Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] 04.06.2021 року звернулась в Залізничний районний суд м. Львова з позовом до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (далі ДП «ЛДЗ «Лорта») про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати у розмірі 21067, 80 грн. за період з 01.02.2021 року по 01.06.2021 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 02.11.2020 року вона працює на посаді старшого диспетчера цеху (код професії 3119) цеху друкованих плат (010) ДП «ЛДЗ «ЛОРТА». 29.10.2018 року на підприємстві видано наказ №555 «Про тимчасовий режим роботи», згідно якого встановлено з 02.01.2019 року до особливого розпорядження, для всіх структурних підрозділів ДП ЛДЗ «ЛОРТА» режим роботи, який забезпечить підтримку життєдіяльності заводу, виконання укладених контрактів, договорів, угод, випуск виробів, забезпечення матеріальними та комплектуючими і таких, що мають гарантований збут. Вказані роботи проводити один день в тиждень. Такий режим робочого часу тривав на заводі 2 роки, а 30.11.2020 року усним розпорядженням ДП ЛДЗ «ЛОРТА» працівників відправили по домівках, у зв`язку з відключенням електроенергії на заводі. 02.12.2020 року ДП ЛДЗ «ЛОРТА» видано наказ №318/1 «Про тимчасовий режим роботи», згідно якого встановлено з 09.12.2020 року до особливого розпорядження для всіх структуриних підрозділів ДП ЛДЗ «ЛОРТА» режим роботи, який забезпечить підтримку життєдіяльності заводу, виконання укладених контрактів, договорів, угод, випуск виробів, забезпечення матеріальними та комплектуючими і таких, що мають гарантований збут. Вказані роботи проводити один день в місяць згідно графіку, окремими списками працівників по підрозділах, затвердженими директором заводу. Враховуючи, що даний наказ був прийнятий з порушенням трудового законодавства, то 29.01.2021 року ДП ЛДЗ «ЛОРТА» був прийнятий наказ №19 «Про скасування Наказу №318/1 від 02.12.2020 року», який було скасовано Наказ №318/1 від 02.12.2020 року. Виходячи з аналізу прийнятих наказів про режим роботи, вважає, що на заводі встановлено загальний робочий режим, визначений законодавством, а саме п`ятиденний робочий тиждень, проте відповідач оплачує заробітну плату як за одноденний робочий тиждень, що порушує її права. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 07.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного\~ЦПК України. 22.07.2021 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, вважаючи такий необґрунтованим та безпідставним. Зокрема, вказує на те, що ДП ЛДЗ «ЛОРТА» входить до Державного Концерну «Укроборонпром» і виготовляє продукцію для Міністерства оборони України. Виробничий процес та тривалість робочого часу залежить від державного оборонного замовлення, та договорів з підприємствами, що входять до ДК «Укроборонпром». Відсутність державних контрактів, неспроможність держпідприємств розраховуватися за поставлену продукцію з ДП ЛДЗ «ЛОРТА» призводить до зменшення обсягів виробництва та реорганізації. За таких умов адміністрація підприємства видає накази щодо неповного робочого тижня. Заробітна плата [PERSON] виплачувалась відповідно до відпрацьованого часу, а накази, на які вона посилається не оскаржувалися. За наведених обставин просить в задоволенні позову відмовити. Позивач 17.08.2021 року подала до суду відповідь на відзив, у якому вказує на безпідставність заперечень відповідача проти позову і просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 05.10.2021 року було здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні 18.10.2021 року позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Додатково зазначила, що наказом №555 від 29.10.2018 року встановлено режим робочого часу 1 день в тиждень до особливого розпорядження. Таким особливим розпорядженням був наказ №318/1 від 02.12.2020 року, який в подальшому був скасований наказом №19 від 29.01.2021 року. Відтак, на ДП ЛДЗ «ЛОРТА» не було прийнято жодного особливого розпорядження про встановлення режиму неповного робочого часу, режиму неповного робочого дня чи режиму неповного робочого місяця, таким чином на даний час на ДП ЛДЗ «ЛОРТА» встановлений звичайний режим роботи п`ятидений робочий тиждень. Водночас, на роботу працівників продовжують виводити за графіком та виплачувати заробітну плату за одноденний робочий тиждень, що порушує її трудові права. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що на ДП ЛДЗ «ЛОРТА» є заборгованість по заробітній платі, а тому для збереження кадрів було видано наказ №555 від 29.10.2018 року, яким встановлено режим робочого часу 1 день в тиждень до особливого розпорядження. В подальшому, через відключенням електроенергії, борги на підприємстві було видано наказ №318/1 від 02.12.2020 року, який був скасований наказом №19 від 29.01.2021 року. ДП ЛДЗ «ЛОРТА» продовжує працювати на підставі наказу №555 від 29.10.2018 року і позивач працює один раз в тиждень та отримує заробітну плату за відпрацьований час. На даний час у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі за квітень і травень 2021 року у розмірі 1845,77 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Згідно з ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 1990 року [PERSON] працює на ДП «ЛДЗ «ЛОРТА», в тому числі з 02.11.2020 року на посаді старшого диспетчера цеху (код професії 3119) цеху друкованих плат (010), що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8-14). Відповідно до наказу №555 від 29.10.2018 року «Про тимчасовий режим роботи» встановлено з 02.01.2019 року до особливого розпорядження, для всіх структурних підрозділів ДП ЛДЗ «ЛОРТА» режим роботи, який забезпечить підтримку життєдіяльності заводу, виконнання укладених контрактів, договорів, угод, випуск виробів, забезпечених матеріалами та комплектуючими і таких, що мають гарантований збут. Вказані роботи проводити один день в тиждень. В інші дні тижня проводити лише невідкладніроботи і тільки за окремими списками працівників по підрозділах, затвердженими директором заводу. Оплату праці працівників проводити згідно діючих тарифних ставок і посадових окадів розрахункового фонду робочого часу в залежності від виконаних робіт і відпрацьованого часу (а.с.16). З даним наказом позивач була ознайомлена 29.09.2018 року, про що власноручно розписалася (а.с.45 зворот). Згідно наказу №318/1 від 02.12.2020 року «Про тимчасовий режим роботи» встановлено з 09.12.2020 року до особливого розпорядження, для всіх структурних підрозділів ДП ЛДЗ «ЛОРТА» режим роботи, який забезпечить підтримку життєдіяльності заводу, виконнання укладених контрактів, договорів, угод, випуск виробів, забезпечених матеріалами та комплектуючими і таких, що мають гарантований збут. Вказані роботи проводити один день в місяць згідно графіку, окремими списками працівників по підрозділах, затвердженими директором заводу. В інші дні тижня проводити лише невідкладні роботи і тільки за окремими списками працівників по підрозділах, затвердженими директором заводу. Оплату працівників проводити згідно діючих тарифних ставок і посадових окладів з розрахункового фонду робочого часу в залежності від виконаних робіт і відпрацьваного часу (а.с.17). Наказом №19 від 29.01.2021 року «Про скасування Наказу №318/1 від 02.12.2020 року» скасовано наказ №318/1 від 02.12.2020 року «Про тимчасовий режим роботи» (а.с.18). Відповідно до частини першої\~статті 94 КЗпП України\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1,3 ст.97 КЗпП України\~оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Відповідно до\~статті 21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі\~статтею 22 цього Закону\~суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Згідно із частиною третьою, четвертою\~статті 32 КЗпП України, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за\~пунктом 6 статті 36\~цього Кодексу. Відповідно до статті 56\~КЗпП України\~за угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень.\~Оплата праці в цих випадках провадиться пропорціонально відпрацьованому часу або залежно від виробітку. Робота на умовах неповного робочого часу не тягне за собою будь-яких обмежень обсягу трудових прав працівників. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що на ДП ЛДЗ «ЛОРТА» встановлений звичайний режим роботи, оскільки після наказу №555 від 29.10.2018 року «Про тимчасовий режим роботи» ДП ЛДЗ «ЛОРТА» видано наказ №318/1 від 02.12.2020 року «Про тимчасовий режим роботи», який скасований на підставі наказу №19 від 29.01.2021 року. Разом з тим [PERSON] з наказом №555 від 29.10.2018 року «Про тимчасовий режим роботи», яким встановлювався один робочий день в тиждень та розмір заробітної плати за фактично відпрацьований час, була ознайомлена 29.09.2018 року, про що власноручно розписалася і не оскаржувала даний наказ. Наказом №19 від 29.01.2021 року був скасований лише наказ №318/1 від 02.12.2020 року «Про тимчасовий режим роботи», а наказ №555 від 29.10.2018 року «Про тимчасовий режим роботи» ніким не оскаржувався і є чинним на час вирішення спору, про що підтвердив представник відповідача в судовому засіданні. Позивач продовжуває працювати на займаній нею посаді при встановленому режимі роботи одноденному робочому тижні, незгоду із встановленими умовами праці не висловлювала, трудовий договір із ДП ЛДЗ «ЛОРТА» не припиняла. Відповідно до вимог\~ст. 115 КЗпП Українизаробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно даних довідки ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» №101 сума заборгованості із виплати заробітної плати позивачу за квітень та травень 2021 року становить 1845,67 грн. (а.с.46). Таким чином, заборгованість невиплаченої позивачу заробітної плати за квітень та травень 2021 року складає 1845,67 грн., з урахуванням податку з доходів громадян та інших\~обов`язкових відрахувань до спеціальних фондів, що визнається обома сторонами, а відтак повинна бути стягнута із відповідача на користь позивача. За положеннями\~ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною\~Законом № 3674-VI). Задовольняючи позовні\~вимоги частково, відповідно до положень ст.141 ЦПК України та вказаного роз`яснення, судовий збір в розмірі 908 грн., від сплати якого позивач при подачі позову була звільнена, розділяється між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідача ДП «ЛДЗ «Лорта» на користь держави слід стягнути 63,56 (7 % від 908 грн.) грн. судового збору.

Outcome: partial