Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

[PERSON] 17.03.2021р. звернулась з позовом до [PERSON] , просить надати дозвіл на оформлення документів для здійснення поїздки за межі України її доньки [PERSON] , [INFO] в супроводі матері або для перетину кордону самостійно, без дозволу (згоди) батька [PERSON] , та надати дозвіл на тимчасові поїздки за кордон з метою вступу та навчання в Республіку Польща з 01.06.2021р. до 25.02.2022р. неповнолітньої доньки [PERSON] , в супроводі матері або для перетину кордону дитиною самостійно, без дозволу (згоди) батька. Вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебували у шлюбі, мають двоє дітей, доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що відповідач участі у вихованні дітей не бере, а вона, піклуючись про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дітей, хоче сприяти доньці у реалізації наміру навчатись за кордоном - у Республіці Польща, але відповідач добровільно не надає згоди на виготовлення візи та виїзд неповнолітньої дитини на навчання за межі України, чим фактично позбавляє її можливості навчатись та отримати професійну підготовку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, 26.04.2021р. подала заяву у якій позов підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.34). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належно (а.с.38-39). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач, будучи належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, а позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить думки про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 11.06.2002р. були у шлюбі, який рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 06.03.2017р. розірвано (а.с.23). Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.17) убачається, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . 17.12.2020р. [PERSON] укладено договір з «GLOBAL POLISH» про надання консультаційних послуг та документального супроводу вступу до вищого навчального закладу або інших навчальних закладів Республіки Польща [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до п.п. 3, 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб уповноважених ними. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Як зазначено у ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. У відповідності до ч. 3 ст. 1 цього Закону, порядок в`їзду до іноземної держави регулюється законодавством іноземної держави. Згідно Кодексу Спільноти з візових питань (візовий Кодекс), затвердженого Європейським парламентом 16 червня 2009 року, дозвіл батьків або законного опікуна є необхідним при подачі неповнолітнім документів для вирішення консульством питання надання йому візи. При цьому, якщо особа, що вирушає до Польщі на момент подання документів ще не досягла 18-ти років, то для отримання студентської візи необхідно надати наступні документи: свідоцтво про народження дитини; документ-дозвіл на виїзд, підписаний обома батьками (або офіційними опікунами); оригінали та копії паспортів обох батьків (навіть якщо батьки розлучені, на момент подання документів має бути присутній один з них); чек про оплату візового збору (студенти після 18 років потрапляють до пільгової категорії населення, тому не повинні його сплачувати). Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Відповідно до ч. 2 і 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Положення ч. 7 ст. 7, ч. 2 ст. 155 СК України, зазначають, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Стаття 10 Конвенції про права дитини передбачає право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Згідно ст.ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Право на освіту - це одне з основних соціально-культурних прав людини на здобуття певного обсягу знань, культурних навичок, професійної орієнтації, які необхідні для нормальної життєдіяльності в умовах сучасного суспільства. Освіта є основою інтелектуального, духовного, фізичного і культурного розвитку особистості, її успішної соціалізації. Метою освіти є всебічний розвиток людини, як особистості, її талантів, інтелектуальних, творчих і фізичних здібностей, формування цінностей необхідних для успішної самореалізації. Отже, до основних батьківських обов`язків входить забезпечення реалізації права дитини на освіту, а відповідач своєю незгодою надати дозвіл доньці на виїзд до Польщі на період навчання, перешкоджає всебічному розвитку дитини та її подальшої успішної реалізації. Враховуючи інтереси дитини [PERSON] , [INFO] , забезпечуючи реалізацію її прав, визначених Декларацією прав дитини, враховуючи те, що наміри [PERSON] щодо отримання дозволу на тимчасовий виїзд доньки за кордон повністю узгоджуються з покладеними на неї законом правами та обов`язками як її матері та в повній мірі відповідають інтересам дитини, спрямовані на створення умов, які сприятимуть розширенню світогляду дитини, добре позначаться на її духовному, фізичному та інтелектуальному розвитку, сприятимуть поглибленому вивченню іноземної мови, розширять її кругозір, нададуть можливість отримати повноцінну та якісну освіту, суд доходить висновку про задоволення позову. Задоволюючи позов [PERSON] суд також ураховує заяву неповнолітньої [PERSON] до суду від 26.04.2021р. (а.с.35) з проханням про надання їй дозволу на тимчасовий виїзд за кордон на навчання та переписку позивачки і дитини з відповідачем у мобільному додатку Viber, із змісту якої категоричних застережень або заперечень щодо вибуття дитини на навчання за кордон не вбачається. Також, згідно ст. 7 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною 7 травня 1999 року, під час розгляду справ, що стосуються дитини, судовий орган діє швидко для уникнення будь-яких невиправданих зволікань, а швидке виконання прийнятих рішень повинно бути забезпечене відповідною процедурою. У термінових випадках судовий орган при необхідності має повноваження приймати рішення, які підлягають негайному виконанню. Таким чином, враховуючи інтереси дитини, суд вважає необхідним допустити рішення до негайного виконання.

Outcome: approved