Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Придніпровського районного суду м. Черкаси позовом до [PERSON] відділу ДВС Черкаського МУЮ, ПАТ КБ «Приватбанк», [PERSON] про виключення майна з акту опису та визнання права власності на майно. В обґрунтування позову вказують, що 12.12.2014 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ, в звязку з наявністю в їх сина [PERSON] боргу перед ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 16925 грн. 87 коп., було складено акт опису й арешту майна, в результаті якого було описано наступне майно: - телевізор LG, вартістю 4615 грн. 70 коп.; - мікрохвильову піч, вартістю 759 грн.; - тостер «Філіпс», вартістю 173 грн. 55 коп.; - хлібопічку «Мулінекс», вартістю 800 грн.; - чайник «Тефаль», вартістю 339 грн. 80 коп.; - мясорубку «Зелмер», вартістю 1100 грн.; - відеокамеру «Соні», вартістю 3559 грн.; - відеокамеру безпровідну, вартістю 235 грн.; - DVD «Мустек», вартістю 305 грн. 49 коп.; - точку доступу, вартістю 200 грн.; - монітор LG, вартістю 4600 грн.; - DVD «Панасонік», 5 колонок, саббуфер, вартістю 1000 грн.; - супутниковий тюнер «Глоба», вартістю 350 грн.; - роутер D-Link, вартістю 200 грн.; - обігрівач електричний, вартістю 345 грн.; - відеомагнітофон «Панасонік, вартістю 1004 грн.; - системний блок, вартістю 2000 грн.; - принтер «Кенон» струйний ІР 2700, вартістю 340 грн.; - МФУ «Кенон», вартістю 1700 грн.; - сушку «Зелмер», вартістю 408 грн.; - пральну машину, вартістю 1500 грн., а всього майна на загальну суму 25534 грн. 54 коп. Вказують, що майно, яке включене до акту опису й арешту, належить їм позивачам як подружжю, а не їх сину боржнику [PERSON], оскільки воно перебуває в квартирі [ADDRESS], яка належить позивачці [PERSON], а їх син у вказаній квартирі уже тривалий час не проживає. Крім того, перелічене в акті майно, було придбано ними (подружжям), про що свідчать чеки, гарантійні талони та накладні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. А тому, просять виключити з акту опису та арешту майна від 12.12.2014 року наступне майно, визнавши за ними право власності на нього: - телевізор LG, вартістю 4615 грн. 70 коп.; - мікрохвильову піч, вартістю 759 грн.; - тостер «Філіпс», вартістю 173 грн. 55 коп.; - хліб опічку «Мулінекс», вартістю 800 грн.; - чайник «Тефаль», вартістю 339 грн. 80 коп.; - мясорубку «Зелмер», вартістю 1100 грн.; - відеокамеру «Соні», вартістю 3559 грн.; - відеокамеру безпровідну, вартістю 235 грн.; - DVD «Мустек», вартістю 305 грн. 49 коп.; - точку доступу, вартістю 200 грн.; - монітор LG, вартістю 4600 грн.; - DVD «Панасонік», 5 колонок, саббуфер, вартістю 1000 грн.; - супутниковий тюнер «Глоба», вартістю 350 грн.; - роутер D-Link, вартістю 200 грн.; - обігрівач електричний, вартістю 345 грн.; - відеомагнітофон «Панасонік, вартістю 1004 грн.; - системний блок, вартістю 2000 грн.; - принтер «Кенон» струйний ІР 2700, вартістю 340 грн.; - МФУ «Кенон», вартістю 1700 грн.; - сушку «Зелмер», вартістю 408 грн.; - пральну машину, вартістю 1500 грн. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, виключити з акту опису та арешту майна від 12.12.2014 року: телевізор LG, вартістю 4615 грн. 70 коп.; мікрохвильову піч, вартістю 759 грн.; тостер «Філіпс», вартістю 173 грн. 55 коп.; хлібопічку «Мулінекс», вартістю 800 грн.; чайник «Тефаль», вартістю 339 грн. 80 коп.; мясорубку «Зелмер», вартістю 1100 грн.; відеокамеру «Соні», вартістю 3559 грн.; відеокамеру безпровідну, вартістю 235 грн.; DVD «Мустек», вартістю 305 грн. 49 коп.; точку доступу, вартістю 200 грн.; монітор LG, вартістю 4600 грн.; DVD «Панасонік», 5 колонок, саббуфер, вартістю 1000 грн.; супутниковий тюнер «Глоба», вартістю 350 грн.; роутер D-Link, вартістю 200 грн.; обігрівач електричний, вартістю 345 грн.; відеомагнітофон «Панасонік, вартістю 1004 грн.; системний блок, вартістю 2000 грн.; принтер «Кенон» струйний ІР 2700, вартістю 340 грн.; МФУ «Кенон», вартістю 1700 грн.; сушку «Зелмер», вартістю 408 грн.; пральну машину, вартістю 1500 грн. та визнати за ними право власності на це майно, оскільки воно належить саме їм, а не їх сину [PERSON] В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] відділу ДВС Черкаського МУЮ, за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивачами під час опису майна були надані на частину майна документи (гарантійні талони, чеки, квитанції, тощо), які не вказували на те, що дане майно належить саме позивачам і з них були зроблені фотокопії. Однак при зверненні позивачів до суду ними надані ці ж самі документи, але в них вже зазначено прізвище та ініціали позивачів, що вказує на те, що позивачами в даних документах були зроблені дописки, а тому вони не можуть бути прийняті судом як докази. Крім того, на частину описаного майна позивачами державному виконавцю взагалі ніяких документів не надавалося. А тому, просив в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк», за довіреністю [PERSON], позовні вимоги не визнав, пояснивши, що навіть надані позивачами державному виконавцю та в подальшому суду гарантійні талони та інструкції до побутової техніки, яка була описана, не є належними доказами підтвердження їх права власності на це майно. А тому, просив відмовити в задоволенні позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивачів [PERSON], [PERSON], представників відповідачів [PERSON], [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що на виконанні в [PERSON] відділі ДВС Черкаського МУЮ перебуває виконавче провадження № 44714692 з виконання виконавчого ласта № 2-1786, виданого 07.11.2011 року Дніпровським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 16925 грн. 83 коп. 12.12.2014 року державним виконавцем Центрального ВДВС Черкаського МУЮ [PERSON], відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», за адресою: [ADDRESS] в присутності [PERSON], [PERSON] був складений акт опису й арешту майна, згідно з яким було описано та накладено арешт наступне майно: - телевізор LG, вартістю 4615 грн. 70 коп.; - мікрохвильову піч, вартістю 759 грн.; - тостер «Філіпс», вартістю 173 грн. 55 коп.; - хліб опічку «Мулінекс», вартістю 800 грн.; - чайник «Тефаль», вартістю 339 грн. 80 коп.; - мясорубку «Зелмер», вартістю 1100 грн.; - відеокамеру «Соні», вартістю 3559 грн.; - відеокамеру безпровідну, вартістю 235 грн.; - DVD «Мустек», вартістю 305 грн. 49 коп.; - точку доступу, вартістю 200 грн.; - монітор LG, вартістю 4600 грн.; - DVD «Панасонік», 5 колонок, саббуфер, вартістю 1000 грн.; - супутниковий тюнер «Глоба», вартістю 350 грн.; - роутер D-Link, вартістю 200 грн.; - обігрівач електричний, вартістю 345 грн.; - відеомагнітофон «Панасонік, вартістю 1004 грн.; - системний блок, вартістю 2000 грн.; - принтер «Кенон» струйний ІР 2700, вартістю 340 грн.; - МФУ «Кенон», вартістю 1700 грн.; - сушку «Зелмер», вартістю 408 грн.; - пральну машину, вартістю 1500 грн. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в законному порядку. Частинами 1, 2 ст. 321, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтями 316, 317, 319 ЦК України передбачено: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з арештом нерухомого і рухомого майна, що унеможливлює вільно володіти, користуватись та розпоряджуватись ним. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У пунктах 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року (з наступними змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз'яснено, що під час розгляду позовів про виключення майна з опису суди зобов'язані всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, додержуючись при цьому неухильно як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і правил про належність та допустимість доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що саме позивачами [PERSON] та [PERSON] (подружжям) було придбано наступне майно: · тостер «Філіпс», вартістю 173 грн. 55 коп.; · чайник «Тефаль», вартістю 339 грн. 80 коп.; · мясорубка «Зелмер», вартістю 1100 грн.; · відеокамера безпровідну, вартістю 235 грн.; · DVD «Мустек», вартістю 305 грн. 49 коп.; · точка доступу, вартістю 200 грн.; · супутниковий тюнер «Глоба», вартістю 350 грн.; · обігрівач електричний, вартістю 345 грн.; · відеомагнітофон «Панасонік, вартістю 1004 грн.; · МФУ «Кенон», вартістю 1700 грн.; · сушка «Зелмер», вартістю 408 грн.; · пральна машина «Індезіт», вартістю 1500 грн. Так, факт придбання вищевказаної побутової техніки саме [PERSON] та [PERSON] підтверджується наступними документами: - тостера «Філіпс», вартістю 173 грн. 55 коп. накладною № 1233 від 15.07.2008 року, в якій отримувачем вказана [PERSON] (а.а. 7); - чайника «Тефаль», вартістю 339 грн. 80 коп. фіскальним чеком від 28.06.2014 року та інструкцією до нього, де зазначено прізвище «[PERSON]А.» (а.с. 9); - мясорубки «Зелмер», вартістю 1100 грн. гарантійним талоном, де в рядку «Споживач» зазначено прізвище «Баранов Валерій» (а.с. 10); - відеокамери безпровідної, вартістю 235 грн. товарним чеком на суму 730 грн., де зазначено, що товар отримав «Бараньов Валерій» (а.с 20); - точки доступу, вартістю 200 грн. гарантійним талоном, де в рядку «підпис покупця» зазначено прізвище «Баранов Валерій» (а.с. 13); - супутникового тюнера «Глоба», вартістю 350 грн. товарним чеком на суму 730 грн., де зазначено, що товар отримав «Бараньов Валерій» (а.с 20); - МФУ «Кенон», вартістю 1700 грн. гарантійним талоном та інструкцією до нього, де зазначено прізвище «Валерій Баранов» (а.с 21); - сушки «Зелмер», вартістю 408 грн. товарним чеком № 240977 від 18.10.2012 року та гарантійним талоном до неї, де в рядку «Споживач» зазначено «[PERSON] (а.с, 23); - пральної машини «Індезіт», вартістю 1500 грн. гарантійним талоном, де в рядку «Вибір отримав» зазначено «[PERSON] (а.с. 24). - DVD «Мустек», вартістю 305 грн. 49 коп. квитанцією до прибуткового касового ордеру № ІАА 008 від 12.01.2009 року, з якої вбачається кошти в сумі 305 грн. 46 коп. прийняті від ЧП Баранова (а.с. 12); - обігрівача електричного, вартістю 345 грн. накладною № 25/9 від 25.09.2010 року, з якої вбачається, що товар отримала ПП [PERSON] (а.с. 17). Хоча вищевказані докази державному виконавцю при складанні акту опису майна позивачами не надавалися, але вони були надані суду та досліджені в судовому засіданні в оригіналах та сумнівів не викликають. За таких підстав суд вважає, що вказане майно (побутова техніка) є спільним майном подружжя [PERSON], яке було придбано в тому числі і за кошти доходи отримані від їх підриємницької діяльності та приходить до висновку про задоволення позову в цій частині, виходячи також із положень ст. 60 СК України та виключення зазначеного майна із акту опису. Також при винесенні рішення суд враховує, те, що відеомагнітофон «Панасонік», вартістю 1004 грн. був придбаний 15.08.2002 року, що стверджується товарним чеком № 185 від 15.08.2015 року (а.с. 18), тобто ще до реєстрації боржника [PERSON] в квартирі позивачів, а тому приходить до висновку про задоволення позову позивачів і в цій частині та виключення відеомагнітофону «Панасонік», вартістю 1004 грн. з акту опису. Факт придбання позивачами іншого майна, а саме: мікрохвильової печі, вартістю 759 грн.; хлібопічки «Мулінекс», вартістю 800 грн.; відеокамери «Соні», вартістю 3559 грн.; DVD «Панасонік», 5 колонок, саббуфера, вартістю 1000 грн.; роутера D-Link, вартістю 200 грн.; системного блоку, вартістю 2000 грн.; принтера «Кенон» струйного ІР 2700, вартістю 340 грн., яке ввійшло до акту опису майна та яке вони просять виключити з акту опису, суд вважає таким що не доведений в судовому засіданні належними та допустимим доказами, оскільки квитанції та гарантійні талони на нього мають дописки, які зроблені самими позивачами під час опису майна, після фотокопіювання вказаних документів державним виконавцем, що було визнано позивачами в судовому засіданні, а тому приходить до висновку про відмову в цій частині позову. Факт придбання позивачами монітора LG, вартістю 4600 грн. та телевізора LG, вартістю 4615 грн. 70 коп. також не доведений в судому засіданні належними та допустимими доказами, оскільки згідно акту від 23.10.2012 року телевізор LG переданий в суборенду ТОВ «Заклади Харчування «Зголоднів», в особі [PERSON] (а.с. 5) і не є його майном, а на монітор LG, позивачами взагалі не надано жодних доказів. За таких підстав, суд приходить до висновку про відмову і в цій частині позову. Пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] щодо належності описаного майна позивачам суд оцінює критично, оскільки вони являються родичами позивачів і про їх допит було заявлено лише в кінці судового засідання. На підставі викладеного,

Outcome: partial