Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] 29.11.2018 року звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , останнім місцем проживання якої була адреса: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом та залишилось спадкове майно зазначений вище житловий будинок. До кола спадкоємців першої черги належать він та його брати [PERSON] та [PERSON] , останній з яких подав заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини. Через неприязні стосунки із старшим братом, той повідомив його про смерть матері лише наприкінці липня 2018 року. Він перебував на стаціонарному лікуванні з 23.07.2018 року по 03.08.2018 року, а в подальшому був направлений на лікування та діагностику до обласного медичного центру. 07.09.2018 року він отримав лист з Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області про наявність спадкової справи та спадкового майна. Таким чином, оскільки він був позбавлений можливості оформити спадщину у позасудовому порядку, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном два місяці, після набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 16.04.2019 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучений Ліньов М.В. Позивач та його представник під час судового розгляду заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України надав суду відзив, в якому виклав заперечення проти позову. Зазначив, що померла матір [PERSON] останні п`ятнадцять років потребувала постійної сторонньої допомоги та догляду. Він був єдиним з трьох синів, хто здійснював за нею догляд. Він своєчасно звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про її прийняття. Позивач останній раз приїздив до матері у 2008 році, після чого життям її не цікавився, не телефонував з приводу стану її здоров`я. Він постійно спілкувався із їх рідним дядьком, братом матері, який мешкає у м. Новоград-Волинський, сповіщав його про погане почуття матері, скаржився про наявні труднощі по забезпеченню її догляду. Дядько повідомляв йому, що [PERSON] був обізнаний про стан здоров`я матері, однак жодного разу не телефонував. Оскільки позивач впродовж встановленого законом шестимісячного строку хворів 12 днів і до лікарні потрапив за 9 днів до закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини, просив відмовити у задоволенні позову. з Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, надав суду заяву, згідно якої не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив проводити судовий розгляд за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено під час судового розгляду, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] ; місце смерті с. Вільча Вовчанського району Харківської області (а.с. 137). За життя [PERSON] була зареєстрована та проживала у домоволодінні [ADDRESS] (а.с. 141-143). [PERSON] до реєстрації 02.08.1985 року шлюбу із [PERSON] мала прізвище « [PERSON] » (а.с. 144). За життя 30.09.2009 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с. 151). Вказаний заповіт був скасований за заявою 08.08.2011 року (а.с. 140). 16.03.2018 року [PERSON] звернувся до Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с. 132). 16.03.2018 року була зареєстрована спадкова справа (а.с. 138). 25.08.2018 року та 29.09.2018 року завідувач Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області повідомила [PERSON] та [PERSON] про смерть [PERSON] , після якої залишилось спадкове майно (а.с. 152-153). Батьками відповідачами [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 147). Позивач [PERSON] з 23.02.1996 року зареєстрований у с. Брониця Новоград-Волинського району Житомирської області (а.с. 4). [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в Броницькогутянській АЗПСМ (а.с. 6-7). 23.07.2018 року [PERSON] був направлений в Новоград-Волинську поліклініку консультативно-діагностичної допомоги на консультацію до лікаря невропатолога (а.с. 8), а 03.08.2018 року на дослідження до медичного центру «Асклепій» (а.с. 9). З 23.07.2018 року по 03.08.2018 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Новоград-Волинському міськрайонному територіальному медичному об`єднанні (а.с. 10). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1258 та ст. 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 04 листопада 2015 року у (справа № 6-1486цс15). Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначав про необізнаність його про смерть [INFO] матері [PERSON] та перебування його у медичному закладі з 23.07.2018 року по 03.08.2018 року протягом 12 днів, проходження лікування та діагностики. Під час судового розгляду представник позивач пояснила, що [PERSON] не відвідував та не спілкувався будь-якими засобами зв`язку із матір`ю [PERSON] через те, що вона страждала на психічну хворобу, а він за браком коштів не мав матеріальної можливості приїздити до матері з Житомирської області. Таким чином, відсутність у [PERSON] інформації про смерть [PERSON] та перебування його на лікуванні протягом 12 днів, на думку суду не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення ним дій щодо подання протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяви на прийняття спадщини. Окрім цього, суд звертає увагу на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження того, що померла [INFO] [PERSON] була матір`ю позивача по справі. Вимог щодо встановлення факту родинних відносин із померлою, позивачем не заявлено. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язаними з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, він є спадкоємцем після померлої [PERSON] , а тому позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд покладає судовий збір на позивача. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-182, 191 СК України,

Outcome: dismissed