Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] 21 травня 2019 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] , та просить змінити розмір аліментів, стягуваних з відповідача за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 січня 2016 року на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на тверду грошову суму у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Підставою тому зазначала те, що від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 січня 2016 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнутий за рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини не відповідає вимогам теперішнього часу. Крім того, на даний час відповідач за рішенням суду сплачує аліментів близько 200,00 грн. через наявність на виконанні у виконавчій службі інших виконавчих проваджень про стягнення з нього боргів за банківськими кредитами. Така сума є меншою ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої просила розглянути у її відсутність, на позові наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився. Судові повістки-повідомлення повернулись із зазначенням «За зазначеною адресою не проживає». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, виклик відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області. Тому суд вважає відповідача належно сповіщеним про розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 січня 2016 року, справа №505/5578/15-ц, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.12.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідноз ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок батьків утримувати дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає доцільним змінити спосіб присудження та стягнення аліментів на дитину на аліменти у твердій грошовій сумі. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на обох сторін по справі. Разом із тим, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та одночасне стягнення 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку нормами ст. 184 СК України не передбачено, тому у цій частині позову слід відмовити. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, позов у частині стягнення аліментів у новому розмірі з дня звернення до суду задоволенню не підлягає. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial