Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] 24.03.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона із відповідачем є батьками [PERSON], яка народилася 28.12.2012 року. На даний час дитина проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, а відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. За таких обставин [PERSON] просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 33% з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини викладені у позові. Додатково пояснила, що відповідач проживає окремо з червня 2015 року. Шлюб між нею та [PERSON] розірвано рішенням суду від 15.04.2016 року. І вона і донька [PERSON] мають задовільний стан здоровя. Вона працює продавцем та отримує щомісячних дохід в межах 2000-2200 гривень. Також їй матеріально допомагають батьки. Наскільки їй відомо [PERSON] має задовільний стан здоровя, працездатний та працює торгівельним представником у приватного підприємця. Інших утриманців крім доньки [PERSON] [PERSON] не має. Справу розглянуто за відсутності [PERSON], повідомленого про час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, при цьому стосовно відповідача суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження 28.12.2012 року народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу. З урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду, оцінивши докази надані позивачем, суд вважає, що [PERSON] зобовязаний утримувати свою донько [PERSON] до досягнення нею повноліття. Разом з тим розмір аліментів необхідно визначити в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку. Необхідність стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 33% його доходів, позивачем у розглядуваній справі не доведена. Аліменти підлягають стягненню з дати звернення [PERSON] до суду 24.03.2016 року (ч.1 ст. 191 СК) і до повноліття дитини. Відповідач своїх заперечень проти позову та доказів, які б підтверджували такі заперечення, суду не подав. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial