Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено, в простій формі, договір позики та на його виконання передано грошові кошти в сумі 3000 доларів США, які Відповідач зобов'язувався повернути до 06 червня 2016 року. Підтвердженням факту виникнення відносин є власноручно написана Відповідачем розписка, оригінал якої наявний у Позивача. Станом на день подачі позову сума боргу Позивачу так і не сплачена. Сума основного боргу у національній валюті відповідно до офіційного курсу НБУ станом на день подання позову становить 80070 гривень. Крім того, враховуючи, що договором не встановлено розмір процентів, тому Позивач має право на отримання процентів за користування позикою на рівні облікової ставки НБУ, які за період з 07.06.2016 року по 14.02.2018 року становлять суму 19318,80 гривні. Крім того, оскільки відповідач не виконав свого зобов'язання щодо повернення боргу у встановлений договором строк, то відповідно до ст.625 ЦК України Відповідач зобов'язаний сплатити суму позики з урахуванням трьох процентів річних, які за період з 07.06.2016 року по 14.02.2018 року складають суму 4067,12 грн. Отже, загальна сума заборгованості перед Позивачем становить 103455,92 гривні, з яких 80070 гривень сума основного боргу; 19318,80 гривні проценти за користування позикою та 4067,12 гривні - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. У зв'язку з наведеним просить стягнути із [PERSON] зазначену суму боргу та витрати на оплату судового збору у сумі 1034,56 гривні. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 12.03.2018 відповідачу був наданий строк протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. Рекомендоване повідомлення з ухвалою Рахівського районного суду про відкриття провадження у даній справі від 12.03.2018 року та позовною заявою з доданими до неї документами було вручене Відповідачеві 14.04.2018 року, отже він повідомлений про відкриття провадження у справі й та місце розгляду справи належним чином. Відзиву у визначений судом строк Відповідач не надіслав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Згідно зі ст.ст.1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (кредитор) передає \~іншій стороні (позичальнику) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язаний повернути кредитору таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики вважається укладеним в\~момент передачі грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України (у редакції, чинній на час укладення договору позики) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Суд оглянув оригінал розписки та встановив, що [PERSON] написав 06.06.2015 року розписку про те, що він зобов'язується сплатити кошти в сумі 3000 Доларів США громадянину [PERSON] протягом одного року з моменту укладення угоди. З положень статті 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання \~і одностороння зміна \~умов договору не допускається. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або іншими звичними вимогами, що пред'являються. Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до статті 1045 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено, що договором між сторонами не було обумовлено сплату процентів, тому такі повинні нараховуватися у відповідності до облікової ставки НБУ. Також, у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд встановив, що наявність між сторонами позикових відносин підтверджується наявним у позивача оригіналом розписки [PERSON], яка підтверджує як факт отримання боржником коштів за договором позики, так і зобовязання повернути ці кошти [PERSON] в термін 1 рік з моменту укладення договору, тобто до 06.06.2016 року. Враховуючи, що на час розгляду справи в суді відповідач, [PERSON], не надав суду жодних переконливих доказів на спростування доводів Позивача, а також те, що під час розгляду справи судом не встановлено підстав для звільнення Відповідача від відповідальності за порушення зобовязання, суд вважає, що зобовязання порушене з вини відповідача, а доводи позивача базуються на правовому обґрунтуванні і порушене внаслідок цього право Позивача потребує судового захисту, шляхом стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] боргу за договором позики від 06 червня 2015 року в сумі 103455,92 гривні, яка складається з 80070 гривень - сума основного боргу, 19318,80 гривні проценти за користування позикою, а також 4067,12 гривні - 3% річних за прострочення грошового зобов'язання. Крім того, на підставі ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір, сплачений [PERSON] при подачі даного позову до суду, в сумі 1034,56 гривні, слід стягнути з Відповідача в користь Позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved