Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] 24.06.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], 3 особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про встановлення порядку користування приміщеннями квартири, усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення. Позивач [PERSON] зазначав, що він зареєстрований в квартирі [ADDRESS]; квартира приватизована на нього та відповідачів у рівних частках, тобто він (позивач) є співвласником квартири [NUMBER]; квартира складається з трьох ізольованих кімнат площею 10,0 кв. м, 14,8 кв. м та 17,1 кв. м, загальна площа квартири - 69,9 кв. м. Оскільки відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні квартирою, з 2006 року не впускають його (позивача) в квартиру, змінили вхідні двері та замки, тому він вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким: вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS]; зобов»язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити йому перешкоди у здійсненні права власності (користування) приміщеннями квартири; визначити порядок користування приміщеннями квартири [ADDRESS], відповідно до якого виділити в користування [PERSON] (позивачу) кімнату жилою площею 10,0 кв. м; приміщення загального користування залишити в спільному користуванні сторін; зобов»язати 3 особу - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» укласти з позивачем окремий договір найму житлового приміщення та відкрити на ім»я позивача окремий особовий рахунок на кімнату площею 10,0 кв. м. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі; відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились повторно; про час та місце розгляду справи відповідачі були повідомлені належним чином за адресою місця реєстрації, будь-яких клопотань від них не надходило. Представник 3-ої особи - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» в судове засідання також не з»явився, до матеріалів справи представником [PERSON] надано заяву від 15.10.2015 року про розгляд справи за відсутності представника та просить також відмовити в задоволенні вимог позивача в частині зобов»язання третьої особи. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно довідки БТІ м. Києва від 29.05.2013 року №11555 (И-2013) - [PERSON] (позивач) є власником ? частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Харківської районної держадміністрації 25.12.1995 року (розпорядження №9665); як стверджує позивач, іншими співвласниками квартири [NUMBER] є відповідачі: [PERSON] (вітчим позивача), [PERSON] (мати позивача), [PERSON] (дочка відповідачів 1 і 2), тобто сторони є співвласниками квартири [NUMBER] у рівних частках - по ? на кожного (а.с.5). Згідно довідки форми №3 від 04.02.2015 року - зареєстровані в спірній квартирі 6 осіб, а саме: сторони (позивач зареєстрований з 1986 року) та малолітні діти [PERSON] [PERSON], 2004 року народження та [PERSON], 2008 року народження; власником особового рахунку по квартирі є [PERSON] (а.с.4). Як вбачається з плану квартири (а.с.3), квартира [ADDRESS] складається з 3-х окремих житлових кімнат - площею відповідно 10,0 кв. м з балконом (№5 - на плані БТІ), 14,8 кв. м з балконом (№8 на плані БТІ) та 17,1 кв. м (№4 - на плані БТІ); місця загального користування - кухня площею 7,4 кв. м (№3), ванна кімната площею 2,6 кв. м (№6), туалетна кімната площею 1,0 кв. м (№7), коридор площею 11,8 кв. м (№1) та кладова площею 1,1 кв. м (№2). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами та 3-ою особою. Згідно ст.383, 358 ЦК України власник (співвласник) житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб; право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у спільній частковій власності. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов»язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов»язаннями, пов»язаними із спільним майном; тобто встановлення порядку користування спільним нерухомим майном не змінює часток співвласників у спільній частковій власності на таке майно. Відповідно до частки позивача [PERSON] йому належить у спірній квартирі (1/4 від 41,9 кв. м) = 10,475 кв. м житлової площі; згідно запропонованого позивачем порядку користування приміщеннями квартири - позивачеві виділяється у користування житлова кімната площею 10,0 кв. м з балконом (2,05 кв. м), що відповідає його частці у спільному майні; приміщення кухні, коридору, ванної кімнати, туалетної кімнати та кладової - залишаються у спільному користуванні співвласників; тому, за встановлених обставин, суд вважає, що запропонований позивачем [PERSON] варіант визначення порядку користування приміщеннями спірної квартири відповідає інтересам усіх співвласників (сторін), тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині позову підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами фактично склалися конфліктні відносини щодо користування квартирою [NUMBER], що також підтверджується висновком про результати розгляду звернення Позивача до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві від 22.05.2015 року (а.с.6-7); як стверджує позивач, відповідачами приблизно в 2013 році були замінені вхідні двері та замки, відповідачі не впускають позивача до спірної квартири; іншого житла позивач не має, іншого варіанту вирішення спору, крім встановлення порядку користування спільною квартирою, не існує. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Отже, аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що запропонований позивачем [PERSON] варіант визначення порядку користування приміщеннями квартири [NUMBER] відповідає законним правам та інтересам сторін, як співвласників квартири; вимоги позивача [PERSON] в частині вселення в квартиру та зобов»язання відповідачів не чинити перешкоди у здійсненні ним права власності (користування) квартирою також є обґрунтованими та законними, як співвласника квартири, тому позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення порядку користування приміщеннями квартири, усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення підлягають задоволенню. . Будь-яких заперечень по суті позову відповідачами судові не надано. Вимоги позивача [PERSON] в частині зобов»язання 3-ої особи - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» укласти з позивачем окремий договір найму житлового приміщення та відкрити на ім»я позивача окремий особовий рахунок на кімнату площею 10,0 кв. м - заявлені без достатніх правових підстав та обґрунтування, тому зазначені вимоги до третьої особи задоволенню не підлягають, тобто в цій частині позову має бути відмовлено. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір - по 487 грн. 20 коп., з кожного.

Outcome: partial