Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON]В звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що їй на підставі договору дарування квартири від 17 грудня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу, на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі за місцем проживання зареєстрований і її син [PERSON], проте фактично в ній не проживає більше трьох років, оскільки переїхав на інше постійне місце проживання у [INFO], де й мешкає до цього часу. Вона неодноразово зверталась до [PERSON] з проханням знятись з реєстрації за місцем проживання в її квартирі, проте він від цього ухиляється. В судове засідання позивач не зявилася, про день та час розгляду повідомлена належним чином. В судове засідання представник позивача за угодою [PERSON] не зявився, але надав суду заяву в якій заявлені вимоги позивача підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити в повному обсязі, розгляд справи просив проводити за його відсутності та відсутності позивача [PERSON] ( а.с.21-23) В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, але надав суду заяву в якій справу просив розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. ( а.с.17) Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Конституція України\~\~у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено можливість зняття особи з реєстрації проживання на підставі заяви особи та рішення суду, зокрема , про позбавлення права користування житловим приміщенням. Права власника житлового будинку визначені ст.. 386 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджати своїм житлом на власний розсуд. Статтею 9 ЖК України\~\~визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР),\~\~\~\~\~\~членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили\~\~ права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,\~\~ст. 405 ЦК України). Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 17.12.1998 року [PERSON] подарував [PERSON] квартиру № 34 по вул.Урицького ( на даний час [PERSON]),35 в м.Ромни,Сумської області ( а.с.4). Згідно довідки виданої ПП «Житло-Сервіс» № 1263 від 23 листопада 2015 року [PERSON], [INFO] зареєстрована в [INFO] разом з сином [PERSON], [INFO] . ( а.с.5). Згідно акту від 24 .11.2015 року затвердженого директором ПП «Житло-Сервіс» [PERSON] на момент перевірки паспортного режиму в квартирі [ADDRESS] належній [PERSON] її сина [PERSON] не проживає за даною адресою з 05 жовтня 2014 року, що стверджується сусідами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( а.с.6). Таким чином, судом встановлено, про що свідчать всі зібрані по справі докази, що відповідач в квартирі [ADDRESS] і м.Ромни, Сумської області не проживає більше одного року , а отже не сплачує за користування жилим приміщенням і не несе оплату за комунальні послуги; не несе інших витрат з утримання будинку, та не приймає участь у спільному побуті; і втратив інтерес до спірного житла, а тому є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved