Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] 04.08.2017 року звернувся до суду з позовом до Державної установи (організації) Регіональний фонд підтримки підприємництва в Одеській області про стягнення середньомісячного заробітку за весь час затримки заробітної плати та просить стягнути на його користь середній заробіток за весь час затримки заробітної плати за період з 30.11.2016 року по день винесення судом рішення. Позивач мотивує свої вимоги тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року № 522/11240/15 вирішено стягнути з Державної установи «Регіональний фонд підтримки підприємництва в Одеській області» (код ЄДРПОУ 25430598) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER]) нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 6\~550,12 грн.; грошову компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 2\~546,80 грн.; стягнути заборгованість за затримку виплати заробітної плати за період з 01.04.2015 року по 17.12.2015 року за 261 днів у розмірі 49\~336, 83 грн.; компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 494,70 гривень. Крім того, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року № 522/12602/16 вирішено стягнути з Державної установи «Регіональний фонд підтримки підприємництва в Одеській області» (код ЄДРПОУ 25430598) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) середній заробіток за весь час затримки заробітної плати за період з 17 грудня 2015 року по день винесення судом рішення тобто 30.11.2016 року в розмірі 65971,47 гривень з врахуванням податків та зборів. Рішення набрали законної сили.26.01.2016 року Приморським ВДВС ОМУЮ відкрито виконавче провадження по виконанню рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року № 522/11240/15, в рамках якого стягнуто з відповідача на користь позивача лише 37835,61 гривень із передбачених рішенням суду 58928,45 гривень. Залишок складає 21092,84 грн. Позивач вважає, що через не проведення будь-яких інших виплат, заборгованість відповідача по виплаті середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу складає 87064,31 грн. (21092,84 + 65971,47). Крім того, сума середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, внаслідок її не виплати відповідачем, збільшилась з 30.11.2016 року, тобто з дати ухвалення судом рішення по справі № 522/12602/16 на суму71242,78 грн., з врахуванням індексу інфляціїв розмірі 1301,68 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не з?явився, надав заяву, якою позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити та закінчити розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засіданняне з?явився, викликаний, про поважність причин не явки суд не повідомлено. Третя особа в судове засідання не з?явився, викликаний, про поважність причин не явки суд не повідомив. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 31.03.2015 року на підставі наказу №310315-01 від 31.03.2015 року [PERSON] звільнено з посади фахівця з договірних та претензійних питань Державної установи «Регіональний фонд підтримки підприємництва в Одеській області» на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України в звязку зі скороченням кадрів. Вказаним наказом передбачено здійснити з ним необхідні розрахунки. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року по цивільній справі № 522/11240/15-ц було частково задоволено позов [PERSON] до Державної установи «Регіональний фонд підтримки підприємництва в Одеській області» за участю третьої особи Одеської обласної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, виплату вихідної допомоги при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Державної установи «Регіональний фонд підтримки підприємництва в Одеській області» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 6550,12 гривень; грошову компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 2546,80 гривень; заборгованість за затримку виплати заробітної плати за період з 01.04.2015 року по 17.12.2015 року за 261 днів у розмірі 49336,83 гривень; компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 494,70 гривень.Стягнуто з Державної установи «Регіональний фонд підтримки підприємництва в Одеській області» на користь на користь держави судовий збір у розмірі 589,28 гривень.В іншій частині позовних вимог відмовлено. Як вбачається з мотивувальної частини рішення суду з копій розрахункових відомостей суду вбачається, що посадовий оклад [PERSON] за лютий та березень 2015 року визначений у розмірі 4700,00 грн., а до сплати з урахуванням податків визначена сума у розмірі 3780,68 грн. (така ж сама сума була нарахована підприємством до виплати [PERSON] у січні 2015 року). За розрахунком суду заборгованість відповідача по заробітній платі [PERSON] на підставі поданих підприємством документів складає за січень 2015 р. - 965,28 грн., за лютий 2015 р. - 3780,68 грн., за березень 2015 р. - 3780,68 грн., загальна сума заборгованості складає 8526,64 грн. Однак, враховуючи, що розрахунки позивача виходять із розміру посадового окладу 3500 грн., з урахуванням того, що суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позивачем вимог, судом було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі на суму 6550,12 гривень.Також рішенням суду від 17.12.2015 року було встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача становить 189,03 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В ході здійснення виконавчого провадження, на підставі розпорядження №В-18/258/49957857 від 06.04.2016 року, [PERSON], замість стягнутих з відповідача за рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 17.12.2015 року 58928,45 гривень було перераховано 37835,61 гривень. Отже відповідачем не сплачено позивачу за рішенням суду 21092,84 гривень. Крім того, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року № 522/12602/16 вирішено стягнути з Державної установи «Регіональний фонд підтримки підприємництва в Одеській області» (код ЄДРПОУ 25430598) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) середній заробіток за весь час затримки заробітної плати за період з 17 грудня 2015 року по день винесення судом рішення тобто 30.11.2016 року в розмірі 65971,47 гривень з врахуванням податків та зборів; стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 659,71 гривень. В іншій частині позову відмовити. Рішення набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Приймаючи до уваги, що Приморським відділом ДВС 13.04.2016 року на рахунок [PERSON] перерахована частина коштів, що підлягають перерахуванню за рішенням суду, у сумі 37835,61 гривень, а інша частина коштів у розмірі 87064,31 грн. (21092,84 + 65971,47) гривень відповідачем не сплачена, отже остаточного розрахунку з позивачем відповідач не здійснив. Таким чином, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 17.12.2015 року встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача становить 189,03 гривень. \~ \~ \~ \~Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за весь час затримки заробітної плати за період з 30листопада 2016 року по день винесення судом рішення, тобто 30.05.2018 року в розмірі 71242,78 гривень (370робочих днів * 189,03 гривень). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, його сума, яка відповідно до вимог ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 712,42 грн., має бути стягнута з відповідача за загальними правилами розподілу судових витрат. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved