Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2013 року позивачка є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеному житловому приміщенні значиться зареєстрованим відповідач [PERSON], [INFO], який з листопада 2012 року за вказаною адресою не проживає, житлом не користуються, власних речей там не зберігає, обовязки по утриманню житла не здійснює, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімається, чим перешкоджають позивачці вільно здійснювати своє право власності щодо житла, сплачувати за відповідача комунальні послуги. Просить суд винести рішення, яким визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №113 в будинку №29 по вул. Паркова у м. Краматорську Донецької області. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити не заперечував проти винесення о справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання рекомендованої судової повістки про виклик відповідно до ст.75 ЦП України, заяв про відкладення розгляду справи або заперечень на позов не надав. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази договір купівлі-продажу квартири від 29.11.2013 року посвідченого державним нотаріусом першої Краматорської ДНК зареєстрованого за реєстраційним №1-4265, відповідно до якого позивачка [PERSON] набула права власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.7-8), довідку з місця проживання про склад родини та реєстрацію від 26.09.2017 року, відповідно до якої відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], акт про не проживання від 19.09.2017 року, відповідно до якого відповідач [PERSON] з листопада 2012 року не проживає за адресою: [INFO], вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] з листопада 2012 року не користуються житловим приміщенням квартирою №113 в будинку №29 по вул.Паркова у м. Краматорську Донецької області, яка належить на праві приватної власності позивачці, а також не користуються до теперішнього часу, власних речей там не зберігає, обовязки по утриманню житла не здійснює, суд вважає, що відповідача слід визнати такими, що втратив право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved