Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з онукою [PERSON], [INFO], та надання з нею часів спілкування з 09:00 год. до 18.00 год. кожного місяця щосуботи протягом дня, в день її народження, на новорічне свято та Різдво. В судовому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги, а саме визначили такі дні та час для спілкування з онукою : в першу та четверту суботу кожного місяця з 10-00 години до 12-00 години, в день народження дитини [INFO] кожного року з 10-00 до 12-00 години шляхом здійснення особистих побачень для проведення спільного відпочинку поза межами місця проживання дитини, а в іншій частині позов підтримали та пояснили, що 13.05.2013 року рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області, шлюб між їх сином [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Онука проживає разом із матір'ю, у квартирі, яка після поділу майна подружжя за мировою угодою належить [PERSON], але відповідач чинить перешкоди у побачені та спілкуванні з онукою, не дає дитину на вихідні дні забирати до себе додому. 11.01.2014 року при розгляді питання Козачелагерською опікунською радою про встановлення часу для спілкування із дитиною, відповідач надала заяву про розгляд вказаного питання за місцем її фактичного проживання в м. Бердянську Запорізької області, тому рішенням опікунської ради від 22.01.2014 року було рекомендовано звернутися у службу у справах дітей по місцю фактичного проживання матері та дитини, але за адресою в м. Бердянську відповідач була відсутня. Оскільки відповідач постійно чинить перешкоди у спілкуванні з онукою позивачі просять позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов не визнала та суду пояснила, що вона перешкоди у спілкуванні з дитиною не чинить, але погоджується визначити дні та час для спілкування з онукою позивачів з 09.00 год. до 11 год. в першу та четверту суботу кожного місяця, оскільки їй так зручніше, і спілкування позивачів з онукою повинно відбуватися тільки в її присутності, так як дитина хворіє та потребує постійного її догляду. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позивач перешкоди у спілкуванні з онукою не чинить, тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю. В судовому засіданні представник служби у справах дітей Цюрупинської районної державної адміністрації надала висновок та пояснила, що служба у справах дітей Цюрупинської РДА не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] і при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Заслухавши сторони, представника відповідача, представника служби у справах дітей Цюрупинської РДА та перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сином позивачів [PERSON] та відповідачем [PERSON] в 2013 році, їх донька [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, відповідачем по справі. Позивачам вирішити питання про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею Козачелагерською опікунською радою та службою у справах дітей в м. Бердянську Запорізької області не вдалося. У зв'язку з чим позивачі пред'явили вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та просять призначити дні та години для спілкування з дитиною. Відповідно до положень ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Позивачі позитивно характеризуються за місцем свого проживання та роботи, мають належні житлово - побутові умови, люблять онуку, але зі сторони відповідача чиняться перешкоди у спілкуванні баби та діда з онукою. Таким чином, оцінивши отримані докази, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтовані. Разом з тим, суд враховує, що дитина є малолітньою, повинна відчувати наявність постійного місця проживання та оточення, вона потребує достатнього спілкування також і з матір'ю, у вихідні дні. При цьому, оскільки відповідачу більш зручний час для спілкування позивачів з онукою з 09.00 год. до 11 год., то суд враховує побажання відповідача та заявлені позовні вимоги позивачів задовольняє частково та призначає такі дні та час : в першу та четверту суботу кожного місяця з 09-00 години до 11-00 години, в день народження дитини [INFO] кожного року з 09-00 до 11-00 години шляхом здійснення особистих побачень для проведення спільного відпочинку поза межами місця проживання дитини. Визначення такого порядку у спілкуванні на думку суду має в першу чергу задовольнити рівноцінну потребу дитини у спілкуванні з бабусею та дідусем з метою покращання її психологічного стану, а також відповідач не надала суду доказів, в тому числі медичних документів, що дитина тяжко хвора та не може зустрічатися з іншими родичами без присутності матері. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, дитина відвідує дитячий садок, де знаходиться на протязі дня без присутності матері. Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. Відповідно ч.1, 2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позивачі мають гарантоване законом рівне з матір'ю дитини право на спілкування зі своєю онукою, а відповідач не вправі перешкоджати їм в цьому. Судом встановлено, що спілкування баби та діда з онукою не створюватиме перешкод у нормальному розвитку дитини. Тому [PERSON] належить зобов'язати не чинити перешкоди [PERSON] та [PERSON] у спілкуванні з дитиною та визначає дні та години для такого спілкування.

Outcome: partial