Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

[PERSON] 17 квітня 2018 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 3 вересня 2013 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Від часу їхнього одруження відповідач проявляв байдужість до сімї, крім цього, він не бажає мати дітей. Унаслідок такої негативної поведінки відповідача вона втратила до нього почуття поваги та любові. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено. Оскільки, дітей від шлюбу у них немає, вона з метою розірвання шлюбу звернулася до відповідача з пропозицією розірвати шлюб в органах ДРАЦС шляхом подання спільної заяви, однак він відмовляється. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, відзив не подав та про причини неявки не повідомив і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 3 вересня 2013 року (а. с. 3). Від цього шлюбу у сторін дітей немає, що вбачається із заяви по суті справи. У лютому 2018 року сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть, відповідач проживає окремо. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку із задоволенням позову повністю необхідно із відповідача у користь позивача стягнути судові витрати в сумі 704,80 грн., повязані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Outcome: approved