Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON] Васильовичвернувся з позовом до [PERSON], та просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються на малолітнього сина в розімірі 30% прожиткового мінімуму, до 600 грн. щомісячно. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2013 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], 12.02.2009, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина, його сімейний стан змінився, у зв'язку з чим просив переглянути розмір стягнутих аліментів. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що згідний сплачувати аліменти на непонолітнього [PERSON] в твердій грошовій сумі в розімрі 1000, 00 грн. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги в розмірі 1000, 00 грн. аліментів на утримання сина визнає. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 21 вересня 2013 року позивачзареєстрував шлюб з [PERSON]. 21 лютого 2018 року у них народилася дитина. Судом також встановлено, що дружина позивача на даний час не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Дружина та син знаходяться на повному утриманні позивача. Окрім того, 29 червня 2017 року позивач звільнений з роботи на підставі ст.36 КЗпП України, про що свідчить запис у трудовій книжці. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем доведено, що після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], змінився його сімейний та матеріальний стан, що відповідно до ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме: зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2013 року, які стягуються з позивача на утримання сина. На підставі наведеного, та

Outcome: approved