overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви заявники посилаються на те, що 15.08.2016 року [PERSON] народила дитину хлопчика, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 620 від 15.08.2016 року, зразка не дійсного на території України. Встановлення факту народження дитини має для заявників юридичне значення оскільки дозволяє в подальшому реалізувати право на отримання свідоцтва про народження дитини, згідно чинного законодавства України. В звязку з цим заявники звернулися до суду. Заявники [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, в своїй заяві просили розглянути справу без їх участі та участі їх представника [PERSON] Заінтересована особа Старобільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в особі начальника відділу [PERSON], в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про згоду із задоволенням заяви [PERSON], [PERSON] про встановлення факту народження дитини та про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З наданої суду копії медичного свідоцтва про народження № 620 від 15 серпня 2016 року, вбачається, що [PERSON] 15 серпня 2016 року народила хлопчика (а.с.15-16). Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] (а.с.14). Встановлення факту народження дитини має для заявників юридичне значення, оскільки їм необхідно отримати свідоцтво про народження своєї дитини, згідно чинного законодавства України. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України у разі неможливості реєстрації факту народження органом державної реєстрації актів цивільного стану встановлення факту народження особи у певний час здійснюється в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Таким чином, з матеріалів справи встановлено факт, що [PERSON] народився 15 серпня 2016 року на тимчасово окупованій території України в місті Алчевськ. Батьки дитини: батько [PERSON], громадянин України, мати [PERSON], [INFO], громадянка України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON],\~ [PERSON] звернулись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа [PERSON], а саме, що за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по 1/2 частині кожній житлового будинку, розміщеного в с. Бруховичі, вул. Горького,12 Ковельського району Волинської області- в порядку спадкування за заповітом ( посвідченим Голобською селищною радою за №40 від 01.07.1999 року), після смерті баби- Данилюк [PERSON], яка померла 22.02.2001 року. В судове засідання заявники не зявились, попередньо подали суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, попередньо подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти встановлення даного факту не заперечує. Просить залишити судові витрати за заявниками. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема факту належності правовстановлюючих документів. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.03.2008 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по 1/2 частині кожній житлового будинку розміщеного в с. Бруховичі , вул. Горького №12, Ковельського району в порядку спадкування за заповітом ( посвідченим Голобською селищною радою за №40 від 01.07.1999 року), після смерті баби- Данилюк [PERSON], яка померла 22.02.2001 року. З свідоцтва про шлюб серії І-БК №247073 року виданного Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві [PERSON] 12.04.2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON], після державної реєстрації шлюбу взяла прізвище «Бічук». Прізвище, ім'я та по батькові заявників, співпадають з прізвищем, ім'ям та по батькові заявників, які зазначені в рішенні Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.03.2008 року, що свідчить, що кожному із них належить по 1/2 частині житлового будинку, розміщеного в с. Бруховичі, вул. Горького,12 Ковельського району Волинської області- в порядку спадкування за заповітом ( посвідченим Голобською селищною радою за №40 від 01.07.1999 року), після смерті баби- Данилюк [PERSON], яка померла 22.02.2001 року. Досліджені судом докази дають суду підстави без сумніву прийти до висновку, що саме [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частині кожній житлового будинку, розміщеного в с. Бруховичі, вул. Горького,12 Ковельського району Волинської області- в порядку спадкування за заповітом ( посвідченим Голобською селищною радою за №40 від 01.07.1999 року), після смерті баби- Данилюк [PERSON], яка померла 22.02.2001 року. Заявники не мають іншої можливості ніж в судовому порядку встановити даний факт, а підтвердження даного факту необхідно заявникам для отримання Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно саме у Державній реєстраційній службі. За викладених обставин заява про встановлення факту підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою про надання права на шлюб. В обґрунтування своєї заяви посилаються на те, що зараз їм по 17 років та вони є нареченими. З квітня 2013 року вони покохали один одного та мали близькі стосунки від яких на теперішній час [PERSON] вагітна. Вони бажають укласти шлюб бо реєстрація шлюбу відповідає їх інтересам. У судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявниці [PERSON] У судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявника [PERSON] У судове засідання зацікавлена особа [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву визнає. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності зацікавленої особи [PERSON] У судове засідання зацікавлена особа [PERSON] - [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву визнає. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності зацікавленої особи [PERSON] - [PERSON] У судове засідання представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Старобільської райдержадміністрації Луганської області не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, із задоволенням заяви не запречував. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника заінтересованої особи органу опіки та піклування Старобільської райдержадміністрації Луганської області. Дослідивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту [PERSON], вона народилася [INFO] року. Відповідно до копії паспорту [PERSON], він народився [INFO] року. Відповідно до довідки Старобільської центральної районної поліклініки, [PERSON] стоїть на обліку з вагітності у Старобільській жіночій консультацї. ДЗ: Вагітність 13 тижнів. Таким чином у судовому засіданні було достовірно встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] не досягли шлюбного віку вісімнадцяти років, визначеного ч.1 ст.22 СК України, та враховуючи, що надання заявникам права на шлюб відповідатиме їх інтересам та інтересам майбутньої дитини, суд вважає вимоги заявників [PERSON] та [PERSON] про надання їм права на шлюб - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою про оголошення померлим [PERSON], посилаючись на те, що вони зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]. Крім них у вище вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO], який з 29.06.2002 року в цій квартирі не проживає, оскільки 29.06.2002 року зник і цього часу його місцеперебування невідомо. Мати заявника [PERSON] - [PERSON] неодноразово зверталася до органів міліції із заявою про розшук свого батька, але ніяких відомостей про місце його перебування не було встановлено. Більше 12 років місцезнаходження [PERSON] не відомо. Зазначені факти дають заявникам можливість припускати, що останній помер. Оголошення [PERSON] померлим заявники обґрунтовують потрібністю зняття останнього з реєстрації та оформлення права власності на його частку приватизованої квартири, розташованої за вище вказаною адресою, на яку заявники є спадкоємцями. Просять суд оголосити [PERSON], [INFO], уродженця с. Олешня, Суджинського району, Курської області, померлим з червня 2002 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні заяви наполягає. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, причини неявки останньої суду невідомі. Представники заінтересованих осіб - МКП «ОСНОВАНІЄ», Комунарський районний відділ УДМС України в Запорізькій області у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені судом своєчасно та належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їхньої участи та на розсуд суду. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Розглянувши матеріали справи, вивчивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Згідно з постановою Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 09.07.2002 року про відмову в порушенні кримінальної справи, 01.07.2002 року до райвідділу звернулася гр. [PERSON] із заявою про зникнення батька [PERSON], який 29.06.2002 року вийшов з будинку за адресою: [ADDRESS] і не повернувся. Як вбачається з письмових пояснень матері заявника [PERSON] -[PERSON], її батько - [PERSON] зник 29.06.2002 року і до теперішнього часу місце його знаходження нікому не відомо. Враховуючи, що факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місті його постійного проживання за адресою [ADDRESS], протягом трьох років підтверджується зібраними у справі доказами, суд вважає необхідним оголосити [PERSON],, померлим, оскільки від встановлення факту залежить реалізація заявниками права на оформлення спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначено, що між ними 15.12.1995 року було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м.Запоріжжя зроблено відповідний актовий запис № 2055. Спільне життя у них не склалось, фактичні шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру проживати в подальшому однією сім'єю. Від шлюбу мають дитини - [PERSON], [INFO] Посилаючись на зазначені обставини просять суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви, в яких просять розглядати справу за їх відсутністю, обставини викладені в заяві підтримують, просять її задовольнити у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.12.1995 року в реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м.Запоріжжя, актовий запис №2055 від 15.12.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER]. 18.12.2014 року сторони уклали договір про проживання, виховання дитини та сплату аліментів, відповідно до умов якого заявники домовились про їх участь у вихованні та утриманні доньки. Заявники не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що сім'я заявників розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому спільну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Від примирення заявники відмовилися та майнового спору на даний час між ними немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з 31.12.1998 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], для реалізації своїх прав, передбачених статтею 109 Сімейного кодексу України заявники уклали між собою договір від 09.06.2015 року про розірвання шлюбу і участь у вихованні та утриманні дітей, в якому визначено, що діти будуть проживати з матір'ю, яку участь у забезпеченні умов життя дітей братиме батько, сплати аліментів, мають обопільне бажання розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Згідно з статтею 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Як убачається з матеріалів справи, 09.06.2015 року між сторонами укладено договір розірвання шлюбу і участь у вихованні та утриманні дітей. (а.с. 12) Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.12.1998 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], 09.06.2015 року між сторонами укладено договір про розірвання шлюбу і участь у вихованні та утриманні дітей, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких заявники наполягають на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому заява [PERSON], [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON], стверджуючи, що [PERSON] на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач є їх сином, з 2014 року він у вказаній квартирі не проживає, та виїхав до м. Одеса. Позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстрований відповідач [PERSON] Але, при цьому з 2014 року там не мешкає, витрат по комунальних послугах та квартплаті відповідач не несе, його особистих речей в квартирі не має. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням, у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS], оскільки в жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин не проживає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно за законом. Позивачі посилається на те, що 14 грудня 1999 року помер їх батько [PERSON], а 21 лютого 2017 року - мати [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається із 2/3 частин двохкімнатної квартири, що в м. Зборів вул. Б. Хмельницького 61/20. Вони, вступивши в управління спадковим майном, спадщину прийняли. Оскільки нотаріусом Зборівської нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину з підстав, що в спадкодавців відсутні правовстановлюючі документи на майно, змушені звернутися до суду для захисту свого права. Позивачі позовні вимоги підтримали, про що подали відповідні заяви. Відповідач, згідно поданої заяви, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.549 ЦК України (редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що 14 грудня 1999 року помер позивачів батько [PERSON], а 21 лютого 2017 року - мати [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається із 2/3 частин двохкімнатної квартири, що в м. Зборів вул. Б. Хмельницького 61/20. Позивачі, вступивши в управління спадковим майном, спадщину прийняла. Враховуючи, що нотаріусом Зборівської нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину з підстав, що нерухоме майно відноситься до майна колишнього колгоспного двору, а також, що в спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на майно, суд вважає, що за ними слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно за законом. Позивачі посилається на те, що 19 червня 2011 року помер їх батько [PERSON] ЯрославІлля Степанович. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в с. Нестерівці вул. Центральна, буд.№36 Зборівського району Тернопільської області: земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розмірами: -3,34 га. згідно Державного акта на землю серії Р1 №644807; -3,28\~га.\~згідно Державного\~акта на\~землю серії\~Р1\~№644531,\~які розташовані\~на території\~Нестерівської сільської\~ради Зборівського\~району. Вони, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Оскільки нотаріусом Зборівської нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, змушені звернутися до суду для захисту свого права. Позивачі позовні вимоги підтримали про що подали відповідні заяви. Відповідач згідно поданої заяви, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що 19 червня 2011 року помер батько позивачів [PERSON] ЯрославІлля Степанович. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в с. Нестерівці вул. Центральна, буд.№36 Зборівського району Тернопільської області: земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розмірами: -3,34 га. згідно Державного акта на землю серії Р1 №644807; -3,28 га. згідно Державного акта на землю серії Р1 №644531, які розташовані на території Нестерівської сільської ради Зборівського району. [PERSON], [PERSON]постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняли. Враховуючи, що позивачі спадщину прийняли, а також, що нотаріусом Зборівської нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ними слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved