overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] 27 жовтня 2016 року звернулася в Любешівський районний суд з\~ позовною заявою до [PERSON], в якій зазначає, що 03 червня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого у них 29.07.2009 року народився син [PERSON]. Зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем належним чином не склалися, вони з 2010 року проживають окремо. Вказала, що дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Також зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, вона на даний час самостійно забезпечити дитині умови життя не може, відповідач інших утриманців не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, має стабільний дохід, оскільки працює в ЗОШ с. Мала Глуша Любешівського району, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. На розгляд справи позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти винесення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Про причини\~ своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди\~ позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224\~ ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 094604 від 06.08.2009 року [PERSON] народився 29.07.2009 року і його батьками є [PERSON] та [PERSON] З довідки Залаззівської сільської ради Любешівського району Волинської області № 2551 від 26.10.2016 року вбачається, що неповнолітній [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] в с. Залаззя Любешівського району Волинської області та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. По справі встановлено, що відповідач працює в ЗОШ с. Мала Глуша Любешівського району, має регулярний дохід, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Згідно зі статтею 88 ЦПК судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] 27 жовтня 2016 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 4 вересня 1993 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжність в характерах та ігнорування її, позивача, як особистості, через що вони стали чужими одне одному людьми, що спричиняло постійні сварки, скандали та непорозуміння, відповідач не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сімї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях поваги, любові, дружби і взаємодопомоги і тому вони припинили вести спільне господарство та сумісно проживати, шлюбні відносини не підтримують близько шести років. Вона, позивач, неодноразово зверталася до відповідача, щоб розлучитися в органах державної реєстрації актів цивільного стану за їхньою заявою, так як їхні діти вже повнолітні, однак він під різними причинами відмовлявся. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнав з підстав, наведених позивачем. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4 вересня 1993 року, від якого неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони у 2010 році припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Наслідки визнання позову розяснено. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] 27 жовтня 2017 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 21.08.2010 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені з липня 2017 року, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Від позивача в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився без повідомлення причин неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, тому суд прийшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 21.08.2010 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 193 (а.с.5). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] 27 жовтня 2017 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 03 грудня 2012 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,!6 га, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Заповітом від 31 травня 2012 року [PERSON] заповіла йому зазначену земельну ділянку. Позивач зазначає, що він як спадкоємець за заповітом 13 жовтня 2017 року звернувся до Любашівської районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що ним пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Позивач вказує, що строк прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин. Так, він з померлою були мешканцями с. Долинське Ананьївського району Одеської області, та на протязі багатьох років перебували у дружніх стосунках. Згодом вона виїхала з с. Долинське Ананьївського району Одеської області, куди, йому не відомо не було. Про те, що він є спадкоємцем [PERSON], йому стало відомо лише тоді, коли він отримав дублікат зазначеного заповіту в Долинській сільській раді Ананьївського району 10 травня 2017 року. До цього дня йому не відомо ні про те, що [PERSON] померла, ні про те, що вона склала заповіт на його користь, у зв'язку з чим він звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву(а.с.19), відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак надав заяву (а.с.18), в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги заяви позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи (а.с.1-12), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом. Заява про прийняття спадщини в установлений ст.1270 ЦК України строк не була подана спадкоємцями. Згідно п.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що передбачено п.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

[PERSON] 27 жовтня 2017 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 15 липня 1984 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №17 від 15 липня 1984 року. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що рішення про розірвання шлюбу вона прийняла у зв'язку з тим, що між ними було повністю відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. Позивач вказує, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому при вказаних обставинах вона прийняла рішення про його розірвання. Вказане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.7), відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживанням, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду (а.с.16,17). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №17 від 15 липня 1984 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с.6); від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, шлюбні стосунки не підтримують, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі покласти на відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] 27 жовтня 2017 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що\~12 лютого 1997 року померла її бабуся [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Іскра» на території Новоолександрівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Позивач зазначає, що своїм заповітом від 18 травня 1993 року [PERSON] все своє майно заповіла їй. Позивач вказує, що звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній, та було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити(а.с.46). Представники відповідачів у судове засідання на розгляд справи не зявилися, однак кожен окремо надали на адресу суду листи, в яких просять справу розглянути у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують(а.с.44-45). Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує(а.с.47). Суд, взявши до уваги заяви позивача, представників відповідачів та представника третьої особи, вивчивши документи справи (а.с.1-46), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права на зазначену земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] 27 жовтня 2017 року предявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 вересня 1993 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що їхні сімейні стосунки погіршилися через різні погляди на життя із-за чого, часто виникали скандали, сварки на побутовому ґрунті, що призвело до остаточного розірвання сімейних відносин і протягом восьми років вони разом не проживають та не підтримують шлюбних відносин, на даний час він, позивач, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою має намір створити сімю. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. [PERSON] таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 цього Кодексу у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про укладення шлюбу та про народження відомо, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1993 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а. с. 5, 6). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. За правилами частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони у жовтні 2009 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] 27 квітня 2016 року звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем має спільну дитину - [PERSON], [INFO] а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою, про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути у її відсутності. Відповідач звернувсь до суду з письмовою заявою, про те, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] однак батько - відповідач по справі, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження дитини та визнаються відповідачем. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача - [PERSON] на користь позивача - [PERSON] на утримання спільної дитини - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 27.04.2016р. та до досягнення дитиною повноліття. Також, відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 551,2 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] 27 квітня 2017 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 09.10.2010 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2015 року, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 09.10.2010 р. Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 306 (а.с.4). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved