Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання\~її такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтували тим, що на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 12.05.2015 року, виданого реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, позивачі є власниками житлового будинку [ADDRESS] . В зазначеному приміщенні з 03.03.2003 року зареєстрована дочка позивача [PERSON] - відповідач [PERSON] , яка з 2005 року виїхала в Росію, а з 2009 року проживає у США. 24.06.2015 року за адресою: [ADDRESS] зареєструвалася позивач [PERSON] , яка є дочкою позивача [PERSON] Власники зазначеного будинку вважають, що відповідач [PERSON] втратила право на користування житловим приміщенням та може бути знята з реєстраційного обліку. Відповідач понад один рік, без поважної причини, відсутній за місцем реєстрації, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню зазначеного житлового приміщення, а тому позивачі, як власники житлового будинку вимушені звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження їх майном. Позивачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася про час слухання справи сповіщався належним чином, до суду надала заяву, що з позовними вимогами згода в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. За змістом ст.7 даного Закону України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачам на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 12.05.2015 року, виданого реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, належить житловий будинок [ADDRESS] . (а.с.26-27). Відповідач понад один рік, без поважної причини, відсутній за місцем реєстрації, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню зазначеного житлового приміщення, що створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження позивачами їх майном. Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратив право на користування житловим приміщенням, в будинку [ADDRESS] , а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України та ст.9 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved