Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

[PERSON] 18 червня 2018 року звернувся з позовом до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2018 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач у своєму позові посилався на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2007 року, від сумісного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, порушення позивачем подружньої вірності. З 4 грудня 2016 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. У 2017 році позивач звертався до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, яка ухвалою суду від 12 грудня 2017 року була залишена без розгляду у зв'язку з повторною його неявкою у судове засідання. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просив шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити у підготовчому засіданні, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2007 року, який було зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 881 (а.с. 8). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, порушення позивачем подружньої вірності. З 4 грудня 2016 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. У 2017 році позивач звертався до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, яка ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року була залишена без розгляду у зв'язку з повторною його неявкою у судове засідання. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Відповідач у своїй заяві від 23 липня 2018 року позовні вимоги визнала. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем, спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити без змін. З урахуванням, що позивач у позові просить судовий збір віднести за його рахунок, суд вважає за необхідне судовий збір віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved