Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ) про стягнення аліментів. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 03.02.2021 рішенням суду був розірваний. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач від обов`язку утримувати доньку ухиляється, матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового гарантованого мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Вказаною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач зазначену ухвалу отримав 23.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Жодних заперечень, клопотань про розгляд справи з викликом сторін, а також відзиву відповідачем до суду подано не було. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.02.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.02.2018. Її батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свою малолітню доньку. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 9 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, та те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки в розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % від прожиткового гарантованого мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved