Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін №112» , третя особа - територіальна державна інспекція з питань праці у Київській області про стягнення заборгованості із заробітної плати та інших виплат. Позивачі зазначали, що перебували у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 112». 22.01.2013 року [PERSON] та [PERSON], а 31.01.2013 року [PERSON] були звільнені з ТОВ «Мостобудівельний загін № 112»за власним бажанням. При звільненні відповідач не провів з ними повного розрахунку із [PERSON] та [PERSON] по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та за відрядження, а із [PERSON] - по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку. Позивачами на адресу відповідача були надіслані претензії з вимогами про надання довідок про нараховані суми заробітних плат та інших виплат, а також погашення таких заборгованостей. Відповіді на зазначені претензії відповідач не надав. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати звільненому працівнику сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Посилаючись на викладене позивачі просили про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін №112» на користь [PERSON] 20 999,03 грн. заробітної плати, 480,00 грн. витрат на відрядження та 67 035,80 грн. середнього розміру заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, на користь [PERSON] 4 992,02 грн. заробітної плати, 8 160,00 грн. витрат на відрядження та 49 162,58 грн. середнього розміру заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, на користь [PERSON] 9 410,85 грн. заробітної плати та 62 261,60 грн. середнього розміру заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. В судове засідання представник відповідача ТОВ «Мостобудівельний загін №112» не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи. (а.с.33,38,50) В судове засідання представник третьої особи територіальної державної інспекції з питань праці у Київській області не з'явився, надали суду заяву в якій просили слухати справу в їх відсутність. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перебували у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 112» на різних посадах. 22.01.2013 року позивача [PERSON] було звільнено з посади майстра, позивача [PERSON] з посади заступника головного механіка, а 31.01.2013 року позивача [PERSON] було звільнено з посади будівельного слюсаря ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» за власним бажанням, що підтверджується копіями трудових книжок (а.с13-18). Позивачі звернулися із заявами до територіальної державної інспекції з питань праці у Київській області, на які відповідями від 22.11.2013 р. інспекція повідомила про неодноразове притягнення директора ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» [PERSON] до адміністративної відповідальності за невиплату позивачам заробітної плати. 19.12.2013 року позивачами на адресу відповідача надіслано претензії з вимогами про надання довідок про нараховані суми заробітної плати, а також погашення таких заборгованостей (а.с.19-21), відповідей на які відповідач не надав. Згідно ч.1 ст.116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статтею 117 Кодексу законів про працю України передбачена відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно наданих відповідачем та територіальною державною інспекцією з питань праці у Київській області інформації у відповідача перед позивачами існує заборгованість: - перед позивачем-1 за період з червня 2012 року по січень 2013 року із заробітної плати становить 20 999,03 грн. та витрат на відрядження (вахтовий метод роботи) становить 480,00 грн.; - перед позивачем-2 за період з серпня 2012 року по січень 2013 року із заробітної плати становить 4 992,02 грн. та витрат на відрядження (вахтовий метод роботи) становить 8 160,00 грн.; - перед позивачем-3 за період з серпня 2012 року по січень 2013 року із заробітної плати становить 9 410,85 грн. (а.с. 54-65). В своїх запереченнях до позовних вимог відповідач визнав заборгованість із середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] у розмірі 43 565,60 грн. (153,40 грн. середня денна заробітна плата х 284 днів затримки виплати заробітної плати), [PERSON] - 32 297,39 грн. (110,23 грн. середня денна заробітна плата х 293 днів затримки виплати заробітної плати), [PERSON] - 40 902,80 грн. (139,60 грн. середня денна заробітна плата х 293 днів затримки виплати заробітної плати) (а.с.51-53). Суд вважає, що на користь позивачів підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі: - 67 035,80 грн. (153,40 грн. середньоденна заробітна плата х 437 днів затримки виплати заробітної плати) на користь позивача [PERSON] за період з 01.02.2013 року по 14.04.2014 року включно; - 49 162,58 грн. (110,23 грн. середньоденна заробітна плата х 446 днів затримки виплати заробітної плати) на користь позивача [PERSON] за період з 23.01.2013 року по 14.04.2014 року включно; - 62 261,60 грн. (139,60 грн. середньоденна заробітна плата х 446 днів затримки виплати заробітної плати) на користь позивача [PERSON] за період з 23.01.2013 року по 14.04.2014 року включно (а.с.67-71). Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача про те, що ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» є підприємством з будівництва та реконструкції мостів та фінансується за рахунок бюджетних коштів, а заборгованість перед позивачами виникла в зв'язку із наявністю заборгованості за виконані роботи замовника будівництва - Держави. Відповідно до вимог чинного законодавства кожна особа має право на отримання винагороди за свою працю, а право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ст.43 Конституції України). Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 112» на користь [PERSON] 20 999,03 грн. заробітної плати 480,00 грн. витрат на відрядження та 67 035,80 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, на користь [PERSON] 4 992,02 грн. заробітної плати, 8 160,00 грн. витрат на відрядження та 49 162,58 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, на користь [PERSON] 9 410,85 грн. заробітної плати та 62 261,60 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Також суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved