Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] 06 березня 2019 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 12 вересня 2003 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що від шлюбу мають двоє дітей: дочку- [PERSON] , [INFO] та дочку- [PERSON] , [INFO] . Тривалий час між нею та відпоідачем існують неприязні стосунки через поведінку останього, який не бажає шукати порозуміння та змінювати свою поведінку, а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім`ї є неможливиим, і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Від позивача [PERSON] поступила заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог з підстав, які викладені у позовній заяві та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав. За таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст.281 ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 12 вересня 2003 року, від якого мають двоє дітей: дочку- [PERSON] , [INFO] та дочку- [PERSON] , [INFO] (арк.справи 5, 7, 8). Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо один від одного. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, судлійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивача, а тому позовні вимоги останньої є обґрунтованими та підлягають задоволенню, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу. Разом з тим, судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем і суду не надано доказів того, що відповідач чинить перешкоди у проживанні дітей із позивачем, а відтак відсутній спір, а тому в тій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: partial