Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON] вказує в заяві від 30 вересня 2015 року, що перебувала у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 30.09.1999 року. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 11.02.2015 року шлюб ніж ними було розірвано. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] За час перебування в шлюбі за кошти сімейного бюджету згідно договору купівлі-продажу від 07 травня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Березнівської державної нотаріальної контори Трембіцьким В.Я., придбали квартиру [ADDRESS], яка є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Право власності на зазначену квартиру зареєстроване за відповідачем, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 травня 2005 року. Відповідно до виконавчого листа №555/2608/14-ц від 21 травня 2015 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину. Згідно довідки ВДВС Березнівського РУЮ за виконавчим листом №555/2608/14-ц від 21 травня 2015 року протягом усього періоду їх стягнення [PERSON] нічого не сплатив. Станом на 30 вересня 2015 року заборгованість зі сплати аліментів складає 20799,92 грн. Просить визначити частки спільного майна подружжя квартири, що [ADDRESS] областіу часках відповідно: за нею - 3/4, за відповідачем - 1/4 частина. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала. Просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив. За згодою позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Згідно зі ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти. Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що придбане подружжям в період шлюбу майно є їхньою спільною сумісною власністю, а тому воно підлягає поділу між ними. Крім цього, враховуючи ту обставину, що на утриманні позивачки перебуває двоє неповнолітніх дітей, квартиру подружжям придбано за рахунок кредитних коштів, які кредитодавцю повертала позивачка [PERSON], частку дружини слід збільшити. На підставі наведеного, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в обсягах, нею заявлених.

Outcome: approved