Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з Відповідачкою вони зареєстрували шлюб 24 жовтня 1991 року у виконавчому комітеті Білоцерківській сільській раді Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №32. За час спільного життя у них народилася одна дитина, яка на даний час являється повнолітньою. Зазначає, що шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують з літа 2009 року. Причиною зазначеного стало те, що у них різні характери та погляди на життя, які призводили до сварок та непорозумінь, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Миритися з дружиною наміру не має, на день подачі заяви він проживає у фактичному шлюбі з іншою жінкою, тому вважає, що сім`я їхня розпалася остаточно, просить шлюб, зареєстрований між ним та Відповідачкою, розірвати Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи без його участі. Відповідачка, [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради, 24 жовтня 1992 року виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області за №32 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбних відносин сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню відповідно до ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони з літа 2009 року спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. У даний час шлюб має формальний характер, збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Сторони своїх бачень стосовно залишення їм того чи іншого прізвища суду не представляли, тому суд дане питання не вирішує. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію даного рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, для виконання. Питання про стягнення судових витрат Позивачем не ставилося. На підставі викладеного та

Outcome: approved