Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] 19.08.2021 року звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що йому та його матері [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . На житловій площі зазначеної квартири зареєстровано місце проживання його - [PERSON] , його матері [PERSON] , його колишньої дружини [PERSON] та його ж дочки [PERSON] .. Його колишня дружина [PERSON] не проживає у житловому приміщенні понад два роки без поважних причин, участі в утриманні житла не приймає, комунальні послуги не сплачує, взагалі квартирою не цікавиться. Факт реєстрації відповідачки на житловій площі зазначеної квартири створює для нього перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном, у зв`язку з чим просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування належним [PERSON] на праві спільної часткової власності житловим приміщенням за адресою - [ADDRESS] . Провадження у справі відкрито 19.08.2021 року з призначенням до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивач відсутній, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, повідомивши суд, що заявлені позовні вимоги підтримує, проти судового розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, судові повістки надіслані на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку її місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у порядку, передбаченому правилами статті 280 ЦПК України. . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачУ [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності виданим Державною адміністрацією Московського району міста Києва 26.03.1996 року на підставі розпорядження №11968 від 26 березня 1996 року (а.с.3). Право приватної власності плозивача та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано в Київському бюро технічної інвентаризації 12.04.1996 року за реєстровим №7374а. (а.с.4). За даними Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб за адресою - [ADDRESS] , витяг №67474315 від 10.08.2021 року на житловій площі спірної квартири зареєстровано місце проживання: позивача [PERSON] , його матері [PERSON] , дочки - [PERSON] , колишньої дружини [PERSON] (а.с.5). За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджує, що відповідачка [PERSON] на житловій площі належної останньому та його матері [PERSON] на праві спільної часткової власності квартири не проживає фактично останніх два роки. За даними актів, складених комісією з мешканців будинку [ADDRESS] , затверджених керівником ЖЕД - 110 - 13 січня, 12 березня, 19 травня 2021 року встановлено, що [PERSON] , 1985 року народження на проживає за адресою - [ADDRESS] з вересня 2018 року (а.с.6,7,8). Зазначені позивачем обставини, як підстави позову та докази на їх підтвердження не можуть бути перевірені судом через відсутність у судовому засіданні відповідачки. Зважаючи на те, що відповідачка [PERSON] на спірній житловій площі була зареєстрована та проживала, як член сім`ї власника [PERSON] з моменту реєстрації їх шлюбу, шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано 24 травня 2018 року і з цього ж часу, за твердженням позивача у спірній квартирі не проживає без поважних на те причин більше двох років, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, місцеперебування її невідоме, остання не є членом сім`ї позивача, відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] , шляхом зняття її з реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved