Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] 21.07.2021 року звернулася в Залізничний районний суд м. Львова з позовом про стягнення з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх заробітків (доходів) щомісячно, до моменту припинення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21.09.2002 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.11.2008 року, і від спільного подружнього життя мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01.08.2011 року, відповідач виплачував аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) до досягнення нею повноліття. 14.07.2021 року донька досягнула вісімнадцятирічного віку, та на даний час є студенткою другого курсу денної форми навчання факультету Управління фінансами та бізнесу в Львівському національному університеті ім. І.Франка, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Оскільки відповідач працює і зобов`язаний як батько матеріально допомагати, просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/3 частини усіх заробітків (доходів) щомісячно, до моменту припинення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.09.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання 05.10.2021 року позивач не з`явилася, хоча про дату, час і місце проведення такого була повідомлена належним чином, при цьому 16.09.2021 року подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності за наявними у справі доказами, що є її правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, при цьому 27.09.2021 року подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності за наявними у справі доказами, що є його правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 11.11.2008 року розірвано (а.с. 5), та від спільного подружнього життя мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7), яка зареєстрована та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 01.08.2011 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) до досягнення нею повноліття. З даних довідки Львівського національного університету імені Івана Франка №340 від 12.07.2021 року (а.с.6) встановлено, що [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання освітнього ступеня бакалавр факультету управління фінансами та бізнесу, термін навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року. Також встановлено, що відповідач [PERSON] працює на комунальному підприємстві Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на посаді інженера виробничо-технічного відділу з 06.07.2021 року по теперішній час (а.с.26). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленумом Верховного Суду України судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведеного та враховуючи, що донька сторін [PERSON] продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини усіх заробітків (доходів) щомісячно. Оскільки [PERSON] завершить навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка до досягнення нею 23 річного віку, то з відповідача слід стягувати аліменти до закінчення її навчання, тобто до 30.06.2024 року включно. З огляду на вимоги ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 908 грн., від сплати якого позивач була звільнена згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно з ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved