Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ) про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано 17.11.2015. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.10.2015 з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначає, що на даний час розмір аліментів, який був визначений рішенням суду, не покриває усіх необхідних витрат на дітей у зв`язку із ростом цін та низькими її доходами. Просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів із [PERSON] на її користь з 450 грн. на 1800 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не прибула, подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме: не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей у мінімальному розмірі, встановленим законом. Оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02.10.2007 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.11.2015 розірвано (а.с.8). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.01.2008, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.11.2012 (а.с.6, 7). Відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.10.2015 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягненням кожної дитини повноліття (а.с.9-10). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач вважає, що на даний час сума аліментів, яку сплачує відповідач на утримання неповнолітніх дітей, не відповідає матеріальним потребам дітей, пов`язаним із забезпеченням їх нормальної життєдіяльності. Водночас, відповідач у поданій заяві не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей у мінімальному розмірі, встановленому законом. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Визначений судовим рішенням розмір аліментів на рівні 450 гривень на даний час є незначний і це є очевидним з огляду на їх купівельну спроможність, що в свою чергу свідчить про погіршення майнового стану позивача, відповідно позбавлення її можливості забезпечити належне утримання дітей. Крім того, з моменту присудження аліментів діти сторін підросли і в силу свого віку природно потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що призводить до порушення їх прав на належне матеріальне забезпечення. З наведеного слідує, що відповідач сплачує аліменти у значно меншому розмірі, ніж гарантований чинним законодавством, оскільки мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини віком від 6 до 18 років станом на дату розгляду справи становить 1197,50 гривень. На підставі встановлених обставин справи, засад розумності, виваженості, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також того, що погіршився майновий стан одержувача аліментів, на утриманні якої перебувають неповнолітні діти, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, який раніше визначений судом, до 1200 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання позивача на те, що розмір аліментів повинен становити 1800 грн. суд вважає безпідставним, оскільки на [PERSON] , як на позивача, покладається обов`язок доказування і в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з урахуванням приписів статей 141, 180, 182, 192 СК України, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б обґрунтовували розмір аліментів у більшому розмірі. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на переконання суду, на належному рівні забезпечить гармонійний розвиток дітей, відповідає їх матеріальним потребам згідно віку, забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч. 9 ст. 7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial