Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

[PERSON] 05.02.2021 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, а саме просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Червонозаводським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова 16.08.1997 року, актовий запис №255. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спільне життя не склалося через непорозуміння в поглядах на сімейні відносини та подружні обов`язки, шлюбні відносини фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив, згідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх передчасними та безпідставними, оскільки шлюбні відносини не припинені, наразі проживають разом з позивачем та ведуть спільне господарство. Також зазначає, що подружнє життя завжди складалось добре, оскільки разом будували сім`ю та завжди підтримували один одного. Позивачем не наведено суттєвих причин для розірвання шлюбу. Як встановлено матеріалами справи, 16.08.1997 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Червонозаводським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова зареєстровано шлюб, актовий запис №255, що підтверджує свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане 16.08.1997 року Червонозаводським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 26.12.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №3 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №5799, та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 02.02.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №407 (а.с. 9, 10). Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин, беручи до уваги, що позивач категорично заперечує проти збереження їхньої сім`ї та наполягає на розлученні, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї сторін на позивача при наявності його категоричного заперечення цього. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам сторін, окрім того збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя суд не знаходить. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved