Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] 21.02.2014 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.02.2014 р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Діти проживають з нею, а з січня 2014 р. перебувають лише на її утриманні. Дочка [PERSON] на даний час навчається в Національному університеті харчових технологій з денною формою навчання. Проживання, харчування у м. Києві, проїзд додому та назад - все платне. Крім того, дочці необхідно купувати одяг, підручники та інші необхідні речі. Оскільки позивачка сама є інвалідом третьої групи і на своє лікування витрачає чимало коштів, то не має можливості самостійно утримувати належним чином дітей. З січня 2014 р. відповідач ні її ні дітей матеріально не підтримує, він сплати аліментів з 01.01.2014 року ухиляється, незважаючи на звернення позивачки. Крім того, вона з дітьми не має власного житла і вимушена витрачати кошти також і на оренду житла. Відповідач офіційно працює монтером колії на залізничному підприємстві ПЧ-9 та отримує досить високу заробітну плату, інших утриманців в нього немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частин усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за минулий період, а саме з січня 2014 року, оскільки з часу припинення спільного проживання відповідач ухиляється від утримання повнолітньої дочки та до досягнення нею 23-х років. В судове засідання сторони не з'явились надали заяви в яких: позивачка - позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, відповідач - позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі, що просить позивачка та з січня 2014 р. Також сторони просять провести розгляд справи у їх відсутність. (а.с. 22, 23 ) Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що вони скористались своїми процесуальними правами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] (а.с. 5), їх шлюб розірвано відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.02.2014 р. (а.с. 2) В даний час дочка [PERSON] перебуває на утриманні у своєї матері [PERSON] (а.с. 12) і, є студенткою третього курсу Національного університету харчових технологій, денної форми навчання факультету бродильних, консервних і цукрових виробництв. Початок навчання - 01.09.2011 року - закінчення навчання - червень 2015. (а.с. 10) Позивачка [PERSON] є інвалідом третьої групи, хворіє на міастенію (а.с.8-9), працює охоронником Мартинівського МДП ДП «Укрспирт» із серпня 2008 року, а з січня 2014 року працює на скороченому робочому тижні з відпрацюванням 2 години в тиждень у зв»язку із тимчасовою зупинкою основного виробництва (а.с.11) Відповідач [PERSON] працює з 01.10.2008 року монтером колії в Жмеринській дистанції колії та його дохід в період з серпня 2013 по по січень 2014 року склав 22750 грн., аліменти не стягувались (а.с.13) Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати повнолітню дочку, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. В роз»ясненнях, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.10 і 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, що визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги скрутний матеріальний стан повнолітньої доньки [PERSON], яка є студентом, навчається в іншій області, і потребує допомоги, добрий стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, який працює та має стабільний заробіток, відсутність у нього утриманців, добрий стан здоров»я дочки сторін, те, що позивачка не має достатніх доходів на утримання дочки, те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, і щодо розміру аліментів у виді 1/4 частки його доходів і щодо його ухилення від сплати аліментів з 01.01.2014 року, а отже може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці. Таким чином суд приходить до висновку про наявність сукупності юридичних фактів за яких виникає обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, а тому розмір аліментів у виді 1/4 частки доходу відповідача щомісяця, що буде стягуватись на утримання доньки [PERSON], буде обґрунтованою та законною. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у виді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів слід стягнути з відповідача на користь держави. Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 182, 191 ч.2, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved