Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ткачук І.В., звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 153\~219,61 гривень, моральну шкоду в розмірі 10\~000 гривень, вартість проведених експертних досліджень в сумі 1507,20 гривень. Позов мотивований тим, що відповідач [PERSON] 17.05.2020 року о 18.00 год. в м. Вінниці по вул. Лебединського, керуючи транспортним засобом марки «KAWASAKI ZX 750», днз [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Leaf», днз [NUMBER] , що належить [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2020 року у справі №127/11306/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказаним правопорушенням [PERSON] , згідно висновку експертного дослідження Вінницького НДЕКЦ №18 від 25.05.2020 року, заподіяно шкоду в сумі 153\~219,61 гривень. Відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати завдані збитки, які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того позивач просить стягнути з відповідача вартість проведених експертних досліджень в сумі 1507,20 гривень та моральну шкоду в сумі 10\~000 гривень. Завдання позивачу моральної шкоди діями відповідача мотивоване тим, що після ДТП сім`я позивача була позбавлена можливості на вихідні дні виїздити за місто для відпочинку, довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності в пересуванні. Заплановані справи довелося відкласти або відмовитися, що призвело до проблем з роботою, зменшення заробітної плати. Наслідком викладеного стали душевні страждання позивача та його родини. Все зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутність не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.\~178,\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2020 року у справі №127/11306/20, яка набрала законної сили 27.06.2020 року, визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. У вказаній постанові судом встановлено, що 17.05.2020 року о 18.00 год. у м. Вінниці по вул. Лебединського водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «KAWASAKI ZX 750», днз [NUMBER] , виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Leaf», днз [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.18). Як встановлено ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Транспортний засіб марки «Nissan Leaf», днз [NUMBER] , який пошкоджено під час дорожньо-транспортної пригоди 17.05.2020 року, належить позивачу [PERSON] з 11.02.2020 року відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.19). Згідно висновку експертного дослідження №18 від 25.05.2020 року, виконаного Вінницьким НДЕКЦ, сума матеріального збитку, завданого власнику «Nissan Leaf», 2014 року випуску, днз [NUMBER] , в результаті його пошкодження станом на момент проведення огляду, а саме 21.05.2020 року, склала 153\~219,61 гривень (а.с. 5-16). Відповідно до квитанцій №9 та №9/КЗ від 22.05.2020 року [PERSON] за проведення автотоварознавчого дослідження сплатив 1060,20 гривень, з яких 45 гривень комісія банку (а.с.17). Згідно доводів позовної заяви [PERSON] керував транспортним засобом без будь-яких документів, зокрема без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що позбавило позивача можливості звернутися до страхової компанії про страхове відшкодування завданих збитків. За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відтак позов пред`явлено належним позивачем, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.05.2020, завдано матеріальну шкоду транспортному засобу, який належить позивачу на праві власності. При цьому, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Тобто за загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Як вказувалось вище, вина відповідача [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді та у заподіянні шкоди позивачу підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області\~від 16.06.2020 року у справі №127/11306/20, яка набрала законної сили 27.06.2020 року. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, як винуватець у ДТП, протиправні дії якого перебувають у причино-наслідковому зв`язку із завданою позивачу шкодою, повинен сплатити позивачу матеріальні збитки в розмірі 153\~219,61 гривень, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення вказаної суми коштів з відповідача на користь позивача. Також судом встановлено, що позивач за проведення автотоварознавчого дослідження сплатив 1060,20 гривень, з яких 45 гривень комісія банку, доказів витрат позивача на проведення експертного дослідження в сумі 1507,20 гривень суду не надано, тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 1015,20 грн. Згідно положень\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин,\~\~які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995, роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Приймаючи до уваги той факт, що позивачу дійсно було завдано майнової шкоди винною у ДТП особою, враховуючи глибину і тривалість душевних страждань, що пов`язані з пошкодженням майна позивача та порушенням його звичайного способу життя, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає адекватною компенсацію моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн., які повинні бути стягнуті на користь позивача з [PERSON] , тому вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Враховуючи все вище викладене позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу пропорційно частині задоволених вимог (позов задоволено на 91,13%).

Outcome: partial