Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] в грудні 2018 року звернувся до суду з позовом до КС «Злагода» про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення суми вкладів з депозитних рахунків та заборгованості по відсоткам. В позовній заяві зазначено, що 03.04.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 4883д про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (далі договір № 4883д) строком на 13 місяців, а саме до 03.05.2013 року. Відповідно до умов даного договору [PERSON] було внесено 25000,00 грн. Наказом голови правління КС «Злагода» № Н-60 від 15.06.2015 року «Про заходи щодо виконання рішення зборів від 26.01.2015 року в розмірі розрахунку із вкладниками» затверджено, що для повного розрахунку із вкладником КС «Злагода», має провести та підписати за затвердженою формою акт-звіврки розрахунку за депозитом. 03.04.2012 року між сторонами було підписано графік розрахунків до депозитного договору № 4883д згідно якого основна сума заборгованості разом з відсотком становить 31898/97 грн. На даний час сума вкладу [PERSON] досі не повернута, і у зв'язку із чим позивач останній звернувся до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує. Представник відповідача КС «Злагода» Онопенко О.П. просить справу розглядати без її участі, щодо заявлених позовних вимог не заперечує. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спірні правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст. 1058, 1060, 1061 ЦК України, положеннях Законів України «Про кредитні спілки», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист прав споживачів». Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. Пунктом 4 ч.1 ст. 4 Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобов'язанням щодо наступного його повернення. Водночас ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» визначає кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 03.04.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 4883д про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (далі договір № 4883д) строком на 13 місяців, а саме до 03.05.2013 року. Відповідно до умов даного договору [PERSON] було внесено 25000,00 грн. Відповідно до умов даного договору [PERSON] було внесено 25000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 03.04.2012 року. Згідно графіку розрахунків, підписаним сторонами, станом на 03.05.2013 року основна сума та відсотки згідно депозитного договору № 4883д від 03.04.2012 року становить: основна сума 25000,00 грн., відсоток 6898,97 грн. Вказана сума не повернута і на день розгляду справи. Доказів протилежного відповідач не надав. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, а позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Зважаючи на задовлення позову та звільнення позивача від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 704,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved