Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивачів - [PERSON] , посилаючись на наступне. Позивачі та третя особа є власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідач, який є сином третьої особи та онуком позивачів [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у спірній квартирі, але не проживає у ній з червня 2017 року. У 2020 році [PERSON] отримав громадянство Російської Федерації та з 21.07.2021 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із викладеним, позивачі просять визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивачів присутній не був, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов від відповідача не надходило. Суд не приймає до розгляду заяву про визнання позову, яка надійшла від імені відповідача на електронну адресу суду, оскільки вона не містить електронного підпису. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Суд не приймає до розгляду письмові пояснення, які надійшли від імені третьої особи на електронну адресу суду, оскільки ці пояснення не містять електронного підпису. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачі не заперечували проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.05.1995 Сєвєродонецьким ДВП об`єднання «АЗОТ» згідно з розпорядженням (наказом) від 14.04.1995, №264. Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання №13492, виданої 31.08.2021 Управлінням адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 15.10.2002 по теперішній час. Згідно з копією паспорта громадянина Російської Федерації № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , з 29.09.2020 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . До цього, з 25.02.202 він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищенаведені обставини та докази, судом встановлено, що відповідач за місцем реєстрації не проживає без поважних причин більше одного року. У зв`язку із цим суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем [PERSON] судових витрат підтверджується квитанцією № 0.0.2235228298.1 від 18.08.2021 про сплату судового збору у сумі 908 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] суму понесених судових витрат в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved