Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] 17 грудня 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Державний нотаріус Другої дніпровської нотаріальної контори Нестеренко І.В. про розірвання договору купівлі-продажу та скасування запису про реєстрацію права власності. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року позов було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2020 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2020 року відповідачу у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі було відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2020 року підготовче провадження було закрито і призначено справу до судового розгляду. Позивач у своєму позові посилався на те, що 19 жовтня 2013 року між ним і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу 1/3 частини квартири [ADDRESS] , який було посвідчено Другою дніпропетровської державною нотаріальною конторою і зареєстровано в реєстрі за № 4-932. Відповідно до звіту про оцінку майна ринкова вартість квартири становила 302\~400 гривень, а ринкова вартість 1/3 частини зазначеної квартири 100\~800 гривень. До укладення договору між ним і відповідачем та третьою особою було досягнуто згоди, що сума у розмірі 100\~800 гривень буде виплачена відповідачем до 19 жовтня 2018 року, про що було складено розписку. У самому договорі купівлі-продажу зазначено, що сума у розмірі 100\~800 гривень сплачена покупцем, проте це не відповідає дійсності та на теперішній час позивач грошей від покупця не отримував, про що свідчить розписка. Відповідач з приводу сплати суми за договором зазначає, що з чоловіком вона не проживає, на її утриманні перебуває малолітня донька, на утримання якої чоловік коштів не надає, а вона сама перебуває у скрутному матеріальному становищі. У квартирі [PERSON] не проживає та нею не користується. Позивач грошей від продажу своєї частки квартири не отримав та користуватися квартирою також не має можливості, оскільки договір купівлі-продажу від 19 жовтня 2013 року чинний. Просив розірвати договір купівлі-продажу 1/3 частини квартири [ADDRESS] , посвідчений 19 жовтня 2013 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрований в реєстрі за № 4-932, та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Представник позивача надала судові заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, раніше засобами електронного зв`язку направляла до суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, у письмових поясненнях на позовну заяву проти заявлених позивачем позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що з моменту укладення договору пройшло більше трьох років, тому позивачем пропущено строк позовної давності. Спірний договір було укладено з дотриманням вимог чинного законодавства та ним не передбачено оплату за квартиру після укладення договору або в інший спосіб. Усі розрахунки було здійснено до укладення договору, що засвідчено нотаріально, та претензії сторін одна до одної були відсутні, жодного істотного порушення не існує. Позивач є вітчимом [PERSON] , заявлення позовних вимог про розірвання договору є спробою виключити 1/3 частину квартири із спільного сумісного майна подружжя, оскільки між відповідачем та третьою особою [PERSON] на теперішній час існує спір про поділ спільного сумісного майна подружжя, який перебуває на розгляді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, про час та дату судового розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки свого представника судові не повідомила, надала заяву, в якій просила справу розглядати за відсутності її представника та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 15 червня 2013 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 31). 19 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 1/3 частини квартири [ADDRESS] , посвідчений Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрований в реєстрі за № 4-932 (а.с. 14-15). Відповідно до п. 4 договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2013 року продаж 1/3 частини квартири вчиняється за 100\~800 гривень. Зазначену суму покупець повністю сплатив продавцеві до підписання цього договору. Підписання продавцем цього договору свідчить про проведення розрахунку за продану частину квартири в повному обсязі і відсутності з його боку будь-яких претензій фінансового характеру до покупця (а.с. 14). Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя (а.с. 51). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ч.\~1\~ст. 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно із п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з положеннями ч.ч. 1 ,2 ст. 3 ЦПК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Позивачем не надано доказів того, в чому полягає порушення його прав та інтересів [PERSON] при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до положень п. 4 договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2013 року, укладеного між [PERSON] і [PERSON] , посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, продавцем [PERSON] отримано від покупця [PERSON] оплату за товар 1/3 частину квартири, у розмірі, визначеному договором, про що зазначено в самому спірному договорі, який підписано позивачем особисто. Суд не приймає до уваги посилання позивача на розписку, написану [PERSON] 19 жовтня 2013 року про зобов`язання сплатити [PERSON] 100\~800 гривень до 19 жовтня 2018 року, оскільки матеріалами справи, зокрема нотаріально посвідченим договором, засвідчено факт отримання продавцем від покупця плати за товар до підписання договору. Належних доказів, які б спростовували зазначену обставину, стороною позивача судові надано не було, в зв`язку з чим позовні вимоги в частині розірвання договору купівлі-продажу 1/3 частини квартири [ADDRESS] від 19 жовтня 2013 року не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, тому в їх задоволенні слід відмовити. Частиною 3 статті 26\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» визначено,\~що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Обставин, на підставі яких підлягає розірванню договір купівлі-продажу 1/3 частини квартири [ADDRESS] , судом не встановлено, позовна вимога про скасування запису про державну реєстрацію права власності [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2013 року є похідною, оскільки у задоволенні позовних вимог в частині розірвання договору позивачеві відмовлено, позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають. Судом не приймається до уваги визнання відповідачем позовних вимог, оскільки таке визнання суперечить чинним нормам матеріального права та порушує права та законні інтереси третьої особи [PERSON] . На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки [PERSON] у задоволенні позовних вимог відмовлено, сплачений ним судовий збір у розмірі 1\~536 гривень 80 коп. (а.с. 1) слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed