Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку мотивував тим , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2006р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], 23.01.2009р.н., яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Ведення між сторонами спільного господарства та шлюбні відносини припинено з квітня 2016р.. Позивач посилається на те , що спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння та проблем з різноманітних аспектів сімейного життя. Подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить її інтересам та інтересам дитини, спору стосовно розподілу майна та місця проживання дитини не має. Відповідач [PERSON] не надає грошової допомоги на утримання їх неповнолітньої дитини, працевлаштований не офіційно, отримує нерегулярні та нестабільні доходи, інших утриманців не має. Тому, [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до суду і просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000грн. до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки представник позивача [PERSON] в наданій до суду заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 31.05.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.112 СК України , суд виясняє фактичні взаємини подружжя, реальні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суд кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Така ж позиція викладена й у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». З матеріалів справи видно , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2006р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], 23.01.2009р.н., яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Ведення між сторонами спільного господарства та шлюбні відносини припинено з квітня 2016р.. Позивач посилається на те , що спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння та проблем з різноманітних аспектів сімейного життя. Подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить її інтересам та інтересам дитини, спору стосовно розподілу майна та місця проживання дитини не має. Відповідач [PERSON] не надає грошової допомоги на утримання їх неповнолітньої дитини, працевлаштований не офіційно, отримує нерегулярні та нестабільні доходи, інших утриманців не має. Таким чином , матеріалами справи підтверджено , що сімя фактично розпалася , позивач примиритися не бажає і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує її інтересам, згоду про місце мешкання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу між сторонами знайдено, у звязку з чим позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з урахуванням віку, стану здоров'я та матеріального забезпечення дитини, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача [PERSON], а також тієї обставини, що він офіційно не працевлаштований та отримує нерегулярний дохід, суд вважає необхідним стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду з 14.02.2017р. (відповідно до поштового штемпелю) до повноліття дитини. Таким чином, обставини викладені [PERSON] в інтересах [PERSON] в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а отже позовна заява [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню.

Outcome: approved