Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщення за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. У вищевказаній квартирі зареєстроване місце проживання [PERSON] Однак фактично відповідач у вказаній квартирі ніколи не проживала. Комунальні послуги [PERSON] не сплачує, в квартирі не проживає та не з'являється, однак до теперішнього часу з реєстраційного обліку не знялась, чим здійснює позивачам перешкоди у користуванні своїм майном. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять позов задовольнити. Окрім того, зазначили, що не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1999року. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області від 20.05.2015 року за адресою: [ADDRESS], зареєстровано місце проживання [PERSON]. Посилаючись на те, що [PERSON]. з вересня 2008 року у квартирі не проживає, не цікавиться її станом, за комунальні послуги не сплачує, позивачі звернулись до суду з даним позовом. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах ), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що проживає у квартирі № 55 по сусідству із квартирою позивачів, відповідач [PERSON] у квартирі № 53 фактично ніколи не проживала, більше 6 років у квартирі не з'являлась. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що проживає у квартирі № 49,50 по сусідству із квартирою позивачів, відповідачеві для оформлення пенсії необхідна була реєстрація місця проживання, у квартирі № 53 вона ніколи не проживала та проживати не збиралася. З урахуванням системного аналізу зазначених вище доказів, суд дійшов висновку про доведеність факту непроживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] та невикористання нею спірного житла за його прямим призначенням понад 1 рік. Відносно звернення відповідача з заявами про перешкоджання йому у користуванні житлом, Комінтернівським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області повідомлено, що [PERSON]. з будь-якими заявами та повідомленнями до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не зверталась Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved