Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] 02 лютого 2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 09 січня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 23 січня 2018 року відкрите виконавче провадження на підставі судового наказу № 205/109/2018 від 15.01.2018, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів в розмірі ј частки заробітку на користь [PERSON], що складає 1 681,75 гривень щомісяця. Зазначає, що [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення аліментів на її утримання до досягнення сином, [PERSON], [INFO], трирічного віку в розмірі ј частки заробітку щомісячно. Позивач зазначає, що він не має постійного місця роботи, має нерегулярний, мінливий дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1 000 гривень. На підставі вищезазначеного просить зменшити розмір аліментів за судовим наказом № 205/109/2018 від 15.01.2018 року виданим Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі ј частки заробітку на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з ј частки заробітку (доходу) до 1 000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що з 18 грудня 2015 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю (а.с. 7). Судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 09 січня 2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8) Постановою про відкриття виконавчого провадження від 23 січня 2018 року відкрите виконавче провадження на підставі судового наказу № 205/109/2018 від 15.01.2018, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів в розмірі ј частки заробітку на користь на користь [PERSON] (а.с. 10). Згідно виписки з Пенсійного фонду України від 10.01.2018 останній страховий внесок [PERSON] було внесено в січні 2015 року в розмірі 611,95 грн. (а.с. 9). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 800 гривень щомісячно (з наступною індексацією відповідно до закону), на користь матері [PERSON] до досягнення малолітньою дитиною, сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, починаючи з 09 січня 2018 року. За правилами ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому, необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Встановлено, що розмір присуджених до стягнення аліментів, визначено судом виходячи із принципів розумності та справедливості. Судом встановлено, що позивач є працездатною особою, а тому у нього не існує перешкод для виконання ним обов'язку утримання власної дитини у повному обсязі та сплати аліментів в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, який є достатнім для забезпечення дитині можливості повноцінного розвитку, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed