Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1, [PERSON]), в якому просить стягнути з відповідача-1 на користь позивача як відшкодування завданої матеріальної шкоди 16 880,00 грн., та 229,41 грн. у відшкодування судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що йому на праві власності належить нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS], яке на підстав договору оренди знаходиться у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Кутик». Останнє використовує приміщення для розміщення ресторану «[INFO]». 29.03.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кутик» (Страхувальник) та Товариством з додатковою відповідальністю «Глобус» (Страховик) було укладено договір добровільного страхування майна юридичних осіб МЮ-12 № 0003351, згідно якого вигодо набувачем був [PERSON], а предметом договору - майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майно, а саме, торгівельним, офісним та складським приміщенням ресторану «[INFO]». Франшиза за вказаним договором склала 0,5% від страхової суми, а страхова сума - 8 000 000,00 грн. 18.08.2013 року сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої будівлю було пошкоджено. За повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Кутик» на місце дорожньо-транспортної пригоди за адресою: [ADDRESS], прибули працівники відділу державної автомобільної інспекції Печерського РУ ГУ МВС України у м. Києві та аварійний комісар Товариства з додатковою відповідальністю «Глобус». Останній склав акт огляду дорожньо-транспортної пригоди та акт огляду пошкодженого майна. 19.08.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кутик» уклало з Ремонтно-будівельною асоціацією «Київрембуд» договір підряду на здійснення ремонтних робіт фасаду ресторану «[INFO]», виконання яких було оплачено Товариством з обмеженою відповідальністю «Кутик». 19.08.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кутик» уклало договір з Приватним підприємством «Валтар» на ремонт віконних конструкцій, вартість ремонту склала 5 880,00 грн., які були сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю «Кутик». 21.08.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кутик» звернулось до Товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, однак, останнє відмовило у виплаті, оскільки франшиза за договором є більшою за розмір заподіяної шкоди, у зв'язку із чим Товариство з обмеженою відповідальністю «Кутик» звернулось до [PERSON] з проханням відшкодувати понесені витрати на ремонтні роботи в розмірі 16 880,0 грн. 07.11.2013 року [PERSON] направив на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» заяву на виплату страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Лафорт». Однак, жодної відповіді від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» на адресу позивача не надійшло. Згідно відповіді відділу державної автомобільної інспекції Печерського РУ ГУ МВС України у м. Києві, відносно [PERSON] у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, що сталась 18.08.2013 року за адресою: [ADDRESS], складено адміністративний протокол та матеріали про адміністративне правопорушення направлено до Печерського районного суду м. Києва. За таких обставин, заподіяна шкода підлягає відшкодуванню за рахунок [PERSON] Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» про відшкодування матеріальної шкоди та, відповідно до ч. 2 ст.. 35 ЦПК України, до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» (далі - третя особа, ПрАТ «СК «Лафорт»), справу призначено до судового розгляду. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2014 року, відповідно до ч. 2 ст.. 35 ЦПК України, до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватне Товариство з обмеженою відповідальністю «Кутик» (далі - третя особа, ТОВ «Кутик»). ТОВ «Кутик» направило письмові пояснення, які надійшли на адресу суду 17.02.2014 року, в яких зазначило, що ТОВ «Кутик» використовує нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS], для розміщення ресторану «[INFO]» на підставі договору оренди, укладеного з власником приміщення - [PERSON] Вказане приміщення було застраховане у Товаристві з додатковою відповідальністю «Глобус». 18.08.2013 року транспортний засіб «Land Rover», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] в'їхав у вітрину ресторану «[INFO]» внаслідок чого приміщення зазнало пошкоджень. Вказана подія зумовила звернення ТОВ «Кутик» до ВДАІ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві та Товариства з додатковою відповідальністю «Глобус», крім того, ТОВ «Кутик» невідкладно здійснило ремонт фасаду та віконних конструкцій ресторану на загальну суму 16 880,00 грн. Оскільки Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» відмовило у виплаті страхового відшкодування, ТОВ «Кутик» звернулось до [PERSON] з проханням здійснити відшкодування понесених ремонтних витрат, на що останній погодився. 11.04.2014 року на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача в яких останній просив стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача як відшкодування завданої матеріальної шкоди 16 800,00 грн. та стягнути з відповідача-1 на користь позивача 229,41 грн. у відшкодування судових витрат (а. с. 75-76). Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.04.2014 року за клопотанням позивача, відповідно до ст.. 33 ЦПК України, до участі у справі в якості співвідповідача залучено Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» (далі - відповідач-2, ПрАТ «СК «Лафорт»). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Представник відповідача-1 в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував та просив в позові до [PERSON] відмовити, оскільки цивільно-правова відповідальність останньої була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт», а розмір заподіяної шкоди не перевищує ліміт відповідальності Страховика. Представник відповідача-2 та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача-1, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить павільйон-кафе загальною площею 506,90 кв. м, за адресою: [ADDRESS] (а. с. 7). 27.04.2012 року [PERSON] (Орендодавець) уклав з ТОВ «Кутик» (Орендар) договір оренди нерухомого майна № 1/112, згідно умов якого Орендодавець зобов'язався передати Орендарю у тимчасове платне користування та володіння павільйон-кафе, що розташований за адресою: [ADDRESS], строком на 35 календарних місяців з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об'єкту оренди (а. с. 8-11). 01.02.2013 року [PERSON] та ТОВ «Кутик» підписали акт прийому-передачі до договору оренди нерухомого майна № 1/112 (а. с. 12). 29.03.2013 року ТОВ «Кутик» (Страхувальник) уклало з Товариством з додатковою відповідальністю «Глобус» (Страховик) договір добровільного страхування майна юридичних осіб МЮ-12 № 0003350, згідно мов якого було застраховано майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме, торгівельні, офісні та складські приміщення ресторану «[INFO]» за адресою: [ADDRESS]. Вигодонабувачем за договором страхування є власник майна - [PERSON] Згідно п. 8.2.3 договору добровільного страхування майна юридичних осіб МЮ-12 № 0003350, до страхових ризиків відноситься, зокрема, механічний сторонній вплив (зіткнення з наземним, водним транспортом тощо). Відповідно до п. 8.4 договору добровільного страхування майна юридичних осіб МЮ-12 № 0003350, безумовна франшиза становить 0,5% від страхової суми, а страхова сума - 8 000 000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. 18.08.2013 року [PERSON], керуючи автомобілем «Land Rover», державний номерний знак [NUMBER], не справилась з керуванням, внаслідок чого здійснила наїзд на перешкоду, а саме, приміщення ресторану «[INFO]» за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка Начальника ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 14.11.2013 року № 464 (а. с. 36). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, страхувальник зобов'язаний, зокрема, повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Так, ТОВ «Кутик» повідомило про настання дорожньо-транспортної пригоди Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та останнє направило на місце пригоди аварійного комісара, яким було складено Акт № 090/13 огляду дорожньо-транспортної пригоди та Акт огляду пошкодженого майна (предмету страхування), за договором страхування МЮ-12 № 0003350(1) (а. с. 14-17, 18). 20.08.2013 року ТОВ «Кутик» звернулось до Товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» із заявою про подію, що сталась із застрахованим майном за договором страхування МЮ-12 № 0003350 (а. с. 19). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Разом з тим, у листі від 25.10.2013 року Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» відмовило у виплаті страхового відшкодування ТОВ «Кутик», оскільки розмір франшизи є більшим за розмір шкоди (а. с. 30). 28.11.2013 року ТОВ «Кутик» звернулось до [PERSON] з проханням відшкодувати понесені витрати на ремонтні роботи в сумі 16 880,00 грн. (а. с. 31). Позивач щодо компенсації витрат не заперечував, про що зазначив у листі від 02.12.2013 року (а. с. 32). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так, винною у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON], що не заперечується сторонами. Згідно п. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню, відтак, шкода, завдана позивачеві з вини відповідача-1 підлягає відшкодуванню за рахунок останньої. Разом з тим, згідно полісу № АВ/8587598 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність [PERSON] у період з 2.08.2012 року по 28.08.2013 року, тобто у період коли сталась дорожньо-транспортна пригода, була застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт». Як визначено у ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 9.1, п. 9.2, п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до полісу № АВ/8587598 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн. та встановлено нульовий розмір франшизи. Таким чином, ПрАТ «СК «Лафорт» відповідає перед позивачем за заподіяну йому шкоду в межах 50 000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Так, 19.08.2013 року ТОВ «Кутик» (Замовник) уклало договір підряду № 19/08 з Ремонтно-будівельною асоціацією «Київрембуд» (Пдрядник), згідно умов якого Підрядник зобов'язався здійснити ремонт фасаду ресторану «[INFO]» за адресою: [ADDRESS], згідно кошторисної документації робіт. Як визначено у п. 3.1 договору підряду № 19/08, договірна ціна на виконання робіт становить 23 315,39 грн. На підставі Акту № ОУ-ЦДЗК463 здачі-прийняття робіт (надання послуг) та Акту № ОУ-ЦДЗК464 здачі-прийняття робіт (надання послуг), ТОВ «Кутик» було сплачено 11 000,00 грн. за ремонтно-будівельні роботи, що підтверджується платіжними дорученнями від 27.08.2013 року № 161193058 на суму 5 500,00 грн. та від 17.09.2013 року № 1611193211 на суму 5 500,00 грн. (а. с. 27, 28). Крім того, ТОВ «Кутик» оплатило ремонт будівельних конструкцій згідно рахунку на оплату № 153 від 19.08.2013 року на суму 5 880,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.08.2013 року № 161193010 на суму 5 880,00 грн. (а с. 25, 29). Отже, згідно наданих позивачем документів, фактичний розмір заподіяної позивачеві шкоди становить 16 880,00 грн. Отже, страховий поліс повністю покриває понесені витрати. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. 06.11.2013 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 34). Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial