Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

[PERSON] 23.09.2019 р. звернулась до суду звищевказаним позовом, в якому зазначила, що з листопада 2013 р. по листопад 2015 р. вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем. [INFO] у них народився син - [PERSON] , який проживає разом з позивачем. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.03.2016 р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.01.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення Шевченківським районним судом м.Запоріжжя видано виконавчий лист № 336/238/2016, який пред`явлений до виконання до Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матір`ю. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжявід 10.10.2018 р. [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Відповідач обов`язок сплати аліментів, покладений на нього рішенням суду не виконує, в зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 31.07.2019 р. становить 79323,23 грн. Враховуючи відомості з розрахунку заборгованості по аліментам від 07.08.2019 р., в силу положень ч.1 ст.196 СК України, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення (з 20.01.2016 р. по 31.07.2019 р.), тобто 1288 днів прострочення, що загалом складає 1 021 683,20 грн. Беручи до уваги приписи ч.1 ст.196 СК України, а саме те, що стягнення неустойки (пені) має бути не більше 100 % заборгованості, за позовом [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 20.01.2016 р. по 31.07.2019 р. в сумі 79323,23 грн. Ухвалою від 07.10.2019 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 07.11.2019 р. 07.11.2019 р. розгляд справи відкладено на 12.12.2019 р. на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України за клопотанням відповідача. 12.12.2019 р. розгляд справи відкладено на 13.03.2020 р. на підставі ч.5 ст.223 ЦПК України через першу неявку позивача. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника процесу узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач подав заяву про відкладення розгляду справи задля надання можливості скористатись правом на правову допомогу. Судом не встановлено підстав для відкладення розгляду справи, оскільки 07.11.2019 р. відповідач звертався з аналогічним клопотанням і, з цього часу, мав можливість у повній мірі реалізувати його право на правову допомогу. Суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом з письмових доказів, рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі № 336/328/16-ц з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] до його повноліття (а.с.11). Відповідач ухилився від виконання вказаного батьківського обов`язку, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка, відповідно до розрахунку державного виконавця Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, складає 79 323,23 грн. (а.с.13). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 % За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Таких правових висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був обізнаний про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення про стягнення з нього аліментів, свої зобов`язання у повному обсязі та вчасно не виконував; починаючи з січня 2016 року, щомісячно, до 31 липня 2019 року аліменти не сплачував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 20.01.2016 р. по 31.07.2019 р., що складає 79 323,23 грн. З розрахунку позивача, який відповідачем в процесі розгляду справи не спростований (ст.12, 80 ЦПК України), неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів складає 1 021 683,20 грн. Разом з тим, здійснюючи розрахунок пені, необхідно враховувати положення ч. 1 ст.196 СК України про те, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня. Враховуючи, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 31 липня 2019 року становить 79323,23 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі 79 323,23 грн. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] . Обставин, які б звільняли боржника від сплати неустойки, по справі не встановлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню витрати витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved