Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ПрАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» (далі відповідач) на його користь заборгованість з оплати праці у розмірі 58649 грн. В обґрунтування позову зазначає, що перебував з відповідачем в трудових відносинах, 31.08.2020 він був звільнений за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, при звільненні розрахунок із заробітної плати відповідач з ним не провів. Вказує, що починаючи з червня 2019 року відповідач перестав виплачувати заробітну плату, у грудні 2019 року виплатив грошові кошти за червень та липень 2019 року у розмірі 8000 грн. Заробітну плату відповідач виплачував виключно готівкою, при отриманні якої позивач розписувався у видаткових відомостях. Зауважує, що звертався до відповідача із вимогою негайно виконати вимоги ст. 116 КЗпП України, повідомити у письмовій формі про суми, належні йому до виплати при звільненні та провести з ним повний розрахунок. До теперішнього часу відповіді від відповідача не отримано. Період заборгованості із заробітної плати - серпень 2019 р.- серпень 2020 р. Визначає, що відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні, відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривні. Таким чином, на думку позивача, відповідач заборгував йому виплату по заробітній платі у таких сумах: серпень 2019 року - 4173 грн, вересень 2019 року - 4173 грн, жовтень 2019 року - 4173 грн, листопад 2019 року - 4173 грн, грудень 2019 року - 4173 грн, січень 2020 року - 4723 грн, лютий 2020 року - 4723 грн, березень 2020 року - 4723 грн, квітень 2020 року - 4723 грн, травень 2020 року - 4723 грн, червень 2020 року - 4723 грн, липень 2020 року - 4723 грн, серпень 2020 року - 4723 грн, всього 58649 грн. Ухвалою суду від 29.03.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.17). Повивач до суду не прибув, за змістом позову просить провести розгляд справи без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с.4). Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду 28.04.2021 та 03.06.2021 не прибув, відзив на позов не надав. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю її учасників та відповідно до ст.280 ЦПК України постановити заочне рішення у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Позивач з 21.09.2017 по 31.08.2020 перебував у трудових відносинах з відповідачем; 31.08.2020 був звільнений на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін (а.с.8-9). Зі змісту звернення за підписом позивача вбачається, що він звертався до відповідача та Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з вимогою про виплату остаточного розрахунку та порушення законодавства про працю стосовно працівника відповідно (а.с.10-12). З листа Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 30.12.2020 вбачається, що в ході позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування від адміністрації Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» отримано копії документів, які були зазначені у вимозі, з аналізу яких були встановлені порушення ч.1, ч.2 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці», з саме: заробітна плата на підприємстві систематично виплачується з порушеннями строків її виплати. Разом з тим, були зафіксовані випадки порушення вимог ч.1 ст.116 КЗпП України: розрахунок при звільненні з працівниками проведений не в день звільнення. Станом на 01.12.2020 відповідач має заборгованість з виплати заробітної плати (а.с.13). За даними індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 на ім`я позивача, нарахування по заробітній платі від відповідача (код ЄДРПОУ 14311614) складає: 08.2019р. 5803,99 грн, 09.2019р. 4425,39 грн, 10.2019 р. 4580,35 грн, 11.2019 р. - 4173 грн, 12.2019 р. - 4173 грн, 01.2020 р. - 4723 грн, 02.2020 р. - 4723 грн, 08.2020 14365,40 грн, а всього 46 967,13 грн; страхові внески сплачені (а.с.29-33). Доказів виплати вказаних сум за спірний період відповідачем до суду не надано. Суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. За приписами ст.47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. За приписами ч.6 ст.24 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Отже, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником остаточний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Оскільки відповідачем без поважних причин не надано суду доказів, які були витребувані судом ухвалою суду від 29.03.2021 (а.с.17), причини неподання таких доказів не повідомлені, суд, з урахуванням обставин справи та враховуючи, що витребувані докази є необхідними для встановлення факту виплати позивачу при звільненні повної суми заборгованості із заробітної плати за спірний період (серпень 2019 р. серпень 2020р.), вважає за можливе визнати встановленими обставини, для з`ясування яких такі докази були витребувані, а саме нездійснення з позивачем ані після звільнення, ані станом на дату розгляду справи заборгованості із заробітної плати за період серпень 2019 р. - серпень 2020 р. в розмірі 46967,13 грн. За викладених обставин, оскільки відповідачем не надано інших розрахунків стосовно нарахованої, але не виплаченої працівнику позивачу заробітної плати, або доказів відсутності заборгованості перед позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати в сумі 46967,13 грн. Відповідно до ч.1 п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати. Враховуючи правила ст.141 ЦПК України, сума в розмірі 726,40 грн (80% від 908 грн - судовий збір за заявлену вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно з п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, підлягає негайному виконанню, тобто в даному випадку сума заробітної плати за серпень 2019 р. в розмірі 5803,99 грн.

Outcome: partial