Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. 22.12.2017 року позивач ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат. Позов обґрунтований тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору № 14/02-Д-020184 від 05.03.2012 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, [PERSON] було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 7 900,00 грн. за сплатою 24,0 % річних за користування кредитом. Відповідач перестав виконувати зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого, станом на 15.06.2017 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 11 387 грн. 06 коп. та складається з: заборгованості за основним боргом\~ 6 661 грн. 53 коп.; заборгованості за нарахованими відсотками 2 343 грн. 96 коп.; інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості 2 001 грн. 16 коп.; три проценти річних від прострочених сум заборгованості\~- 380 грн. 41 коп. На підставі викладеного, позивач просив винести рішення, яким стягнути з відповідача свою користь заборгованість за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.32), про причини неявки суду не повідомив. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 03.02.2017 року (а.с.5), не зявилася, справу просила розглянути за своєї відсутності (а.с.4). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі\~ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Між Позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 14/02-Д-020184 від 05.03.2012 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, [PERSON] було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 7 900,00 грн. за сплато 24,0 % річних за користування кредитом (а.с.4-6). Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 14/02-Д-020184 від 05.03.2012 року, заборгованість [PERSON] станом на 15.06.2017 року становить 11 387 грн. 06 коп. та складається з: заборгованості за основним боргом\~ 6 661 грн. 53 коп.; заборгованості за нарахованими відсотками 2 343 грн. 96 коп.; інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості 2 001 грн. 16 коп.; три проценти річних від прострочених сум заборгованості\~- 380 грн. 41 коп. (а.с.12). V. Оцінка Суду. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положення ч. 2 ст. 625 ЦК України,\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд погоджується з доводами позивача стосовно суми заборгованості та розрахунком, який був наданий до позовної заяви. Відповідачем, в свою чергу, заперечень або інших доводів та доказів стосовно суми боргу суду не надано. Так, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом 6 661 грн. 53 коп.; заборгованості за нарахованими відсотками 2 343 грн. 96 коп.; інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості 2 001 грн. 16 коп.; три проценти річних від прострочених сум заборгованості\~- 380 грн. 41 коп. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. При зверненні до суду з позовом ПАТ «Державний Ощадний банк України», в особі філії\~Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» сплатив судовий збір у сумі 1 600,00 грн. (а.с.1), а тому, враховуючи задоволення позовних вимог останнього та вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України», в особі філії\~Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» понесені витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного й

Outcome: approved