Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] 1 лютого 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 6 лютого 2019 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 7 грудня 2007 року, від сумісного життя мають шістьох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, ведення спільного господарства, виховання дітей, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. З грудня 2016 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Діти після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просила шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у підготовчому засіданні, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити у підготовчому засіданні. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]. знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 7 грудня 2007 року, який було зареєстровано Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 421 (а.с. 5). Від сумісного життя мають шістьох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7), доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8), доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9), доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 10), та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, ведення спільного господарства, виховання дітей, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. З грудня 2016 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Відповідач у своїй заяві від 20 лютого 2019 року позовні вимоги визнав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем, спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 768 гривень 40 коп, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved