Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - Відповідач), треті особи: служба у справах дітей Попільнянської районної державної адміністрації, служба у справах дітей Калинівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, в якій вказує, що 16 липня 2011 року, між нею та Відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя не складалося, оскільки Відповідач постійно зловживав алкоголем, був схильним до агресії і погрожував фізичною розправою. Тому шлюбні відносини фактично припинилися з серпня 2013 року, так як з того часу вона з Відповідачем не проживали разом, спільного господарства не ведуть. В подальшому сторони розлучилися. Спільна дочка [PERSON], після розірвання шлюбу, залишилась проживати з Позивачем та перебуває на її утриманні. Оскільки жодної матеріальної чи іншої допомоги Відповідач доньці не надавав, у 2014 році Позивач змушена була звернутися до суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2014 року було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. 16 травня 2014 року старшим державним виконавцем, Можарівською Т.А., відділу Державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по даній справі. На даний момент як зазначає Позивач жодного разу не отримала аліменти на утримання доньки з боку Відповідача. Вся відповідальність за духовний і фізичний розвиток доньки весь час лежала на Позивачу. Питання щодо виховання завжди вирішувалися нею самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Донька була і залишається на повному утриманні Позивача. І щоб забезпечити доньці належне навчання та доступ до культурних та інших духовних цінностей, весь час була змушена працювати на декількох роботах. З серпня 2013 року Відповідач повністю втратив інтерес не тільки до сімейного життя загалом, а й до своєї доньки зокрема: не займався її вихованням, не надає матеріальної допомоги і не зустрічається з нею. І до сьогодні Відповідач у жодній можливій формі взагалі не приймає участі у вихованні доньки, не цікавиться її станом здоров'я, розвитком та навчанням. Відповідач взагалі не контактує з донькою, не підтримує жодних стосунків з нею: ні шляхом особистого спілкування, ні листуванням, ні телефонними розмовами. Вихованням дитини займаюсь лише Позивач. Позивач зазначає, що Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та її виховання і утримання. Дитина не знає його як свого батька, не має до нього родинних почуттів. На підставі вищевикладеного, Позивач просить, позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO], щодо неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Представник Позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила позбавити Відповідача батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином двічі підряд повідомлений, відповідно до частини п'ятої статті 74 ЦПК України, а саме на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу його місця проживання були направлені судові повістки разом із розписками, які повернулися до суду з відміткою Укрпошти вручено особисто 29 квітня 2017 року та 20 травня 2017 року про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Згідно повідомлення УДМС України в Житомирській області від 24 жовтня 2016 року [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Представник третьої особи служби у справах дітей Попільнянської районної державної адміністрації, в судове засідання не з'явився надав до суду заяву в якій просив справу слухати без їх участі, не заперечують проти позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини. Представник третьої особи служби у справах дітей Калинівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи належним чином повідомлені, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду з відміткою Укрпошти вручено 22 травня 2017 року, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Позивач не надано суду заперечень щодо ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно статті 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до частини третьої статті 10, частини другої статті 59, частини першої, частини четвертої статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач по справі ні в своєму поясненні ні в позовній заяві, та документах, які долучено до справи, належним чином не довів, що Відповідача доцільно позбавляти батьківських прав. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], разом з доньками, які знаходяться на її утриманні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Нападівської сільської ради Калинівського району, Вінницької області від 01 серпня 2010 року № 219. Як вбачається з довідки - характеристики виданої Приватним - орендним сільськогосподарським підприємством «Нападівське» від 31 січня 2017 року [PERSON] працює в ПОСП «Нападівське» бухгалтером - економістом з 01 квітня 2004 року. За цей період зарекомендувала себе з позитивної сторони, сумлінно і своєчасно виконує свої службові обов'язки, користується авторитетом та повагою у своїх співробітників, підтримує добрі стосунки з оточуючими. У спілкуванні з колегами доброзичлива і привітна. [PERSON] проживає в кімнаті з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON]. Діти забезпечені одягом, іграшками, повноцінним харчуванням. [PERSON] навчається в 3 класі Нападівської ЗОШ 1-3 ступенів, [PERSON] 2 роки відвідує дошкільний навчальний заклад, за цей період дитина проявила себе активною, здібною легко знаходить спільну мову з дітьми різного віку. Вихованням дитини займається мама та бабуся. Батько участі у вихованні дитини не приймає та на батьківські збори, свята не з'являється. Діти забезпечені всім необхідним для нормального зростання та виховання. До складу сім'ї [PERSON] входять: [PERSON], [INFO] - мати; [PERSON], [INFO] - сестра; [PERSON], [INFO] - сестра; [PERSON], [INFO] - дочка; [PERSON], [INFO] - дочка. Наведені обставини підтверджуються Актом обстеження матеріально - побутових умов проживання [PERSON] від 31 січня 2017 року, характеристикою ДНЗ «Сонечко» с. Нападівка, Калинівського району, Вінницької області від 08 лютого 2017 року, довідкою виконавчого комітету Нападівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 31 січня 207 року № 46 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 13 травня 2014 року, шлюб зареєстрований 16 липня 2011 року в виконавчому комітеті Нападівської сільської ради Калинівського району Вінницької області між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості із сплати аліментів від 29 грудня 2016 року № 1, за виконавчим документом 132/1019/14-ц від 07 травня 2014 року відносно [PERSON], відповідно до якого сума заборгованості з 2014 по 2016 рік становить 22675 гривень 55 копійок. З розрахунку вбачається, що в зв'язку з відсутністю інформації про отримання боржником доходів, а також документів, що підтверджують сплату боржником аліментів за окремі вказані у розрахунку періоди, заборгованість розраховано, виходячи з середньомісячної заробітної плати для Попільнянського району, з урахуванням мінімального розміру аліментів, встановленого чинним законодавством. Як вбачається з Акту обстеження домогосподарства про фактично - проживаючих осіб від 12 квітня 2017 року складеного виконавчим комітетом Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, відповідно до погосподарського обліку по особовому рахунку № 01-0158-1 за адресою с. Великі Лісівці, вул. Підлісна, 1, станом на 12 квітня 2017 року в даному господарстві зареєстровані наступні особи: [PERSON] - [INFO]- голова двору; [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO]. Проте фактично проживають: [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO]. Місце реєстрації [PERSON] підтверджується також листом Великолісівецької сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 09 грудня 2016 року № 219/02-16. Проте інформацією про його місце знаходження на даний час сільська рада не володіє. Так, відповідно до пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя і розцінюється як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками. Згідно статті 19 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Статею 164 СК України, передбачено вичерпний перелік підстав позбавлення матері, батька судом батьківських прав. Законодавець визначив, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини. Якщо такий результат не передбачається, то позбавлення батьківських прав не дасть дитині полегшення. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Суд вважає, що позбавлення Відповідача батьківських прав щодо дитини, не принесе позитивного результату у долі дитини. Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів винної поведінки Відповідача щодо свідомого нехтування ним своїми обов'язками та ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини. На підставі наданих документальних доказів неможливо встановити характер стосунків, що склалися між батьком та дитиною, та зробити висновок про те, що Відповідач дійсно взагалі не виконує своїх батьківських обов'язків. Згідно із статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Представник Позивача в судовому засіданні пояснила, що сторони розлучилися з Відповідачем та почали проживати окремо в іншому місті. Доказів того, що Відповідач не мав об'єктивну можливість належним чином здійснювати батьківські обов'язки суду не надано. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п'ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області ради від 21 березня 2017 року № 01-17-779 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], орган опіки та піклування, дійшов до висновку про доцільність позбавлення Відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON] [INFO], так як він не виконує свої батьківські обов'язки. Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є не обґрунтованим і поверховим, не підкріплений належними доказами, ґрунтується лише на підставі документів, наданих Позивачем, з висновку зрозуміло, що [PERSON] не був присутній на засіданні, підтвердження того чи повідомлявся він про те, що буде вирішуватися питання про позбавлення його батьківський прав немає. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Обставин, які є беззаперечними підставами та свідчили б про винну поведінку Відповідача щодо ухилення його від виховання доньки, умисного і свідомого нехтування своїми обов'язками, та є підставами для позбавлення [PERSON] батьківських прав судом не встановлено. Суд додатково звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Окрім іншого, суд звертає увагу, що позбавлення Відповідача батьківських прав може бути втручанням у його право на повагу до сімейного життя, що передбачено статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»). Суд вважає, що відсутні встановлені законом підстави для позбавлення Відповідача батьківських прав. Таким чином, у задоволенні позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.

Outcome: dismissed