Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності на квартиру, припинивши право спільної часткової власності на житловий будинок в якій вказує, що на підставі договору дарування житлового будинку укладеного 04.09.2015 року, він є власником 48/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Також на підставі договору дарування земельної ділянки, укладеного 04.09.2015 року, позивач є власником земельної ділянки площею 0,0340 га. Іншим співвласником 52/100 частин житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON]. Даний житловий будинок ще з 06.10.1987 року фактично поділений на дві житлові квартири, на підставі рішення Попільнянського районного суду Житомирської області. Даним рішенням [PERSON] виділено кімнати позначені на плані літерою 1-7, 1-6 та 1-5, що складає 48/100 частин житлового будинку. Таким чином житловий будинок припинив статус об'єкта спільної часткової власності. Виділеній 48/100 частині вказаного житлового будинку присвоєно поштову адресу - [ADDRESS]. Кожна квартира ізольована одна від одної, мають окремі входи. [PERSON] належить квартира [ADDRESS] у вищевказаному будинку, тобто вказані 52/100 частин [PERSON] вже виділені і зареєстровані як квартира. Таким чином відсутній співвласник житлового будинку з яким можна укласти договір про виділення частки із майна. Позивач просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] припинивши його право спільної часткової власності на даний житловий будинок. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заперечення в якому просить справу слухати у її відсутність та відмовити у позові, так як право власності на самочинно збудоване нерухоме майно не позбавляє можливості оспорення заінтересованою особою у майбутньому права власності на це майно з інших підстав. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Договору дарування частини житлового будинку від 04 вересня 2015 року, укладеного між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON], (обдарований), дарувальник подарував 48/100 ідеальних частин, а обдарований прийняв у власність 48/100 ідеальних частин житлового будинку під номером [ADDRESS]. Частина будинку, що відчужується розташована на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,034 га, кадастровий номер - [NUMBER], одночасно з відчуженням частини житлового будинку укладається договір дарування земельної ділянки, що підтверджується Договором дарування земельної ділянки від 04 вересня 2015 року, укладеного між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON], (обдарований). Розмір земельної ділянки становить 0,0340 га, кадастровий номер - [NUMBER]. Як вбачається з Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованих 04.09.2015 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, актуальна інформація про державну реєстрацію права власності на 48/100 частин вищевказаного житлового будинку та на земельну ділянку площею 0,034 га, яка розташована в [ADDRESS]. Відповідно до рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 06.10.1987 року, [PERSON] виділено на праві приватної власності частину вищевказаного житлового будинку, а саме: 1-1 веранда, 1-2 кухня, 1-3 коридор, 1-4 житлова кімната, а [PERSON] - кімнати позначені на плані літерою 1-7, 1-6 та 1-5. Згідно витягу № 73 «Про впорядкування адресної нумерації об'єктам житлової забудови» з рішення Виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Житомирської області від 25.11.2016 року, присвоєно адресний номер [ADDRESS] (48/100 ідеальних частки житлового будинку), що належить [PERSON], встановивши поштову адресу: [ADDRESS]. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованої 25.10.2017 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, актуальна інформація про державну реєстрацію прав власності на об'єкт нерухомого майна (вищевказана квартира), а інформація щодо заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та іпотек на дану квартиру відсутня. Як вбачається з Технічного Паспорту на квартиру виготовленого 05.10.2017 року на замовлення [PERSON], квартира розташована в [ADDRESS], має загальну площу 56,9 кв.м, квартира посімейного, спільного заселення індивідуального житлового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею - 26.5 кв.м, кухні площею - 9,5 кв.м, вбиральні площею - 1,1 кв.м, ванної кімнати площею - 2,1 кв.м., коридору площею - 14,4 кв. м та комори площею - 3.3 кв.м. Згідно рішення № 41 від 26.03.1991 року «Про добудову до житлового будинку по [ADDRESS], веранди [PERSON].», виданого Виконавчим комітетом Попільнянської селищної ради Житомирської області, [PERSON] дозволено добудувати веранду розміром 8х3 м до житлового будинку, який належить йому та зобов'язано оформити технічну документацію на вказану добудову. Частиною першою статті 356 ЦК України визначено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з частиною першою статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на те майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 4 ст. 364 ЦК України). Виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз'яснень, викладених у пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Відповідно до пункту 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, зазначено, що договір про виділення частки в натурі може бути укладений між усіма учасниками спільної часткової власності або між кількома з них. Учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Outcome: approved