Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги, просять визнати за ними в рівних частках право власності на 1/10 частину житлового будинку №3 по вул. Амундсена (вул. [PERSON]) у м. Одесі та зведені підсобні приміщення: веранду, площею 6,3 кв.м., літню кухню, площею 9,5 кв.м., та сарай площею, 4,6 кв.м., в порядку спадкування за законом, визнати дійсним договір про порядок користування приміщеннями, узгоджений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], згідно якого в користуванні та володінні кожного з власників знаходяться такі приміщення будинку №3 по вул. Дача Ковалевського у м. Одесі: власників 1/10 частини будинку [PERSON] і [PERSON] приміщення квартири №2 у складі: житлової кімнати 15,2 кв.м., кухні площею 6,3 кв.м., а у власника 1/5 частини будинку - [PERSON] приміщення квартири №3 у складі: двох житлових кімнат, площею 12,4 кв.м. та 11,5 кв.м., коридору, площею 4,4 кв.м., кухні, площею 8,2 кв.м. та санвузла, площею 4,7 кв.м.. При цьому позивачі посилаються на те, що 10 липня 2011 року помер [PERSON], спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є його син - [PERSON] та [PERSON] - мати. Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] та яку позивачі фактично прийняли складається з 1/10 частини будинку № 3 по вул. Ковалевського (Амундсена) у м. Одесі. Позивачі зазначили, що 1/5 частина будинку №3 по вул. Дача Ковалевського в м. Одесі належить відповідачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28 жовтня 1999 року. В цілях поліпшення житлових та побутових умов, як позивачами так і відповідачкою [PERSON] було проведено перепланування приміщень, які складають 1/5 та 1/10 частину будинку, в звязку з чим сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування відповідними частками будинку, а тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом. Представник позивачів - [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялась, надала до суду заяву, якою уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просить розглянути за її відсутністю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, в матеріалах справа наявна заява відповідачки в якій вона визнає позовні вимоги, справу просить розглянути за її відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялась, надала до суду заяву в якій зазначила, що уточнені позовні вимоги визнає, справу просить розглянути за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 10 липня 2011 року помер [PERSON] (актовий запис про смерть №1444 Першого Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 11 липня 2011 року). Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є [PERSON] - його син та [PERSON] - його мати. З матеріалів справи вбачається, що спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] складається з 2/60 частин 30% від 1/10 чи 45% будинку № 3 по вул. Ковалевського у м. Одесі Вказані 1/10 чи 45% будинку №3 по вул. Дача Ковалевської належали на праві власності в рівних долях [PERSON], [PERSON] та [PERSON], згідно рішенню народного суду дільниці Приморського району м. Одеси від 30 травня 1958 року та ухвали народного суду дільниці Приморського району м. Одеси від 19 серпня 1959 року. 23 листопада 1995 року помер один із співвласників [PERSON] (актовий запис про смерть №10911 Відділу реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси від 24 листопада 1995 року). Після його смерті єдиним спадкоємцем першої черги була його донька відповідачка [PERSON], дружина [PERSON], яка померла 22 червня 1998 року, про що свідчить свідоцтво про смерть від 22 червня 1998 року, але [PERSON], згідно ст. 549 ЦК України (1963р. що діяв на той час), спадщину не прийняла. Спадкову частину 1/10 будинку № 3 по вул. Дача Ковалевського, яка належала померлому [PERSON], прийняв його рідний брат, спадкоємець другої черги, [PERSON], шляхом фактичного прийняття спадщини за законом. 02 березня 1998 року помер [PERSON] (актовий запис про смерть №1713 Відділу реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради від 02 березня 1998 року). Після його смерті єдиним спадкоємцем по закону першої черги був його рідний син [PERSON], оскільки шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний ще у 1976 році, а їхня донька - [PERSON] померла у грудні 1990 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть від 11 грудня 1990 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] прийняв після смерті батька [PERSON] спадщину, яка складалася з 2/20 часток будинку № 3 по вул. Дача Ковалевського, які належали померлому в порядку спадкування по закону, але [PERSON] також не оформив своє право власності на 2/10 частин домоволодіння № 3, які перейшли до нього у порядку спадкування за законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали та у нинішній час проживають, користуються будинком № 3 по вул. Дача Ковалевського в місті Одесі, однак оформити нотаріально спадщину позивачам відмовлено, оскільки відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при чому згідно ч. 5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про визнання за ними в рівних частках право власності на 1/10 частину житлового будинку №3 по вул. Амундсена (вул. [PERSON]) у м. Одесі в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Вимоги позивачів про визнання договору про порядок користування і володіння частками будинку дійсним також підлягають задоволенню, оскільки на теперішній час, між позивачами та [PERSON], яка є співвласником 1/5 частини домоволодіння № 3 по вул. Дача Ковалевського у м. Одесі, що підтверджується копією договору купівлі-продажу № 99/0126 від 28 жовтня 1999 року, фактично узгоджено порядок користування приміщеннями домоволодіння №3 по вул. Дача Ковалевського у м. Одесі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. При таких обставинах, враховуючи те, що відповідачами визнано позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved