Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 01.11.2018 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 травня 2015 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області було зареєстровано шлюб, актовий запис №20. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Представник позивача зазначає, що відповідач від першого шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області видано виконавчий лист, згідно якого із відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача вказує, що у звязку із тимчасовими сімейними розбіжностями в поглядах на ведення сімейного побуту відповідач ухиляється від сплати та утримання їхньої малолітньої дочки [PERSON]. На сьогоднішній день відповідач отримує щомісячний дохід, який складає 1452 грн. пенсії по інвалідності. Зважаючи на вищевикладене, представник позивача вважає, що за рішенням суду повинно бути стягнуто аліментів у розмірі 1559 грн. У зв'язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України (далі - СК України), представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1559 грн., але не менше 50 відсотків прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 19.11.2018 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду до початку розгляду справи по суті заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи норми ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 травня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №20, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-СР №116472, виданого 07 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с. 8). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОЛ №184579, виданого 09 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 9). Згідно копії довідки про склад сімї за №334, виданої 11 липня 2018 року виконавчим комітетом Липовеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, дитина [PERSON], [INFO], входить до складу сім'ї позивача, яка проживає в [INFO] (а.с. 11). На підставі рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 16 січня 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 13.11.2019 року, що підтверджується копією цього рішення, яке набрало законної сили 14.02.2018 року. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, в період спільного проживання в них народилась дочка, відповідач по справі добровільної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідно до ч. 2 ст.\~51\~Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За нормами ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що дитина, яка потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, а тому відповідач зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття та сплачувати аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує, що відповідач отримує щомісячний дохід, який складає 1452 грн. пенсії за інвалідністю, має на утриманні іншу дитину, на утримання якої сплачує 1/4 частину свого доходу, непрацездатних осіб на утриманні не має, позов визнав та не заперечує сплачувати аліменти у заявленому розмірі. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1559 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову (ч. 1\~ст. 191 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). А тому з відповідача, враховуючи визнання позовних вимог до початку розгляду справи по суті мають бути стягнуті 352 грн. 40 коп. судового збору на користь держави, а інша частину судового збору в такому ж розмірі має бути компенсована за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: approved