Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

[PERSON] 19 липня 2021 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 травня 2010 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони не зійшлися характерами і поглядами на життя через що між ними виникали непорозуміння. Крім того, відповідач зловживав алкогольними напоями і перебуваючи в нетверезому стані наносив їй побої, грав в азартні ігри, не ночував вдома та матеріально не утримував сім`ю, через що вони повністю припинили подружні відносини. З 2018 року, вона, позивачка, перебуває у фактичних шлюбних відносинах із іншим чоловіком, з яким мають спільну дитину. Відповідач також перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою теж мають дитину. Під час розгляду справи по суті позивачка [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 7 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі розгляд якої призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 6 жовтня 2021 року на 10 год. 30 хв. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 11 травня 2010 року від якого мають двоє неповнолітніх дітей ( а. с. 4, 5, 6). Також, із свідоцтва про народження видно, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 9). Із пояснень позивачки та заяви по суті справи видно, що сторони у 2014 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, позивачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком з яким у неї народилася дитина. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та моральним засадами суспільства, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 908 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Outcome: approved