overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] 17.08.2020р. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.12.2009р. вони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №210. Від проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2016 р.н. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 18.12.2009р. сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №210. Від проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2016 р.н. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 18.12.2009р.; даними свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER] від 02.04.2019р. (повторно). За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] 17.09.2010 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому зазначає, вона вступила з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO] Відповідач ухиляється від виконання обовязків по утриманню дитини, матеріальної допомоги не надає, у звязку із цим вона потребує допомоги з боку відповідача й просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття. У судове засідання позивач не зявилась. Надала суду письмову заяву де повністю підтримала свої позовні вимоги щодо її права на отримання аліментів. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Установлено, що сторони уклали шлюб від якого у них народилась донька [PERSON], [INFO], походження якої від сторін підтверджується свідоцтвом про її народження. Шлюб між сторонами було розірвано 11.06.2010 р. на даний час дитина проживає разом із матірю. На підставі ч. 3 ст. 181, ст. 183 СК України кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу його батьків, яка визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд ураховує й вимоги ст. 182 СК України. У відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на дитину. При визначенні їх розміру суд враховує матеріальне становище сторін, а також те, що відповідач на утриманні інших осіб не має, є фізично здоровою людиною, працює, тому може сплачувати аліменти на її утримання. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] 17.09.2014р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який було зареєстровано 06.11.2009р. Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис №1195. Позивач на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи до суду не з'явився, причини його неявки суду не відомі (а.с.16). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, сторони уклали шлюб 06.11.2009р. Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис №1195 (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження, від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). За довідкою про первинну реєстрацію особи переселенця [PERSON] на 18.07.2014р. зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.4). На підставі довідки Інзівської сільської ради [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з 20.07.2014р. по теперішній час разом з малолітньою дитиною - [PERSON], [INFO] (а.с.15). Проте, між сторонами тривалий час перервані сімейно-шлюбні відносини, бажання до примирення у сторін немає. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Суд вважає, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам сторін. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не бажають продовжувати сімейно-шлюбні відносини. На вказаних підставах суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінюється. Спір про розподіл майна та проживання дитини відсутній. Судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. сплачені позивачем (а.с.1), підлягають за ст. 88 ЦПК стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] 17. 09. 2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 серпня 2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1127. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Зазначила, що протягом останніх років сімейне життя між ним погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сім'я розпалася з липня 2014 року і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати . Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] 17. 09. 2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 червня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 608. Від даного шлюбу сторони мають доньку – [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, та на утримання якої стягуються з відповідача аліменти. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з’ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] 17.09.2014 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що у 1995 році він познайомився в відповідачем по справі, у них були відносини та інтимна близкість, в той час відповідач знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [INFO] відповідач народила дитину - [PERSON]. Відповідач запевнила позивача, що дитина від [PERSON], тому не було ніяких підозр. У 1999 році позивач та відповідач стали проживати разом без реєстрації шлюбу. У позивача зявилися підозри що він біологічний батько дитини [PERSON], так як вони були дуже схожими. Відповідач зізналася позивачеві, що він є біологічним батьком дитини та не заперечувала проти визнання батьківства. Оскільки дитина [PERSON] і так вважає позивача своїм батьком, а позивач ввважає його своїм сином, він вирішив звернутися до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не з*явилися , надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності позивач на позові наполягав, відповідач не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зважаючи на те, що сторони не з*явилися в судове засідання суд розглядає справу без фіксації судового засідання технічними засобами згідно ст. 197 ЦПК УКраїни. Судом встановлено, що з 15.08.2014 року відповідач знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. (а.с. 9). З 1995 року позивач та відповідач познайомилися та мали стосунки. [INFO] відповідач народила дитину - [PERSON]. (а.с. 10). Відповідач запевнила позивача, що дитина від [PERSON], тому у нього не було ніяких підозр. У 1999 році позивач та відповідач стали проживати разом без реєстрації шлюбу. У позивача з*явилися підозри що він біологічний батько дитини [PERSON], так як вони були дуже схожими. Відповідач зізналася позивачеві, що він є біологічним батьком дитини та не заперечувала проти визнання батьківства. [INFO] помер [PERSON], який записаний батьком в свідоцтві про народження дитини [PERSON]. Оскільки дитина [PERSON] і так вважає позивача своїм батьком, а позивач ввважає його своїм сином, він вирішив звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

[PERSON] 17. 09. 2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 08 травня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Вказувала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, оскільки знаходиться в місцях позбавлення волі. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 14 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач відбуває покарання, з заявами до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що 08 травня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно пояснень позивачки, сторони разом не проживають близько пів року, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, хоча має постійне місце роботи. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.5 ст.181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] 17.09.2014 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 08 грудня 2012 року Відділом РАЦС Святошинського РУЮ у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 1544, мотивуючи позовні вимоги тим, що з самого початку їхнього спільного проживання з відповідачем між ними склались неприязні стосунки, оскільки відповідач не приділяв їй уваги, влаштовував сварки, дебоші, зловживав спиртними напоями. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Зазначає, що шлюбні відносини вони із відповідачем не підтримують з січня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надала відповідні пояснення, зазначила, що з січня 2013 року не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства. Крім того, позивачка виявила бажання при реєстрації розірвання шлюбу іменуватися шлюбним прізвищем. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою не заперечує проти розірвання шлюбу, проте не погоджується з обставинами викладеними в позовній заяві з приводу причин розірвання шлюбу, оскільки ніколи не зловживав спиртними напоями і ніколи не влаштовував сварки, дебоші та не виганяв позивачку з квартири. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть з січня 2013 року. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] 17.09.2015р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що з відповідачкою він перебуває у зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини між ними не склалися через те, що у них ізні погляди на життя. Сімейно-шлюбні відносини між ними фактично припинені. Позивач в судове засідання не зявився. 29.10.2015р. позивач подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та задовольнити позов, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Належним чином повідомлена відповідачка повторно в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавала. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачки, повідомленої належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08.05.2015р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши докази у справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, а саме те, що сторони фактично не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] 17.09.2015 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду й до досягнення дитиною 18 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 25.11.2005 р. по 18.02.2013 р. вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачкою та перебуває її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач не працює, має нерегулярний мінливий дохід, тому позивач просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON] 17.09.2015р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], 02.01.2005р.н. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Шлюбні відносини між ними остаточно припинені з травня 2014 року, спільне господарство вони не ведуть та з того часу вони мешкають окремо. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач до суду не зявився. Позивачкою надано до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій відповідач вказав, що позов визнає у повному обсязі та просить розгляд справи проводити за його відсутністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11.09.1993 р. між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Задніпрянська) Л.М. було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши докази у справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, а саме те, що сторони фактично не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини.

Outcome: approved