overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON] 28. 01. 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що до 02. 11. 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є спільний син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона змушена звернутися за захистом свої прав до суду. Просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що до 02. 11. 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Соснівського районого суду м. Черкаси шлюб розірвано. Від даного шлюбу у них є спільний син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї виданою КП «ССУБ». Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.5 ст.181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2016 рік, встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року, № 928-VIII, а саме на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення. При подачі даного позову позивач була звільненена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

[PERSON] 28.01.2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 18.11.2011 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №113. Позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . З листопада 2019 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, просить його розірвати. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, можливості примирення з відповідачем не вбачає, судові витрати по сплаті судового збору не бажає стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо їх задоволення, можливості примирення з позивачкою не вбачає, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, 18.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області шлюб за актовим записом №113. Позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.05.2012 року виконавчим комітетом Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області. З листопада 2019 року сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Відповідач також не вбачає можливості примирення та спільного проживання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] 28.02.2014 р. звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обгрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 17.08.1996 р. Від даного шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними непорозуміннями, сварками та різними поглядами на життя. Вони не підтримують подружніх стосунків, не спілкуються та не ведуть спільного господарства з 2003 року. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 17.08.1996 р. Цей шлюб для них є першим. За час спільного проживання у них народилась одна дитина. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Як позивач, так і відповідач не бажають надалі вживати заходів для примирення, відновлення подружніх стосунків та збереження шлюбу. Це не відповідає їх інтересам. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відтак встановлені судом обставини підтверджують, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, розпад шлюбу є безповоротним. Спроби примирення були би неможливі і не відповідають інтересам обох сторін. А тому шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] 28.02.2014 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини всіх його доходів щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання позивач подала письмову заяву у якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився про причини неявки не повідомив. Суд дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач своїх заперечень проти розміру аліментів визначеного позивачем не надав. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають повному задоволенню. Судові витрати у справі підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON] 28.02.2017р. звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 16.11.1985р. він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини припинені у сторін з червня 2016 року, через те, що у них втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутністю наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, погодилася розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що 16 листопада 1985 року сторони зареєстрували шлюб в Самарському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 596. У сторін від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з червня 2016 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] 28.02.2019 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить: - стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача; - стягувати щомісячно з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною віку трьох років, а саме до [INFO] року. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач позов визнав, про що також надав відповідну заяву. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє повністю. У відповідності до частини 2 статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів. У зв'язку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] 28. 03. 2014 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 червня 1979 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області, актовий запис № 9. Шлюбні стосунки припинені з січня 2014 року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач судове засідання не з'явився, просит справу розглянути без нього, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують ще з 1999 року і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати . Відповідачці після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] 28.03.2014 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] р. померла [PERSON], із якою вона була знайома усе життя та підтримувала дружні стосунки. За життя померла склала заповіт від 23.08.1994 р., яким усе своє майно, що належало їй на час смерті заповідала позивачці. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру за [ADDRESS]. З метою прийняття спадщини після померлої звернулася до Охтирської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у зв'язку із тим, що були відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. Фактично прийняла спадщину вступивши в управління та володіння спадковим майном, однак не може оформити документи на прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач та її представники вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві. Від Охтирської міської ради, Сумської обл., надійшов лист із проханням слухати справу без участі їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення позивача та її представників, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] р. померла [PERSON]. Даний факт посвідчується свідоцтвом про її смерть від 03.091.2013 р. виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській обл. [NUMBER]. За життя померла [PERSON] набула право власності на однокімнатну квартиру за [ADDRESS] загальною внутрішньою площею 29,3 м2, жилою площею - 17,2 м2. Також за життя [PERSON] склала заповіт від 23.08.1994 р., яким усе своє майно, що буде належати їй на час смерті заповідала позивачці. Заповіт є чинним (а.с. 14, 16) Після смерті [PERSON] окрім позивачки ніхто із заявами про прийняття спадщини не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавались. За змістом статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на законних підставах на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який посвідчує його право власності. Таким чином, наявні всі підстави для повного задоволення позовних вимог, оскільки померла [PERSON] набула у власність квартиру, проте втрачений оригінал правовстановлюючого документу на неї, що позбавляє позивача оформити право власності у нотаріуса. Таким чином, право позивачки підлягає захисту у судовому порядку у зазначений нею у позовній заяві спосіб. Судові витрати залишити за позивачем без відшкодування. На підставі викладеного ст. 181, 182, 331, 392, 1218, 1225 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] 28.03.2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно по досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що її сестра, [PERSON], перебувала в шлюбних відносинах за [PERSON], від шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу, з червня 2012 року, дитина залишилась проживати з [PERSON], яка померла [INFO] Рішенням суду від 21.01.2014 р. відповідача позбавлено батьківських прав. Опікуном дитини призначена [PERSON] Відповідач добровільно не бажає піклуватися про матеріальне забезпечення дитини, ухиляється від своїх обов'язків по утриманню дитини, тому просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] 28.03.2016 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2010 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] участі у виховання сина не бере, коштів на утримання дитини не надає. Дитина проживає разом з позивачкою та находиться на повному її утриманні. Відповідач працює в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» складачем поїздів, має постійний дохід, добровільно не бажає піклуватися про матеріальне забезпечення дитини, ухиляється від своїх обов'язків по утриманню дитини, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] 28. 03. 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька, посилаючись на те, що він в 1975 році почав проживати з [PERSON] Від даного цивільного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], де в графі батько записаний позивач. 14. 10. 1976 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] [PERSON] померла. На даний час він є пенсіонером та інвалідом другої групи та потребує матеріальної допомоги, адже пенсії недостатньо для забезпечення його ліками, харчами, одягом та на оплату комунальних послуг. Просив суд, стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення до суду і до його смерті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення аліментів на утримання батька. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що позивач є батьком відповідача відповідно до свідоцтва про народження про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 06. 08. 1976 року. Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] позивач є пенсіонером другої групи загального захворювання. Розмір пенсії позивача становить 1800 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Слід зазначити, що право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Потреба в матеріальній допомозі має визначитися від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму. Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до довідки № 214 від 07. 04. 2010 року з філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», відповідач постійно працює на посаді начальника дільниці. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з того, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. При подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved