Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] 12.05.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.09.2011 р. вони із відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають дитину [PERSON], [INFO] В даний час стосунки між ними напружені. Відповідач добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Їй самій важко утримувати дитину. Відповідач працездатний, спроможний виконувати обовязки по утриманню дитини, оскільки неофіційно працює на будівництві та отримує доходи. Інших утриманців відповідач не має, стан його здоровя добрий. А тому вважає, що відповідач може та зобовязаний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала заяву, у якій позов підтримала, позовні вимоги зменшила, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 650 грн. щомісячно, просить справу розглядати у її відсутність (а.с. 21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, у якій зменшені позовні вимоги визнав, не заперечив щодо стягнення із нього аліментів в розмірі, що просить позивачка, просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 22) Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що вони скористались своїми процесуальними правами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.09.2011 р. (а.с.4) Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 4-зворот) Дитина проживає разом із матірю [PERSON] в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області, вул. Монастирська, 3/5 та знаходиться на її утриманні. (а.с. 5). Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обовязків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просить про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 650 грн. щомісяця на утримання дитини до її повноліття. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 з 1 січня становить 1167 гривень із поступовим його збільшенням до 1313 грн. з 01.12.2016 року. Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а тому на даний час розмір витрат на утримання дитини, має забезпечити належне утримання неповнолітньої дитини на рівні, встановленому законом, з урахуванням того, що батьки мають рівні обовязки по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Враховуючи задовільне матеріальне становище платника аліментів, те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, добрий стан здоровя, те, що відповідач є працездатним, має можливість працювати, скрутне матеріальне становище дитини, добрий стан здоровя дитини, відповідно до ст. 182 СК України, визнання позову [PERSON], суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 12.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів є розумним, справедливим, обґрунтованим та законним, відповідає інтересам та потребам дитини, дасть можливість забезпечити прожитковий мінімум дитини відповідного віку на рівні встановленому законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в редакції закону, що діяв на час подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved