Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Шкорка І.М. звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що 14 лютого 2012 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Великогеєвецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було зроблено відповідний актовий запис № 02 від 14.02.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позивач зазначив, що причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стали обставини, при яких декілька років тому, стосунки між подружжям суттєво погіршились, подружня довіра закінчилась, вони почали проживати окремо, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Спільних дітей у сторін немає. Також позивач вказав, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, а формальне перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. На підставі викладеного, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з`явився, однак, представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у\~судове засідання не\~з`явилася,\~про час\~і місце\~слухання справи\~була повідомлена належним чином, шляхом\~надіслання судових\~повісток та\~розміщення оголошень на офіційному\~веб-порталі\~судової влади\~України,\~про причини\~своєї неявки\~суд не\~повідомила, відзив на позов не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечив, а тому відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, суд прийшов до наступних висновків. Згідно свідоцтва\~про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.12.2020 року Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ), Виконавчим комітетом Великогеєвецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний реєстраційний запис за № 02 від 14.02.2012. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові\~- [PERSON] , дружині [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, подружнє життя між сторонами не склалося через те, що між ними закінчилась подружня довіра, стосунки суттєво погіршились, вони проживають окремо, шлюбні відносини між собою не підтримують. Згідно зі ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим, на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи висновок суду про задоволення позову, з відповідачки на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved