спадкування за законом. \~ \~ \~ \~ Статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими,\~ та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved