Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

[PERSON] в січні 2018 року заявила позов до [PERSON], за яким просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини сторін [PERSON], [INFO], в сумі 18 600,00 грн., щомісячно, з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути заборгованість по аліментам з січня 2015 року по день предявлення позову у сумі 432 000, 00 грн. Ухвалою суду від 10.01.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 05.07.2018 року здійснено перехід з розгляду справи з порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач, подала заяву в якій на вимогах позову наполягала. Відповідач подав відзив на позов, у якому позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено таке. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.08.2001 року. В цьому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] (див. свідоцтво про народження). Шлюб розірвано на підставі заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва 26.01.2012 року. Відповідачем не заперечується, що після розірвання шлюбу, дитина залишилась разом з матір'ю. Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань, визначених у частці від доходу. Визначення аліментів в твердій грошовій сумі, за обставин справи, узгоджується з приписами ст. 184 СК України. За позовною заявою відповідач не надає допомогу на утримання дитини з 2012 року. Відповідач у відзиві на позов не заперечував, що він є працездатним, проте доказів щодо джерел та рівня своїх доходів суду не надав. Тому, суд визнає, що позивач вправі вимагати від відповідача аліментів на утримання сина. Разом з тим, суд вважає, що позивачем дещо завищено розмір аліментів. Так, фактично позивач в обгрунтування розміру заявлених вимог послалась лише на потреби дитини, залишивши поза увагою те, що обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках рівною мірою, реальну можливість відповідача виконати заявлені аліментні зобов'язання, тощо. Тому, з урахуванням віку дитини, її потреб, даних про особу позивача, відповідача, як вони встановлені в судовому засіданні, доводів відповідача на свій захист, виходячи з засад розумності, реальності, суд знаходить, що встановлення аліментів на утримання сина [PERSON] у сумі 2500 грн., на місяць, буде необхідним і достатнім, для врегулювання спору по суті. При цьому, аліменти підлягають стягненю за загальними правилами, тобто з дня заявлення позову. Що стосується, вимог позову про стягнення аліментів за минулий час (з січня 2015 року), то суд знаходить їх необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять доказів, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Отже, позов підлягає задоволенню частково, відповідно до наведених вище висновків. Витрати у справі суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial