Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

[PERSON] 10.05.2019 року звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищезазначеним позовом. Посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу, вона є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . У даному будинку також зареєстрований її колишній чоловік - відповідач [PERSON] , однак з 2004 року в ньому він не проживає. На її усні прохання щодо зняття з реєстрації відповідач відмовляється, що порушує права позивачки як власника вказаного домоволодіння. Зокрема, у зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований за даною адресою у позивачки виникають труднощі з оформленням субсидії. Будь-які домовленості щодо подальшого проживання відповідача у вказаному будинку відсутні. 24.05.2019 року рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області за №43 їй було відмовлено у знятті з реєстраційного обліку відповідача та рекомендовано звернутись до суду. Просить винести рішенням, яким визнати відповідача [PERSON] втратившим право на користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та належить позивачці на праві приватної власності. Понесені нею судові витрати по сплаті судового збору з\~ відповідача на свою користь не бажає стягувати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, в якій зазначила, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов.\~За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією дубліката договору купівлі-продажу житлового будинку ВК №200600 від 03.02.1999 року, посвідченого 03.02.1999 року державним нотаріусом Сокирянської державно нотаріальної контори Чернівецької області Гапчуком В.М. та зареєстрованого в реєстрі за №145 та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.05.2008 року за №18869743. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28.05.2008 року відділом РАЦС Сокирянського РУЮ Чернівецької області встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів відділу РАЦС Сокирянського РУЮ Чернівецької області зроблено відповідний актовий запис за №92 від 28.05.2008 року. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.07.2014 року, виданого відділом ДРАЦС РС Сокирянського РУЮ у Чернівецькій області встановлено, що позивачка 19.07.2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно акту від 07.05.2019 року, складеного депутатом Сокирянської міської ради [PERSON] О.О [PERSON] в присутності двох свідків сусідів [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , однак з 2004 року за вказаною адресою не проживає. У змісті позовної заяви позивачка зазначила, що у зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований у належному їй житловому будинку у неї виникають труднощі з оформленням субсидії. При цьому, між сторонами відсутні будь-які домовленості щодо проживання відповідача [PERSON] у даному житловому будинку після припинення між ними сімейних відносин. З копії рішення виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області №43 від 24.04.2019 року встановлено, що на звернення [PERSON] до виконавчого комітету міської ради щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , позивачці було відмовлено та щодо вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною другою ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом на підставі досліджених письмових доказів встановлено обставину не проживання відповідача [PERSON] без поважних причин понад один рік у належному позивачці на праві приватної власності житловому будинку, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі наведеного та

Outcome: approved