Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кремінський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про зняття арешту з майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 5,2030 га, яка розташована на території Новокраснянської с/ради, кадастровий номер 4421685400:06002:0013, державний акт ЛГ 108619, реєстраційний номер 216854/010942200035, дата реєстрації 03.08.2009. Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Кремінського РУЮ під час проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню № ЄДРВП 12322425 щодо стягнення з [PERSON] на користь УПФУ у Кремінському районі боргу у сумі 5981,51 грн. за в/листом № 2-98 від 21.10.2008 року, 08.06.2010 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 08.11.2011 року державним виконавцем, в рамках виконавчого провадження №12322425, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з реальним виконанням на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження». Звернувшись до нотаріуса для державної реєстрації права власності, а саме на вищевказану земельну ділянку, [PERSON] отримав відмову, у зв`язку із тим що державним виконавцем у постанові про закриття виконавчого провадження від 08.11.2011 не було вирішено питання про зняття арешту з майна боржника. Позивач вважає, що порушуються його права, а тому звертається до суду за захистом своїх прав. Позивач та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, остання через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі, просила сплачений судовий збір не стягувати з відповідача, поклавши його на позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в.о. начальника Рубіжанського ОУПФ України Луганської області надав на адресу суду відзив, в якому позов визнав та зазначив, що управління Пенсійного фонду України у Кремінському районі Луганської області було стягувачем у ВП №12322425 про стягнення боргу з [PERSON] , а відповідач є правонаступником УПФ України у Кремінському районі Луганської області. Вказане виконавче провадження постановою державного виконавця від 08.11.2011 було закінчено у зв`язку із його реальним виконанням, тобто позивач не має заборгованості перед відповідачем по ВП № 12322425, в якому було накладено арешт на майно боржника, а саме на земельну ділянку площею 5,2030\~га,\~яка розташована\~на території\~Новокраснянської с/ради,\~кадастровий номер\~4421685400:06002:0013. Також представник відповідача просив справу розглянути без участі представника відповідача. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, начальник Кремінського РВ ДВС Шашкова О.О. надала на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи, в якому зазначила про відсутність заперечень проти позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України справа розглядалася за наявними письмовими матеріалами без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Ухвалою суду від 10.03.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. Інших процесуальних дій не вчинялося. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи, як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до рішення Кремінського районного суду Луганської області № 414/1265/13-ц від 11.07.2013 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,2030 га, яка розташована на території Новокраснянської с/ради, кадастровий номер 4421685400:06:002:0013, державний акт ЛГ 108619, реєстраційний номер 216854/010942200035, дата реєстрації 03.08.2009 р. (а.с. 9-11). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 159436328 від 14.03.2019 вбачається, що на земельну ділянку, площею 5,2030 га, що знаходиться на території Новокраснянської сільської ради, власником якої є [PERSON] накладено арешт на підставі постанови державного виконавця ВДВС Кремінського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 12322425 від 08.06.2010, яке зареєстроване 08.06.2010 за № 9910206 Луганською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (а.с. 10-11). Рішенням приватного нотаріуса Кремінського нотаріального округу Луганської області Дашдаміровим Е.А. за № 45940395 від 14.03.2019, [PERSON] було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності на земельну ділянку з реєстраційним номером 798570644216, що розташована на території Новокраснянської сільської ради Кремінського району Луганської області, кадастровий номер земельної ділянки 4421685400:06:002:0013, оскільки наявне зареєстроване обтяження речових прав на нерухоме майно, а саме накладено арешт на нерухоме майно з реєстраційним номером обтяження 12421351 від 08.06.2010 (а.с. 12). Позивач звернувся до Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про зняття арешту з земельної ділянки, яка знаходиться на території Новокраснянської сільської ради Кремінського району Луганської області, кадастровий номер 4421685400:06:002:0013. Відповідно до письмової відповіді Кремінського РВ ДВС СМУ МЮ № 5832 від 03.03.2020, згідно з витягом з АСВП (ВП Спецрозділ) по виконавчому провадженню № ЄДРВП 12322425 про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ у Кремінському районі боргу у сумі 5981,1 грн. на підставі виконавчого листа №2-98 від 21.10.2008, державним виконавцем 08.06.2010 була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Однак 08.11.2011 державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із реальним виконанням на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Також у листі зазначається, що вищезазначене виконавче провадження було завершене у 2011 році та списане до архіву. Строк зберігання завершених виконавчих проваджень по даним видам стягнень складає три роки, а тому виконавче провадження № 12322425 на даний час знищене (а.с. 13). При вирішенні спору суд керується такими нормами права. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю У ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України зазначається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Отже, судом встановлено, що підставою накладення арешту на нерухоме майно (земельну ділянку) позивача була постанова державного виконавця, яка винесена в межах виконавчого провадження про стягнення з нього заборгованості на користь відповідача. Разом із тим, наразі зазначене виконавче провадження завершене, списане в архів та знищене, а позивачем у повному обсязі сплачено заборгованість на користь відповідача, який не має на теперішній час до позивача жодних претензій. З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що підстави зазначеного обтяження наразі відпали, у той же час його наявність перешкоджає позивачу у реалізації права власності на його квартиру. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 визначено випадки зняття арешту з майна боржника державним виконавцем. У всіх інших випадках згідно з ч. 5 ст. 59 цього Закону арешт може бути знятий з усього майна боржника або його частини за рішенням суду. Суд враховує, що в даному випадку позивач позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Також судом не вбачається порушень прав третіх осіб у разі звільнення з-під арешту належного позивачу майна. За таких обставин, виходячи із таких засад цивільного законодавства, як справедливість та розумність, суд вважає за необхідне задовольнити позов та зняти арешт з квартири позивача. Що стосується позовної вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження нерухомого майна позивача, суд вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Отже, дане рішення з дня набрання ним законної сили є підставою для реєстрації припинення обтяження, однак суд не може перебирати на себе повноваження вказаних вище суб`єктів. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання щодо стягнення судового збору, суд враховує заяву позивача про залишення за ним суми сплаченого судового збору та не вирішує питання про розподіл судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial