Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності [PERSON] (далі [PERSON] ), який помер [INFO] , житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, розташованого у [ADDRESS] ; встановлення факту, що [PERSON] (далі [PERSON] ) фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] ; встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] вказаного будинку з господарчо-побутовими будівлями після смерті [PERSON] та визнання за позивачем в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , права власності на вищевказане нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, розташований у [ADDRESS] , яку прийняла його дружина - [PERSON] , оскільки після смерті чоловіка вступила в управління та володіння майном, розпорядилась речами померлого, однак не оформивши спадкових прав [INFO] померла. Позивач є спадкоємцем як за законом так і за заповітом і спадщину прийняв, оскільки був зареєстрований та постійно проживав зі спадкодавцем на час смерті. На даний час позивач має намір оформити право на спадщину на вказане майно, однак при звернені до нотаріуса було виявлено, що в спадкодавця правовстановлюючий документ на нього відсутній, право власності на нерухоме майно за життя не зареєстроване. Таким чином, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.24). У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає, третя особа проти позову не заперечує (а.с. 27,28,29). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із частиною третьою статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною першою, четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України в зв`язку з визнанням відповідачем позову, судове рішення може бути ухвалене в підготовчому судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в селі Шаповалівка Конотопського району Сумської області помер батько позивача [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6,7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] , що складається з наступних елементів: А1- житловий будинок, загальна площа 79,1 кв.м, житлова площа 51,5 кв.м, Б1- сарай, В1- гараж, Г1 сарай, Д1 літня кухня, З1- сарай, К1 вбиральня, Л1 -\~ сарай,\~ М1 гараж, №1-4 огорожа (а.с.12,13). На підставі довідки Шаповалівської сільської ради № 420 від 02.11.2020 [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом є дружина - [PERSON] , яка спадщину прийняла, оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом з померлим в одному будинку, та син [PERSON] (а.с.7,8). Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин щодо питань про прийняття спадщини слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 року (далі -ЦК 1963 року). За змістом статей 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [INFO] в селі Шаповалівка Конотопського району Сумської області померла [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії\~ [NUMBER] (а.с.9). 20.02.1915 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно сину [PERSON] (а.с.10). На підставі довідки Шаповалівської сільської ради № 421 від 02.11.2020 [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Спадкоємцем за заповітом є син\~ - [PERSON] , який спадщину прийняв, оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом з померлою в одному будинку (а.с.11). Однак, у реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні записи про реєстрацію права власності на вказаний будинок та господарчо-побутові будівлі. Станом на 29.12.2012 на обліку в КП «Конотопське МБТІ» вказаний будинок та господарчо-побутові будівлі не зареєстровані (а.с.15). На даний час у позивача виникла необхідність належного оформлення права на спадщину на зазначене нерухоме майно і отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, згідно з роз`ясненнями приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сусліної Т.С., для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та господарчо-побутові будівлі необхідно подати правовстановлюючий документ на житловий будинок, що підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначене майно, в зв`язку з тим, що такий документ відсутній, а документи які були подані нотаріусу не підтверджують права власності на нерухоме майно. Позивачу запропоновано звернутись до суду (а.с.16,17). Факт належності [PERSON] житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, розташованого по [ADDRESS] підтверджується довідкою виконавчого комітету Шаповалівської сільської ради про запис у погосподарській книзі №3, особовий рахунок № [NUMBER] від 06.03.2019 №112, довідкою характеристикою КП Конотопське МБТІ №48 від 25.01.2021; копією свідоцтва про право власності на житло, виданим Конотопським МБТІ 30.05.1988 (а.с.12,13,14). Вказані обставини та позов також визнаються відповідачем по справі (а.с. 27). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із статтею 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/; спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із пунктом 5.9 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець може відмовитися від права на обов`язкову частку у спадщині шляхом подачі нотаріусу заяви про те, що зі змістом заповіту він ознайомлений, зміст статті 1241 Цивільного кодексу України йому роз`яснено і він не претендує на одержання обов`язкової частки у спадщині. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи що встановлення факту належності [PERSON] житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, розташованого у [ADDRESS] необхідно позивачу для можливості належним чином оформити спадщину, а визнання за позивачем права власності на нерухоме майно не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити.

Outcome: approved