Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

[PERSON] 23 березня 2016 року звернувся до суду із позовом, який було уточнено 12 квітня поточного року (а.с.52-53), в обґрунтування якого посилається на те, що він є членом Садівничого товариства «Дружба» (далі СТ), яке розташоване у с. Варварівка Кремінського району Луганської області, і проживає у буд. 60. Рішенням загальних зборів СТ від 17 серпня 2010 року було рекомендовано членам товариства встановлювати двозонні лічильники на своїх садівничих будинках. На підставі цього рішення ним 10 грудня 2011 року було встановлено вказаний лічильник на своєму будинку, який рахував споживання електричної енергії за двома тарифами: денному та нічному. На початку жовтня 2013 року він дав згоду на встановлення контрольного лічильника для контролю його приладу, а 23 жовтня того ж року без попередження було відключено двозонний лічильник. Його намагання поновити розрахунок за цим лічильником не дали успіху, тому просить задовольнити його вимоги. Визнати дії товариства неправомірними, зобовязати підключити двозонний лічильник та вести розрахунок споживання електричної енергії за двома тарифами, стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Представник СТ [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, оскільки товариством рішення про встановлення на будинки двозонних лічильників не приймало, електропровід від стовпа до лічильника позивача не проходив безпосередньо та мав скритний підвід. Кім того, лічильник позивача було розташовано у прихованому для огляду місці, тому вирішено питання про підвід нового електропроводу та встановлення іншого лічильника. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає за необхідне у задоволені позовних вимог [PERSON] відмовити. Садові товариства створюються відповідно до вимог Закону України «Про обєднання громадян» від 16 червня 1992 року, діючого на час виникнення правовідносин, зараз Закон України «Про громадські обєднання» від 22 березня 2012 року із змінами, і визначаються як добровільне обєднання громадян для організації колективного саду та городництва, які мають статус юридичної особи. [PERSON] товариства діють на підставі статуту , набувають права власності на кошти та інше майно, набуте від вступних та членських внесків. Електрична енергія продається садовому товариству на межі балансової належності електричних мереж зазначених субєктів взаємовідносин. Відносини між юридичними особами споживачем та постачальником електричної енергії регламентуються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31 червня 1996 року №28 зі змінами (далі Правила). Для розрахунків за спожиту електричну енергію між енергопостачальником та садовим товариством, укладається договір про постачання електричної енергії, умовами якого передбачаються розрахунки за загальним лічильником електричної енергії. Товариство має власні електричні мережі і розподільчі пристрої, які є колективною власністю і мають утримуватись за рахунок усіх членів садівничого товариства. Відповідно до Правил на СТ покладено обовязок оплачувати обсяги електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та погоджених споживачем актів про порушення Правил та умов договору. Таким чином, обовязок з оплати електричної енергії, яку постачає постачальник електричної енергії для потреб садового товариства, несе садівниче товариство в особі правління товариства. Згідно п. 2.1 Постанови НКРЕ від 23 квітня 2012 року за № 498 «Про затвердження Порядку застосування тарифів на електроенергію» встановлено, що «До категорії населення відносяться фізичні особи (громадяни), які споживають електричну енергію для власних побутових потреб у житлових будинках, квартирах, гуртожитках; для потреб особистих підсобних господарств, присадибних і садових ділянок, дач; для освітлення особистих гаражів та боксів». Тарифи на електричну енергію для населення встановлені та затверджені Постановою НКРЕ № 497 від 23 квітня 2012 року (зі змінами), яка втратила силу у звязку з прийняттям Постанови № 220 від 26 лютого 2015 року. Вказаною постановою встановлено, що закупівля електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами у встановленому законодавством порядку, договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту. Крім того, загальний прилад обліку, встановлений на межі балансової належності між енергопостачальником та СТ, крім електричної енергії, спожитої усіма членами СТ, враховує витрати електричної енергії в елементах мереж (нагрів елементів мереж, контактних з'єднань тощо), споживання електричної енергії на загальні потреби СТ (освітлення вулиць, роботу насосів, електроспоживання контори тощо), а також безоблікове споживання електричної енергії окремими членами [PERSON] чином, сумарне споживання за показами індивідуальних лічильників окремих членів СТ завжди буде меншим від споживання, зафіксованого загальним приладом обліку. Оскільки СТ має розраховуватися за загальним приладом обліку, згадана різниця розподіляється між членами СТ. Порядок розподілу знаходиться у виключній компетенції СТ (відповідно до Статуту). Таким чином, садове товариство є споживачем електроенергії - юридичною особою, що закуповує електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок всього товариства, зокрема для забезпечення електричною енергією членів садового товариства. Докази, які надані суду, свідчать про наступне. Відповідно до п.п. 1.1 п.1, п.8 Статуту (а.с.6-19) Садівниче товариство «Дружба» створене на принципах добровільності, де Статут є основним документом, що регулює діяльність його членів. Вищим органом СТ є загальні збори, які затверджують кошторис доходів і витрат на рік. Правління товариства є підзвітним у своєї роботі загальним зборам, організує роботу з електрифікації та звітує перед колективом про використання електроенергії та припиняє подачу електроенергії у випадку несплати внесків і невиконання членами СТ Статуту, рішень загальних зборів і Правління. Позивач є членом цього товариства (а.с. 5) і має дільницю під № 60. Відповідно до технічних рекомендацій на встановлення диференційного за періодами часу обліку електроенергії у СТ (а.с.21) прилад обліку електроенергії повинен бути розташований у місці зчитування показників лічильника, тобто на відкритої для огляду місцевості. Згідно до акту первинного програмування багатофункціонального лічильника від 10 серпня 2010 року, підписаного представником ВАТ «Луганське енергетичне обєднання» (а.с.25), двозонний прилад обліку споживання електроенергії, який належить позивачу, відповідає технічним вимогам і є придатним для експлуатації (а.с. 26). Акт від 29 жовтня 2013 року за участю позивача та електромонтерів (а.с.22) містить відомості про обстеження лічильника на дільниці під № 67, де вказано що прилад обліку електроенергії відповідає технічним вимогам, але суд не приймає цей доказ як допустимий, оскільки повноваження електромонтерів при складання акту не можливо перевірити, вказаний акт не завірено, лічильник перевірявся не за місцям дільниці позивача. Рішенням загальних зборів СТ від 07 травня 2011 року (а.с.100-104) була прийнята пропозиція позивача про встановлення двозонних лічильників для рахування спожитої електроенергії за двома тарифами, для чого необхідно було звернутися до Луганського РЕС з метою надати свої висновки. Відповідно до платежів (а.с. 29) позивач за відсутністю вказаних висновків та згоди членів СТ з грудня 2011 року по 2013 рік почав сплачувати за спожиту електроенергію за двома тарифами: денному та нічному. У звязку з тим, що електропроводка до лічильника позивача має прихований підвід, правлінням СТ 05 жовтня 2013 року (а.с. 94-96) було вирішено питання про перенесення контрольного лічильника за кошти товариства на доступне для огляду місце та запропоновано йому до 10 жовтня 2013 року сплатити за спожиту електроенергію за загальними для членів товариства тарифами. З приводу не виконання вказаного рішення, правління товариства 12 жовтня того ж року прийняло рішення про відключення будинку позивача від енергозабезпечення (а.с.92-93). Рішенням загальних зборів СТ від 27 вересня 2015 року (а.с.97-99) було прийнято рішення про збільшення єдиного тарифу для споживання електроенергії, з яким не погодився позивач. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що СТ, а не його члени зобовязані сплачувати платежі за спожиту електроенергію. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що 23 жовтня 2013 року будинок позивача силами членів СТ було відключено від постачання електроенергії з метою встановлення контрольного лічильника і він перестав сплачувати за тарифами двозонного приладу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що у 2011 році рішенням загальних зборів було вирішено питання про встановлення загального двозонного лічильника, а для членів СТ звичайних лічильників. На будинку позивача було виявлена прихована електропроводка, у звязку з чим головою правління товариства запропоновано позивачу усунути це порушення. З підстав не усунення вказаного порушення, було прийнято рішення про встановлення іншого лічильника на фасад будинку та проведення електропроводки, яка безпосередньо підключалася до нього. Із показань свідків [PERSON] вбачається, що за пропозицією позивача СТ встановило загальний лічильник для його членів з тарифною оплатою для всіх. Пізніше було прийнято рішення про встановлення лічильників на будинки кожного членів товариства з оплатою за одним тарифом. Рішення з оплатою по двозонному лічильнику для кожного з членів товариства не приймалось. На будинку позивача була виявлена прихована електропроводка, лічильник знаходився на гаражі у недоступному для огляду місті. Тому було прийнято рішення про відключення цього будинку від споживання електроенергії. [PERSON] показання дав свідок [PERSON], який крім того пояснив, що по загальному двозонному лічильнику товариство сплачувало спожиту електроенергію. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. [PERSON] способів захисту прав, свобод та інтересів як визнання дій неправомірними, зобовязання виконати певні дії статтею 16 ЦК України, договором або іншим законом не передбачено. Відповідно до ч.3 вказаної статті суд може відмовити у захисту цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень ч. 2 ст.13 ЦК України « При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб..» Вимагаючи від відповідача підключити двозонний лічильник з метою рахування обліку електроенергії за двома тарифами, позивач фактично порушує права інших членів СТ, які сплачують витрати за спожиту електроенергію на загальні потреби товариства. Тому суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача.

Outcome: dismissed