Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] (далі позивач, [PERSON]П.) звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 30 квітня 2015 року померла його рідна бабуся [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно. До спадкової маси входить земельна ділянка, яка належить померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №810599 від 26.10.2007 року загальною площею 1,9238 та, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ніжиловицької сільської ради Макарівського району Київської області. Отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно\~позивач не має можливості, з тих підстав, що за свого життя спадкодавець не встигла отримати свідоцтва про право власності на земельну ділянку так як померла. [PERSON] в судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву, в якій\~\~просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Ніжиловицька сільська рада Макарівського району Київської області у судове засідання свого представника не направили, через канцелярію суду подали заяву, в якій просили слухати справу за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечили. Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області у судове засідання свого представника не направили, проте належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30 квітня 2015 року померла рідна бабуся позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 340325, видане відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 05.05.2015 р., про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 301. [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою, [INFO]. За свого життя бабуся написала заповіт 20.08.2014 року яким заповідала: все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати позивачу по справі. Заповіт на день звернення до суду не скасований та не змінений. Після смерті [PERSON], 30 квітня 2015 року відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить земельна ділянка, яка належить померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №810599 від 26.10.2007 року загальною площею 1,9238 та, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ніжиловицької сільської ради Макарівського району Київської області. Акт виданий на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 10.07.2007р. Кадастровий номер земельної ділянки: 3222785800:04:016:0009. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010733000353. Земельна ділянка загальною площею 0,1216 та цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд яка розташована по вул. Новодністровська 49, в с. Ніжиловичі на території Ніжиловицької сільської ради Макарівського району Київської області. Земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 3222785801:01:017:0018. Також до спадкової маси входить домоволодіння яке розташоване на вищезгаданій земельній ділянці, що підтверджується архівною довідкою від 20.08.2014 року № М-160. Спадкоємцем за заповітом, є позивач по справі - [PERSON]. Також мав право на прийняття спадщини син спадкодавця, який написав заяву про відмову у прийнятті спадщини. Відповідно ст.1269ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадщину [PERSON] фактично прийняв, адже до шести місяців звернувся до Макарівської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, що підтверджується спадковою справою за № 255 до майна померлої. Цивільним законодавством України передбачено спадкування, а саме відповідно до ст.1216 ЦК У країни, права та обовязки фізичної особи, яка померла (спадкодавець) переходять до інших осіб ( спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. Враховуючи те, що нерухоме майно на законних підставах належить спадкодавцю, відповідач не заперечує проти позову, спадкоємець у встановлений законом строк прийняв спадщину тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved