Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] 22.07.2015 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом і просила розірвати шлюб, зареєстрований Вінницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану 02.01.1990 року за актовим записом №5. Повідомила, що від даного шлюбу дітей не мають. Підставами розірвання шлюбу вказала неможливість спільного проживання сторін через те, що з 2004 року вони почали конфліктувати на грунті безпідставних ревнощів, які виникали з боку відповідача, допоки в 2013 році між ними стосунки остаточно не зіпсувалися. Вказала, що з початку липня 2015 року вони почали проживати окремо. Зазначила, що між ними відсутні будь-які подружні почуття любові, поваги, взаємної підтримки. Зауважила, що їх шлюб майже розпався та існує лише формально, а тому за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки принижує її людську гідність, що для неї має істотне значення. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні 31.08.2015 року підтримали заявлені вимоги, пояснивши, що позивач не бажає проживати разом з відповідачем, так як ніякого людського ставлення та розуміння останній до неї не проявляє, постійно свариться з позивачем, всю приготовлену нею їжу виливає та викидає, це принижує її людську гідність. Також позивач зазначила, що у звязку з його хворобою відповідач зривається на ній, застосовуючи до неї фізичне насилля, а тому наміру зберегти шлюб у неї немає, у звязку з чим вона наполягає на його розірванні, оскільки хоче розпочати вільне життя. Надалі після минування наданого сторонам строку на примирення терміном два місяці позивач подала до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутність, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, одночасно вказавши, що наразі вона не є вагітною та дитини віком до одного року не має. Відповідач [PERSON] 31.08.2015 року в судовому засіданні пояснив, що позов не визнає, з тих обставин, що допоки він був здоровою людиною, то позивач жила із ним та її усе влаштовувало, а з тих пір, як став інвалідом першої групи, він їй став більше непотрібен, тому що за ним необхідно доглядати, прибирати та готувати їжу. Зазначив, що дружина його бє, їсти дає все підряд, незважаючи на те, що у нього цукровий діабет та йому потрібно дотримуватися спеціальної дієти. Пояснив, що позивач не доглядала за ним, душила, постійно ігнорувала, а одного разу залишила його самого та поїхала в санаторій. Зазначив, що не бажає розривати даний шлюб, оскільки йому потрібно, щоб хтось за ним доглядав. Надалі після надання сторонам строку на примирення терміном два місяці в судові засідання 02.11.2015 року та 17.11.2015 року відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин або щодо розгляду справи у його відсутності не представив. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії II-АМ №388027 (а.с.4). З пояснень, наданих сторонами вбачаються також обставини їх конфліктних взаємовідносин між собою. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Спору про майно між сторонами наразі не заявлено. За наслідком минування наданого судом сторонам строку терміном два місяці на примирення позивач за змістом її особистої письмової заяви продовжує наполягати на розірванні шлюбу з відповідачем, а викладені у позовній заяві обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків внаслідок конфліктних взаємовідносин з останнім та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача, не спростовані безпосередньо відповідачем, оскільки його попередні доводи стосовно потреби у сторонньому догляді не виключають можливості його здійснення найманою особою із відповідним відшкодуванням або наданням утримання іншим з подружжя за відповідних умов, а отже ці обставини не становлять перешкод щодо розірвання шлюбу, тому в судовому засіданні визнаються встановленими застережені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, що може грунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, якої позивач наразі не виявляє. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача стягненню на її користь з відповідача підлягають документально підтверджені судові витрати із сплати судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved