Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

[PERSON] , 23 квітня 2020 року звернулась до суду із позовом та просить визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП «Качурівське», на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (за межами села Велика Кіндратівка), як члену колишнього КСП «Качурівське». Свої вимоги мотивувала тим, що з 1965 року вона почала свою трудову діяльність в КСП «Качурівське». На час розпаювання земель колгоспу вона працювала у ньому та була його членом, проте сертифікат на земельну частку (пай) вона не отримувала. Вважає, що вона має права на отримання земельного паю. Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої на позові наполягала та просила розглянути справу за її відсутності. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої проти заявлених вимог не заперечував та просив розглянути справ у відсутність представника сільської ради. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що у 1965 році [PERSON] була прийнята в КСП «Жовтень» с. Качурівка Котовського району Одеської області де працювала до 1993 року, а з 1993 року була членом КСП «Качурівське» с. Качурівка Котовського району Одеської області, де працювала до 1999 року, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника. Згідно копії трудової книжки та довідки про стаж трудового архіву ПП «ПК «Агродім» №75 від 06.12.2019 року, [PERSON] нараховано їй вихододнів за такі роки, а саме: у 1965 році 140 вихододні, у 1966 році 308 вихододні, у 1967 році 320 вихододні, у 1968 році 310 вихододні, у 1969 році 309 вихододні, у 1970 році 315 вихододні, у 1971 році 308 вихододні, у 1972 році 284 вихододні, у 1973 році 235 вихододні, у 1974 році 98 вихододні, у 1975 році 115 вихододні, у 1976 році 178 вихододні, у 1977 році 130 вихододні, у 1978 році 111 вихододні, у 1979 році 99 вихододні, у 1980 році 9 вихододні, у 1981 році прочерк, у 1982 році 116 вихододні, у 1983 році 290 вихододні, у 1984 році 310 вихододні, у 1985 році 331 вихододні, у 1986 році 316 вихододні, у 1987 році 323 вихододні, у 1988 році 300 вихододні, у 1989 році 303 вихододні, у 1990 році 295 вихододні, у 1991 році 309 вихододні, у 1992 році 320 вихододні, у 1993 році 313 вихододні, у 1994 році 319 вихододні, у 1995 році 318 вихододні, у 1996 році 324 вихододні, у 1997 році 281 вихододні, у 1998 році 330 вихододні, у 1999 році 339 вихододні. 05 липня 1996 року КСП «Качурівське» отримало державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-14-13. [PERSON] не було внесено до списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, що додається до державного акта, сертифікат на земельну частку (пай) вона також не отримувала, що не заперечувалось учасниками справи. Згідно архівної довідки про реорганізацію трудового архіву Котовської районної державної адміністрації Одеської області №15/01-19 від 19.01.2009 року, колгосп «Жовтень» реорганізовано у 1993 році на КСП «Качурівське». Згідно довідки ПП «ПК «Агродім», за вих. № 74 від 06.12.2019 року відповідно до Указу президента КСП Качурівське ліквідовано. За угодою між підприємствами та сільською радою, архів по кадровій документації КСП «Качурівське» знаходиться на збережені в ПП «ПК «Агродім». Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з вимогами статей 22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) та зазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, судом встановлено, що на момент отримання 05 липня 1996 року КСП «Качурівське» державного акта на право колективної власності на землю позивач була членом цього товариства і має право на внесення її до списку осіб на розпаювання землі, однак не була включена до такого списку, тому суд дійшов висновку про наявність у [PERSON] права на земельну частку (пай). При таких обставинах, позов вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved