Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до Кремінського районного суду Луганської області із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначається, що заявник [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , який [INFO] помер. Після смерті батька заявника відкрилася спадщина на земельну ділянку № [NUMBER] , загальною площею 5,4762 га з кадастровим номером 4421682200:03:001:0009, розташована на території Макеївської сільської ради Кремінського району Луганської області. Заявник зазначає, що спадщину після смерті батька вона фактично прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із ним за адресою: [ADDRESS] , хоча і була зареєстрована за іншою адресою. 06.02.2020 заявник звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті її батька, однак заявнику письмово було повідомлено про неможливість видачі такого свідоцтва у зв`язку із тим, що нею був пропущений передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та водночас не надано документів, які б підтверджували факт спільного проживання заявника з її батьком [PERSON] на час відкриття спадщини. Крім заявника, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. У зв`язку з цим заявник просила суд встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини зі своїм батьком [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті останнього. У судове засідання заявник не з`явилася, її представник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, а також надала пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, викладеними у заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, староста сіл Макіївка та Греківка Красноріченської селищної ради Глобчаста Г.Л. через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що проти задоволення заяви вона не заперечує та підтверджує факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є зведеною сестрою заявника, з якою вони знайомі з самого дитинства. Мати свідка [PERSON] проживала з батьком заявника [PERSON] , а заявник [PERSON] проживала разом із ними з 2011 року за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] - 01.03.2015. Разом із цим, мати свідка не зверталася за прийняттям спадщини після смерті батька, сама [PERSON] на цю спадщину також не претендує. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . Вони із батьками заявника є сусідами і [PERSON] росла у неї на очах. Приблизно у 90-ті роки [PERSON] придбав будинок за адресою: [ADDRESS] і з того моменту проживав там зі своєю дружиною [PERSON] , яка доводиться заявнику мачухою. Сама [PERSON] їздила навчатися, однак з 2011 році повернулася та постійно проживала разом із ними аж до смерті батька, через рік після смерті якого також померла і мачуха заявника. Заслухавши представника заявника та свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані суду докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що заявник[PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Макіївка Кремінського району Луганської області, є рідною донькою [PERSON] (а.с. 5-6, 31). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] батько заявника [PERSON] помер [INFO] у віці 60 років у с. Макіївка Кремінського району Луганської області (а.с. 9). Згідно з довідкою виконавчого комітету Невської сільської ради Кремінського району Луганської області № 210 від 10.09.2020 заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак фактично постійно проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Також із довідки Макеївської сільської ради Кремінського району Луганської області № 513 від 05.11.2019 вбачається, що згідно із записом у погосподарській книзі № 1 померлий [PERSON] був прописаний та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом із померлим постійно по день його смерті проживали його дружина [PERSON] , яка померла у 2015 році, а також його донька [PERSON] , яка проживала там без реєстрації (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку № [NUMBER] , яка була передана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Макеївської сільської ради Кремінського району Луганської області, та належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 066597, виданого 11.10.2002 (а.с. 11). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як зазначається у пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Із роз`яснення приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Дашдамірова Е.А. № 150/01-16 від 06.02.2020 вбачається, що заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті батька заявника [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що заявником був пропущений передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також не було надано документів які б підтверджували факт спільного проживання та реєстрації за однією адресою з [PERSON] на час відкриття спадщини. Крім того, заявником не були надані нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що залишилася після смерті [PERSON] . У роз`ясненні нотаріуса також зазначається, що спадкова справа після смерті [PERSON] станом на 06.02.2020 не відкривалася, що також підтверджується витягом зі Спадкового реєстру щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину) № 59314460 від 06.02.2020 (а.с. 12, 13). Таким чином, судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом заявнику свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті її батька, перш за все, є відсутність документів, що підтверджують факт постійного проживання заявника з її померлим батьком [PERSON] на час смерті останнього. У той же час зазначений факт знайшов своє підтвердження з досліджених у судовому засіданні письмових доказів, а також показань свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні зазначили, що [PERSON] постійно проживала з батьком за однією адресою з 2011 року і до моменту його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Отже, відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця саме по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц, який суд враховує під час розгляду та вирішення цієї цивільної справи з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті батька заявника має для [PERSON] юридичне значення для реалізації її спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину (у вигляді земельної ділянки), що залишилася після смерті [PERSON] . За таких обставин, оскільки факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини знайшов підтвердження у судовому засіданні з досліджених письмових доказів та показань свідків, а видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я заявника не може бути проведена на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», суд вважає за необхідне задовольнити заяву повністю та встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі своїм батьком [PERSON] на час смерті останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved