Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

[INFO] помер [PERSON] . До складу спадщини після його смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,51 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка с. Степанки Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] як його син, а також є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів 07 квітня 2021 року [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Ухвалою від 09 квітня 2021 року (а.с. 22) відкрито підготовче провадження у справі. На виконання ухвали суду з канцелярії Мурованокуриловецького районного суду отримано цивільну справу № 139/823/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] та [PERSON] , про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року (а.с. 31) підготовче провадження закрито і справу призначено для розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у п. 4 позовної вимоги просив про розгляд справи без його участі, а в окремій заяві (а.с. 34) не заперечив проти ухвалення заочного судового рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] та про розгляд справи без її участі (а.с. 26). Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи (а.с. 33), не повідомили про причину неявки, не просили про відкладення розгляду справи чи про її розгляд без їх участі, не подали відзив на позов. З врахуванням положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 та п . 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, обставини, що інтереси одного з третіх осіб в судовому засіданні представляє адвокат, суд ухвалив про проведення судового засідання за відсутності сторін. Враховуючи обставину, що в наявності є всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив про ухвалення заочного рішення у справі. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Об`єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов`язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. [INFO] в с. Горай Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 5). Довідкою виконавчого комітету Степанківської сільської ради № 134 від 16 червня 2020 року (зворот а.с. 7) та довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № Щ-136/0-0.29-238/141-21 від 29 березня 2021 року (а.с. 12) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить, зокрема, право на земельну частку (пай) у колишньому КСП ім. Шевченка с. Степанки, площею 2,51 умовних кадастрових гектара. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Заповітом, вчиненим 04 березня 1993 року (а.с. 7), який зареєстровано в реєстрі за № 3, слідує, що спадкодавець [PERSON] половину свого майна заповів [PERSON] та [PERSON] . Із оглянутої копії спадкової справи № 54/1998 до майна померлого [PERSON] , заведеної 27 травня 1998 року Мурованокуриловецькою державною нотаріальною конторою, яка міститься в матеріалах цивільної справи № 139/823/20 на а.с. 70-83, зокрема, із відмітки на звороті заповіту (аркуш 76 справи № 139/823/20) слідує, що вказаний заповіт не скасований, тобто є чинним. Статтею 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця) визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями ( ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). З копії спадкової справи № 54/1998 до майна померлого [PERSON] , заведеної 27 травня 1998 року Мурованокуриловецькою державною нотаріальною конторою, яка міститься в матеріалах цивільної справи № 139/823/20 на а.с. 70-83, вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли його син (а.с. 75) [PERSON] , який подав відповідну заяву у строки, визначені ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, а також [PERSON] як дружина спадкодавця, яка 04 червня 1998 року подала до нотаріуса відповідну заяву в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки [PERSON] (аркуш 73 справи № 139/823/20). Крім того, спадкоємець [PERSON] за заповітом та за законом - його дочка [PERSON] у строки, визначені ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, подала нотаріусу заяву про відмову від своєї частки спадщини на користь [PERSON] (аркуш 72 справи № 139/823/20). Таким чином, позивач міг би успадкувати за заповітом 1/2 частину земельного паю, однак, неповнолітні діти спадкодавця успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка), - таке правило містилося в ст. 535 ЦК УРСР в редакції 1963 року. Із тексту позовної заяви та матеріалів спадкової справи № 54/1998, яка міститься в матеріалах цивільної справи № 139/823/20 на а.с. 70-83, вбачається, що у спадкодавця на момент смерті була малолітня дочка - відповідач у цій справі [PERSON] . Таким чином, [PERSON] за заповітом може успадкувати лише 5/12 земельного паю. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР). З врахуванням згаданого вище заповіту, неохопленою ним частиною є половина належного спадкодавцю майна та прав, які можуть спадкуватися. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Свідоцтвом про народження (а.с. 6) позивач довів своє право спадкувати у першій черзі спадкоємців за законом після смерті [PERSON] як його син. За законом після смерті [PERSON] спадкується лише половина його майна та майнових прав. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги, їх частки є рівними, про що зазначено в ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року. Оскільки за законом спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] є четверо (дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] та син [PERSON] ), то частка кожного з них у спадковій масі складає 1/8. Однак, оскільки спадкоємець за законом [PERSON] відмовилася від права на спадщину на користь позивача [PERSON] , то його частка у спадщині після смерті [PERSON] за законом складає 1/4. Дослідивши матеріали спадкової справи № 54/1998, яка міститься в матеріалах цивільної справи № 139/823/20 на а.с. 70-83, суд прийшов до висновку, що позивач довів факт смерті спадкодавця, склад спадщини, факт прийняття спадщин після смерті [PERSON] за законом та за заповітом. Зокрема, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/12 житлового будинку спадкодавця (а.с. 15, аркуш 83 справи № 139/823/20) та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 житлового будинку спадкодавця (зворот а.с. 15, аркуш 82 справи № 139/823/20). За таких обставин, позивач має право на спадкування після смерті [INFO] свого батька [PERSON] 2/3 частини (5/12 частин за заповітом + 1/4 частина за законом = 2/3 частини) спадкової маси, в т.ч. 2/3 частини земельної частки (паю). Наданими суду документами, зокрема, постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Карасевича О.І. від 07 липня 2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 16, аркуш 20 справи № 139/823/20), текстом рішення Мурованокуриловецького районного суду від 16 березня 2021 року, яке, відповідно до інформації, що міститься в ЄДРСР, набрало чинності 16 квітня 2021 року (а.с. 9-11), позивач довів, що не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд.

Outcome: approved