Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

[PERSON], в інтересах малолітнього сина [PERSON] звернулась в суд з позовом до Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, вказуючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO], після його смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка розміром 2,83 га належна йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією 07 лютого 2006 року. При звернені до Кривоозерської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, поскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, до суду подала заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Представник Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду подав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконкомом Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району 07 грудня 2013 року. Як випливає з матеріалів справи - копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Кривоозерським районним управлінням юстиції Миколаївської області 18 вересня 2001 року, матір'ю [PERSON] [INFO] записана [PERSON]. Згідно даних довідки № 29-14.17-0.5-1936/2-15 від 03 серпня 2015 року відділу Держземагенства у Кривоозерському районі, підтверджується, що [PERSON] 07 лютого 2006 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] площею 2,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району. Нормативно грошова оцінка якої з урахуванням коефіцієнту індексації станом на 01 січня 2015 року складає 67 555 грн. 26 коп. Відповідно до даних заповіту від 12 травня 2011 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району, зареєстрованого в реєстрі за № 50, [PERSON] заповів вищевказану земельну ділянку правнуку [PERSON]. Згідно матеріалів справи: в газеті «Кривоозерщина» за № 49 від 24 червня 2015 року розміщено повідомлення, що загублений державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], виданий Кривоозерською районною державною адміністрацією Кривоозерського району на землю площею 2,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району на ім'я [PERSON] - вважається недійсним. Даними копії державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 2,83 га, яка складається з ділянки № 1 кадастровий [NUMBER] розміром 0,31 га та з ділянки № 2 кадастровий [NUMBER] розміром 2,52 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району, виданого на підставі розпорядження Кривоозерського районної державної адміністрації № 144 від 12 квітня 2002 року. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до норм ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позивач правомірно набув та має право зареєструвати право власності на земельну ділянку в спосіб, передбачений чинним законодавством України та не заборонений Законом, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 1216-1218, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 131, 158 ЗК України

Outcome: approved