Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON] 18 вересня 2014 року звернулись до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із спільною заявою про розірвання шлюбу зареєстрованого 07 травня 2009 року Курагинським територіальним відділом агентства запису актів цивільного стану Красноярського краю Росії, про що складено запис акту про укладення шлюбу № 95. У своїй заяві зазначають що від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог заявники посилаються на те, що шлюбно-сімейні відносини між ними припинені і протягом року вони проживають окремо, ведуть окреме господарство. Причиною зазначеного вказують відсутність взаєморозуміння і згоди між ними. При цьому, зазначають що збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам кожного з них та інтересам дитини. Також зауважили на відсутності майнових суперечок і нотаріальному посвідчені укладеного між ними договору щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та сплату аліментів на дитину. До суду [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з'явились. При цьому, заявниками подано суду заяви, щодо підтримання вимог про розірвання шлюбу і розгляду справи за їх відсутності. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги спільної заяви підлягають задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07 травня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що зареєстрований Курагинським територіальним відділом агентства запису актів цивільного стану Красноярського краю Росії, про що складено запис акту про укладення шлюбу № 95 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). При цьому, подружні відносини між заявниками припинені, понад рік вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, поновлювати сімейні відносини не бажають. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між [PERSON] та [PERSON] суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, відтак шлюб необхідно розірвати. Спір щодо поділу спільного сумісного майна між подружжям відсутній. 17 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір заявників щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та сплату аліментів на дитину, де передбачено порядок виховання та утримання неповнолітнього [PERSON] після розірвання шлюбу між батьками (а.с. 6). На підставі ч.1 ст.109 Сімейного Кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яка участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно ст. 109 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Крім того, згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спільна заява [PERSON], [PERSON], про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх неповнолітньої дитини, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved