Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] в березні 2017 року заявила позов до Київської міської ради про визнання за нею права власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS], за набувальною давністю . Провадження у справі відкрите відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О. від 14.06.2017р. У звязку з тимчасовим відстороненням судді Петренко Н.О. від здійснення правосуддя, справа прийнята до провадження цього складу суду, про що 28.09.2017 року винесена відповідна ухвала. Позов обгрунтовано тим, що власник спірної частки квартири померла [INFO], спадщину після неї ніхто не прийняв, з того часу позивач безперервно відкрито володіє цим майном, а відтак вважає, що набула право власності на це майно. Представник позивача [PERSON] подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача Хрущ А.П. надіслала письмові заперечення, за якими просила в задоволенні позову відмовити, за необґрунтованістю, а справу розглянути без участі представника Київської міської ради. [PERSON] в суд не зхявився, заперечень до позову не надіслав. Судом встановлено таке. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1994 року, отриманого в результаті приватизації, позивачу [PERSON] належить на праві власності 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Згідно наданого свідоцтва співвласниками даної квартири були [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є матірю позивача, що підтверджено наданим свідоцтвом про народження позивача. [PERSON] померла [INFO], що підтверджено наданим свідоцтвом про смерть. Частину квартири [ADDRESS], яка належала померлій, успадкували позивач [PERSON] та її батько третя особа по справі -[PERSON] - у рівних частинах (по 1/2), що підтверджено наданими свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за № 3014 та свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за № 3023, посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бурмакою І.П. Судом встановлено, що інший співвласник квартири [PERSON] - померла [INFO], при цьому спадкоємців не мала, спадкова справа згідно наданого витягу зі Спадкового реєстру 16.01.2017 року у звязку з її смертю не заводилась. Отже, на момент подання позову 1/3 частку квартири померлої громадянки [PERSON] в порядку спадкування ніхто не прийняв. Позивач із померлою не є родичами та у них відсутні будь-які родинні відносини. Крім того, вказана частка квартири не була визнана судом відумерлою спадщиною та не перейшла за рішенням суду у власність територіальної громади. Позивач зареєстрована та продовжує проживати у вказаній квартирі. Добросовісно і безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за 1/3 частини квартири, що належала померлій [PERSON], утримує її, сплачує комунальні платежі, робить в ній поточний та капітальний ремонт. Частиною 1, 2, 4 ст. 344 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом. При цьому особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, спадкоємцем (правонаступником ) якої вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Частиною 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України передбачено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України набрав чинності 1 січня 2004 року, тому норма ст. 344 даного Кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно може мати місце з 1 січня 2011 року. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], якій належала 1/3 частини квартири [ADDRESS], померла [INFO], отже до правовідносин, які є предметом даного позову, може бути застосована норма ст. 344 Цивільного кодексу України. Виходячи зі змісту ст. 344 Цивільного кодексу обставинами, які мають значення для справи, і які повинен довести саме позивач, є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Доданими до справи доказами підтверджується добросовісність, відкритість, давність та безперервність (більше 10 років) володіння позивачем 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала померлій [PERSON] На підставі викладеного, з урахуванням положень вказаних вище правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] права власності за набувальною давністю на 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належала [PERSON], яка померла [INFO]. Разом з тим, з метою забезпечення правової визначеності, суд вважає за необхідне припинити право власності на спірне майно, що зареєстроване за [PERSON] Судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved