Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] 15.07.2019р. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] в сумі по 1 000 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що вона не працює, отримує одноразову допомогу при народженні дитини, інших доходів не має, відповідач матеріально не забезпечує дітей, їй одній матеріально важко їх утримувати. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належно (а.с.20, 22). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, повідомлявся належно (а.с. 15, 21, 23). Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позов, суд приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За положеннями ст.ст. 84, 180, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із змісту позову, із долучених до справи копій свідоцтва про народження і шлюб, із довідки Мшанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 285 від 04.03.2019р. (а.с.3-5, 6) видно, що сторони в шлюбі з 08.08.2014р., мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що відповідач регулярного утримання дітям не дає. Як видно із змісту позову, із довідок Городоцької РФ Львівського ОЦЗ № 786 від 09.07.2019р. та Управління праці та соціального захисту Городоцької РДА № 618 від 22.04.2019р., із копії трудової книжки [PERSON] (а.с.8, 9, 10-11), позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, отримує одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн., інших доходів не має, їй одній матеріально важко утримувати дітей. За наведеного, суд приходить переконання, що позивачці [PERSON] самій матеріально важко утримувати дітей, вона має потребу в коштах відповідача, а той здатний надавати таке в розмірі по 1 000 грн. щомісячно, на кожну дитину і до повноліття дітей. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] в сумі по 1 000 грн. щомісячно, суд також ураховує вік дітей, положення ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019рік» і вважає, що такий розмірі аліментів буде достатнім вкладом відповідача в матеріальне забезпечення дітей. Відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 768 грн. 40 коп. судових витрат.

Outcome: approved