Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданих внаслідок залиття квартири. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником двохкімнатної квартири [ADDRESS], розташованої на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку. 07 грудня 2010р. з вини відповідача сталося залиття квартири позивачки, що підтверджується актом від 11.12.2010р. складеного працівниками КП «ЖЕК Ярославська». Вказаним актом встановлено, що залиття сталося з квартири [NUMBER] під час проведення заміни внутрішньо-квартирних мереж водопроводу та санітарно-технічних приладів на кухні та в туалеті з порушенням будівельних норм та правил, а саме: робітниками не було встановлено заглушки на каналізаційний стояк в туалеті. В результаті залиття позивачу як власнику квартири завдана матеріальна шкода яка складає 74570грн. Крім цього, внаслідок неправомірних дій завдано моральну шкоду в розмірі 2000грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 7457грн. та моральну шкоду у розмірі 2000грн. Під час розгляду справи позивачем заявою від 30.03.2012р. збільшено позовні вимоги, в якій він просить на свою користь матеріальні збитки у розмірі 9483грн. та моральну шкоду у розмірі 3000грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що крім відповідача по справі необхідно залучити в якості відповідачів й інших співвласників квартири [NUMBER]. Крім цього, представник відповідача зазначає, що ремонтні роботи у квартирі відповідачки закінчилися 21.11.2010р., проте залиття сталося 07.12.2010р. Складений акт, працівниками КП «ЖЕК Ярославська» який встановлює факт залиття квартири позивачки з вини відповідача не є належним та допустимим доказом. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника. Дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло і записаний у реєстрі за № 869 від 16.04.97р. Згідно з п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України). 07 грудня 2010 року відбулось залиття квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Розглядаючи спір про відшкодування заподіяної шкоди, суд повинен з'ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв'язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками. Відповідно до статей 58, 59, 62, 63, 64, 212 Цивільного процесуального кодексу України, вказані обставини підлягають встановленню на підставі належних та допустимих доказів, які оцінюються самостійно судом в їх сукупності. До істотних обставин, що підлягають з'ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов'язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Крім цього, відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).При цьому обов'язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру збитків покладається на позивача. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4728/13-43 від 28.11.2013р. складеного експертом КНДІСЕ [PERSON] вартість відновлювального ремонту для усунення наслідків залиття квартири [ADDRESS], згідно даних візуально-інструментального обстеження, станом на час складання висновку становить 7290грн. При цьому позивачем за проведення даної судової будівельно-технічної експертизи було сплачено 2942,40грн., що підтверджується листом КНДІСЕ від 29.11.13 № 40/13683-13/43. Разом з тим, відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, позовні в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 7290грн. Крім цього, позивачем не доведено та в ході судового розгляду справи не підтвердився факт заподіяння позивачу моральної шкоди. Тому суд вважає такі вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Протягом всього часу розгляду справи судом не здобуто, а відповідачем та його представником не надано належного та допустимого доказу, який би свідчив та обґрунтовував відсутність протиправності в діях або бездіяльності відповідача та його вину. При цьому покази свідків [PERSON], [PERSON] до уваги судом не приймаються оскільки ці свідки безпосередньо не були присутніми під час залиття квартири позивача. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial