Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] 27.03.2014 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Посилається на те, що з 23.09.1995 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народився син - [PERSON]. Дружина та син позивача були зареєстровані та проживали в будинку його батьків за адресою: [ADDRESS]. З лютого 2000 року їх шлюб почав носити формальний характер, сімейне життя між ними значно погіршилося. [PERSON] забрала усі свої та дитячі речі та добровільно виселилася з будинку батьків позивача на постійне проживання до своєї матері, яка проживає за адресою: [ADDRESS]. У березні 2001 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу і 31.07.2001 року рішенням Сокирянського районного суду його було розірвано. З 23.06.2003 року позивач на підставі договору дарування, який 02.07.2003 року був зареєстрований в Сокирянській філії ЧК ОБТІ, став власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. На даний час реєстрація відповідача у даному будинку перешкоджає йому у реалізації його права на розпорядження майном, оскільки він має намір його продати та переїхати разом зі своєю матір`ю в Одеську область на постійне місце проживання, однак покупець не бажає купувати будинок, в якому зареєстрована інша особа. З лютого 2000 року по даний час відповідач не проживає в даному будинку, не надає фізичної або будь-якої іншої допомоги при проведенні ремонту будинку, а також здійсненні догляду за матір`ю позивача, яка хворіє та потребує допомоги. Позивач неодноразово звертався до відповідача та його матері щодо зняття відповідача з реєстрації у добровільному порядку. 10.01.2013 року позивач звертався з заявою до СГІРФОСокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області, однак отримав відмову в знятті з реєстраційного обліку, оскільки дане питання вирішується у судовому порядку. Просить на підставі ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 325, 391, 405 Цивільного кодексу України визнати відповідача втратившим право на користування належним позивачу на праві приватної власності житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач та його представник у судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги та просять їх задовольнити. Крім того, позивач додатково пояснив, що між ним та сином не було будь-якої домовленості щодо проживання відповідача у даному будинку. Позивач не пускав сина у будинок ночувати через те, що у будинку лише одне ліжко. Реєстрація відповідача була проведена помилково, без згоди його батьків, які на той час були власниками будинку. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просять відмовити в їх задоволенні. Крім того, відповідач допитаний в якості свідка, дав суду наступні пояснення. З п`ятирічного віку він проживає у бабусі по материнській лінії - [PERSON] З 2-го по 8 клас він проживав з бабусею, а його мама переїхала в м. Чернівці. З 2011 року він навчається у Чернівецькому політехнічному коледжі на денній формі навчання. Спочатку він проживав шість місяців у гуртожитку, а потім почав проживати з мамою, в орендованій нею квартирі. Проживати у будинку батька він не має можливості, оскільки на даний час не закінчив навчання. Відповідач періодично приїжджає в село, приходить до бабусі по батьковій лінії, зрідка бачить і батька. Між ним і батьком склалися неприязні відносини, він не пускає його ночувати до будинку. Між ними ніколи не було розмови щодо його наміру проживати у даному будинку. Однак, він не бажає знятися з реєстраційного обліку, оскільки в такому випадку він не має, де зареєструватися. Свідок [PERSON], яка є матір`ю позивача, у судовому засіданні дала пояснення, що даний будинок вона побудувала спільно зі своїм чоловіком, а згодом подарували своєму синові. Після одруження сина з [PERSON] вона з чоловіком не заперечувала щодо проживання їхньої невістки та онука у даному будинку. Однак, їй невідомо яким чином у даному будинку була зареєстрована невістка та онук, оскільки згоди на їхню реєстрацію вона не давала. Онук інколи навідує її на свята, однак коли вона перебувала в лікарні в Чернівцях, він жодного разу її не провідав. На даний час вона з сином має намір переїхати до іншої області на постійне місце проживання, а тому хочуть продати дане господарство. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав пояснення, що він проживає по сусідству за адресою: [ADDRESS]. З 2000 по 2005 рік він проживав в Італії, тому йому відомо, що з 2005 року відповідач у даному будинку не проживав і не ночував, а лише зрідка навідував позивача та його маму. Свідок був всередині будинку і там відсутні будь-які речі відповідача. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав пояснення, що він проживає по сусідству за адресою: [ADDRESS]. У господарстві позивача він бува майже кожен день. Сина позивача він бачив у даному господарстві ще маленьким і той вже багато років там не проживає. Заслухавши пояснення відповідача, допитаного в якості свідка, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] з 02.07.2003 року (дата реєстрація права власності) є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копіями договору дарування серії АЕК № 348886, посвідченого 23.06.2003 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу [PERSON] за № 159 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №900645, виданого 02.07.2003 року Сокирянською філією ЧК ОБТІ. Попереднім власником даного житлового будинку був батько позивача - [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Романківецької сільської ради народних депутатів Сокирянського району Чернівецької області від 06.05.1991 року, зареєстрованого в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації 06.05.1991 року за № 3. З 14.10.1991 року позивач був зареєстрований за даною адресою та проживав там разом зі своїми батьками. [INFO] у позивача та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі, народився син - відповідач по справі [PERSON], якого також було зареєстровано у даному будинку. Однак, згідно пояснень свідка [PERSON], яка є матір`ю позивача по справі, хоча вона з чоловіком після одруження сина з [PERSON] і не заперечувала щодо проживання їхньої невістки та онука у даному будинку, однак, їй невідомо яким чином у даному будинку було зареєстровано невістку та онука, оскільки згоди на їхню реєстрацію вона не давала. Позивачу також невідомо яким чином його сина було зареєстровано у даному будинку, оскільки його батьки не давали згоду на реєстрацію відповідача в даному будинку, З лютого 2000 року [PERSON] разом з сином виїхали з даного будинку до своєї матері, яка проживає за адресою: [ADDRESS] і з того часу по час розгляду справи відповідач не проживає у даному будинку, що підтверджується його поясненнями, даними в якості свідка, поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], актом обстеження від 21.02.2014 року. Між позивачем та його сином не було будь-якої домовленості щодо проживання відповідача у даному будинку і він як власник заперечує щодо його реєстрації та проживання у даному будинку. Крім того, на даний час реєстрація відповідача у даному будинку перешкоджає йому у реалізації його права на розпорядження майном, оскільки він має намір його продати та переїхати разом зі своєю матір`ю в Одеську область на постійне місце проживання, однак покупець не бажає купувати будинок, в якому зареєстрована інша особа. Згідно постанови про відмову в знятті з реєстраційного обліку по заяві власника будинку від 22.10.2013 року позивачу відмовлено у знятті з реєстраційного обліку [PERSON] Згідно частин перших ст. ст. 317, 319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею сьомою Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється у тому числі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року та

Outcome: approved