Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року звернулась в суд з даним позовом до відповідача про визнання недійсним запису № 20 від 13 травня 2015 року у трудовій книжці про звільнення її на підставі ст.. 36 п. 5 КЗпП України у зв»язку з переведенням до ГУ « КлЦГМБ « Княгінінська» ЛНР та розірвання з 13 травня 2015 року безстрокових трудових відносин з КУ « Центр первинної медико- санітарної допомоги» м. Красний Луч за власним бажанням на підставі ст.. 38 КЗпП України. Позивач зазначила і суду пояснила, що нею був укладений безстроковий трудовий договір з КУ « Міська лікарня « Княгінінська» на роботу в якості економіста 2 категорії централізованої бухгалтерії згідно запису в трудовій книжці № 14 від 5 лютого 2008 року. Згідно запису № 16 від 10 лютого 2011 року її звільнено за переведенням до централізованої бухгалтерії управління охорони здоров»я , а запис про прийняття № 17 від 11 лютого 2011 року. 31 грудня 2014 року звільнено з посади за переведенням згідно запису № 18, а 1 січня 20145 року прийнято на посаду економіста 1 категорії до відповідача КУ « Центр первинної медико- санітарної допомоги» м. Красний Луч згідно запису № 19 від 1 січня 2015 року. У зв»язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області вона в серпні 2014 року була змушена покинути місце проживання в м. Красний Луч , спочатку була взята як внутрішньо переміщена особа в Харківській області , а з 22 січня 2015 року - в м. Білозерське Донецької області. Лише на початку листопада 2016 року їй вдалось через маму отримати трудову книжку , в якому виявила здійснений запис про переведення від 13 травня 2015 року без її згоди. Через відсутність поштового зв»язку з територією Луганської області містом Красний Луч , розташованим на лінії зіткнення , де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, вона не може направити відповідачу заяву про припинення трудових відносин . Між тим , наявність такого запису на території, не підконтрольній владі України, не породжує правових наслідків та перешкоджає реалізації її прав щодо отримання допомоги по безробіттю , зарахуванню стажу роботи. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов і просить його задовольнити. Відповідач КУ « Центр первинної медико- санітарної допомоги» м. Красний Луч про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Справу розглянуто на підставі наявних в ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову , враховуючи наступне.. Згідно довідки № 7856 від 21 листопада 2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , зареєстрована в [INFO], взята на облік в м. Білозерське Донецької області , первісна довідка від 26 січня 2015 року. Із запису № 19 від 1 січня 2015 року в трудовій книжці на ім.»я позивача [PERSON] вбачається, що за наказом № 2-ос від 1 січня 2015 року вона прийнята на роботу по переводу економістом в КУ « Центр первинної медико-санітарної допомоги» централізовану бухгалтерію. Згідно запису № 20 від 13 травня 2015 року позивач звільнена по переводу в ( російською мовою) РУ « КлЦРМБ « Княгиненская» ЛНР. Місто Красний Луч Луганської області включено до Переліку населених пунктів , що розташовані за лінії зіткнення , затвердженого розпорядженням КМУ в редакції від 18 лютого 2015 року № 128-р, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тобто запис 13 травня 2015 року про звільнення за переводом [PERSON] не породжує правових підстав для реалізації прав, його неможливо визнати законним. Приймаючи до уваги, що позивач взята на облік як внутрішньо переміщена особа , то слід керуватись Законом України « Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», який в ст.. 7 ч. 4 визначає, що зареєстрована ( взята на облік внутрішньо переміщена особа), яка не звільнилась з роботи , у разі неможливості продовження роботи за попереднім місцем проживання для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом ( з описом вкладеної до нього такої заяви). Однак позивач через відсутність поштового зв»язку з непідконтрольною Україні територією позбавлена можливості направити таку заяву та врегулювати питання шляхом листування. Проте позивач має право в судовому порядку відповідно до ст.. 232 ч. 1 п. 2 КЗпП України вимагати розірвання трудового договору з позивачем на підставі ст.. 38 КЗпП України, відповідно до якої працівник має право розірвати трудовий договр, укладений на невизначений строк . Враховуючи неможливість позивача продовжувати роботу через переїзд на нове місце проживання , що є поважною причиною , трудовий договір позивача з відповідачем підлягає розірванню в строк , який просить [PERSON], 13 травня 2015 року. Оскільки позивач отримала свою трудову книжку лише 18 листопада 2016 року , з цього моменту дізналась про здійснений запис в ній, який оспорює, при зверненні до суду з позовом 13 грудня 2016 року нею дотриманий передбачений ст.. 233 ч. 1 КЗпП строк звернення до суду. На підставі викладеного, ст.. 38,232 КЗпП України,

Outcome: approved