Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом до ОК № 18 «Огонек» про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначено, що 09 лютого 2016 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з квартири [ADDRESS]. При житті померлий склав заповіт, відповідно до якого належну йому квартиру він заповів позивачам в рівних частках. Згідно діючого законодавства позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Однак, позивачі не можуть оформити своє право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на квартиру відсутній, а отримання дублікату правовстановлюючого документу померлого власника його спадкоємцями неможливе. Таким чином, позивачі, як законні спадкоємці, мають всі законні права на належне їм спадкове майно, однак не можуть оформити своє право власності на належне їм майно і вільно ним користуватися. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно по 1/2 частині квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 09 лютого 2016 року. В судове засідання позивачі не з'явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явилася, від неї надійшло клопотання з проханням розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Як встановлено в судовому засіданні, згідно копії заповіту, 02 лютого 2015 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 115, відповідно до якого усю належну йому на праві приватної власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], він заповів в рівних долях [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 09 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] помер 09 лютого 2016 року, про що 09 лютого 2016 року складено відповідний актовий запис № 116. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно квартира [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі довідки ЖСК № 18 «Огонек» від 19 березня 1992 року, [PERSON] в будинку № 10 по вул. Казарцева в м. Мелітополі Запорізької області належить квартира № 25. Квартира виплачена повністю. Спадкоємцями за заповітом є позивачі. Інших спадкоємців за заповітом немає. У визначений законом строк позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), після смерті [PERSON], який помер 09 лютого 2016 року, відкрита спадкова справа. Згідно заяви від 24 лютого 2016 року, посвідченої державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, у визначений законом строк позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Згідно заяви від 24 лютого 2016 року, посвідченої державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, у визначений законом строк позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Однак, оформити своє право на спадщину позивачі не можуть, оскільки правовстановлюючий документ на квартиру відсутній. Згідно постанови державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 вересня 2016 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер 09 лютого 2016 року, так як спадкоємцями не надано правовстановлюючого документу на належне спадкодавцю нерухоме майно. Крім того, відповідно до поданої до суду заяви, відповідач позов визнає в повному обсязі, а згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, судом встановлено, що позивачі не можуть вільно користуватися належним їм спадковим майном у виді квартири [ADDRESS], оскільки вони, як законні спадкоємці, мають всі законні права на зазначене спадкове майно, але не можуть оформити своє право власності на нього, в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на належну спадкодавцю квартиру. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання за позивачами права власності на спадкове майно по 1/2 частині квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 09 лютого 2016 року.

Outcome: approved