Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] 5 січня 2016 року пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1 600 грн. щомісячно і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення сином двадцяти трьох років. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], котрий навчається на третьому курсі денної форми навчання у Вищому навчальному закладі Львівської обласної ради «Самбірський медичний коледж» за спеціальністю «Фармація» та потребує матеріальної допомоги. Відповідач до повноліття сина надавав таку допомогу, однак після його повноліття припинив її надавати. Син [PERSON] постійно хворіє і лікується та перебуває на диспансерному обліку. Відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу сину, оскільки він працює та матеріально забезпечений. Під час судового розгляду [PERSON] зменшила розмір позовних вимог, просила стягувати аліменти у розмірі 1 400 грн. щомісячно. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] просив позов задовольнити та стягувати аліменти на користь матері. Відповідач [PERSON] позов визнав з підстав, наведених позивачем. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із свідоцтва про народження відомо, що сторони є батьками повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 2) Із довідки, виданої Вищим навчальним комунальним закладом Львівської обласної ради «Самбірський медичний коледж», видно, що [PERSON] навчається у цьому закладі у відділенні «Фармація» на денній формі навчання (а.с. 3). Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати його до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Особам, які беруть участь у справі роз'яснено наслідки визнання позову. Отже, наявності законні підстави для задоволення позову і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved