Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] 30 жовтня 2017 року звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначає, що 06 жовтня 2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого у них 15 серпня 2015 року народився син [PERSON]. Зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем належним чином не склалися, рішенням Любешівського районного суду від 12 грудня 2016 року шлюб між ними розірвано. Вказала, що син проживає разом із нею, перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Також зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, вона на даний час самостійно забезпечити дітям умови життя не може, відповідач інших утриманців не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в сумі 1500 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. В суді позивач [PERSON] позовні вимоги уточнила, просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) [PERSON] але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи в суді позовні вимоги з урахуванням їх уточнення визнав повністю, зазначивши, що згідний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за \~рішенням \~суду \~кошти \~на \~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її \~матері, \~батька \~і \~(або) \~у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка \~заробітку \~(доходу) \~матері, \~батька, \~\~яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Із свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 221797 від 27.08.2015 року вбачається, що [PERSON] народився 15 серпня 2015 року і його батьками є [PERSON] та [PERSON] По справі встановлено, що відповідач [PERSON] фізично здоровий, працює директором комунального підприємства „Любешівський ринок, отримує заробітну плату та має стабільний дохід, про що не заперечував сам відповідач під час розгляду справи в суді. Позивач [PERSON] проживає в [INFO] з неповнолітнім сином [PERSON], який перебуває на її утриманні, не працює та не має постійного заробітку. Наведені обставини не оспорюються сторонами по справі. За таких обставин суд, проаналізувавши доводи сторін, подані сторонами докази, вважає, що позов слід задовольнити повністю, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Згідно зі статтею 88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved