Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] 31.10.2013 року звернувся до суду з заявою, якою просить визнати автомобіль марки «MERSEDES VITO», 2000 року випуску, реєстраційний номер, станом до 09.04.2013 року, [NUMBER], спільною сумісною власністю колишнього подружжя - [PERSON] та [PERSON], визнати недійсним правочин щодо відчуження автомобіля марки «MERSEDES VITO», 2000 року випуску, реєстраційний номер, станом до 09.04.2013 року, [NUMBER], вчинений [PERSON] [PERSON], витребувати з чужого незаконного володіння - [PERSON], автомобіль марки «MERSEDES VITO», 2000 року випуску, реєстраційний номер, станом до 09.04.2013 року, [NUMBER], шляхом передачі у мою та [PERSON] власність та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати, посилаючись на те, що з 18 серпня 2001 року він перебував з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2011 року. Під час шлюбу було придбано автомобіль марки «MERSEDES VITO», 2000 року випуску, реєстраційний номер, станом до 09.04.2013 року, [NUMBER], який [PERSON] з власної ініціативи зняла з реєстрації у МРЕО ДАІ № 1 м. Києва та 09 квітня 2011 року та 12.04.2011 року відчужила автомобіль шляхом його продажу без його згоди. [PERSON] 06.02.2014 року звернувся до суду з зустрічним позовом, яким просить визнати, його добросовісним набувачем автомобіля марки MERSEDES-BENZ Vito 112 кузов [NUMBER] та стягнути на його користь з [PERSON] понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що 9 квітня 2011 року ним придбано у [PERSON] автомобіль марки MERSEDES-BENZ Vito 112 кузов [NUMBER]. Вказаний автомобіль належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого УДАІ ГУ МВС України у місті Києві. Зазначений автомобіль придбаний ним в [PERSON] на підставі довідки - рахунку серії КІМ № 492694 від 09.04.2011 р за 64 795,71 гривень. Він передав [PERSON], кошти у сумі 64 795,71 гривень, що підтверджується її розпискою та одержав автомобіль. На підставі довідки - рахунка серії КІМ № 492694 від 09.04.2011р у 2 ВРЕР УДАІ м. Городка УМВС України у Хмельницькій області зареєстровано на нього право власності на автомобіль MERSEDES-BENZ Vito 112 кузов [NUMBER], про що видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Обставин, які б свідчили, про те, що [PERSON], не мала права відчужувати автомобіль марки MERSEDES-BENZ Vito 112 кузов [NUMBER], йому не були відомі і не могли бути відомі, оскільки зазначений автомобіль придбавався ним безпосередньо у власника. Крім того, зазначив, що факт реєстрації у 2 ВРЕР УДАІ м. Городка УМВС України у Хмельницькій області автомобіля MERSEDES-BENZ Vito 112 кузов [NUMBER] на його ім'я, підтвердив факт правомірного набуття ним у власність спірного автомобіля. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] підтримала позов, посилаючись на мотиви, викладені в заяві, заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Крім того, зазначила, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 18.08.2001 року по 31.08.2011 року. Спірний автомобіль було придбано 07.10.2006 року, який було знято з реєстрації 09.04.2011 року і продано за довідкою-рахунком від 09.04.2011 року, без згоди [PERSON], який використовував автомобіль як таксі. Крім того, зазначила, що [PERSON] також використовував спірний автомобіль як таксі, чи за кошти сім'ї позивача було придбано автомобіль їй невідомо. [PERSON] заперечувала проти основного позову, зустрічний позов просила задовольнити, посилаючись на те, що автомобіль марки MERSEDES-BENZ Vito 112 кузов [NUMBER] придбано за кошти [PERSON], проте доказів надати не може. Кошти [PERSON] при оформленні на його автомобіля передав їй. [PERSON] знав і не заперечував проти продажу автомобіля. Письмової згоди ні в ДАІ, ні при оформленні довідки-рахунку не вимагали. Крім того, зазначила, що кошти від продажу автомобіля витрачені на сім'ю і дитину. [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, якою підтримує зустрічний позов та просить справу слухати у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що основний позов підлягає задоволенню в частині визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, і зустрічний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2001 року, який відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2011 року розірвано (а.с. 5). В період шлюбу сторонами придбано автомобіль марки MERSEDES-BENZ Vito 112 кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], який належав на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 45). Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У відповідності до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки вищезазначене майно придбано сторонами у період шлюбу, воно є об'єктом їх спільної сумісної власності як подружжя. Відповідно до довідки-рахунку серії КІМ № 492694 від 09.04.2011 року (а.с. 45) [PERSON] продано автомобіль MERSEDES-BENZ Vito кузов [NUMBER], [PERSON], яким зареєстровано вказаний автомобіль 2-м ВРЕР УДАІ м. Городок УМВС України у Хмельницькій області за державним номером [NUMBER] (а.с. 61). Статтею 330 ЦК України передбачено, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] знайшов своє доведення у судовому засіданні, ґрунтується на чинному законодавстві, а тому підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним правочину щодо відчуження автомобіля марки «MERSEDES VITO», 2000 року випуску, реєстраційний номер, станом до 09.04.2013 року, [NUMBER], вчинений [PERSON] [PERSON], витребування з чужого незаконного володіння - [PERSON], автомобіля марки «MERSEDES VITO», 2000 року випуску, реєстраційний номер, станом до 09.04.2013 року, [NUMBER], шляхом передачі у його та [PERSON] власність, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] правомірно було придбано спірний автомобіль. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір з [PERSON] в розмірі 94,57 грн. та з [PERSON] в розмірі 323,98 грн., а також з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial