Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] 16.07.2020 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй договору купівлі-продажу, посвідченого 09 червня 1988 року державним нотаріусом Роменської державної нотаріальної контори Гордієнко І.К., та зареєстрованого в Роменському міському бюро технічної інвентаризації за [PERSON] на праві особистої власності за реєстровим номером 432 , в реєстровій книзі за № 52, у якому прізвище власника - « [PERSON] », не збігається із її прізвищем « [PERSON] », яке зазначене у її паспорті. Заявлені вимоги мотивовані тим, що [PERSON] належить 1/5 частина будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 108.9 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09 червня 1988 року державним нотаріусом Роменської державної нотаріальної контори Гордієнко І.К., та зареєстрованого в Роменському міському бюро технічної інвентаризації за заявницею на праві особистої власності за реєстровим номером 432, в реєстровій книзі за № 52. У даний час заявниця має намір продати належну їй квартиру, проте при зверненні до нотаріальної контори з метою укладення договору купівлі-продажу з`ясувалось, що оформити такий договір вона не може, оскільки у вищевказаному правовстановлюючому документі її прізвище записане на українській мові як « [PERSON] », в той час як у діючому паспорті та у всіх інших її особистих документах прізвище заявниці на українській мові « [PERSON] ». Вказана помилка виникла внаслідок помилкового запису нотаріусом Роменської державної нотаріальної контори Гордієнко І.К. під час нотаріального посвідчення названого договору купівлі-продажу. У позасудовому порядку внести виправлення є неможливим, оскільки Роменська державна нотаріальна контори хоча і не ліквідована, але не функціонує. Крім того, у зв`язку із внесенням змін до діючого законодавства України, виправлення у правовстановлюючому документі або отримання нового з першого січня 2013 року стало юридично неможливим в зв`язку із запровадженням з 1 січня 2013 року в Україні системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, посилаючись на викладене, заявниця змушена звернутися до суду за відновленням своїх прав. Заявниця в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду заявлені вимоги підтримала та клопотала про розгляд справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи Управління адміністративних послуг Роменської міської ради до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, клопотань не заявляв, заперечень проти заяви не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 09 червня 1988 року держаним нотаріусом Роменської державної нотаріальної контори Гордієнко І.К. за реєстр. № 2414 був посвідчений договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] купила у [PERSON] 1/5 частину житлового будинку загальною площею 108,90 кв. м. в [ADDRESS] , на земельній ділянці мірою 876,0 кв.м. (а.с. 6,7). Зазначена в цьому документі 1/5 частина житлового будинку зареєстрована в Роменському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за [PERSON] 20.06.1988 в реєстрову книгу № 52 за реєстровим номером 432, про що мається відмітка Роменського МБТІ на вказаному договорі (а.с. 7 зворот). Відповідно до відомостей, які маються на титульній сторінці технічного паспорта на будинок по [ADDRESS] , [PERSON] зазначена власницею 1/5 частини житлового будинку за даною адресою (а.с. 8-13). Наразі, як зазначає заявниця, вона бажає розпорядитися належним їх нерухомим майном, а саме, продати його, однак юридично зробити це не може в зв`язку з наявною у названому договорі купівлі-продажу помилкою в написанні її прізвища як покупця « [PERSON] », замість вірного прізвища « [PERSON] », яке вказане у її паспорті громадянина України [NUMBER] , виданому 24.05.2002 Роменським МРВ УМВС України в Сумській області (а.с. 15). Заявниця вказує, що дана помилка могла виникнути в результаті невірного перекладу нотаріусом її прізвища з російської мови на українську при посвідченні договору. А оскільки в позасудовому порядку вирішити це питання неможливо, то факт належності їй вищевказаного договору купівлі-продажу необхідно встановити через суд і саме цей шлях поновлення її права є найефективніший. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Як встановлено судом, у договорі купівлі-продажу, посвідченому 09 червня 1988 року держаним нотаріусом Роменської державної нотаріальної контори Гордієнко І.К. за реєстр. № 2414 прізвище покупця вказано « [PERSON] », що відрізняється від прізвища власниці майна, яке вона в дійсності має - « [PERSON] ». Зазначене, крім названого договору та копії паспорта заявниці, доводиться іншими письмовими доказами: Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016150028 від 25.12.2015, в якому прізвище заявниці після реєстрації шлюбу змінилося з « [PERSON] » на « [PERSON] »; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.12.2008, згідно з яким прізвище заявниці « [PERSON] » (а.с. 4, 5). При цьому ім`я та по батькові покупця, а відповідно власниці майна, в усіх цих документах, в тому числі договорі купівлі-продажу, вказано як « [PERSON] », що дає суду підстави для висновку, що покупець за договором і заявниця - це одна особа, а різниця в написанні її прізвища викликана помилкою нотаріуса. За таких обставин, оскільки в позасудовому порядку заявниця не може довести факт належності їй даного правовстановлюючого документу, то суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. На підставі викладеного ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 293, 315-319 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved