Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись з позовом про звільнення майна з-під арешту, просить зняти арешт з квартири [ADDRESS], посилаючись на наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1993 р., позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками в рівних частинах на 1/4 частину квартири № [ADDRESS] 10.10.2014 р. позивачі отримали витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно і заборону на його відчуження, з якого дізнались, що право власності на 1/4 частину нерухомого майна [PERSON] обтяжене арештом і забороною його відчужувати Десятою Київською державною нотаріальною конторою 21.08.2003 р. на підставі постанови державного виконавця, винесеній у виконавчому провадженні № 227/15, відкритому 18.08.2003 року на виконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва № 3-16894 від 09.12.2002 року про стягнення адміністративного штрафу в розмірі 136 грн. Крім цього, арешт накладений на ? частку квартири [PERSON] та [PERSON] на підставі постанови державного виконавця від 31.08.2005 р., винесеній у виконавчому провадженні, відкритому на виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 27.08.2003 р. про стягнення з позивачів на користь [PERSON] 873 грн. Відповідачем було відмовлено позивачам у ознайомленні з матеріалами виконавчих проваджень та скасуванні арештів у виконавчих провадженнях у зв'язку з завершенням виконавчих проваджень та знищенням документації за період часу з 2005 по 2010 рр. Одночасно, Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було повідомлено, що станом на 21.05.2014 року щодо [PERSON], [PERSON] немає відкритих виконавчих проваджень. Кримінальна справа №1-331/2003р. відносно засуджених [PERSON], [PERSON], згідно довідки Дніпровського районного суду м. Києва від 14.11.2014р., знищена. Посилаючись на вказані обставини, позивачі просять зняти арешт з належної їй ? частки квартири, задовольнивши їх позов. Від представника позивачів до початку судового засідання у справі надійшла письмова заява, відповідно до якої він просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується належними у справі доказами, будь-яких пояснень чи заперечень на адресу суду не направляв, обставин, викладених позивачами у позовній заяві, не спростував. Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1993 р., [PERSON] і [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с. 3). Відповідно до витягу з Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріуса № 72595460 від 10.10.2014 р., - зареєстроване обтяження, а саме - арешт на ? частину квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], накладений відповідно до постанови ВДВС № 227/15 від 18.08.2013 р. (а.с. 16). Згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.08.2003 р., державним виконавцем ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві для примусового виконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2002 р. по справі про адміністративне правопорушення № 3-16894 дійсно було накладено арешт та заборонено відчужувати все майно, що належить [PERSON], а саме - ? частину квартири [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.08.2005 р., державним виконавцем ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві для примусового виконання виконавчого листа № 1-331, виданого Дніпровським районним судом м. Києва від 15.03.2004 р. по кримінальній справі № 1-331/2003 накладено арешт та заборонено відчужувати все майно, що належить [PERSON], а саме - 1/4 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається з листа ВДВС Дніпровського р-ну м. Києва № 12107, надісланого на ім'я [PERSON], державним виконавцем відмовлено у знятті арешту на ? частину квартири, накладеного постановою № 227/15 від 18.08.2003 р. - у зв'язку зі знищенням виконавчого провадження (а.с. 5). Згідно з листом ВДВС Дніпровського р-ну м. Києва № 13853, надісланого на ім'я [PERSON], державним виконавцем відмовлено у наданні інформації про перебування постанови № 20919К від 31.08.2005 р. на виконанні Відділу у зв'язку зі знищенням виконавчого провадження. У вказаних листах ДВС зазначено, що станом на 21.05.2014 року відкритих виконавчих проваджень, де боржником виступає [PERSON] на виконанні у відділі не перебувають (а.с. 4). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відомості про арешт майна позивачів та внесення записів до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обмежує їх законні права, як власників 1/4 частини квартири, щодо вільного володіння, користування та розпорядження, належних доказів невиконаних позивачами майнових зобов'язань перед третіми особами немає, позов про звільнення майна з-під арешту підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved