Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] 02.06.2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до закінчення нею навчання. Позов обґрунтовується тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Донька продовжує навчання і на сьогоднішній день є студенткою 1-го курсу денної форми навчання Київського національного університету культури та мистецтв. Відповідач не надає в добровільному порядку допомогу на її утримання, позивачка не має змоги самостійно забезпечувати всім необхідним для життя та навчання доньку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 25). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, які направлялись за місцем реєстрації відповідача про його виклик, які поверталися за закінченням строку зберігання (а.с.20), отже повістки вважаються такими, що вручені йому належним чином в силу п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України. Третя особа [PERSON] також правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала суду заяву, в якій просила судовий розгляд проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.18). Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка змінила прізвище з «Жук» в звязку з укладенням шлюбу (а.с. 8), перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 16.09.1995 року, який було розірвано 27.03.2002 року на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2002 року (а.с. 9, 24). В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-КИ № 385753 (а.с.10). [PERSON] є студенткою 1-го курсу денної форми навчання на бюджетній основі Київського національного університету культури і мистецтва, термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року (а.с.13). [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка №92 [PERSON] обєднаної міської довідково-інформаційної служби (а.с. 11). Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачу на утримання доньки. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до п. 20 постанови пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги у звязку з продовженням навчання, а її батько [PERSON] має можливість надавати таку допомогу, оскільки являється фізично здоровим чоловіком, працює на підстанції [PERSON] магістральні електричні мережі, отримує стабільну заробітну плату, інших аліментних зобовязань не має, про що вказувала позивач, відповідач в судове засідання не зявився, доказів протилежного суду не надав. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої [PERSON], суд приймає до уваги те, що оскільки вона навчається за денною формою навчання, то не має можливості самостійно працювати та забезпечувати себе матеріально. Також суд приймає до уваги можливість надання матеріальної допомоги іншим з батьків, тобто матір`ю позивачем по справі, яка працює в філії ПАТ «Укртрансгаз» (а.с.14), але її доходу недостатньо для належного утримання повнолітньої доньки, а тому суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача до досягнення нею 23-х річного віку, але не більше ніж до закінчення навчання, починаючи стягнення з 02.06.2015 року. Будь-яких доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в меншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір», то у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved