Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство « Запоріжремсервіс» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що спірна квартира знаходиться за адресою: [ADDRESS] , квартира не приватизована. [PERSON] є відповідальним наймачем квартири. В даний час у спірному жилому приміщенні зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , та відповідач по справі - рідний син [PERSON] - [PERSON] . Фактично в квартирі проживають тільки позивачі. В 2014 році [PERSON] зібрав свої речі і виїхав з квартири, пояснивши, що має намір мешкати окремо в іншому місці де утворив нову сім`ю. Де на сьогоднішній час він мешкає невідомо, невідомі його засоби зв`язку, адже з того часу позивачі з ним не спілкуються. Відповідач добровільно залишив спірне житло, забрав все належне йому майно. З того моменту та по теперішній час відповідач має інше постійне місце проживання. На особовому рахунку спірної квартири збільшується заборгованість за квартплату та комунальні послуги. Відповідач комунальні послуги не сплачує, без поважних причин не проживає в квартирі понад шість місяців, не приймає участі в оплаті за комунальні послуги та не виявляє бажання повернутися в спірне житло. У відповідача є інше постійне місце проживання, яке задовольняє його потреби, в даній квартирі відповідач не проживає з власної волі, перешкоди для проживання відповідачу не вчинялись, замки в квартирі не змінювались. Через це позивачі змушені звернутись до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи . Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, клопотань та заяв від нього до суду не надходило. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] з 2014 року не проживає за адресою [ADDRESS] , добровільно виїхав забравши всі свої речі. Також свідок зазначив , що він особисто проводжав на потяг [PERSON] , який мав намір жити окремо, оскільки створив нову сім`ю. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників процесу , вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що квартира [ADDRESS] не приватизована( а.с. 7,8). [PERSON] є відповідальним наймачем квартири. В даний час у спірному жилому приміщенні зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , та відповідач по справі - рідний син [PERSON] - [PERSON] . Фактично в квартирі проживають лише позивачі. В 2014 році [PERSON] зібрав свої речі і виїхав з квартири, пояснивши, що має намір мешкати окремо в іншому місці де утворив нову сім`ю. Де на сьогоднішній час він мешкає невідомо, невідомі його засоби зв`язку, адже з того часу позивачі з ним не спілкуються. Відповідач добровільно залишив спірне житло, забрав все належне йому майно. З того моменту та по теперішній час відповідач має інше постійне місце проживання. На особовому рахунку спірної квартири збільшується заборгованість за квартплату та комунальні послуги. Відповідач комунальні послуги не сплачує. Відповідач без поважних причин не проживає в квартирі понад шість місяців, не приймає участі в оплаті за комунальні послуги. Відповідач не виявляє бажання повернутися в спірне житло. Перешкоди для проживання відповідачу не вчинялись, замки в квартирі не змінювались. У відповідача є інше постійне місце проживання, яке задовольняє його потреби. В даній квартирі відповідач не проживає з власної волі, вона не потрібна йому, як засіб користування та проживання. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 107 Житлового кодексу України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цією особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст..8 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» районний відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб здійснює зняття фізичних осіб з реєстраційного обліку на підставі рішення суду про позбавлення права користування житлом. Відповідно до ч.1 ст.33 Конституції України кожному громадянинові гарантується вільний вибір місця проживання і не пов`язується з наявністю прописки. Відповідно до п.15 постанови Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 01.11.1996 року наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, або для відмови їй у цьому. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову, оскільки відповідач добровільно залишив вказане житло, не проживає в спірній квартирі, не сплачуєть за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню.

Outcome: approved