Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві посилається на те,що у 2005 р. у спільну сумісну власність ним та колишньою дружиною [PERSON] була набута та земельна ділянка,яка розташована в [ADDRESS]. На вказаній ділянці в період з 2005-2010 р. був самовільно побудований житловий будинок. На підставі рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 26.05.2011 р. за позивачем [PERSON] було визнано право власності на ? частину земельної ділянки [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу вказує позивач, [PERSON],не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, вирішила незаконно заволодіти його майном. Так,рішенням господарського суду Харківської області від 07 листопала 2011 р. визнано право власності на житловий будинок,розташований по [ADDRESS] за [PERSON] 15 грудня 2011 року [PERSON] уклала з [PERSON]договір купівлі-продажу,посвідчений приватним нотаріусом [PERSON],згідно якого [PERSON]стала власником вказаного житлового будинку. 22.03.2012 р. [PERSON] продала вказаний житловий будинок [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу,посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], а 08.06.2012 р. [PERSON] уклав іпотечний договорі з [PERSON],який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] 27 березня 2013 р. постановою Вищого Господарського суду України була задоволена касаційна скарга [PERSON],рішення господарського суду Харківської області від 7 листопада 2011 р. та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 10 січня 2011 р. скасовані, рішенням господарського суду Харківської області від 27 травня 2013 р. відмовлено [PERSON] у визнанні права власності на спірний житловий будинок. З огляду на викладене,[PERSON] просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу спірного житлового будинку,укладеного між [PERSON] та [PERSON], та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]; визнати недісним договір купівлі-продажу спірного житлового будинку між [PERSON] та [PERSON],посвідченого 22.03.2012 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]; визнати недійсним іпотечний договір між [PERSON] та [PERSON],посвідчений 08.06.2012 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та визнати за ним [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями,розташований в [ADDRESS],який він самовільно збудував на свої власні кошти. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі по справі та треті особи в судове засідання не з явилися,незважаючи на те,що про час і місце судового засідання повідомлені належним чином,про що свідчать розписки в отриманні судової повістки рекоментованими листами і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки. Матеріали справи свідчать про те,що судові повістки,які направлялись судом на адресу відповідача [PERSON] на протязі всього періоду знаходження справи у провадженні суду,повертались з позначкою «за спливом строку зберігання». Обов язок осіб,які беруть участь у справі повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання,встановлений ст.77 ЦПК України. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі,зобов язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання перебування або місцезнаходження під час провадження по справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Інших відомостей щодо свого проживання,знаходження або перебування від [PERSON] до суду не надходило,а тому на підставі вимог ст.77 ЦПК України повідомлення про розгляд справи в суді 27 січня 2024 р. вважається таким,що доставлено на адресу відповідача [PERSON] Відповідно до ст.224 ЦПК України в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки,або якщо зазначені ним причини визнані неповажними,суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних і справі доказів,якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач [PERSON] проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Що стосується фактичних обставин справи,то судом встановлено наступне: Рішенням Господарського суду Харківської області від 07листопада 2011 р.,залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10 січня 2013 р. визнано за ФОП [PERSON] право власності на житловий будинок літ.»А-2»,загальною площею 134 м2,житловою площею 72,3 м2 по [ADDRESS]. Постановою Вищого господарського суду України від 27 березня 2013 р. рішення господарського суду Харківської області від 07 листопада 2011 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10 січня 2013 р. в частині задоволення зустрічного позову скасовано та справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області. Рішенням господарського суду Харківської області від 27 травня 2013 р. в задоволені позову про визнання за ФОП «[PERSON]» права власності на спірний будинок відмовлено. В період ,коли [PERSON] оскаржував рішення господарського суду про визнання за [PERSON] права власності на спірний будинок,починаючи з 15.12.2011 р. по 08.06.2012 р. були вчинені правочини,предметом яких є спірний будинок,а саме:15.12.2011 р.,відповідно до договору купівлі-продажу,посвідченого приватним нотаріусом [PERSON],[PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок,розташований в [ADDRESS],потім 22.03.2012 р. відповідно до договору купівлі-продажу,посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] продала його [PERSON], а [PERSON] 08.06.2012 р. уклав іпотечний договір з [PERSON],який посвідчений тим же приватним нотаріусом [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом,але одна із сторін або інша заінтерисована особа заперечує його дійсність на підставах,встановлених законом,такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до рішення Вовчанського районного суда Харківської області від 26.05.2011 р. за [PERSON]було визнано право власності на ? частину земельної ділянки,розташованої в [ADDRESS]. [PERSON] в позовній заяві,а також у судовому засіданні пояснив,що в період з 2005-2010 р. на вказаній земельній ділянці він самовільно побудував житловий будинок,надавши суду докази того,що саме на свої особисті кошти виконав його будівництво. З огляду на те,що будівництво виконано без розробки проекту та отримання дозволу на початок будівльних робіт позивач не має иожливості оформити права на нерухомість належним чином. В результаті проведеного будівництва позивачем було створено новий об єкт права власності. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ,яка виготовлена /створена/ особою,набувається нею,якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред явити позов про визнання його права власності,а відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів зихисту цивільного права є його визнання. Також слід зазначити,що підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно,відповідно до п.10 додатку №1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затвердженого наказом Міністерства юстиції №7/5 від 07.02.20002 рр є рішення судів про визнання права власності на об єкти нерухомого майна. На підставі вищевикладеного,суд задовольняє позовні вимоги [PERSON]

Outcome: approved