Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Візінський В.В., звернувся в суд з позовом до Ясенево-Пільнівської сільської ради, в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивував тим, що [PERSON] була головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок по [ADDRESS] . За вказаним домогосподарством закріплена земельна ділянка площею 0,09 га. [PERSON] померла [INFO] , заповівши все належне їй майно позивачу. Після смерті [PERSON] позивач вчасно звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за вищевказаною адресою, проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю оригіналу документу, який посвідчує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок. 25.03.2005 позивач успадкував земельну частку (пай), яка належала померлій [PERSON] , отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Технічним паспортом на житловий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON] , знаходиться по [ADDRESS] . Звітом про оцінку житлового будинку визначено його ринкову вартість, яка становить 46320 грн. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Візінський В.В. підтримав позов з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити. Представник Ясенево-Пільнівської сільської ради в судове засідання не з`явився. Ясенево-Пільнівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради, не заперечує щодо задоволення позову. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 в господарстві в [ADDRESS] була зареєстрована голова сім`ї [PERSON] , 1920 р.н., одна; двір колгоспний, що стверджується випискою з погосподарської книги № 6 Ясенево-Пільнівської сільської ради за 1991-1995 роки, виданою 22.11.2018 за № 354, та довідкою № 896, виданою 21.11.2018 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. За заповітом, посвідченим 22 грудня 2001 р. виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради, зареєстрованим в книзі нотаріальних дій під № 50, [PERSON] , жителька с . Ясенів [ADDRESS] району, на випадок своєї смерті житловий будинок, який належить на правах особистої власності їй і все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, земельний пай в розмірі 49,95 умовних кадастрових гектарах заповіла [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] у віці 81 рік в с. Ясенів-Пільний Городенківського району, запис за № 20 від 01 травня 2002 р. в книзі реєстрації актів про смерть, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 травня 2002 року Ясенево-Пільнівською сільською радою Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до [INFO] , застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На момент смерті ( [INFO] ) [PERSON] , 1920 р.н., була зареєстрована в [ADDRESS] одна, що стверджується довідкою № 894, виданою 21.11.2018 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 178/2005, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Йому 25 березня 2005 р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 721, на право на земельну частку (пай) розміром 49,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває в колективній власності агрофірми ім. В. Кнігніцького в с. Ясенів-Пільний Городенківсьокго району, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . Спадкоємців, які відповідно до ст.535 УРСР, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] , - судом не встановлено. До складу спадщини [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Те, що житловий будинок, який до дня смерті належав [PERSON] , 1920 р.н., знаходиться в [ADDRESS] ), підтверджується довідкою № 904, виданою 22.11.2018 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори К.С. Білоконь № 3698/02-31 від 04 грудня 2018 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що у спадкоємця відсутній оригінал документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. Копією довідки про об`єкт нерухомого майна № 85, виданою 30.10.2018 ФОП [PERSON] , стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП «КМБТІ» право власності на житловий будинок в [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003 р.) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди збудовані в 1991 р. Їх ринкова вартість станом на 02.11.2018 становить 46 320 грн., що стверджується звітом про оцінку житлового будинку № 02112018_00420, складеного ФОП « [PERSON] ». За даним господарством закріплена земельна ділянка площею 0,09 га, що підтверджується довідкою № 895, виданою 21.11.2018 виконавчим комітетом Ясеневопільнівської сільської ради. Виписка № 354, видана 22.11.2018 Ясенево-Пільнівською сільською радою з по господарських книг: № 3 за 1983-1985 роки, № 3 за 1986-1990 роки, № 6 за 1991-1995 роки, свідчить, що житловий будинок в [ADDRESS] зареєстрований у виконкомі місцевої ради; головою даного господарства була [PERSON] , 1920 р.н., одна; двір колгоспний. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом спадкодавця [PERSON] , фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається Ясенево-Пільнівською сільською радою, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 525, 526, 534, 535, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved