Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] а звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказує, що в період з 14.01.2012 року по 26.05.2016 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . На даний час неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом з нею (позивачкою) та знаходяться на її утриманні. Вказує, що відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний мінливий дохід, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утримані у грошовій і (або) натуральній формі. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.03.2021 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Також просив врахувати, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дочки в тому розмірі, про який просить позивачка. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що сторони ( [PERSON] та [PERSON] ) мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 01.12.2016 року Придніпровським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Спору щодо батьківства та місця проживання дитини між сторонами не існує. Малолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю - позивачкою по справі [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Батько неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] - [PERSON] зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні відповідач частково визнав позовні вимоги позивачки та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1300 грн. щомісячно. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України(в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку встановлюється щорічно Законом України «Про Державний бюджет»на відповідний рік. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно 50% від прожиткового мінімуму на дитину від 6 до 18 років на момент розгляду справи становить 1197 грн. 50 коп. Крім того, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, в тому числі, щодо утримання дитини, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Також суд наголошує, що відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи, що на момент розгляду справи відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, а також враховуючи часткове визнання відповідачем позову та те, що в силу ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 11.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] в більшому розмірі, а саме в розмірі 2000 грн., оскільки сторонами, в тому числі позивачкою, на яку в силу ст. 12, 81 ЦПК України, покладений обов`язок доказування тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, не надано доказів, які б підтверджували такий майновий стан відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти в більшому розмірі. Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка не позбавлена права звертатися до суду із позовом до відповідача в порядку визначеному ст. 192 СК України про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки, у випадку, якщо будуть існувати докази такого майнового стану відповідача, який дозволятиме останньому сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначив даним рішенням суд. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, суд на підставі ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial