Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

[PERSON] від імені якого діє [PERSON] , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21 серпня 2019 року, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 344522,50 гривень. Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про наявність права на відшкодування за рахунок відповідача шкоди, пов`язаної з пошкодженням належного позивачу транспортного засобу марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 27.01.2019 року о 00 год. 50 хв. на 764 км + 600 м автодороги М-06 Київ-Чоп. За наслідками судового розгляду матеріалів про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Нормативно - правовою підставою для задоволення позовних вимог вказані приписи ст.ст. 1166, 1187, 1192 Цивільного кодексу України. Позивач, заяв, клопотань, заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, не надав. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у зменшеному розмірі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Поряд з цим, 01.10.2019 подав до суду відзив на позовну заяву. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. На підставі постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2019 року (а.с. 6), яка набула законної сили 22.02.2019 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Фактичні обставини скоєного [PERSON] адміністративного правопорушення мали місце 27 січня 2019 року о 00 год. 50 хв. на 764 км. 600 м автодороги «Київ-Чоп», де сталася дорожньо - транспортна пригода, під час якої [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Гольф», державний номерний знак [NUMBER] з прилеглої території АЗС на головну дорогу не надав перевагу в русі транспортному засобу «Мерседес Спрінтер», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення Згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного. засобу (а.с. 5), власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В межах розгляду даної судової справи, позивач просить стягнути з відповідача шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу, внаслідок скоєння винною особою дорожньо-транспортної пригоди за мінусом суми, виплаченої йому Моторного (транспортного) страхового Бюро України. Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 Цивільного кодексу України. За змістом п. 8 частини другої ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з положеннями частини першої ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На практичну реалізацію положень ст. 1166 Цивільного кодексу України спрямовані і приписи п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якими передбачено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Спеціальними нормами, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин є також положення частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). З матеріалів справи (повідомлення МТСБУ про проведення виплати відповідно до пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») вбачається, що відповідальність [PERSON] не була застрахована. З наданої відповідачем копія «зеленої карти» неможливо встановити правдивість зазначеної у ній інформації. Також суду не надано переклад даного документу та доказу дійсності такого. Разом з тим, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено випадки, коли потерпілі мають можливість отримання відшкодування шкоди від МТСБУ. Згідно із положеннями пункту 41.1 статті 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved