Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] 23.10.2017 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що 13.05.2009 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося та рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 05.10.2016 року їх шлюб було розірвано. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а їй самій важко утримувати дитину. Відповідач фізично здоровий та працездатний, працює неофіційно та має нерегулярні доходи. Інших утриманців він не має, стягнення з нього по виконавчим документам не проводиться. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також витрати на правову в розмірі 500 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин. Додатково пояснила, що дитина та позивач мають задовільний стан здоров'я. Розмір аліментів визначала позивач, а тому особисто вона не здатна пояснити чому саме такий розмір аліментів заявлений у вимогах позову. Їй невідомо, чи має відповідач на утриманні іншу неповнолітню дитину. Просить задоволити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надіслав до суду заперечення (а.с.30-32) в яких зазначає, що він є інвалідом третьої групи, переніс вартісну операцію та в теперішній час йому потрібно регулярно проходити реабілітаційні курси, що також є витратним. Окрім того, у нього є ще неповнолітня дитина від іншого шлюбу, якій він надає допомогу. Також він намагався допомагати їх спільній з позивачем дитині, однак позивач перешкоджала цьому. За посиланням на наведені обставини він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до положень ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Так, згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №071893 (а.с.7) між позивачем та відповідачем 13.05.2009 року виконавчим комітетом Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області було зареєстровано шлюб. З копій свідоцтва про народження серії І-АМ №210341 (а.с.8) вбачається, що сторони є відповідно батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], на утримання якої позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 05.10.2016 року (а.с. 9-11) розірвано шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Н.В. та [PERSON] Згідно довідок виконкому Камяногріської сільської ради Жмеринського району Вінницької області №81 від 17.01.2017 року та Камяногірської ЗОШ І-ІІ ступенів від 17.10.2017 року №663 (а.с.12,13 відповідно) [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON]; дитина навчається у 1 класі Камяногірської ЗОШ І-ІІ ступенів. Позивач [PERSON] на території Камяногірської сільської ради не має земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та не є членом особистого селянського господарства (а.с.14). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолютньої дитини [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-АМ №111918 (а.с.33). Згідно копії виписки з історії хвороби №10563 хворого [PERSON] (а.с. 35) відповідач отримав черепно-мозкову травму, забій головного мозку, субдуральну гематому над лівою півкулею головного мозку, 07.10.2016 року йому було проведено операцію КПТ черепа в лобно-скроневій ділянці, видалення субдуральної гематоми. З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №583399 від 18.05.2017 року відповідачу [PERSON] встановлено третю групу інвалідності терміном до 01.05.2018 року (а.с.36). Відповідач [PERSON] є пенсіонером відповідно до копії пенсійного посвідчення №2886905055 (а.с.37). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені у відповідності до вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються. На підставі наведених доказів в судовому засіданні встановлено наявність визначених матеріальним законом зобов'язань відповідача [PERSON] щодо надання утримання своїй неповнолітній дочці [PERSON], вказане позивачем невиконання у добровільному порядку яких відповідачем ні в який спосіб не спростовано, та останнім не представлено заперечень стосовно свого батьківства по відношенню до неповнолітньої [PERSON] За таких підстав вимоги позивача стосовно необхідності стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини є достатньо аргументованими та відповідають матеріальному закону, передусім, положенням Конвенції про права дитини, що є складовою національного законодавства, передбачаючи пріоритет судового захисту відповідних прав неповнолітніх осіб, тобто визначення необхідності першочергового забезпечення відповідачем належного та достатнього утримання своєї неповнолітньої дитини. Проте, суд з урахуванням повідомлення сторони позивача про задовільний стан здоров'я позивача та неповнолітньої дитини, на утримання якої заявлено про стягнення аліментів; наявності у відповідача іншої неповнолітньої дитини, якій він також зобовязаний надавати утримання; з огляду на встановлення йому третьої групи групи інвалідності, а також хворобливий стан його здоровя, сукупність чого вочевидь обмежує можливість отримання ним доходу на рівні загалом здорової працездатної особи, наявність у нього іншої дитини, яку він зобовязаний утримувати, а також з урахуванням недоведення позивачем належними та допустимими доказами наявності у відповідача рухомого чи нерухомого майна, грошових активів, отримання відповідачем доходу із кратним перевищенням розміру оспорюваних аліментів, останні підлягають стягненню у меншому від заявленого розміру, який визначається судом у визначеному законом їх обмеженні 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який у грошовому обчисленні на час пред'явлення позову дорівнює 713 грн. на місяць, що становитиме належне забезпечення потреб неповнолітньої дитини з боку батька за рівного обов'язку сторін щодо спільного надання утримання їх дитині, перебуваючи наразі в межах прожиткового мінімуму доходів працездатних осіб, яким є відповідач із наведеними обмеженнями та іншими обставинами, що мають істотне значення щодо заявленого до стягнення розміру аліментів. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо вимог майнового характеру на час пред'явлення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved