Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 17.10.2017 року між ним та відповідачем, [PERSON] , укладено договір позики №1/17/10/17-п, відповідно до умов якого позивач передав на поворотній основі у власність відповідачу грошові кошти в сумі 20000000 (двадцять мільйонів) грн. 00 коп. з кінцевим строком повернення позики 01.03.2019 року. У порушення ст. ст. 526, 1046, 1049 ЦК України відповідач зобов`язань не виконав та у зазначений строк грошові кошти не повернув, що стало підставою для звернення до суду. Позивач просить суд, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики №1/17/10/17-п від 17.10.2017 року в розмірі 20000000 (двадцять мільйонів) грн. 00 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 9605 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 24.04.2019 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.05.2019 року. Також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У підготовче засідання позивач не прибув, згідно поданої письмової заяви вимоги за позовом підтримав, просив їх задовольнити та просив слухати справу без його участі. Відповідач згідно поданої письмової заяви просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 17.10.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики №1/17/10/17-п (далі-договір), відповідно до п. 1.3. та п. 2.1. позивач передає відповідачу кошти у сумі 20000000 (двадцяти мільйонів) грн. 00 коп. строком до 01.03.2019 року, безвідсотково, а відповідач зобов`язується повернути позику в строки та умовах передбачених договором. Позивач свої зобов`язання за договором позики виконав, надавши відповідачу позику в сумі 20000000 (двадцяти мільйонів) грн. 00 коп., що підтверджується підписами сторін у договорі, відповідно до п. 1.4. та п. 4.14. якого позивач передає відповідачу позику у готівковій формі безпосередньо при підписанні сторонами цього договору, а підписання цього договору відповідачем підтверджує факт одержання ним від позивача позики. В свою чергу відповідач зобов`язувався відповідно до п. 2.1. договору позики повернути суму позики до 01.03.2019 року. Відповідач не виконав належним чином зобов`язання за договором позики та у визначений договором строк не повернув кошти в сумі 20000000 (двадцяти мільйонів) грн. 00 коп. Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить також з наступного. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (переда\-ти майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде\-ксу. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання за договором позики. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4802 грн. 50 коп., слід стягнути з відповідача на користь позивача. При цьому решту 4802 грн. 50 коп., згідно ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу з бюджету, оскільки відповідач визнав позов.

Outcome: approved