Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] 01.12.2014 року звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Дарницького району м. Києва про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Позивач зазначав, що 31.01.2013 року він звернувся до лікаря-терапевта відповідача [PERSON], якою було встановлено діагноз «гострий бронхіт» та видано лікарняний листок серії АВО №714156 від 01.02.2013 року; при повторному відвідуванні поліклініки позивачем 13.02.2013 року лікаря [PERSON] не було, замість останньої його (позивача) оглянула лікар [PERSON], яка виявила підвищену температуру, про що зробила відповідний запис в амбулаторній картці та призначила нове лікування; при цьому, було запропоновано відкрити новий листок непрацездатності, від чого він (позивач) відмовився, до 15.02.2013 року він продовжував хворіти, попередній листок непрацездатності лікарем [PERSON] було закрито датою 05.02.2013 року, 17.02.2013 року він (позивач) вийшов на роботу. Вважаючи дії лікарів щодо не продовження 13.02.2013 року терміну дії листка непрацездатності від 01.02.2013 року по 15.02.2013 року, незаконними, внаслідок чого позивач втратив за місцем роботи частину оплати за весь час фактичної хвороби по лікарняному листку у розмірі 874,50 грн. (за 5 робочих змін - по 11 годин, з розрахунку 15,90 грн. за 1 годину), зазначеними діями лікарів йому (позивачеві) було завдано моральної шкоди, яку він оцінює грошовою сумою 10000,00 грн., тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь 874,50 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної (немайнової) шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги в редакції від 21.05.2015 року підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі; представник відповідача - Король С.О. позов не визнав; вважаючи позовні вимоги не обґрунтованими та безпідставними, просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно листка непрацездатності серії АВО №714156 від 31.01.2013 року - [PERSON] (позивач) був звільнений від роботи з 01.02.2013 року по 05.02.2013 року (а.с.5-6); згідно запису в амбулаторній картці - [PERSON] на прийомі у лікаря 13.02.2013 року від відкриття листка непрацездатності з 13.02.2013 року відмовився (а.с.5). Як вбачається з пояснень позивача, він в період з 05 по 13 лютого 2013 року на прийом до лікаря не звертався, продовжуючи лікування самостійно на дому; 13.02.2013 року він дійсно відмовився від відкриття листка непрацездатності з 13.02.2013 року, оскільки вважав неправомірною відмову лікаря продовжити термін дії листка непрацездатності після 05.02.2013 року (до 12.02.2013 року); при цьому, він з 06 по 12 лютого 2013 року не викликав лікаря до дому та не звертався за медичною допомогою до швидкої (невідкладної) допомоги тощо. Отже, ствердження представника відповідача про те, що Позивач грубо порушив вимоги ст.10, 34 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров»я», призначений лікарем режим проігнорував та його не дотримувався, 05.02.2013 року на повторний огляд до лікаря не прибув, лікаря додому не викликав, а тому листок непрацездатності законно та обґрунтовано був закритий лікарем саме 05.02.2013 року, які підтверджуються також актом за результатами розгляду скарг [PERSON] (а.с.48-51), Позивачем фактично не заперечуються. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є (в тому числі) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідачем в судовому засіданні доведено, що шкоди, у разі її завдання позивачеві, завдано не з вини відповідача (його працівників), тому в задоволенні позову [PERSON] має бути відмовлено у повному обсязі.

Outcome: dismissed