Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] 31 липня 2015 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до Департаменту міського господарства Одеської міської ради про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, в якому просить суд, визнати, що за свідоцтвом про право власності на житло, виданим 29 листопада 1995 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 29 листопада 1995 р. за № 67408, 359/500 частин квартири № [NUMBER], загальною площею 38,63 кв. м., у будинку [ADDRESS], яка складається із двох кімнат, житловою площею 27,5 кв.м. /16,4 кв.м. та 11,1 кв.м./, з підсобними приміщеннями: балконом площею 0,6 кв.м., кухнею загальною площею 6,1 кв.м., коридорами загальною площею 5,1 кв.м. та 1,7 кв.м., вбудованою шафою загальною площею 0,3 кв.м., вбиральною загальною площею 1,5 кв.м., що є квартирою спільного заселення, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]; частки кожного із співвласників є рівними - по 359/1000 часток, у тому числі, частка [PERSON], померлого [INFO], на час смерті становила 359/1000 часток. Позивач у позові посилається на те, що у правовстановлюючому документі частки, які належать кожному із власників, не визначені, через що отримання нею спадщини є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила провести розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 листопада 1995 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 29 листопада 1995 р. за № 67408, 359/500 частин квартири № [NUMBER], загальною площею 38,63 кв. м., у будинку [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], та членам її сім'ї [PERSON]. У свідоцтві не конкретизовані частки майна співвласників у спільній сумісній власності. Згідно зі ст.112 ЦК України (1963 р.), майно може належати двом чи декільком громадянам. Співвласник зазначеної квартири - [PERSON], помер [INFO], після смерті якого відкрилась спадщина на частку квартири [ADDRESS]. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області за № [NUMBER] від 10 квітня 2015 року відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що співвласниками не було визначено та виділено в натурі частки із майна. Те, що частки квартири, які належать співвласникам, не конкретизовані, порушує право позивача на реєстрацію за нею права власності на вищевказане майно. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, та частки кожного із співвласників 359/500 частин квартири № [NUMBER], загальною площею 38,63 кв. м., у будинку [ADDRESS], є рівними.

Outcome: approved