Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] виклад позицій позивача та відповідача 1.Виклад позиції позивача. 01.04.2019 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором про споживчий кредит, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №17717 від 19.03.2018 року в розмірі 13188,42 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.03.2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №17717, відповідно до якого останній надано кредит в сумі 15000 грн. зі сплатою 56% річних на споживчі цілі, строком на 60 місяців. Відповідно до п.2.4.1. Кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних, які згідно з п.2.4.2. договору нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом. Пунктом 3.2.1. кредитного договору передбачено, що банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Всі платежі за цим договором здійснюються шляхом списання банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку (п.3.1. Договору). Згідно з п.3.3.2 договору, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником відповідно до графіку платежів або достроково в порядку, визначеному договором, але не пізніше терміну остаточного повернення кредиту. Відповідно до п.3.3.3. кредитного договору, позичальник зобовязується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 250 грн. та сплату процентів, нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 19 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 19.04.2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів у послідовності, визначеній кредитним договором. Якщо сума коштів, що надійшла на рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п.3.3.3. договору, несплачений платіж та нараховані проценти, які мали бути сплачені, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п.8.2 договору. Відповідно до п.3.9.1 кредитного договору, банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обовязків та недотримання умов, передбачених договором, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно за умови настання наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та(або) процентів за користування кредитом на один календарний місяць; неподання на вимогу банку документів, що стосуються фінансового стану позичальника. Згідно з п.п.4.3.1, 4.3.2, 4.3.3 кредитного договору, позичальник зобовязаний належним чином виконувати всі умови договору та взяті на себе зобовязання; в обумовлені строки повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобовязання за договором; у випадку порушення договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити штрафні санкції і відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Позичальник зобовязався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з договору (п.4.3.4 Договору). Завдані банку збитки позичальник зобовязується відшкодувати в повному обсязі понад неустойку, пеню та штрафи, несе відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном. За порушення взятих на себе зобовязань позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% простроченого платежу. Позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушувала свої договірні зобовязання, передбачені щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Відповідач [PERSON] продовжує порушувати умови кредитного договору, у звязку з чим станом на 26.03.2019 року за нею рахується заборгованість в розмірі 13188,42 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 9644 грн.; суми пені за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом 2461,15 грн.; інфляційних втрат від прострочених сум за кредитом 830,15 грн.; інфляційних втрат від прострочених сум відсотків 40,50 грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом 198,20 %; 3% річних від прострочених сум заборгованості нарахованих та несплачених відсотків 14,42 грн. 2.Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 09.04.2019 року (а.с.46-47), яка отримана відповідачем 15.04.2019 року (а.с.49). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Відповідно до п.1 прохальної частини позовної заяви начальник Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк» [PERSON] просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.3, на звороті). 2. Відповідач [PERSON] заяв і клопотань, повязаних із розглядом справи, до суду не подавала. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою\~суду\~від 09.04.2019 року позовну заяву ПАТ «Державний\~ощадний банк\~України» \~в особі\~філії \~Вінницьке обласне\~управління \~АТ «Ощадбанк»\~ товариства\~«Державний ощадний\~банк України» до\~[PERSON]\~про стягнення\~боргу за\~договором про\~споживчий кредит\~прийнято\~до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 03.05.2019 року без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.46-47). 2. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України розяснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно із вимогами ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] ухвала суду про відкриття провадження з пропозицією надати відзив на позов отримана 15.04.2019 року (а.с.49), то суд вважає, що відзив нею не подано без поважних причин. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.191 ЦПК України. 3. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються ЦК України. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 19.03.2018 року договору про споживчий кредит №17717 між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ №10001/041 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] та [PERSON], згідно з яким відповідач отримала у ПАТ «Державний ощадний банк України» споживчий кредит на суму 15000 грн. на строк шістдесят місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 19.03.2023 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 56 % річних (п.п.2.1.,2.2., 2.4.1. Договору) (а.с.10). Договір про споживчий кредит від 19.03.2018 року за №17717 підписаний відповідачем [PERSON] (а.с.10-14), оскільки заперечень щодо вказаної обставини відповідач не зазначила, не подавши відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Кошти надані відповідачу [PERSON] шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, відповідно до п.3.2.1. Договору (а.с.10). Відповідно до п.3.3.3. Договору за №17717 від 19.03.2018 року позичальник [PERSON] зобовязана здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 250 грн. та сплату процентів, нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 19 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 19.04.2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної кредитним договором. \~ \~ \~ \~Пунктом 2.4.1. договору про споживчий кредит встановлено, що за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом (п.2.4.2 Договору). Якщо сума коштів, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п.3.3.3. договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, які мали бути сплачені, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п.8.2 Договору (п.3.3.4. Договору). \~ \~ \~ \~ Відповідно до п.3.4.1 Договору про споживчий кредит за №17717 від 19.03.2018 року, погашення зобовязання здійснюється в наступній послідовності: 1) погашення простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом (якщо прострочення буде мати місце); 2) погашення прострочених процентів за користування кредитом; 3) погашення строкової заборгованості за основною сумою боргу за кредитом; 4) погашення нарахованих строкових процентів за користування кредитом; 5) сплата пені за непогашення в строк платежів по кредиту (якщо непогашення буде мати місце); 6) сплата штрафів, передбачених договором; 7) сплата інших платежів відповідно до договору. Відповідно до п.3.9.1 Кредитного договору, банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обовязків та недотримання умов, передбачених договором, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно за умови настання наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та(або) процентів за користування кредитом на один календарний місяць; неподання на вимогу банку документів, що стосуються фінансового стану позичальника. Позичальник зобовязався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з договору (п.4.3.4 Договору). Завдані банку збитки позичальник зобовязується відшкодувати в повному обсязі понад неустойку, пеню та штрафи, несе відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном. За порушення взятих на себе зобовязань позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% простроченого платежу (п.8.3 Договору). Відповідач [PERSON] допускала порушення внесення щомісячних платежів по погашенню споживчого кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-6, 7), у звязку із чим позивач 05.03.2019 року направляв їй вимогу про повернення кредиту протягом тридцяти календарних днів з дня її одержання та повідомляв про можливість вжиття заходів захисту порушених прав у порядку, передбаченому чинним законодавством (а.с.17). Проте, [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобовязання по договору про споживчий кредит №17717 від 19.03.2018 року, внаслідок чого станом на 26.03.2019 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 13188,42 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 9644 грн.; суми пені за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом 2461,15 грн.; інфляційних втрат від прострочених сум за кредитом 830,15 грн.; інфляційних втрат від прострочених сум відсотків 40,50 грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом 198,20 %; 3% річних від прострочених сум заборгованості нарахованих та несплачених відсотків 14,42 грн. Даний факт підтверджений розрахунком заборгованості по договору споживчого кредиту (а.с.5-7), а також звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 19.03.2018 року по 26.03.2019 року (а.с.8). Заперечень щодо вказаного розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] не висловила, оскільки відзиву на позов до суду не надіслала. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем [PERSON] не доведено, то право Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» невиконанням зобовязання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, які регулюються ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). \~ \~ \~ \~Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. \~ \~ \~ \~ Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу... Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст.1050 ЦК України). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. VІ. Висновки суду Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозвязку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем не надано доказів виконання своїх зобовязань за договором споживчого кредиту від 19.03.2018 року за №17717. Крім того, між відповідачем та банком склалися кредитні правовідносини, в яких банк є кредитором, а відповідач боржником, проте, боржником доказів на підтвердження факту виконання умов договору кредиту суду не надано. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем [PERSON] не доведено, то право ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» невиконанням зобовязання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. (а.с.1).

Outcome: approved