Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» (далі - відповідач, ПАТ «КБ «Даніель»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 327 647,00 грн., зобов'язати відповідача нарахувати проценти по вкладам до дня, який передує поверненню вкладів позивачеві; зобов'язати відповідача сплатити пеню у встановлених розмірах на суму не сплачених процентів та за термін не сплати заборгованості відповідачем позивачу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 03.10.2012 року він уклав з відповідачем договір банківського вкладу № Т-30228, згідно умов якого позивач передав відповідачу банківські кошти в розмірі 5 000,00 Євро, строком дії до 08.10.2013 року, проте, станом на 24.10.2013 року відповідач кошти не повернув та проценти за договором в розмірі 536,46 Євро не сплатив. 08.07.2013 року позивач уклав з відповідачем договір банківського вкладу № Т-39698, згідно умов якого позивач передав відповідачу банківські кошти в розмірі 200 000,00 грн. строком дії до 06.10.2013 року, проте, станом на 24.10.2013 року відповідач кошти не повернув та проценти за договором в розмірі 7 802,74 грн. не сплатив. Крім того, між позивачем та відповідачем було укладено ще два договори банківського вкладу, а саме, № Т-39471 та № Т-40168, за якими з 26.06.2013 року та з 22.07.2013 року не сплачені відсотки в розмірі 19 540,39 грн. та 3 904,11 грн. відповідно. Всього не сплачено відповідачем відсотків в розмірі 62 514,22 грн. 30.09.2013 року позивач звернувся листом до відповідача з проханням повернути своєчасно депозитні внески по договорам, строк дії яких закінчився 06.10.2013 року та 08.10.2013 року, проте, відповідач кошти не виплатив. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.10.2013 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» про повернення банківського вкладу та справу призначено до судового розгляду. Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнював розмір позовних вимог та в клопотанні від 08.04.2014 року просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 315 409,84 грн., зобов'язати відповідача нарахувати проценти по вкладам до дня, який передує поверненню вкладів позивачеві; зобов'язати відповідача сплатити пеню у встановлених розмірах на суму не сплачених процентів та за термін не сплати заборгованості відповідачем позивачу. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та з урахуванням клопотання від 08.04.2014 року і просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання 09.04.2014 року не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Проте під час розгляду справи в судовому засіданні 21.11.2013 року представник відповідача проти позову заперечував та просив в позові відмовити. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 03.10.2012 року ПАТ «КБ «Даніель» (Банк) уклало договір строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-30228 з [PERSON] (Вкладник), згідно умов якого Банк приймає 03.10.2012 року, а Вкладник передає в управління Банку грошові кошти у сумі 5 000,00 Євро. на строк зберігання з 03.10.2012 року по 08.10.2013 року. У п. 1.3 договору сторони погодили, що Банк повертає Вкладнику вклад і нараховані на нього відсотки згідно умов п. 1.1 договору або за заявою (вимогою) Вкладника, наданою в письмовій формі Банку щодо виконання зобов'язань Банком та в порядку та на умовах, передбачених цим договором та чинним законодавством України. Відповідно до п. 1.4 договору, повернення вкладу підтверджується касовим документом при готівкових рахунках, платіжним дорученням клієнта або меморіальним ордером на перерахування коштів за заявою Вкладника при безготівкових рахунках. Згідно п. 2.1 та п. 2.2 договору, Банк нараховує прості відсотки Вкладнику на Вклад з розрахунку 10,6 % річних за винятком випадків, визначених договором. Відсотки нараховуються щомісяця у передостанні три банківських дні місяця, виходячи з фактичної кількості днів у році, і акумулюються на окремому рахунку нарахованих відсотків. Відсотки на вклад нараховуються Банком від дня, наступного за днем надходження вкладу в Банк до дня, який передує його поверненню Вкладнику або списання з Вкладного рахунку з інших підстав. Відповідно до п. 3.1.1 та п. 3.1.2 договору, Банк зобов'язується прийняти вклад, зазначений у п. 1.1 договору, і забезпечити його збереження. У термін, передбачений п. 1.3 договору, повернути вклад і нараховані на нього відсотки на підставі заяви на видачу готівки шляхом видачі готівкових коштів з каси Банку або перерахуванням на власний поточний або інший рахунок Вкладника. Повернення вкладу і виплата нарахованих на нього, але не сплачених відсотків, здійснюється у валюті вкладу. Згідно п. 3.1.3 договору, Банк зобов'язується нараховувати прості відсотки Вкладнику на вклад, згідно з умовами, передбаченими договором. Відповідно до п. 3.3.1 договору, Вкладник зобов'язується внести готівкові кошти або переказати безготівкові кошти на вкладний рахунок у сумі та термін, зазначені в п. 1.1 договору. У п. 3.4.1 договору сторони погодили, що 08.10.2013 року Вкладник має право отримати вклад та нараховані відсотки на підставі заяви на видачу готівки шляхом видачі готівкових коштів з каси Банку або перерахуванням на поточний або інший вкладний рахунок вкладника у банку України. Відповідно до п. 4.1 договору, цей договір набуває силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов'язань. Згідно п. 4.3 договору, у випадку, коли Вкладник не вимагає повернення вкладу у дату, визначену у п. 1.3 договору, цей договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу. При цьому, Банк переносить суму вкладу разом з нарахованими та не виплаченими відсотками за даним договором на вкладний рахунок на вимогу і нараховує відсотки по ставці вкладу на вимогу з розрахунку 1 % річних. Період нарахування відсотків по вкладу на вимогу - період, що починається з дня надходження коштів на Вкладний рахунок на вимогу до дня, що передує поверненню коштів. Повернення коштів з вкладного рахунка на вимогу здійснюється на підставі заяви Вкладника, наданої Банку не пізніше, ніж за десять робочих днів до дати отримання коштів. 08.07.2013 року ПАТ «КБ «Даніель» (Банк) уклало договір строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-39698 з [PERSON] (Вкладник), згідно умов якого Банк приймає 08.07.2013 року, а Вкладник передає в управління Банку грошові кошти у сумі 200 000,00 грн. на строк зберігання з 08.07.2013 року по 06.10.2013 року включно на аналогічних умовах з нарахуванням Банком Вкладнику простих відсотків на Вклад з розрахунку 16 % річних. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Як визначено у ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач на виконання умов договору строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-30228 вніс на рахунок ПАТ «КБ «Даніель» грошові кошти в розмірі 5 000,00 Євро, що підтверджується квитанцією від 03.10.2012 року № 1383100 (а. с. 6) та на виконання умов договору строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-39698 вніс на рахунок ПАТ «КБ «Даніель» грошові кошти в розмірі 200 000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 08.07.2013 року № 337425 (а. с. 4). 30.09.2013 року [PERSON] звернувся до ПАТ «КБ «Даніель» із заявою про сплату заборгованості по відсоткам, яка складає більше 40 000,00 грн. та повернення вкладів з виплатою відсотків за договорами строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-30228 від 03.10.2012 року та строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-39698 від 08.07.2013 року, яка того ж дня була зареєстрована відповідачем (а. с. 11). Строк дії договору строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-30228 закінчився 08.10.2013 року, а строк дії договору строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-39698 - 06.10.2013 року. Проте, ПАТ «КБ «Даніель» грошові кошти позивачу не виплатило. Станом на 08.10.2010 року заборгованість ПАТ «КБ «Даніель» перед [PERSON] за договором строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-30228 від 03.10.2012 року становить 5 535,60 Євро, з яких 5 000,00 Євро - сума депозиту та 535,60 Євро - нараховані, але не виплачені, проценти; а за договором строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-39698 від 08.07.2013 року становить 207 813,70 грн., з яких - 200 000,00 грн. - сума депозиту, 7 813,70 грн. - нараховані, але не виплачені, проценти. Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У п. 3.1.2 договору строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-30228 від 03.10.2012 року сторони погодили, що повернення вкладу та виплата нарахованих відсотків здійснюється в валюті вкладу, тобто Євро. Однак, зважаючи на те, що вимагати погашення заборгованості у валюті України, враховуючи положення ст. 533 ЦК України, це право позивача, суд вважає вимоги [PERSON] про стягнення суми заборгованості у валюті України законними. Так, 100 Євро за курсом НБУ станом на 09.04.2014 року становить 1 636,13 грн., отже, заборгованість ПАТ «КБ «Даніель» перед [PERSON] за договором строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-30228 від 03.10.2012 року становить 90 569,78 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження повернення суми вкладу та сплати процентів за вкладом за договорами строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-30228 від 03.10.2012 року та строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-39698 від 08.07.2013 року ПАТ «КБ «Даніель» не надало. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з ПАТ «КБ «Даніель» грошових коштів в розмірі 90 569,78 грн. та 207 813,70 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] стягнути з ПАТ «КБ «Даніель» проценти за користування коштами за договором № Т-39471 в розмірі 19 540,39 грн. та за договором № Т-40168 в розмірі 3 904,11 грн., то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження існування вказаної заборгованості та договорів на підставі яких ця заборгованість виникла. Щодо вимог [PERSON] зобов'язати відповідача нарахувати проценти по вкладам до дня, який передує поверненню вкладів позивачеві та зобов'язати відповідача сплатити пеню у встановлених розмірах на суму не сплачених процентів та за термін не сплати заборгованості відповідачем позивачу, то в цій частині позов також не підлягає задоволенню, оскільки суд здійснює захист порушених прав та предметом спору не може бути порушення прав у майбутньому. Крім того, позивачем не зазначено ні суми, що підлягають стягненню, ні період прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як визначено у ст.. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а суд задовольняє позов частково, то з відповідача в дохід Держави підлягають стягненню 172,38 грн. у відшкодування судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: partial