Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] виклад позицій заявника та заінтересованої особи 1. Виклад позиції заявника 24.09.2018 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що вона народилася 04.02.1960 року, свою трудову діяльність розпочала 04.08.1982 року завідуючою магазином Жданівської споживспілки, а з 22.10.1986 року почала працювати на Мурафському плодоконсервному заводі. На даний час вона оформляється на пенсію за віком, проте при подачі документів було встановлено, що в двох архівних довідках, виданих Шаргородським районним Трудовим архівом Шаргородської районної ради Вінницької області від 09.07.2018 року за №01-13-277 про її заробіток в Мурафському плодоконсервному заводі с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області в періоди роботи за 1986-1993 роки, 1994-2000 роки її прізвище та по батькові значиться по різному, так у 1986-1988 роках вона значиться, як «[PERSON] [PERSON].», у 1989-1993 роках «[PERSON] [PERSON]» у 1994 році як «Матяєва-Максимишена [PERSON]», за 1995-1998 роки «[PERSON] [PERSON]», а в 1999-2000 роках «[PERSON] [PERSON].». Тобто має місце невідповідність зазначення її прізвища та неповнота запису по батькові в архівних довідках про заробіток із записами у паспорті, трудовій книжці, в інших документах, у звязку з чим у зарахуванні до стажу вказаного періоду роботи їй відмовлено Шаргородським ОУПФУ Вінницької області. У звязку з ліквідацією Мурафського плодоконсервного заводу с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області, змін до документів внести неможливо. Просить встановити факт належності їй [PERSON] архівних довідок, виданих Шаргородським районним Трудовим архівом Шаргородської районної ради Вінницької області 09.07.2018 року за №01-13-277 про роботу та заробіток у 1986-1988 роках на імя «[PERSON] [PERSON].», у 1989-1993 роках «[PERSON] [PERSON]», у 1994 році «Матяєва-Максимишена [PERSON]», за 1995-1998 роки «[PERSON] [PERSON]», у 1999-2000 роках «[PERSON] [PERSON].». Встановлення цього факту необхідне їй для призначення пенсії. В судовому засіданні у вступному слові та в заключному слові заявник [PERSON] підтримала заяву, зсилаючись на ті самі доводи, просила встановити юридичний факт належності їй [PERSON] архівних довідок, виданих Шаргородським районним Трудовим архівом Шаргородської районної ради Вінницької області 09.07.2018 року за №01-13-277 про її заробіток в Мурафському плодоконсервному заводі с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області в періоди роботи з 1986 року по 1993 рік, з 1994 року по 2000 рік, з 1986 року по 1988 рік, у 1994 році, з 1995 року по 1998 рік, з 1999 року по 2000 рік на імя «[PERSON] [PERSON].», «[PERSON] [PERSON]», «Матяєвої-Максимишеної [PERSON]», «[PERSON] [PERSON]», «[PERSON] [PERSON].». Розбіжності та неповнота у написанні її прізвища та по батькові у архівних довідках є перешкодою для оформлення пенсії, тому встановлення даного факту має для неї юридичне значення. 2. Виклад позиції заінтересованої особи. 28.09.2018 року від голови комісії з припинення Шаргородського ОУПФ України Вінницької області [PERSON] до суду надійшла заява, в якій останній зазначив, що відносно задоволення заяви [PERSON] і встановлення юридичного факту заінтересована особа заперечень не має (а.с.22). ІІ. Заяви, клопотання учасників справи 1. Заявник [PERSON] заяв та клопотань, повязаних із розглядом справи, не має. 2. Представник заінтересованої особи голова комісії з припинення Шаргородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області надіслав до Шаргородського районного суду заяву про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи, зазначивши про визнання в повному обсязі вимог заяви [PERSON] (а.с.22). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 25.09.2018 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] в порядку окремого провадження, відкрито провадження та призначено судове засідання на 03.10.2018 року (а.с.20). 2. В судове засідання для розгляду справи по суті не прибув представник заінтересованої особи Шаргородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, у звязку із чим суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності зазначеного учасника справи, враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає та враховуючи заяву представника заінтересованої особи про розгляд справи у його відсутності та про повне визнання вимог заяви [PERSON] ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, відомості про встановлений судом факт, мету встановлення факту, докази, на підставі яких суд установив факт Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що Шаргородським районним Трудовим архівом Шаргородської районної ради видано [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON]) [PERSON] 09.07.2018 року дві архівні довідки за №01-13-277 про її заробітну плату в Мурафському плодоконсервному заводі с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області. При цьому в означених архівних довідках за №01-13-277 допущено неправильність у зазначенні прізвища та неповноту при написанні по батькові заявника і вказано, що вони видані про заробітну плату у 1986-1988 роках на імя «[PERSON] [PERSON].», у 1989-1993 роках «[PERSON] [PERSON]» у 1994 році «Матяєвої-Максимишеної [PERSON]», у 1995-1998 роках на імя «[PERSON] [PERSON]», в 1999-2000 роках «[PERSON] [PERSON].» (а.с.13-14). Зазначений факт в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявника, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи. Так, свідок [PERSON] суду показала, що з 1980 року по 2003 рік працювала у Мурафському плодоконсервному заводі, що знаходився у с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області, спершу різноробочою, а потім завскладом. Заявник у вказаний період теж працювала, зокрема, поступила на роботу у 1986 році, працювала різноробочою у мясному цеху, а з 1991 року продавцем заводського магазину. Їй достовірно відомо, що прізвище заявника до одруження з [PERSON] було «Максимишена», а після одруження присвоєно прізвище «Матяєва», по батькові заявниця «Василівна». Інших працівників із таким прізвищем, іменем та по батькові, як у заявника, на заводі не працювало. Свідок [PERSON] суду показала, що з 1985 року по 2000 рік працювала різноробочою у консервному та мясному цехах Мурафського консервного заводу. Заявник прийшла на роботу різноробочою у мясний цех заводу у 1986 році, а пізніше працювала продавцем заводського магазину. Їй достовірно відомо, що заявник одружилася у 1993 році та змінила прізвище з «Максимишена» на «Матяєва». Інших осіб із таким прізвищем, іменем та по батькові в с. Клекотина немає. Вказаний факт підтверджується також паспортом заявника та витягом з єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, де по батькові остання значиться як «Василівна» (а.с.5, 6); трудовою книжкою заявника серії БТ-І №4294635, з якої вбачається, що трудова книжка видана на імя [PERSON], в ній наявні записи про роботу з 22.10.1986 року по 10.01.2000 року на Мурафському плодоконсервному заводі (а.с.8-12), при цьому зазначено, що прізвище заявника змінено на «Матяєва» згідно паспорта №001616198; архівними довідками від 09.07.2018 року за №01-13-277, виданими [PERSON] про її заробітну плату Шаргородським районним Трудовим архівом Шаргородської районної ради Вінницької області, записи про роботу і трудовий стаж в якій збігаються із записами про роботу і трудовий стаж, що зазначені у трудовій книжці заявника (а.с.13-14); витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ №395707 про державну реєстрацію припинення КП «Мурафський консервний завод» 29.12.2011 року, у звязку з визнанням банкрутом (а.с.15-16); свідоцтвом про укладення шлюбу заявника, з якого вбачається, що прізвище заявника до одруження «Максимишена», після одруження їй присвоєно прізвище «Матяєва», по батькові остання значиться, як «Василівна» (а.с.17). З повідомлення Шаргородського обєднаного УПФУ Вінницької області від 19.09.2018 року №56-М вбачається, що врахувати довідку Трудового архіву для призначення пенсії заявнику відмовлено, оскільки виявлено розбіжності в прізвищі останньої (а.с.4). Встановлення факту належності заявнику [PERSON] правовстановлюючого документу має для останньої юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на призначення пенсії. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини про встановлення факту, що має юридичне значення, які регулюються нормами ЦПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до\~п.6\~ч.1\~ст.315\~ЦПК України,\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючих\~документів особі,\~прізвище,\~імя,\~по батькові,\~місце і\~час народження\~якої,\~що зазначені\~в документі,\~не збігаються\~з прізвищем,\~імям,\~по батькові,\~місцем і\~часом народження\~цієї особи,\~зазначеним у\~свідоцтві про\~народження або\~в паспорті. VІ. Висновки суду \~ \~ \~ \~Суд прийшов до висновку, що встановлення факту, про який просить заявник [PERSON], має для неї юридичне значення та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованої особи. \~ \~ \~ \~Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту належності правовстановлюючих документів архівних довідок, а отже, заява [PERSON] підлягає задоволенню. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне 18.09.2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при\~оцінці доказів\~керується критерієм\~доведеності «поза\~розумним сумнівом».\~Згідно з\~його усталеною\~практикою доведеність\~може випливати\~із сукупності\~ознак чи\~неспростовних презумпцій\~стосовно фактів,\~достатньо вагомих,\~чітких і\~узгоджених між\~собою…».\~

Outcome: approved