Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] 3.05.2018 року звернулась до суду з позовом в якому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,8049 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування після смерті [INFO] її матері [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті матері позивача відкрилась спадщина за законом, до складу якої, крім іншого, входить і вище вказана земельна ділянка, що належала спадкодавцю за життя на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, однак у зв'язку з тим, що Державний кадастровий реєстратор Відділу у Чернігівському районі Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області не надає витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, оскільки дана земельна ділянка перетинається з ділянкою з кадастровим номером [NUMBER], що була зареєстрована 17.12.2010 року та знаходиться в постійному користуванні Державного територіально-галузевого об'єднання Південно-Західна залізниця, то позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку. Ухвалою судді від 11 травня 2018 року, після усунення позивачем недоліків, відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання на 11 червня 2018 року. У судове засідання позивач не з'явилась, завчасно, через канцелярію суду представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. /а.с.55/ Представник відповідача - Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, від сільського голови надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги визнаються та проти задоволення позову не заперечують. /а.с.54/ Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Представник третьої особи - Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомлені. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як убачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 78 років у м. Чернігові. /а.с.6/ Свідоцтво про народження серії [NUMBER] свідчить, що [PERSON] народилась [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. /а.с.40/ Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], [PERSON] 29.11.1992 року уклала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу отримала прізвище чоловіка «[PERSON]». /а.с.39/ Довідка виконавчого комітету Анисівської сільської ради №1357 від 15.11.2016 року свідчить, що [PERSON] на день смерті [INFO] проживала та була зареєстрована у [ADDRESS]. Разом з нею за вищезазначеною адресою були зареєстровані та проживали: [PERSON] - дочка, [PERSON] - онука, [PERSON] - онук. /а.с.52/ Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], в силу приписів ст.1261 ЦК України, положення якої діяли на момент відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,84 га в межах згідно з планом, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, надана у власність на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації №515 від 20 вересня 2002 року, що розташована на території Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, яка належала спадкодавцю на праві власності згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 22.01.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №474. /а.с.8/ Однак, як вбачається з рішення №РВ-7400258882017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, [PERSON] було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки виявлено перетин з ділянкою з кадастровим номером [NUMBER], що була зареєстрована 17.12.2010 року та знаходиться в постійному користуванні Державного територіально-галузевого об'єднання Північно-Західна залізниця. /а.с.9/ Як вбачається з копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) розташованої на території Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого селянського господарства, фактична площа земельної ділянки (пай) [NUMBER], рілля, кадастровий номер [NUMBER] становить 2,8049 га. /а.с.10-28/ Згідно інформації Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №29-25-0.212-1500/118-18 від 23.04.2018 року нормативно-грошова оцінка земельної ділянки (паю) згідно проекту паювання земель колективної власності колишнього КСП ім. Герасименка на території Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області для ріллі, станом на 01.01.2018 року, становить 70554,44 грн. /а.с.29/ Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець померла після 1 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається із копії спадкової справи №711/2016 та інформації про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2018 року, [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON], подавши 18.11.2016 року відповідну заяву до Чернігівської районної державної нотаріальної контори і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,8121 га, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,84 га у зв'язку з відсутністю інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. /а.с.7, 52-53/ Таким чином, позивач не має можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку, із-за відсутності інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, отже існує спір про право і права та інтереси [PERSON] порушуються, з незалежних від неї причин, а тому підлягають судовому захисту. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно пункту 118 постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» №1051 від 17.10.2012 року, внесення до Поземельної книги відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку (крім випадків, зазначених у пункті 119 цього Порядку) здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності відповідно до документації, що є підставою для внесення відповідних відомостей (змін до них) (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання). У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність спадкодавця [PERSON] припинилась у момент її смерті і за таких обставин отримати належний правовстановлюючий документ, з усуненням порушень земельного законодавства, саме на ім'я спадкодавця не має правової можливості. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що за життя [PERSON], на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації, належала земельна ділянка площею 2,84 га, однак при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), фактична її площа склала 2,8049 га. Отже, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе визнати за нею, як за спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 2,8049 га, яка розташована на території Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved