Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про права на користування житлом. Позовні вимоги мотивували тим, що на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] видано свідоцтво про право власності, і даний будинок відносився до «колгоспного двору». В скд даного господарства входило троє осіб: [PERSON]- голова двору, [PERSON]- його дружина та [PERSON]- їхній син. Позивач [PERSON] у 2012р. зареєстрував шлюб із відповідачкою по справі, після чого вона перейшла проживати в даний будинок і 27.06.2012р. була зареєстрована в даному будинку. Через декілька років спільного проживання відповідачка залишила його та наприкінці жовтня 2015р. вибула з будинку. Однак, знятись з реєстрації відповідачка відмовляється. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на проживання в житловому будинку по [ADDRESS] Представник позивачів в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити. Відповідачка повторно в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідачки. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 13.10.1989р., житловий будинок в [ADDRESS] належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Із довідки Княженської сільської ради від 15.11.2016р. вбачається, що до складу сім'ї [PERSON] входять та зареєстровані: [PERSON]- дружина, [PERSON]- син, [PERSON]- невістка, яка з листопада 2015р. в даному господарстві не проживає. Згідно норм ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Зі змісту ст. 405 ЦК України слідує, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов обґрунтований, підставний та підлягає до задоволення, оскільки відповідачка [PERSON] не проживає в належному позивачеві на праві власності житловому будинку близько 1 року та 6 місяців, добровільно виписатись не бажає, а тому її слід визнати такою, що втратила право на проживання у житловому будинку в [ADDRESS] Івано-Франківської області. На підставі викладеного та ст. 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved