Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], третя особа Дергачівський РВ ГУДМС України в Харківській області про виселення. В обгрунтування позову вказують, що квартира [ADDRESS] належить їм на праві власності в порядку спадкування після смерті їх батька [PERSON] У вказаній квартирі проживає та зареєстрована відповідачка [PERSON] - співмешканка їх батька, який помер [INFO]. Позивачі зазначають, що [PERSON] чинить їм перешкоди у користуванні власністю, не дає жити, зловживає спиртними напоями, не приймає участі в обслуговуванні квартири, не здійснює ремонтні роботи, вчиняє сварки, приводить до квартири сторонніх людей. Просять виселити [PERSON] з цієї квартири та зняти її з реєстрації. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про місце, дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином (а.с. 37-38), причин неявки не повідомила. Представник третьої особи - Дергачівського РВ ГУДМС України в Харківській області до суду не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після його смерті 11 жовтня 2013 року на своє ім'я оформили його діти: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12) У грудні 2013 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про виселення. Пред'являючи позов позивачі зазначили, що [PERSON] постійно вчиняє сварки та скандали, чинить їм перешкоди у користуванні власністю, не приймає участі в обслуговуванні квартири та сплати всіх комунальних послуг, не підтримує квартиру у придатному для проживання стані; не здійснює ремонтних робіт, висловлює образи на їх адресу, вчиняє сварки. Відповідно до вимог ст.ст. 316-319, 321 ЦК України, на які посилаються позивачі, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З наданих матеріалів вбачається, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON], який помер [INFO]. З 2010 року в спірній квартирі зареєстрована та проживає [PERSON] 11 жовтня 2013 року позивачки - доньки померлого - оформили право власності на це майно. Відповідачка на цей час була зареєстрована в квартирі, а, отже, спадщина є обтяженою. Оформляючи право власності на цю квартиру позивачки погодились з цим. Позивачки посилаються на ті обставини, що відповідачка веде антисуспільний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки, висловлює на їх адресу образи, тобто, по суті посилаються на вимоги ст. 116 ЖК України, яка передбачає, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Однак, ніяких доказів неможливості сумісного проживання позивачами не надано. Кожна з позивачів зареєстрована та проживає за іншою адресою ніж місце проживання відповідачки. Позивачі посилаються на обставини неможливості сумісного проживання у зв'язку з неналежною поведінкою відповідачки. Однак, жодних доказів цим обставинам позивачами не надано. Акт на а.с. 15 не є підставою для виселення відповідачки. Посилання на Закон України «Про власність» безпідставне, оскільки з 27 квітня 2007 року цей закон втратив чинність.

Outcome: dismissed