Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом про встановлення факту належності [PERSON] (далі - [PERSON] ), який помер [INFO] , на праві приватної власності земельної ділянки площею 6,1111 га, кадастровий номер 5922086600:06:001:0228, розташованої на території Попівської сільської ради та належала померлому на підставі державного акту серії ІV-СМ №016596, виданого Попівською сільською радою 16.07.1999, встановлення факту фактичного прийняття спадщини після смерті [PERSON] та визнання за нею в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , права власності на вищевказану земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 6,1111 га, кадастровий номер 5922086600:06:001:0228, розташована на території Попівської сільської ради, яка належала померлому на підставі державного акту серії ІV-СМ №016596. виданого Попівською сільською радою 16.07.1999. [PERSON] є спадкоємцем після смерті батька і спадщину прийняла, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, розпорядилась особистим майном померлого. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] її мати [PERSON] та брати [PERSON] та [PERSON] , від прийняття спадщини відмовились, подавши до нотаріуса відповідні заяви. На даний час позивач має намір оформити право на спадщину на зазначену земельну ділянку, однак при звернені до нотаріуса було виявлено, що в державному акті на землю наявні виправлення. Таким чином, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 29.09.2020 (а.с.24). Ухвалою суду від 29.09.2020 залучено до участі у справі в якості співвідповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує, відповідачі позов визнають, треті особи проти позову не заперечують (а. с. 28-35, 53, 55-57, 59, 61-62). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із частиною третьою статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною першою, четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України в зв`язку з визнанням відповідачем позову, судове рішення може бути ухвалене в підготовчому судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в селі Тулушка Конотопського району Сумської області помер батько позивача [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.6,8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 6,1111 га, кадастровий номер 5922086600:06:001:0228, розташована на території Попівської сільської ради, яка належала померлому на підставі державного акту серії ІV-СМ №016596, виданого Попівською сільською радою 16.07.1999 (а.с.13-16). Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин щодо питань про прийняття спадщини слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 року (далі -ЦК 1963 року). За змістом статей 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно із частиною другою статті 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Позивач, як спадкоємець за законом спадщину прийняла, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, розпорядилась особистими майном померлого. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] дружина [PERSON] та сини [PERSON] та [PERSON] , від прийняття спадщини відмовились, подавши до нотаріуса відповідні заяви (а.с7,10-12). При видачі позивачу державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №016596, виданого Попівською сільської радою 16.07.1999, у ньому наявні виправлення у прізвищі власника (а.с.13). На даний час у позивача виникла необхідність належного оформлення права на спадщину на зазначену земельну ділянку і отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, згідно з роз`ясненнями приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сусліної Т.С., відповідно до пункту 2.9 інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і збереження державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею, (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999, при заповнення державних актів виправлення (дописки) не допускаються. Таким чином, державний акт, поданий для оформлення спадщини, не відповідає чинному законодавству (а.с.18). Належність [PERSON] державного акту серії ІV-СМ №016596, виданого Попівською сільською радою 16.07.1999, підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-5915990072020 (а.с16). Вказані обставини та позов також визнаються відповідачами по справі (а.с. 30, 32, 55-63). Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачами слід прийняти. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи що встановлення факту належності [PERSON] державного акту серії ІV-СМ №016596, виданого Попівською сільською радою 16.07.1999, необхідно позивачу для можливості належним чином оформити спадщину, а визнання за позивачем права власності на земельну ділянку не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити.

Outcome: approved