Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі - відповідач). Шлюб зареєстровано 27 серпня 2011 року Корнинською селищною радою Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 15. Від даного шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. На даний час сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після реєстрації розірвання шлюбу прізвище залишити « [PERSON] » та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 27 листопада 2020 року сторонам надавався строк для примирення, однак примирення не відбулося. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду 26 березня 2021 року заяву в якій вказує, що у наданий їм строк для примирення вона з відповідачем не примирилась, просить позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити та справу розглядати без її участі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, 26 березня 2021 року надав до суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги визнає, з позивачем не примирився, на розірвання шлюбу згоден, справу просить слухати у його відсутність. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27 серпня 2011 року Корнинською селищною радою Попільнянського району Житомирської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 15, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 4/. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 травня 2016 року Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 16 /а.с. 5/. Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи № 575 та № 576 від 05 березня 2020 року виданих Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 31.08.1998 року по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 16.06.2016 року по теперішній час /а.с. 6, 8/. Довідкою № 574 від 05 березня 2020 року виданої Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області визначено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , її дочка [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні /а.с. 7/. Стаття 111 Сімейного Кодексу України визначає, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2020 року сторонам надавався строк для примирення, проте примирення не відбулося. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною другою статті 114 Сімейного Кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved