Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] 22.04.2008р. звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи Друга Дніпропетровська держнотконтора, Сьома Дніпропетровська держнотконтора, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON] - мати її батька [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на домоволодіння [ADDRESS], належне їй на праві приватної власності, виданого 20.03.1961р. відділом комунального господарства виконкому Ленінської районної ради. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] [INFO] вищевказане домоволодіння було розділене між її синами в такий спосіб: [PERSON] - квартира [ADDRESS], [PERSON] - квартира [ADDRESS], [PERSON] - квартира [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON] Позивач уточнивши свої позовні вимоги просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] [PERSON] 23.02.2009р. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [INFO] померла [PERSON] - мати його батька [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на домоволодіння [ADDRESS], належне їй на праві приватної власності, виданого 20.03.1961р. відділом комунального господарства виконкому Ленінської районної ради. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] [INFO] вищевказане домоволодіння було розділене між її синами в такий спосіб: [PERSON] - квартира [ADDRESS], [PERSON] - квартира [ADDRESS], [PERSON] - квартира [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON] Позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2013 року провадження по цивільні справі зупинено у зв «язку зі смертю [PERSON],яка померла [INFO]. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2014 року залучено [PERSON] до участі у справі у якості правонаступника. [PERSON] уточнивши позовні вимоги просив суд: встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її батька [PERSON] померлого [INFO]; визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] у житловому будинку А-1, яка складається із приміщень: 2-2, 2-3, 2-4, прибудови літ. а-1 (сіней), погребу літ. Б, та сараю літ. В, у загальному користуванні власників квартир [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] по 1/3 частині: огорожі та споруди № 1-5, І домоволодіння [ADDRESS]. Ухвало Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2014р. у зв'язку з неодноразовою не явкою до суду зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування залишено без розгляду. [PERSON] надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Письмових заяв від них не надходило. Треті особи у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Письмових заяв від них не надходило. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння [ADDRESS], що належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.03.1961р. відділом комунального господарства виконкому Ленінської районної ради (а.с.17). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] [INFO] та посвідченого першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 4-162, у випадку своєї смерті нею зроблене розпорядження, відповідно до якого приналежне їй домоволодіння розділене між її синами в такий спосіб: [PERSON] - квартира [ADDRESS], [PERSON] - квартира [ADDRESS], [PERSON] - квартира [ADDRESS] (а.с.122). Згідно ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Батько [PERSON] - [PERSON], а також його брати - [PERSON] і [PERSON] у відповідності зі ст.ст. 548, 549 ЦК України (у ред. 1963 року) фактично вступили в управління і володіння спадковим майном, оскільки безпосередньо перед смертю матері постійно проживали з нею в одному будинку. В 1974 році помер [PERSON] Після його смерті все належне йому майно успадкував його син [PERSON] Після смерті якого, усе його майно успадкувала його донька - відповідачка по справі [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2008р. за [PERSON] визнано право власності на ? частину [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] і на ? частину вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON], померлого [INFO], що становить 53/100 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с.78-78) Таким чином, на цей час, 47/100 частин домоволодіння дотепер зареєстроване за [PERSON] (а.с.75) В 1978 році помер [PERSON] Після його смерті все належне йому майно успадкував його син [PERSON] [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на [ADDRESS]. На підставі ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв в момент виникнення правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. [PERSON] прийняла спадщину у відповідності зі ст. 549 ЦК України (у редакції 1963р.), тому що фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала разом з покійним на час відкриття спадщини, але оскільки вона протягом шестимісячного строку не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано звернутися до суду. Факт прийняття нею спадщини підтверджується квитанціями про оплату комунальних послуг, абонентською книжкою по розрахунках за електроенергію, договором № 7802096 про користування електричною енергією спадкового приміщення, виписаної на ім'я її батька, проведенням ремонту. Статтею 548 ЦК України в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Фактично дружина [PERSON], користувалася в житловому будинку А-1 квартирою [ADDRESS], яка складається із приміщень: 2-2, 2-3, 2-4, сіней а-1, погребом Б, сараєм В, у загальнім користуванні: огорожі та споруди № 1-5, І. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її батька [PERSON] померлого [INFO] [PERSON] померла [INFO] (а.с.197). У відповідності зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи № 202/203-12 від 26.09.2012р. на розгляд суду пропонуються три варіанти визначення частки власників квартир [ADDRESS] і [ADDRESS] вищезазначеного домоволодіння. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], є: чоловік [PERSON] (а.с.206) Згідно спадкової справи № 660/2013 після смерті [PERSON], померлої [INFO], з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], з заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] звернулись: [PERSON] та [PERSON] доньки померлої (а.с.206-2011). Таким чином, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] у житловому будинку А-1, яка складається із приміщень: 2-2, 2-3, 2-4, прибудови літ. а-1 (сіней), погребу літ. Б, та сараю літ. В, у загальному користуванні власників квартир [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] по 1/3 частині: огорожі та споруди № 1-5, І домоволодіння [ADDRESS] На підставі викладеного та

Outcome: approved