Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] в квітні 2017 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства, заінтересована особа: Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. При цьому зазначив, що він народився [INFO] в місті Черкаси. У свідоцтві про його народження матір'ю записана - [PERSON], а відомості про батька записані зі слів матері. Стверджував, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з березня 1992 по грудень 2009 р. за адресою - [ADDRESS]. І оскільки його батьки проживали спільно, то відповідно у свідоцтві про народження його прізвище записано за прізвищем матері, але із зазначенням ім'я та по-батькові його батька. [INFO] [PERSON] помер, але до його смерті і по теперішній час він проживає в квартирі батька. Зазначав, що [PERSON] за життя визнавав себе його батьком, періодично надавав йому матеріальну допомогу. Встановлення факту батьківства має значення для подальшого оформлення його спадкових прав після смерті батька. За таких обставин просив суд, визнати [PERSON], [INFO] батьком [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 21.04.2017 року провадження по справі відкрито. Ухвалою суду від 11.05.2017 року виключено Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області із числа заінтересованих осіб у справі та залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб [PERSON] та Черкаську міську раду, оскільки рішенням суду у розглядуваній справі може бути встановлено батька дитини, яку народила [PERSON], а крім того заявник може отримати право на спадкування після смерті [PERSON], в той час як за відсутності спадкоємців відумерла спадщина може перейти у власність територіальної громади, в особі Черкаської міської ради. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав доводи зазначені в заяві [PERSON] та підтвердив обставини викладені у заяві Заінтересована особа [PERSON], будучи допитаною в якості свідка, в судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю заявника [PERSON] Померлий [PERSON], [INFO] є її колишнім «цивільним» чоловіком та батьком її сина [PERSON]. З [PERSON] вони познайомилися навесні 1992 року, разом працювали в ТОВ «Черкасирайагробуд». З 1992 року по 2009 рік вони проживали з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. В подальшому у них народився син [PERSON]. Для того, щоб отримувати допомогу на дитину, як одинока мати вирішили [PERSON] не записувати в свідоцтво батьком. Батьком в свідоцтві про народження записано - [PERSON] з її слів. При цьому прізвище «[PERSON]» вона зазначила своє, а ім'я та по-батькові - «[PERSON]» - [PERSON]. [PERSON] ніколи не оспорював свого батьківства. З часом виникло бажання записати [PERSON] батьком, але до цього не дійшло. [PERSON] почав вживати алкогольні напої і як наслідок вони припинили шлюбні відносини. Періодично вона спілкувалася з колишнім чоловіком, доглядала його батьків та навіть займалася організацією поховання як самого [PERSON] так і його батьків. Син [PERSON] спілкувався з батьком до самої смерті. Представник заінтересованої особи - Черкаської міської ради,в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання справи. Надав суду письмову заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі представника Черкаської міської ради, проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення батьківства не заперечували. Суд заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи [PERSON], оголосивши заяву представника заінтересованої особи - Черкаської міської ради, дослідивши письмові докази, допитавши свідків вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Соснівським районний відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Ради народних депутатів м. Черкаси 18.08.1993 року [PERSON] народився [INFO] у місті Черкаси, його батьками зазначено - [PERSON] та [PERSON]. /а.с.13/ Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 16.05.2017 року № 00018050172 в актовому записі про народження [PERSON] № 1279 від 18.08.1993 року відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України./а.с.46/ Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 10.03.2017 року [PERSON] помер [INFO] в місті Черкаси, актовий запис про смерть № 710 зроблений Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. /а.с.16/. Відповідно до акту опитування сусідів мешканців житлового будинку [ADDRESS] від 29.07.2017 року складеного [PERSON] (прож. [ADDRESS]), [PERSON] (прож. [ADDRESS]), [PERSON] (прож. [ADDRESS]), [PERSON] (прож. [ADDRESS]) [PERSON] (прож. [ADDRESS]), [PERSON] (прож. [ADDRESS]) та посвідченого начальником юридичного відділу КП «Придніпровська СУБ» ЧМР Кравець І.В., в квартирі [ADDRESS] проживали - [PERSON], [PERSON], та їх спільний син - [PERSON]. Крім них, у вказаній квартирі проживали також батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON]. Протягом усього часу [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином, постійно проводив з ним час, приділяв увагу фізичному та духовному розвитку останнього. При спілкуванні із сусідами [PERSON] називав [PERSON] своїм сином, навіть після того як перестав жити разом із [PERSON], яка була «цивільною дружиною» [PERSON]. Крім того мати [PERSON] - [PERSON] також визнавала [PERSON] своїм онуком, а [PERSON] - членом своєї сім'ї. Жодних сімейних, побутових конфліктів у цій родині помічено не було. / а.с. 68/ Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 16.06.1971 року [PERSON] народився [INFO] в місті Черкаси, його батьки - [PERSON] та [PERSON]. /а.с.15/ [PERSON] помер [INFO] /а.с.58/. [PERSON] померла [INFO]. /а.с. 59/ За свого життя на підставі договору дарування частки квартири від 13.06.2012 року [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй ? частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] / а.с.17,18/ Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 23.05.2017 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] - 1/3 частка у праві власності; [PERSON] - 1/6 частка у праві власності та [PERSON] - ? частка у праві власності. /а.с. 48/ Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.01.2013 року по справі № 2314/6307/12 встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] / а.с. 60-61/ Відповідно до довідки № 1670 від 16.05.2017 року виданої КП «Придніпровська СУБ» ЧМР в квартирі [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER]) був зареєстрований [PERSON] /а.с. 45/ Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 01.08.2017 року після смерті [PERSON], померлого [INFO], ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не заводилися. /а.с.75/ Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 16.05.2017 року [PERSON] заповіт не складав. /а.с.56/ Допитана в якості свідка - [PERSON] пояснила, що з [PERSON] та [PERSON] знайома з 1992 року. Вона є хрещеною матір'ю [PERSON] Певний час вона проживала з їх родиною в одному домоволодінні, розділеному на дві частини. В одній частині проживали - [PERSON], [PERSON] та їх спільний син [PERSON], а в іншій свідок [PERSON] з родиною. Підтвердила, що за життя, навіть після того, як припинив спільне проживання з [PERSON], [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином. Свідок - [PERSON], яка є сусідкою померлого [PERSON], пояснила, що проживає за адресою - [ADDRESS] вже понад 40 років. В квартирі [ADDRESS] проживали [PERSON], [PERSON] та двоє дітей. Один син, це син [PERSON] від першого шлюбу, а [PERSON] - їх спільний син. Протягом усього часу [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином, окрім того він та його батьки займалися вихованням [PERSON] Жодних сімейних, побутових конфліктів у цій родині помічено не було. Свідок - [PERSON] - баба заявника [PERSON] та мати заінтересованої особи [PERSON], підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] проживали спільно в «цивільному шлюбі». У них народився син [PERSON]. [PERSON] ніколи не заперечував своє батьківство та продовжував спілкуватися з сином, навіть після розлучення з матір'ю хлопчика. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду, окрім того в ч. 2 ст. 125 СК України зазначено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 5 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При цьому, при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку що [PERSON] та [PERSON] з 1992 по 2009 рр. проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Від шлюбу у них народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO]. За життя [PERSON] визнав факт свого батьківства відносно [PERSON] Встановлення факту батьківства має значення для подальшого оформлення спадкових прав заявника. Іншого порядку встановлення вказаного факту чинним законодавством не передбачено. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що заява підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 125,130,135 СК України, ст.ст. 53, 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст. ст. 10-11, 60-61, 74, 88, 169, 209, 212, 214-215, 218, 256 ЦПК України Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

Outcome: approved