Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] 22 лютого 2018 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року заяву було прийнято до розгляду суду, а у справі - відкрито провадження та призначено судове засідання. Заявник у своїй заяві посилався на те, що він згідно Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 19 лютого 1997 року на підставі рішення виконкому Кіровської селищної Ради народних депутатів № 44 від 20 листопада 1996 року, є власником земельної ділянки площею 0,0560 га, яка розташована на території садового товариства «Ізумруд» Кіровської селищної Ради і має цільове призначення для ведення садівництва. Разом з тим, вказаний Державний акт було видано на ім'я [PERSON], хоча за паспортними даними він є [PERSON]. Різність написання прізвища заявника в Державному акті і паспорті на теперішній час перешкоджає йому в поданні документів до землевпорядної організації з метою замовлення та виготовлення землевпорядної документації і наступному отриманні кадастрового номера земельної ділянки. Листом № 121 від 20 лютого 2018 року Обухівською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області заявнику було рекомендовано звернутися для вирішення цього питання до суду. Заявник у своїй заяві просив суд встановити факт належності йому Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 19 лютого 1997 року, на земельну ділянку площею 0,0560 га, яка розташована на території садового товариства «Ізумруд» Кіровської селищної Ради. Заявник у своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, судове засідання проводити без фіксації судового процесу технічними засобами, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи заінтересована особа повідомлялася належним чином (судову повістку, копію ухвали судді від 27 лютого 2018 року, копію заяви з копіями документів, що додаються до неї, заінтересованій особі було направлено поштою), про причини неявки свого представника суд не повідомила. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням виконкому Кіровської селищної Ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 44 від 20 листопада 1996 року заявнику було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0560 га, яка розташована на території садового товариства «Ізумруд» Кіровської селищної Ради. На підставі вказаного рішення заявнику 19 лютого 1997 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 652 (а.с. 5). Прізвище [PERSON] у зазначеному акті на землю було зазначено як «[PERSON]» (а.с. 5 зворот). Разом з тим, в паспорті заявника його прізвище вказано як «[PERSON]» (а.с. 4). Різність написання прізвища заявника в Державному акті і паспорті на теперішній час перешкоджає йому в поданні документів до землевпорядної організації з метою замовлення та виготовлення землевпорядної документації і наступному отриманні кадастрового номера земельної ділянки. З метою усунення протиріч у написанні прізвища заявник 20 лютого 2018 року звернувся з відповідною заявою до Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 6), листом № 121 від 20 лютого 2018 року заінтересованою особою заявнику було рекомендовано звернутися для вирішення цього питання до суду (а.с. 7). З зазначеного вбачається, що в Державному акті на право приватної власності на землю від 19 лютого 1997 року невірно зазначено прізвище заявника замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]», тому на теперішній час заявник не має змоги належним чином оформити необхідні документи. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З ксерокопії паспорта заявника вбачається, що його прізвище є «[PERSON]», а не «[PERSON]», за життя йому видавалися офіційні документи: паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, інші документи (а.с. 4). За таких обставин суд вважає, що оскільки всі інші дані в паспорті та Державному акті на право приватної власності на землю, які було видано заявнику повністю співпадають, то заява підлягає задоволенню, а факт належності [PERSON] Державного акта на право приватної власності на землю, виданого на ім'я [PERSON], встановленню. На підставі викладеного,

Outcome: approved