Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

[PERSON],[PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 04листопада 2016 року померла їх бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої, входить:земельна ділянка розміром 4.95 га, яка розташована на території Новобериславськоїсільської ради Бериславського району Херсонської області, про що свідчить Державний акт Серія ХС № 069200 від 19.12.2005 року; земельна ділянка (пай) розміром 5,39 га, яка розташована на території Новобериславськоїсільської ради Бериславського району Херсонської області, про що свідчить Державний акт Серія II-ХС №038665. Зазначена спадщина [PERSON] та [PERSON] була прийнята, оскільки вони подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої бабусі [PERSON] за заповітом. У звязку з тим, що в заповіті зазначено про земельні ділянки загальною площею 10 га, без зазначення їх цільового призначення, тому в оформленні спадщини позивачам було відмовлено. Позивачі просять суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку (пай) розміром 4.95 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 04.11.2016 року та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку (пай) розміром 5,39 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 04.11.2016 року. Представник позивачів за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, згідно наданої заяви позов визнав, просив справу розглянути у їх відсутність. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої, входить: земельна ділянка розміром 4.95 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області, про що свідчить Державний акт Серія ХС № 069200 від 19.12.2005 року, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка (пай) розміром 5,39 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області, про що свідчить Державний акт Серія II -ХС №038665, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дотримуючись вимог ст.ст. 1268 ,1269,1270 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] надали до державного нотаріуса Бериславської державної нотаріальної контори головного територіального управління юстиції у Херсонській області заяви про прийняття спадщини за заповітом у встановлені законом строки. Згідно листа державного нотаріуса Бериславської державної нотаріальної контори головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 09.06.2017 року № 651/02-14, 29.03.2017 року заведена спадкова справа №60/2017 після смерті 04 листопада 2016 року [PERSON] за заявою від дочки померлої [PERSON] про прийняття спадщини за законом, яка не не претендує на одержання обовязкової частки у спадщині. В заповіті зазначено про земельні ділянки загальною площею 10 га, без зазначення їх цільового призначення, тому в оформленні спадщини позивачам було відмовлено. Тобто у встановлений законом строк позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняли, однак свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку не видавались. Тому позивачі вимушені були звернутися до суду з цим позовом. Згідно довідки [PERSON] сільської ради від 14.02.2018 року № 259, [PERSON] дійсно мала в приватній власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паї), площею 5,3925 га та площею 4,9483 га. Інших земельних ділянок на території ради вона на момент смерті не мала. Позивачі в розумінні ст. 1278 ЦК України вирішили прийняти спадщину наступним чином: [PERSON] здійснить реєстрацію право власності на земельну ділянку (пай) розміром 4.95 га, а [PERSON] - на земельну ділянку (пай) розміром 5,39 га, що не суперечить Закону та не порушує права та законні інтереси осіб. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Outcome: approved