Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , а саме: А-1-1-І коридор площею 1,7 кв.м; А-1-1-1 коридор площею 7,8 кв.м; А-1-1-2 передпокій площею 8,8 кв.м; А-1-1-3 житлова кімната площею 17,0 кв.м; А-1-1-4 житлова кімната площею 6,8 кв.м; А-1-1-5 кухня площею 6,5 кв.м; А-1-1-6 вбиральня площею 2,9 кв.м; А-1-1-7 душова площею 0,7 кв.м; а-1 прибудова; а1-1 тамбур; а2-1 тамбур; пг-1 погріб; Б-1 літня кухня; В-1 сарай; Г-1 убиральня; Д-1 гараж; Ж-1 сарай; №6 - вигрібна яма; №1 - ворота; №2 - огорожа; №3 - водопровід; №4 - огорожа; №5 - огорожа; II - вимощення. В обґрунтування позову позивач посилається на приписи ст.549 ЦК УРСР, а також ст.ст.1296-1298 ЦК України, та зазначає, що спірний житловий будинок на праві власності належав її матері, яка померла [INFO] , та вона фактично прийняла його у спадщину. Постановою нотаріуса від 11.03.2019 їй відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки нею не надано правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок, який був втрачений, про що в газеті було розміщено оголошення. Також позивач зазначає, що отримати дублікат відповідного документа не уявляється можливим, оскільки архів за відповідний період переданий до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться на окупованій території в м.Донецьку. В судове засідання позивач та її представник - адвокат Дорофієнко С.В. не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач - Покровська міська рада Донецької області правом участі в судовому засіданні не скористався, надав заяву, в якій просить судове засідання провести без участі представника, справу вирішити на розсуд суду (а.с.51). В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу за відсутністю учасників справи на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 24.04.2019 у приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. витребувано відомості щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , відомості щодо кола спадкоємців померлої, які отримали свідоцтва про право на спадщину та належним чином завірені копії спадкових справ, що відкривались після смерті [PERSON] (а.с.45). На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Батьками позивача, яка після укладення шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », є [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.9-12). За життя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Державної нотаріальної контори від 07.05.1956, реєстр.3330, належав будинок [ADDRESS] (а.с.16). У вказаному будинку були зареєстровані та постійно проживали [PERSON] та позивач, що підтверджується довідкою сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб ЦНАП м.Покровськ від 05.04.2019, довідкою КУ «ПККСН» від 30.01.2019 та довідкою, наявною в матеріалах спадкової справи, складеною приватним нотаріусом (а.с.15, 55, 57). Позивач 11.03.2019 звернулась до приватного нотаріуса задля отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме, на спірний житловий будинок. Постановою приватного нотаріуса Дух І.О. від 11.03.2019 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на такий житловий будинок, оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючого документу на житловий будинок - договору купівлі- продажу, посвідченого 07.05.1956 нотаріусом державної нотаріальної контори за реєстр. 3330; оригінал зазначеного договору втрачено, отримати його дублікат спадкоємець не має змоги, оскільки архів за вказаний період передано до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться на окупованій території (а.с.14). Відповідно до копії спадкової справи №14-2019 після смерті [PERSON] , спадкову справу було відкрито на підставі заяви позивача, інші спадкоємці не зазначені (а.с.52-71). Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , складається з: А-1-1-І коридор площею 1,7 кв.м; А-1-1-1 коридор площею 7,8 кв.м; А-1-1-2 передпокій площею 8,8 кв.м; А-1-1-3 житлова кімната площею 17,0 кв.м; А-1-1-4 житлова кімната площею 6,8 кв.м; А-1-1-5 кухня площею 6,5 кв.м, А-1-1-6 вбиральня площею 2,9 кв.м; А-1-1-7 душова площею 0,7 кв.м; а-1 прибудова; а1-1 тамбур; а2-1 тамбур; пг-1 погріб; Б-1 літня кухня; В-1 сарай; Г-1 убиральня; Д-1 гараж; Ж-1 сарай; №6 - вигрібна яма; №1 - ворота; №2 - огорожа; №3 - водопровід; №4 - огорожа; №5 - огорожа; II - вимощення. Відомості про самочинно збудовані об`єкти відсутні (а.с.38-42). Оголошення про втрату оригіналу договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , посвідченого нотаріусом 07.05.1956, реєстр.3330, розміщена позивачем вінформаційно-рекламному тижневику «Телескоп» №14 (1144) від 04.04.2019, сторінка 15 (а.с.17-20). Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. За приписами п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 30.05.2008 №7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Суд зазначає, що оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] (день смерті останньої) та строк її прийняття закінчився до 01.01.2004, відповідні спадкові відносини регулюються ЦК УРСР. За приписами ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого; онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч.2 ст.548 ЦК УРСР). Враховуючи приписи ст.529 вказаного кодексу, позивач - донька померлої [PERSON] відноситься до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , чоловік якої помер раніше за [PERSON] . Той факт, що позивач була зареєстрована та проживала за однією адресою зі своєю матір`ю [PERSON] по день смерті останньої - [INFO] , а саме, в спірному житловому будинку, свідчить про те, що позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а отже, прийняла спадщину у виді житлового будинку, який належав [PERSON] При цьому суд враховує, що за змістом ст.560 ЦК УРСР отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину, є його правом, а не обов`язком. З огляду на викладене, оскільки в силу приписів ст.548 ЦК УРСР спірний будинок є таким, що належить спадкоємцеві - позивачу з моменту відкриття спадщини, а постановою нотаріуса останній відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок, отримання дубліката якого унеможливлюється знаходженням відповідних архівних органів на території, не підконтрольній Україні, суд, з огляду на приписи статей 15, 16 ЦК України, доходить висновку що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати позивач просить покласти на неї.

Outcome: approved