Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] в жовтні 2016 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким поділити житловий будинок літ. «А» по [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] і [PERSON] відповідно до їхніх ідеальних часток у будинку та виділити [PERSON] у користування 1\\2 частину земельної ділянки по [ADDRESS] , на якій розташована 1\\2 частина будинку. В період підготовчого судового провадження представник позивача уточнив позовні вимоги і в судовому засіданні просив суд ухвалити рішення про поділ житлового будинку літ. «А» загальною площею 54,8 кв.м. з господарськими будівлями по [ADDRESS] у відповідності до ідеальних часток співвласників, визнавши за ними право власності на відокремлені частини будинку, та визначити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] відповідно до ідеальних часток співвласників у домоволодінні. [PERSON], її представник позов не визнали і доводили, що [PERSON] є неправомірним власником 1\\2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, тому як «основний документ на спадщину видано по заповіту від недієздатної особи». [PERSON] надала до суду заяву про залучення до участі по даній справі у якості третьої особи без самостійних вимог, стверджуючи, що рішення по даній справі вплине на її права та інтереси щодо користування спірним домоволодінням. Суд задовольнив клопотання [PERSON] Третя особа [PERSON] позов сестри [PERSON] не визнала і заявила зустрічний позов про усунення [PERSON] від права на спадкування, посилаючись на наступне: у 2000 році відкрилась спадщина після смерті батька [PERSON] і вони - діти померлого і дружина [PERSON] досягли домовленості, що квартира [ADDRESS] залишається [PERSON]. і в майбутньому вона - [PERSON] не буде претендувати на спадщину в будинку по [ADDRESS], але [PERSON] умов домовленості не дотримується. [PERSON] постійно проживає в квартирі, що залишилась у спадок після смерті батька, ніколи не піклувалась і не доглядала бабусю [PERSON], яка за станом здоров'я і внаслідок похилого віку потребувала постійної сторонньої допомоги, але свідоцтво про право на спадщину після смерті бабусі отримала. [PERSON], підтримуючи доводи матері [PERSON], стверджує, що [PERSON] страждала на психічний розлад здоров'я і не розуміла значення своїх дій, коли укладала заповіт на користь [PERSON] Посилаючись на положення статей 1259,1224,1301 ЦК України [PERSON] вимагає усунути сестру [PERSON] від права на спадкування за заповітом після смерті бабусі - [PERSON] Суд вислухав сторони (їх представників), вивчив матеріали справи і встановив наступне: Житловий будинок літ. «А» загальною площею 54,8 кв.м. з надвірними спорудами у вигляді сараю літ. «Б», вбиральні літ. «Г», навісу «Д», вимощень, огорожі і теплиці належить на праві спільної часткової власності [PERSON] -1\\2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.10.2015 року , [PERSON] - 1\\2 частка на підставі рішення Київського райсуду м.Одеси від 31 липня 1997 року. Житловий будинок і господарські споруди розташовані на земельній ділянці площею 0,530 га, яка була надана [PERSON] виконкомом Приморської райради м.Одеси в 1959 році в безстрокове користування для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності. [PERSON] не визнає право [PERSON] на володіння і користування житловим будинком і земельною ділянкою, тому позивач звернулась до суду з цим позовом за захистом права власності на 1\\2 частину будинку і права користування на 1\\2 частину земельної ділянки. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на правовстановлюючі документи щодо 1\\2 частини домоволодіння і висновок №182\\2017 судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи. [PERSON], не визнаючи позов дочки [PERSON] стверджувала, що Петрова (до шлюбу Сидорчук) О.М. отримала у спадщину 1\\2 частину домоволодіння неправомірно, тому як бабуся [PERSON] (мати [PERSON]) на момент укладання заповіту в 2006 році була недієздатною особою, на момент оформлення і видачі свідоцтва про право на спадщину 1\\2 частина будинку перебувала під арештом. На думку відповідача експертний висновок щодо розподілу будинку і земельної ділянки не відповідає вимогам закону, тому що строк дії свідоцтва експерта закінчився ще в квітні 2017 року, експертне дослідження проведено при наявності арешту на будинок, «експерт використовує подвійне зареєстроване право власності [PERSON] на одне і теж спадкове майно, експерт надає суду єдиний можливий варіант розподілу будинку і земельної ділянки і інших варіантів не пропонує, експерт незаконно відокремив літню кухню [PERSON], запропонований варіант розподілу земельної ділянки порушує права та інтереси [PERSON] - прохід шириною 0,6 м не відповідає діючим нормам і правилам. Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних правових підстав: Суд встановив і сторони визнали, що домоволодіння по [ADDRESS] В м.Одесі належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності в рівних частках, що спільне користування домоволодінням не є можливим із-за неприязливих стосунків між сторонами. [PERSON], не визнаючи право [PERSON] на 1\\2 частину житлового будинку, неодноразово заявляла в судовому засіданні про відсутність у позивача права на володіння і користування 1\\2 частиною будинку і земельної ділянки по [ADDRESS]. Виходячи з положень ч. 1 ст. 356 ЦК, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм в певних частках майном, яке становить єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою у праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними і визначаються відповідними відсотками від цілого або в дробовому вираженні. Стаття 358 ЦК визначає, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У даному випадку сторони - співвласники домоволодіння не досягли домовленості ні щодо порядку користування , ні щодо способу і порядку поділу будинку, земельної ділянки, тому спір вирішується в судовому порядку. Відповідно до положень діючого цивільного законодавства виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартира) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (розділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин розділ (виділ) може бути проведений із зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. У висновку №182\\2017 судової будівельно-технічної , земельно-технічної експертизи експерт зазначив, що виходячи з архітектурно-планувального рішення приміщень житлового будинку літ. «А», враховуючи розташування господарських будівель і споруд на земельній ділянці, визначити можливі варіанти розподілу житлового будинку та господарських споруд, розташованих по [ADDRESS] відповідно до ідеальних часток співвласників (по 1\\2 частині кожному) не є можливим. Експерт пропонує один технічно- можливий варіант розподілу будинку та споруд між співвласниками [PERSON] і [PERSON] з незначним відступом від ідеальних часток співвласників. При запропонованому експертом варіанті поділу будинку у власність одного співвласника виділяються в жилому будинку літ. «А» приміщення 1-1 кухня площею 6,1 кв.м., 1-2 житлова площею 8,8 кв.м., 1-3 житлова площею 8,7 кв.м., 1-6 коридор, 1\\2 частину вимощення і 1\\2 частину огорожі, загальною інвентаризаційною вартістю 74445 грн, що відповідає 49\\100 частинам, що на 1\\100 частину менше ідеально належної. У власність другого співвласника пропонується виділити в жилому будинку літ. «А» приміщення 1-4 житлова площею 17,6 кв.м., 1-5 веранда площею 8,7 кв.м., 1\\2 частину вимощень, 1\\2 частину огорож, загальною інвентаризаційною вартістю 78801 грн, що відповідає 51\\100 частині і на 1\\100 частину більше ідеально належної. Ринкова вартість 1\\100 частини домоволодіння по [ADDRESS] за висновком експерта складає 4054 грн. При вищевказаному варіанті поділу будинку співвласникам належить виконати наступні будівельні роботи: обладнати дверний отвір в приміщенні 1-5 (веранда) та приміщенні 1-6 (коридор); закласти дверний отвір між приміщеннями 1-5 (веранда) та №1-6 (коридор), закласти дверний отвір в приміщенні №1-2 житлова та №1-4 - житлова. При запропонованому варіанті поділу будинку до складу виділяємих частин входять житлові і підсобні приміщення. Представник [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] просить виділити їй у власність 49\\100 частин домоволодіння і що [PERSON] відмовляється від грошової компенсації за 1\\100 частину будинку. Спірний житловий будинок з господарськими спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,530 га. Частиною 1 статті 88 Земельного Кодексу України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває в спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди - у судовому порядку. За правилом ч.2 ст.120 ЗК, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває в користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були в попереднього землекористувача. Відповідно до частини 4 ст.120 ЗК при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження будівлі та споруди. При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд виходить з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, відсутності порядку користування ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого в установленому законом порядку і установлює порядок користування ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника в нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. У висновку земельно-технічної експертизи експерт запропонував один варіант порядку користування земельною ділянкою між співвласниками жилого будинку у відповідності до їхніх ідеальних часток - кожному 1\\2 частина, що відповідає площі ділянки 0,265 га кожному співвласнику. Запропонований варіант передбачає організацію відокремленого входу (в'їзду) на ділянку кожного співвласника і забезпечує безперешкодне користування і обслуговування належної співвласнику частини будинку і господарських споруд. Графічне відображення запропонованого варіанту порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] між співвласниками викладено на а.с.166. Межі земельної ділянки, що виділяється у користування співвласника будинку з часткою 49\\100 описується наступним чином: з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,0 м (до точки 25); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 3,0 м (до точки14): з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,30 м (до точки 13): з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,71 м (до точки12): з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,51 м (до точки11): далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,0 м (до точки 10): з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,82 м (до точки 9); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 3,32 м (до точки 8); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 13,95 м (до точки 7); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 7,87 м (до точки 23): з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 11,69 м (до точки22): далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 6,51 м (до точки 21); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 11,60 м (до точки 20): з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,30 м (до точки19): далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 0,90м до первісної точки відліку (до точки17). Межі земельної ділянки, що виділяється у користування співвласника будинку з часткою 51\\100 описується таким чином: -від точки 17, по прямій лінії на відстані 8,96 м (до точки16): -від точки 1, по прямій лінії на відстані 4,76 м (до точки 2); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 12,77 м (до точки 3); -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 6,20 м (до точки 4); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 6,31 м (до точки 5) -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,45 м (до точки 6) -далі в тому ж напрямку по прямій лінії 7,87 м (до точки 7); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 13,95 (до точки 8) -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,32 (до точки 9) -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 4,82 м (до точки 10); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,0 м (до точки 11); - далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 4,51 м (до точки 12); - з подальшим поворотом вліво по прямій лінії відстані 5,71 м (до точки 13) -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,30 м (до точки 14); -з подальшим поворотом вліво по прямій лінії відстані 3,0 м (до точки 15) -далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,0 м (до точки 16); -з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 8,96 м (до точки 17); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,0 м (до точки 18), - далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 10,32 м до первісної точки відліку (до точки 1). В загальному користуванні сторін залишається ділянка площею 1,0 м х 5,49 м, що необхідний для обслуговування зовнішньої стіни приміщення 1-3 в жилому будинку літ. «А». Експерт у висновку виклав пропозицію щодо встановлення земельного сервітуту на ділянку площею 5,5 кв.м, але таких вимог сторони не заявляли, тому ця ділянка судом залишається в загальному користуванні сторін. Щодо вимог, викладених у позові третьої особи - [PERSON] Вимоги [PERSON] про усунення сестри від спадкування не містяться ні на вимогах закону ні на матеріалах справи. Так, до суду не надані належні і допустимі докази, що на момент укладання заповіту [PERSON] була недієздатною особою, або що на момент укладання заповіту [PERSON] не розуміла значення своїх дій і не могла ними керувати. Суд встановив і сторони визнали, що [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі [PERSON] отримала 22.10.2015 року (а.с.6), що [PERSON] зверталась до суду з позовом про визнання заповіту [PERSON] недійсним ще в 2011 році і позов залишено без розгляду. З огляду на викладене, правомірність отримання [PERSON] спадщини за заповітом після смерті бабусі [PERSON] ні [PERSON] ні [PERSON] не спростована. Доводи відповідача про неправомірність висновку №182\\2017 судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи (а.с.92-110) з підстав перебування будинку під арештом та відсутності у експерта відповідних документів на виконання експертних робіт спростовані матеріалами справи (свідоцтво про кваліфікацію судового експерта на а.с. 110 дійсне до 2020 року, відповідні документи на заборону розгляду питання щодо розподілу будинку і земельної ділянки відсутні). Експерт запропонував єдиний технічно-можливий варіант розподілу будинку і земельної ділянки, що найбільше відповідає ідеальним часткам співвласників, при якому відсутнє істотне погіршення технічного стану житлового будинку, а саме - перетворення в результаті переобладнання житлових приміщень у нежитлові; надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані в якості житла через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла та інше). [PERSON] з запропонованим варіантом не згодна, але не надала до суду будь-яких доказів щодо наявності інших варіантів розподілу, хоча суд неодноразово роз'яснював і [PERSON] і її представнику право відповідача подати до суду висновок експерта, складений на її замовлення (ч.1 ст.106 ЦПК). При розподілі будинку і земельної ділянки експерт не приймала до уваги наявні самочинні будівлі і споруди : літню кухню літ. «Е», сарай літ. «В» і тамбур «б», на які свідоцтво про право на спадщину не видавалось, вартість цих споруд не включена в загальну вартість домоволодіння. Вказані споруди не враховуються і судом при розподілі. Порушення інтересів співвласника [PERSON] при розподілі земельної ділянки шляхом виділення їй проходу шириною 0,6 метра відсутнє, тому як територія загального користування площею 5,5 кв.м. не передбачає встановлення огорож і ширина проходу [PERSON] до господарських споруд складає 1,6 м. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У даному випадку відповідачева сторона не довела належними і допустимим доказами ті обставини, на які вона посилається у своїх запереченнях. Положення ст.141 ЦПК України визначають розподіл судових витрат між сторонами. Згідно частини 1 вказаної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У даному випадку позов [PERSON] суд задовольняє в повному обсязі, тому з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі - 1299,43 грн. . У частині 2 цієї статті вказано, що Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ч.3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У даному випадку позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, що пов'язані з розглядом даної справи: витрати на виконання експертизи в сумі 6500 грн, витрати на виконання робіт з геодезичного вишукування в сумі 4000 грн, витрати по сплаті послуг КП «БТІ» в сумі 452,54 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 6500 грн. Вказані витрати позивач підтвердила відповідними квитанціями, актом виконаних робіт та рахунком-фактурою. Ні одна із сторін не звільнена від сплати судових витрат. Разом з тим, суд вважає за можливе порівну розподілити між сторонами по справі витрати на проведення експертних робіт, робіт з геодезичного вишукування по спірній земельній ділянці, оскільки дане рішення є підставою для внесення змін до правовстановлюючих документів сторін на нерухоме майно. З огляду на викладене з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в такому розмірі: 1299,43 + \(6500 +4000 ):2\+452,54 +6500 = 14501 грн 97 коп.

Outcome: approved