Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

[PERSON] 28.11.2019р. звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на квартиру на [ADDRESS] , виданого 13.10.2004р. на ім`я [PERSON] , мотивуючи тим, що 19.10.2000р. йому видано ордер на вищеозначену квартиру, а 13.10.2004р. свідоцтво про право власності. Між тим у вказаних документах допущено помилку та вказано по батькові « [PERSON] », тоді ж як правильно « [PERSON] ». Він звернувся до ЦНАП Городоцької міської ради для проведення державної реєстрації права власності, але у вчиненні реєстраційних дій йому відмовили, через розбіжності у документах. Вказана помилка не може бути виправлена шляхом внесення змін в правовстановлюючий документ, тому він змушений звернутись із означеною заявою до суду. В судове засідання заявник не з`явився, 14.02.2020р. представник [PERSON] подала заяву, просила про розгляд справи у її відсутності (а.с.27). Представник Городоцької міської ради в судове засідання не з`явився, 13.01.2020р. подав пояснення, не заперечує у задоволенні заяви [PERSON] (а.с.24-26). Суд відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У Постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Як убачається із копії свідоцтва про народження (а.с.7), [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] , батьком - [PERSON] . З копій диплому [NUMBER] , військового квитка серія [NUMBER] і копії паспорта серія [NUMBER] (а.с.9-11) теж видно, що по батькові заявника [PERSON] . Із копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.8) видно, що [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 05.02.1994р., що після одруження прізвище дружини [PERSON] . З копії ордеру № 16 від 19.02.2000р. (а.с.6) убачається, що такий виданий [PERSON] , до складу сім`ї якого належить дружина [PERSON] , 1972р.н. і дочка [PERSON] , 1994р.н., на право зайняття жилого приміщення площею 32,50 кв.м, в квартирі [ADDRESS] . Із копій свідоцтва про право власності від 13.10.2004р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.12.2004р. (а.с.4, 5) видно, що квартира [ADDRESS] . на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . За наведеного суд приходить до висновку, що у вищеозначених правовстановлюючих документах допущено помилку при зазначенні по батькові заявника « [PERSON] » і така не може бути виправлена шляхом внесення змін до правовстановлюючих документів, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved