Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] вернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він та відповідач є власниками автомобіля «Renault Safrane 2.21», 1993 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 16.04.2013 р. за кожним із них визнано по ? ідеальної частки зазначеного транспортного засобу, автомобіль залишено у спільній частковій власності. Оскільки, [PERSON] не користується даним автомобілем, не утримує його, а також враховуючи те, що автомобіль є неподільною річчю і виділити частку останньої в натурі неможливо, просить суд припинити право [PERSON] на ? частку автомобіля «Renault Safrane 2.21», 1993 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що перебуває у спільній частковій власності сторін із стягненням з нього на користь [PERSON] відповідної грошової компенсації в сумі 17\~983,50 гривень та визнати за ним право власності на даний автомобіль. В судове засідання позивач та його представник не зявлися, однак позивач надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі та участі його представника (а. с. № 23). Відповідач також в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, компенсацію за належну їй 1/2 частку автомобіля отримала 04.06.2015 р. в сумі 17\~983,50 гривень та просить розглянути справу без її участі (а. с. № 24). Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі наступного. Під час розгляду справи встановлено, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 16.04.2013 р. за [PERSON] та [PERSON] визнано по ? ідеальної частки транспортного засобу автомобіля [NUMBER] з залишенням його у спільній частковій власності (а. с. № 4-7). Як вказує в позовній заяві позивач, [PERSON] не користується даним автомобілем, не утримує його. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідач погодилася на компенсацію її частки у спільній частковій власності, визнавши позов, та згідно вищевказаної заяви вона отримала компенсацію в сумі 17\~983,50 гривень (а. с. № 24). Що стосується позовних вимог в частині стягнення з позивача на користь відповідача відповідної грошової компенсації в сумі 17\~983,50 гривень, то вони не можуть бути задоволенні, оскільки на день розгляду справи [PERSON] отримала вказану суму. А тому,

Outcome: partial