Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON], 06.06.2016 року, звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований відділом реєстрації громадянського стану м. Токмак Запорізької області 16 травня 1998 року, актовий запис № 65. В обґрунтування позову зазначив, що 16.05.1998 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану м. Токмак Запорізької області, актовий запис № 65. Від цього шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні життєві погляди, що викликало конфлікті ситуації, які суперечать інтересам подружжя. Подальше спільне життя як подружжя не можливе. На даний час позивач та відповідач як подружжя не проживають. Спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягав на розлученні. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, визнала позовні вимоги в повному обсязі. Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ЖС № 024551 від 16 травня 1998 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований 16 травня 1998 року відділом реєстрації громадянського стану м. Токмак Запорізької області, актовий запис № 65. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС 083194 виданого 18 лютого 1999 року. Шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки сторони наполягають на розлученні. Під час реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] змінила прізвище з Хвостик на Бєлікова. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved