Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувсь до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), в якому просив стягнути з останнього заборгованість за борговою розпискою у загальній сумі 89 742,01 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 червня 2012 року [PERSON] взяв у позивача, [PERSON] , в борг 1 600 (Одну тисячу шістсот) Євро, що на той час було еквівалентно 16 000, 00 (шістнадцять тисяч) грн., які зобов`язався повернути в строк до 01 серпня 2012 року, що підтверджується його власноручно написаною розпискою. Відповідач до цього часу гроші, отримані ним за розпискою позивачу не повернув. В перерахунку на сьогодні за офіційним курсом Національного банку України (станом на 21.09.2019 року) сума боргу Відповідача перед позивачем становить 1 600 Євро * 27, 24 грн. = 43 584, 00 грн. (Сорок три тисячі п`ятсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок). Окрім того, у зв`язку з неповерненням боргу в зазначений у розписці строк, позивачем нараховано проценти у розмірі 17041,89 грн., а також 3% річних, що становить 3426,52 грн. У порушення ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України відповідач зобов`язань не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 28.10.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копія ухвали суду від 28.10.2019 р. та копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялися за адресою реєстрації: [ADDRESS] . При цьому, поштове відправлення № 0800104817684 повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та з урахуванням вимог п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, вважається належним повідомленням особи про день та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно наявної в матеріалах справи розписки 25 червня 2012 року [PERSON] взяв у позивача, [PERSON] , в борг 1 600 (одну тисячу шістсот) Євро, що на той час було еквівалентно 16 000, 00 (шістнадцять тисяч) грн., які зобов`язався повернути в строк до 01 серпня 2012 року (а.с. 6). Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде\-ксу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача, розмір процентів за період 02.08.2012 р. по 19.07.2019 р. складає 17 041,89 грн. Також, позивачем в період з 02.08.2012 р. по 21.09.2019 р. (2607 днів) розраховано відсоткову ставку 3%, що становить 3426,52 грн. Суд звертає увагу на те, що стороною відповідача в ході розгляду справи розрахунок позивача не спростовано та не заявлено з цього приводу будь-яких клопотань, заперечень. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, вимоги позивача, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, проте у даній справі такі особи відсутні. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved