Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє представник-адвокат [PERSON], звернувся в суд з позовом до Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 15.10.1988 року головою колгоспного двору по [ADDRESS] була [PERSON], бабуся позивача. Згідно довідки Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 11.04.2018 року за вказаним домогосподарством закріплена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд площею 0,08 га. [PERSON] померла [INFO]. На момент її смерті з нею у вищевказаному житловому будинку проживав позивач [PERSON], якому [PERSON] заповіла усе своє майно. Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивач отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що не визначені частки в господарстві між членами бувшого колгоспного двору. Технічним паспортом на житловий будинок та Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON] знаходиться по [ADDRESS]. Звітом про оцінку вищевказаного житлового будинку визначено, що його ринкова вартість становить 138 459,00 грн. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позов підтримав з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Пояснив, що [PERSON] приходиться позивачу бабкою по маминій лінії. Позивач на час смерті бабки проживав і на даний час проживає у спадковому будинку. Однак, перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину є те, що спадковий житловий будинок відповідно до свідоцтва про право особистої власності належав колгоспному двору. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Зазначили, що повністю визнають заявлені до них вимоги та не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог. Торговицька сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, в якій вказала, що позовні вимоги визнає з повному обсязі. Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачі визнають позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії Свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 15 жовтня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 142 від 10 липня 1987р., слідує, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS], дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Довідкою № 357, виданою 11.04.2018 року виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що станом на 15.04.1991 року в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON],[INFO], зять [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], онучка [PERSON], [INFO] За заповітом, посвідченим 11.11.1999 р. секретарем виконкому Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], 1921 року народження, що мешкає в [ADDRESS], на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона відповідно чинного законодавства України буде мати право, - заповіла внукові [PERSON], 1981 р.н., який проживає в [ADDRESS]. Заповіт зареєстровано в книзі реєстрації нотаріальних дій за [NUMBER]. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 50591212 від 17.01.2018 року доводиться, що заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за [NUMBER]. [PERSON] померла [INFO] у віці 96 р. в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 21 від 22.08.2017 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 22 серпня 2017 року виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого с.1270 ЦК України. Заява про відмову від спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Довідкою № 356, виданою 11.04.2018 р. виконавчим комітетом Торговицької сільської ради стверджено, що [PERSON] на момент смерті ([INFO]) проживала та була зареєстрованою [ADDRESS], разом з нею проживали та були зареєстровані: зять [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], виданого 26 вересня 1981 р. Торговицькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, встановлено, що він народився [INFO] в с. Торговиця, актовий запис № 52 від 26.09.1981р., його батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Про те, що батьками матері позивача [PERSON], [INFO], були [PERSON] та [PERSON], свідчить її свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане сільським ЗАГС с. Торговиця Городенківського району Станіславської області 25.12.1958 р. Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] слідує, що 15 листопада 1979 р. зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 25 від 15.11.1979 р. у Торговицькій сільській раді, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Наведеним стверджено, що позивач [PERSON] є внуком спадкодавця [PERSON]. Копією спадкової справи № 10/2018 р., наданою суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., стверджено, що 17 січня 2018 року [PERSON] подав до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Яшана Р.Р заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Витяг № 50591210 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданий 17.01.2018 року приватним нотаріусом Яшан Р.Р. свідчить, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON], номер у Спадковому реєстрі 61874542, номер у нотаріуса 10/2018. Відповідачка, [PERSON] 17 січня 2018 року (спадкової справи № 10/2018) подала до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Яшана Р.Р заяву про відмову від отримання обов'язкової частки у спадщині після смерті матері [PERSON]. Отже, позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті бабки [PERSON]. До спадкового майна померлої [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS]. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1964р., інші господарські будівлі збудовані в 1970, 1980, 1990, 1991 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 79,1 кв.м.) № 07122017_00224, складеного ФОП [PERSON] на підставі договору № 00224/С від 07.12.2017 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] станом на 07.12.2017 року становить 138 459 грн. Довідкою № 358, виданою 11.04.2018 року виконавчим комітетом Торговицької сільської ради стверджується, що за господарство по [ADDRESS] числиться земельна ділянка площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд (присадибної ділянки). Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1297 ЦК України. Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Яшана Р.Р про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.04.2017 р. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] після смерті бабусі [PERSON] з посиланням на те, що документи, які підтверджують право власності на житловий будинок по [ADDRESS], видані на ім'я спадкодавця [PERSON], як голови колгоспного двору, що позбавляє нотаріуса можливості визначити його частку в житловому будинку та, відповідно, - видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003р.),

Outcome: approved