Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Краснолиманське вагонне депо» про зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [PERSON], працював у «Краснолиманському вагонному депо» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з 06.12.2010 року по 01.04.2016 року за професією промивальник-пропарювач цистерн і був повний робочий день зайнятий внутрішнім очищенням цистерн від нафтопродуктів. Дана професія включена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36 (зі змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ України № 1644 від 13.12.2004 р.; № 276 від 13.03.2006р.; № 173 від 04.02.2010 р.; № 3 від 09.01.2014 р.) ( Розділ XXІІI, код КП 23-3б). На вимогу Позивача Відповідачем була видана Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 30.11.2015 року № 147, згідно якої він працював на підприємстві з 06.12.2010 року по 10.07.2014 року і пільговий стаж за Списком №1 складає 3 роки 2 місяці 4 дні. При цьому безпідставно не було враховано у пільговий стаж 7 періодів роботи загальною тривалістю 5 місяців 3 дні, під час яких він знаходився за наказами адміністрації у відрядженнях, а також неправильно вказана дата звільнення - 10.07.2014 року, в той час, коли згідно записів у трудовій книжці він звільнився 01.04.2016 року. Оскільки Позивач не був згодний з цією довідкою, він 10.12.2016 року звернувся на адресу Відповідача з письмовою заявою про видачу уточнюючої довідки, в якій просив зазначити правильно його стаж відповідно до записів у трудовій книжці. Відповідач повторно надав таку ж саму довідку від 20.12.2016 року за №214, в якій безпідставно не було враховано у пільговий стаж 7 періодів роботи загальною тривалістю 5 місяців і 3 дні, під час яких він знаходився за наказами адміністрації у відрядженнях, а також неправильно вказана дата звільнення - 10.07.2014 року, в той час, коли згідно записів у трудовій книжці він звільнився 01.04.2016 року. Таким чином, діями Відповідача інтересам Позивача [PERSON] спричинено шкоду, оскільки, вказавши неправильно його стаж, що дає право на пільгову пенсію за Списком №1, Відповідач позбавив Позивача права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах. Згідно зі ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудові книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах. Відповідно до ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно записів у трудовій книжці Позивач [PERSON] працював у Вагонному депо Красний Лиман з 06.12.2010 року по 01.04.2016 року за професією промивальник-пропарювач цистерн і був повний робочий день зайнятий очищенням цистерн від нафтопродуктів. Відповідно до частини 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІУ пенсії застрахованим особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, призначаються за нормами цього Закону при досягненні пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788). Отже, підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: -наявність професії чи посади в Списках № 1 і № 2; -підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, Порядок проведення якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442; -виконання робіт в умовах, передбачених відповідним Списком, протягом повного робочого дня. Статтею 62 Закону України № 1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом «а» статті 13 вищезазначеного Закону передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників , затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам - чоловікам , які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Позивач [PERSON] має повних 7 років стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці і відповідно до зазначених вище вимог закону має право вийти на пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік такої роботи, тобто у 53 роки (08 листопада 2017 року). Підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється у відповідності із Списком № 1 або Списком № 2 відповідно до записів в трудових книжках працівників та уточнюючих довідок, виданих на підставі первинних документів про характер та умови праці, а також про зайнятість упродовж повного робочого дня на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстровано в Мінюсті України 01 грудня 2005 року за № 1451 / 11731. Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи особи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року. Право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підтверджує підприємство, де набуто відповідний стаж. В порушення встановленого Порядку фактичні дані щодо трудового стажу, які значаться у виданій Позивачеві довідці, не відповідають записам у трудовій книжці, оскільки він звільнився з Вагонного депо не 10 липня 2014 року, а 01 квітня 2016 року згідно наказу № 90-к від 01.04.2016 року, що підтверджується записом в трудовій книжці за № 39. Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі № 6-9258св15 від 18 листопада 2015 року, наказом від 09 липня 2009 року № 261 Міністерства праці та соціальної політики України затверджені зміни до Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 за № 1451/11731. Згідно з указаними змінами при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Представник позивача зазначає, що на підприємстві Відповідача проводилась атестація робочих місць у 2001, 2006 та 2011 роках, відповідно до якої підтверджено право на пільгову пенсію за Списком №1 робочих місць за професією промивальник-пропарювач цистерн. Просила суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Краснолиманське вагонне депо» надати довідку [PERSON] про підтвердження наявного трудового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Розділ ХХІ, код КП 21-1а), відповідно до записів у трудовій книжці - з 06.12.2010 року по 01.04.2016 року та стягнути судові витрати з відповідача. В подальшому представник позивача [PERSON] надала суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначила, що Відповідачем безпідставно не включено до пільгового трудового стажу Позивача період з 10 липня 2014 року по 01 квітня 2016 року. Згідно усних пояснень працівника відділу кадрів підприємства цей період не включено у зв'язку з тим, що підприємство перебуває у стані простою. Крім того, відповідачем безпідставно не включено до пільгового трудового стажу Позивача періоди знаходження у відпустках без збереження заробітної плати загальною кількістю 0 років 0 місяців 21 день: 2011 рік - 5 днів ; 2012 рік - 9 днів; 2013 рік - 7 днів. Відповідачем безпідставно не включено до пільгового трудового стажу Позивача періоди знаходження Позивача у відрядженнях/тимчасового направлення на інші роботи за наказами керівництва загальною кількістю 0 років 5 місяців 03 дня, а саме : -з 20.05.2013р. по 07.06.2013 р. - 0 р. 0 м. 18 днів; *з 10.06.2013 р. по 07.06.2013 р. - 0 р. 0 м. 18 днів; *з 01.07.2013 р. по 31.07.2013 р. - 0 р. 1 м. 1 днів; *з 05.08.2013 р. по 29.08.2013 р. - 0 р. 0м. 25 днів; *з 16.09.2013 р. по 30.09.2013 р. - 0 р. 0 м. 15 днів ; *з 01.10.2013 р. по 31.10.2013 р.- 0р. 1 м. 1 день; *з 01.12.2013 р. по 15.12.2013 р.- 0 р. 0 м. 15 днів. Щодо зарахування періоду простою та періодів знаходження у відпустках без збереження заробітної плати до пільгового стажу: як роз'яснило Міністерство соціальної політики України в листі від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16, час простою та періоди відпустки без збереження заробітної плати, якщо вони були пов'язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більш 1 місяця в календарному році. Відповідно до ст. 34 ч.1 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. Простій може виникати як з вини працівника, так і з незалежних від нього причин. Проаналізувавши положення статті 113 КЗпП, можна дійти до висновку, що простій може бути таким: *що стався не з вини працівника; *що стався з вини працівника; *що виник у зв'язку з освоєнням нового виробництва (продукції). Відсутність належних умов праці та допуску працівника до їхнього робочого місця може розглядатися як відсутність організаційно-технічних умов, необхідних для виконання роботи. В разі простою працівники можуть бути переведені за їхньою згодою з урахуванням спеціальності та кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до місяця. Підстави для початку простою в роботі підприємства можуть бути різні: тимчасові несвоєчасні поставки сировини; відсутність попиту на виконання тих чи інших робіт (послуг); тимчасова відсутність ринку збуту вже готової продукції; пошкодження (несправність) обладнання або аварії на виробництві тощо. У будь-якому випадку підприємство вимушене повністю або частково зупинити свою діяльність. Простій не з вини працівника виникає у випадках призупинення робіт із причин відсутності матеріально-технічного забезпечення виробництва. незабезпечення технологічною документацією, несправності устаткування тощо. Законодавством чітко не визначено ні поняття, ні перелік організаційних і технічних умов, необхідних для виконання робіт. Простій може бути спричинений обставинами непереборної сили. До них можна віднести, наприклад, обставини, що виникли внаслідок прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, стихійного лиха (пожежі, повені, посухи, заморозки, град, землетрус) військові дії, суспільні заворушення, а також інші обставини, які можуть поставити під загрозу життя чи нормальні умови існування людей. Згідно статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно частина перша статті 9 ЦК України кореспондується з вищевказаною статтею КЗпП України щодо застосування ЦК України до врегулювання відносин, зокрема, до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами. З огляду на неврегульованість трудовим законодавством відносин з приводу настання обставин непереборної сили, положення цивільного законодавства можуть поширюватися на ці відносини. У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Статтею 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» визначений режим у районі проведення антитерористичної операції, де зазначено, що перебування в районі проведення антитерористичної операції осіб, які не залучені до її проведення, допускається з дозволу керівника оперативного штабу. На вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу. Відповідні фахівці цих підприємств, установ чи організацій при проведенні антитерористичної операції можуть у встановленому порядку, за їх згодою, залучатися до виконання окремих доручень. Статтею 10 Закону України від 02.09.2014 №1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено: «Протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України». Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме : загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Таким чином, причиною простою може бути виробнича необхідність - тимчасові несвоєчасні поставки сировини; відсутність попиту на виконання тих чи інших робіт (послуг); тимчасова відсутність ринку збуту вже готової продукції; пошкодження (несправність) обладнання або аварії на виробництві тощо, або належним чином засвідчений факт настання форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили). Простій на підприємстві Відповідача було оголошено згідно наказу № 360 від 10.07.2014 року у зв'язку із проведенням на території України антитерористичної операції з 10 липня 2014 року до закінчення дії обставин непереборної сили. При цьому в тексті наказу відсутнє належне обґрунтування щодо настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які спричинили зупинення роботи підприємства. Навпаки, в наказі є посилання на відсутність цистерн, що є нічим іншим, як простій з виробничої необхідності. Обставиною непереборної сили вважається не сама по собі АТО загалом, а конкретні випадки настання окремих форс-мажорних обставин, які об'єктивно унеможливлюють функціонування підприємства - неможливість виконання тих чи інших дій для забезпечення виробничої діяльності. Крім того, простій у зв'язку із настанням обставин непереборної сили можливий тільки на вимогу Штабу АТО. На підставі викладеного вважає, що Відповідач зобов'язаний зарахувати до пільгового трудового стажу Позивача періоди знаходження у відпустках без збереження заробітної плати у зв'язку з виробничою необхідністю (0 років 0 місяців 21 день), а також по одному місяцю на рік за період простою - з 10 липня 2014 року по 01 квітня 2016 року , що складає відповідно *з 10.07.2014 р. по 10.07.2015 року - 0 р.1 м. 0 днів.; *з 10.07.2015 р. по 01.04.216 р.- 0р.1 м. 0 днів. Щодо зарахування до пільгового трудового стажу періодів відрядження/ тимчасового направлення на інші роботи. Положеннями ст. 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Тобто, зміст договору означає, що і працівник і власник набули прав і взяли на себе обов'язки, встановлені для сторін. Згідно наказів Відповідача Позивач направлявся у службові відрядження у зв'язку із виробничою необхідністю. Статтями 58, 62 Закону України № 1788 визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. З аналізу наведених актів вбачається, що до пільгового стажу включається весь період роботи особи на визначеній посаді. При цьому до цього часу входять святкові, неробочі дні, періоди відпустки, непрацездатності тощо. Такий пільговий стаж визначається згідно записів у трудовій книжці, а уточнююча довідка видається тільки у разі відсутності необхідних записів у ній, наприклад про проведення атестації робочих місць, переведення працівника на іншу роботу, у т.ч. тимчасове, простій тощо. Відповідно до ст. ст. 33 ч.1, 2 КЗпП України тимчасове переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, допускається лише за його згодою. Власник або уповноважений ним орган має право перевести працівника строком до одного місяця на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди, якщо вона не протипоказана працівникові за станом здоров'я, лише для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій, а також інших обставин, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей, з оплатою праці за виконану роботу, але не нижчою, ніж середній заробіток за попередньою роботою. За час виконання роботи у періоди так званих відряджень та/або тимчасових направлень на інші дільниці підприємства за Позивачем зберігалася заробітна плата промивальника - пропарювача цистерн, в табелях проставлявся повний робочий день у шкідливих умовах. Таким чином, робочі дні, на які позивач був тимчасово направлений на інші роботи (прибирання дільниці колії і інше) безпідставно не були включені у пільговий стаж. Так само безпідставно не враховано до пільгового стажу періоди відряджень, бо таке виключення не передбачено діючим законодавством. Крім того, надала заяву про уточнення позовних вимог, вказавши, що просить суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Краснолиманське вагонне депо» надати довідку [PERSON] про підтвердження наявного трудового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Розділ ХХІІІ, код КП 23-3б), відповідно до записів у трудовій книжці - з 06.12.2010 року по 01.04.2016 року та стягнути судові витрати з відповідача. У запереченнях на позовну заяву в.о. начальника Краснолиманського вагонного депо [PERSON] зазначив наступне. Згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30.11.2015 р. № 147 та від 20.12.2016 № 214, [PERSON] працював за професією промивальник-пропарювач цистерн, робітник зайнятий внутрішнім очищенням цистерн від нафтопродуктів, що передбачена Списком 1 розділ 23 код КП 23-36, підстава Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. № 36.Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383, зареєстрованого в юстиції 01.12.2005 р. за № 1451/11731 (далі Порядок), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків. В період 2013 року гр. [PERSON] перебував у відрядженні відповідно до наказів: - № 80 від 15.05.2013 р. період з 20.05.2013 по 07.06.2013 р. (усунення недоліків виявлених при весінньому об'їзді) - № 112 від 07.06.2013 р. період з 10.06.2013 по 27.06.2013 р. (усунення недоліків виявлених при весінньому об'їзді) - № 145 від 27.06. 2013 р. період з 01.07.2013 по 31.07.2013 р. (усунення недоліків виявлених при весінньому об'їзді) - № 177 від 01.08.2013 р. період з 08.08.2013 по 29.08.2013 р. (виробнича необхідність) - № 216 від 13.09.2013 р. період з 16.09.2013 р. по 30.09.2013 р.(приведення до вимог ПТЕ ст. Очеретіно) - № 234 від 27.09.2013 р. період з 01.10.2013 по 31.10.2013 р. (приведення згідно ПТЕ ст. Очеретіно) - № 296 від 28.11.2013 р. період з 01.12.2013 по 15.12.2013 р.(прибирання території). Відповідно до наказу від 10.07.2014 року № 360, встановлений простій виробничо-технологічних підрозділах вагонного депо Красний Лиман, серед яких є промивально-пропарювальна станція Новозолотарівка. Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця. Обмеження щодо кількості переведень протягом календарного року законодавством не встановлено. Таким чином, у зв'язку з простоєм виробничо-технологічних підрозділів вагонного депо Красний Лиман, гр. [PERSON] тимчасово переводився на іншу роботу в період з 11.07.2014 по день звільнення. Тимчасове переведення здійснювалося відповідно до наказів від 31.03.2015 № 82/в, 02.06.2015 № 149/к,04.07.2015 № 188/к, 03.08.2015 № 219/к, 03.08.2015 № 222/к, 01.09.2015 № 247 К, 01.11.2015 № 305 К, 14.12.2015 № 135, 01.12.2015 №343К, 11.01.2016 № 20 К, 01.02.2016 №51 К, 01.03.2016 №84/к, 15.03.2016 № 99 К. Враховуючи пункт 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, до трудової книжки вносяться відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Тобто дана норма не передбачає внесення до трудової книжки відомостей про тимчасове переведення. Отже, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30.11.2015 р. № 147 та від 20.12.2016 р. № 214 видані з дотриманням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. № 36 і Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до початку розгляду справи надала заяву, де підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, справу просила розглядати за її відсутності. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Краснолиманське вагонне депо», явка якого для надання особистих пояснень в судовому засіданні ухвалою суду від 01.06.2017 року була визнана обов'язковою, в судові засідання, призначені на 12.06.2017 року, 22.06.2017 року не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, до його початку надав до суду письмову заяву, де позовні вимоги не визнав, справу просив розглядати за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Спір між позивачем та відповідачами виник з приводу того, що позивач [PERSON], звернувшись до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Краснолиманське вагонне депо», де він працював в період з 06.12.2010 року по 01.04.2016 року, по довідку про свій стаж роботи, отримав довідку із зазначенням стажу роботи лише за період з 06.12.2010 року по 10.07.2014 року. Після повторного звернення до підприємства з вимогою зазначити період трудового стажу у відповідності до записів в трудовій книжці, отримав таку саму довідку, що, на його думку, порушує його право на отримання пільгової пенсії. За відновленням свого права звернувся до суду. Відповідно до ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно з копією трудової книжки серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], [INFO], вона містить наступні записи: - 06.12.2010 року [PERSON] прийнятий на дільницю з підготовки вагонів власності промивальником пропарювачем цистерн по 3 розряду на підставі наказу №33-ос від 03.12.2010р., відповідно до наказу №157 від 08.08.2006 року підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1 на підставі атестації робочих місць за умовами праці; професія промивальник-пропарювач цистерн робітник зайнятий внутрішнім очищенням цистерн від нафтопродуктів відповідає списку професій, що дають право на пенсійне забезпечення згідно списку 1 розділу ХХІІІ позиції 23.3б за результатами атестації робочих місць наказ №230/ппс від 08.06.2011 року; - 21.12.2011 року [PERSON] переведений промивальником-пропарювачем цистерн 4 розряду на дільницю з підготовки вагонів власності на підставі наказу №83/ос від 21.12.2011 р.; - 31.03.2013 року промивально-пропарювальна станція Новозолотарівка «ДП «Донецька залізниця» підпорядкована вагонному депо Красний лиман «ДП «Донецька залізниця» на підставі наказу №14/ос від 28.03.2013 р.; - 20.06.2013 року дільниця з підготовки вагонів власності переіменовано в Пункт підготовки вагонів до перевезень станції Новозолотарівка 3 класу на підставі наказу №159/ос від 20.06.2013 р.; - 01.12.2014 року переведений промивальником-пропарювачем цистерн 4 розряду промивально-пропарювальної станції Новозолотарівка на підставі наказу №325/ос від 01.12.2014 р.; - 01.12.2015 року Державне підприємство «Донецька залізниця» Реорганізоване шляхом злиття у ПАТ «Українська залізниця» та утворено регіональну філію «Донецька залізниця» на підставі ЗУ від 23.02.2012 року №4442-ІV, постанови КМУ від 25.06.2014 року №200, рішення правління ПАТ «Укрзалізниця» від 26.11.2015 року протокол №6; - вагонне депо Красний Лиман Державного підприємства «Донецька залізниця» реорганізоване у структурний підрозділ «Краснолиманське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» наказ від 03.12.2015 року №1/н; - 01.04.2016 року звільнений за власним бажанням у зв'язку з переїздом в інше місце проживання ст. 38 КЗпП на підставі наказу №90/ос від 01.04.2016 року (а.с.16-18) Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем в період з 06.12.2010 року по 01.04.2016 року та працював на посаді промивальника-пропарювача цистерн, яка за результатами атестації робочих місць віднесена списку професій, що дають право на пенсійне забезпечення згідно Списку 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 року №36 (з наступними змінами) розділу ХХІІІ позиції 23.3б. Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №147 від 30.11.2015 року, виданою Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Краснолиманське вагонне депо» [PERSON], він працював повний робочий день в Краснолиманському вагонному депо і за період з 06.12.2010 (наказ №33/ос від 03.12.2010) по 19.05.2013 відрядження з 20.05.2013 (наказ №80 від 15.05.2013) по 07.06.2013 - 0 р. 0 м. 18 дн., і за період з 08.06.2013 по 09.06.2013 відрядження з 10.06.2013 (наказ №112 від 07.06.2013) по 27.06.2013 - 0р. 0м. 18 дн., за період з 28.06.2013 по 30.06.2013 відрядження з 01.07.2013 (наказ №145 від 27.06.2013) по 31.07.2013 - 0р. 1 м. 1 дн., і за період з 01.08.2013 по 04.08.2013 відрядження з 05.08.2013 (наказ №177 від 01.08.2013) по 29.08.2013 - 0р. 0м. 25 дн., і за період з 30.08.2013 по 15.09.2013 відрядження з 16.09.2013 (наказ №216 від 13.09.2013) по 30.09.2013 - 0р. 0м. 15 дн., відрядження з 01.10.2013 (наказ №234 від 27.09.2013) по 31.10.2013 - 0р. 1м. 1 дн., і за період з 01.11.2013 по 30.11.2013 відрядження з 01.12.2013 (наказ №2296 від 28.11.2013) по 15.12.2013 р. - 0р. 0м. 15 дн., і за період з 16.12.2013 по 10.07.2014 р. виконував внутрішнє очищення цистерн від нафтопродуктів і хімічних речовин за професією промивальник-пропарювач цистерн, робітник зайнятий внутрішнім очищенням цистерн від нафтопродуктів що передбачена Списком 1 розділ 23 підрозділ код КП 23-3б підстава Постанова КМУ від 16.01.2003 №36 і за період з 06.12.2010 по 19.05.2013 - 2 роки 5 місяців 14 днів, за період з 08.06.2013 по 09.06.2013 - 0 років 0 місяців 2 дні, за період з 28.06.2013 по 30.06.2013 - 0 років 0 місяців 3 дні, за період з 01.08.2013 по 04.08.2013 - 0 років 0 місяців 4 дні, за період з 30.08.2013 по 15.09.2013 - 0 років 0 місяців 16 днів, за період з 01.11.2013 по 30.11.2013 - 0 років 1 місяців 0 днів, за період з 16.12.2013 по 10.07.2014 - 0 років 6 місяців 25 днів (а.с.8). Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №214 від 20.12.2016 року виданою Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Краснолиманське вагонне депо» [PERSON] він працював повний робочий день в Краснолиманському вагонному депо за період з 06.12.2010 (наказ №33/ос від 03.12.2010) по 19.05.2013, відрядження з 20.05.2013 (наказ №80 від 15.05.2013) по 07.06.2013 - 0 р. 0 м. 18 дн., і за період з 08.06.2013 по 09.06.2013 відрядження з 10.06.2013 (наказ №112 від 07.06.2013) по 27.06.2013 - 0р. 0м. 18 дн., за період з 28.06.2013 по 30.06.2013 відрядження з 01.07.2013 (наказ №145 від 27.06.2013) по 31.07.2013 - 0р. 1 м. 1 дн., і за період з 01.08.2013 по 04.08.2013 відрядження з 05.08.2013 (наказ №177 від 01.08.2013) по 29.08.2013 - 0р. 0м. 25 дн., і за період з 30.08.2013 по 15.09.2013 відрядження з 16.09.2013 (наказ №216 від 13.09.2013) по 30.09.2013 - 0р. 0м. 15 дн., відрядження з 01.10.2013 (наказ №234 від 27.09.2013) по 31.10.2013 - 0р. 1м. 1 дн., і за період з 01.11.2013 по 30.11.2013 відрядження з 01.12.2013 (наказ №2296 від 28.11.2013) по 15.12.2013 р. - 0р. 0м. 15 дн., і за період з 16.12.2013 по 10.07.2014 р. виконував внутрішнє очищення цистерн від нафтопродуктів і хімічних речовин за професією промивальник-пропарювач цистерн, робітник зайнятий внутрішнім очищенням цистерн від нафтопродуктів що передбачена Списком 1 розділ 23 підрозділ код КП 23-3б підстава Постанова КМУ від 16.01.2003 №36 і за період з 06.12.2010 по 19.05.2013 - 2 роки 5 місяців 14 днів, за період з 08.06.2013 по 09.06.2013 - 0 років 0 місяців 2 дні, за період з 28.06.2013 по 30.06.2013 - 0 років 0 місяців 3 дні, за період з 01.08.2013 по 04.08.2013 - 0 років 0 місяців 4 дні, за період з 30.08.2013 по 15.09.2013 - 0 років 0 місяців 16 днів, за період з 01.11.2013 по 30.11.2013 - 0 років 1 місяців 0 днів, за період з 16.12.2013 по 10.07.2014 - 0 років 6 місяців 25 днів (а.с.9). Також судом встановлено, що відповідачем проводилась атестація робочого місця за умовами праці позивача на підставі наказу №157 від 08.08.2006 р., наказу №230/ППС від 08.06.2011, листів до УПСЗН від 09.06.2001 р., від 19.10.2006р №11/4689-35., від 21.11.2011 року (а.с.29-33). Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, яким затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (надалі Наказ № 383 «Про порядок застосування Списків»), цей порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Якщо ця інформація не відображена у трудовій книжці, то ці відомості підтверджуються уточнюючими довідками підприємства згідно з абз.1 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637. Відповідно до частини 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV пенсії застрахованим особам, які працювали, або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, призначаються за нормами цього Закону при досягненні пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788). Відповідно до розділу ХХІІІ загальні професії (у всіх галузях господарства) Постанови КМУ «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» до коду КП 23-3б відноситься робітники, зайняті внутрішнім очищенням резервуарів, баків, цистерн (у тому числі залізничних), відсіків і танків суден від нафтопродуктів і хімічних речовин. Відповідно до п. «а» статті 13 Закону №1788 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників , затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383 (далі - Порядок застосування Списків № 1 і № 2) до пільгового стажу зараховується весь період роботи особи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р. Відповідно до п.п.1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах… для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. З матеріалів справи встановлено, що згідно з заявою про видачу уточнюючої довідки про пільговий стаж від 10.12.2016 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Краснолиманське вагонне депо» з вимогою надати уточнюючу довідку про підтвердження фактичного наявного трудового стажу для призначення пенсії за пільгових умовах за Списком 1 відповідно до трудової книжки. Заява була отримана адресатом 16.12.2016р. відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №93113 0146919 3. Відповідно до ст.ст. 58, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. З аналізу наведених актів вбачається, що до пільгового стажу включається весь період роботи особи на визначеній посаді. При цьому до цього часу входять святкові, неробочі дні, періоди відпустки, непрацездатності тощо. Такий пільговий стаж визначається згідно записів у трудовій книжці, а уточнююча довідка видається тільки у разі відсутності необхідних записів у ній, наприклад про проведення атестації робочих місць, переведення працівника на іншу роботу, у т.ч. тимчасове, простій тощо. Представник відповідача у своїх запереченнях зазначає, що у зв'язку з простоєм виробничо-технологічних підрозділів вагонного депо Красний Лиман, гр. [PERSON] тимчасово переводився на іншу роботу в період з 11.07.2014 по день звільнення. Тимчасове переведення здійснювалося відповідно до наказів від 31.03.2015 № 82/в, 02.06.2015 № 149/к, 04.07.2015 № 188/к, 03.08.2015 № 219/к, 03.08.2015 № 222/к, 01.09.2015 № 247 К, 01.11.2015 № 305 К, 14.12.2015 № 135, 01.12.2015 №343К, 11.01.2016 № 20 К, 01.02.2016 №51 К, 01.03.2016 №84/к, 15.03.2016 № 99 К. Відповідно до ст. ст.33 ч.1, 2 КЗпП України тимчасове переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, допускається лише за його згодою. Власник або уповноважений ним орган має право перевести працівника строком до одного місяця на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди, якщо вона не протипоказана працівникові за станом здоров'я, лише для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій, а також інших обставин, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей, з оплатою праці за виконану роботу, але не нижчою, ніж середній заробіток за попередньою роботою. Відповідно до ст.34 ч.1 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16, час простою та періоди відпустки без збереження заробітної плати, якщо вони були пов'язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більш 1 місяця в календарному році. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії наказу № 360 від 10.07.2014 року, яку було долучено представником відповідача до своїх заперечень, простій на підприємстві відповідача було оголошено згідно наказу № 360 від 10.07.2014 року «Про встановлення простою у Виробничо-технологічних підрозділах вагонного депо Красний Лиман», відповідно до змісту якого затверджено акт про простій серед іншого і на промивально-пропарювальній станції Новозолотарівка, дільниці з ремонту та обслуговування електричного, механічного устаткування інструменту і автотранспортної техніки Новозолотарівка, пункті технічного обслуговування вагонів станції Новозолотарівка, пункті підготовки вагонів до перевезень станції Новозолотарівка 3 класу, встановлено початок простою з восьмої години ранку 11 липня 2014 року до закінчення дії обставин непереборної сили, обумовленої проведенням на території Донецької області антитерористичної операції, працівників виробничо-технологічних підрозділів вагонного депо Красний Лиман, в яких встановлено простій в робочий час, зобов'язано перебувати на своїх робочих місцях та дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, головному бухгалтеру провести відповідні розрахунки заробітної плати за весь період простою для працівників вказаних підрозділів (а.с.77). За клопотанням представника позивача [PERSON] до матеріалів справи також було долучено копію наказу № 360 від 10.07.2014 року «Про встановлення простою у Виробничо-технологічних підрозділах вагонного депо Красний Лиман», яка містить відмінності з копією наказу, під цим самим номером від тієї ж дати, наданою представником відповідача. Відповідно до копії наказу, яку надала представник позивача [PERSON], простій на підприємстві відповідача було оголошено згідно наказу № 360 від 10.07.2014 року, відповідно до змісту якого затверджено акт про простій серед іншого і на промивально-пропарювальній станції Новозолотарівка, дільниці з ремонту та обслуговування електричного, механічного устаткування інструменту і автотранспортної техніки Новозолотарівка, пункті технічного обслуговування вагонів станції Новозолотарівка, пункті підготовки вагонів до перевезень станції Новозолотарівка 3 класу, встановлено початок простою з восьмої години ранку 11 липня 2014 року до закінчення дії обставин непереборної сили, обумовленої проведенням на території Донецької області антитерористичної операції, працівників виробничо-технологічних підрозділів вагонного депо Красний Лиман, в яких встановлено простій в робочий час, зобов'язано перебувати на своїх робочих місцях та дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку. Відсутні умови нормальної роботи Промивально-пропарювальної станції Новозолотарівка, дільниці з ремонту та обслуговування електричного, механічного устаткування інструменту і автотранспортної техніки Новозолотарівка, пункту технічного обслуговування вагонів станції Новозолотарівка, які займаються промивкою та підготовкою під навантаження вагонів-цистерн, через неможливість виконувати подачу вагонів-цистерн. (а.с.181). Тобто у наказі прямо зазначено, що простій на промивально-пропарювальній станції Новозолотарівка викликаний відсутністю умов нормальної роботи через неможливість виконувати подачу вагонів-цистерн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що простій на робочому місці позивача викликаний саме виробничою необхідністю. Відповідно до роз'яснень, які містяться у листі Міністерства соціальної політики України від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16, час простою та періоди відпустки без збереження заробітної плати, якщо вони були пов'язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більш 1 місяця в календарному році. Таким чином, за період з 11 липня 2014 року (початок простою на підприємстві) по 01 квітня 2016 року (день звільнення позивача) зарахуванню до пільгового стажу [PERSON] підлягають 2 місяці, тобто по одному місяцю на рік за кожен рік простою - з 10.07.2014 р. по 10.07.2015 року - 0 р.1 м. 0 днів та з 10.07.2015 р. по 01.04.216 р.- 0р.1 м. 0 днів. При оцінці копій наказу №360 від 10.04.2014 року «Про встановлення простою у Виробничо-технологічних підрозділах вагонного депо Красний Лиман», наданих сторонами у справі, суд зважає на наявність відмінностей у змісті вказаного наказу та бере до уваги копію наказу, надану представником позивача [PERSON], виходячи з наступного. За клопотанням представника позивача [PERSON] у судовому засіданні судом було оглянуто цивільну справу у.н. 415/2033/16-ц, н.п. 2/415/979/16 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Краснолиманське вагонне депо» про зобов'язання вчинити певні дії. Оглядом встановлено, що при розгляді вказаної цивільної справи в судовому засіданні 27.07.2016 року за клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Краснолиманське вагонне депо» [PERSON] було залучено до матеріалів справи серед іншого копію наказу №360 від 10.04.2014 року «Про встановлення простою у Виробничо-технічних підрозділах вагонного депо Красний Лиман» (а.с.92-93 оглянутої цивільної справи). Ця копія наказу ідентична долученій до матеріалів цивільної справи за позовом [PERSON] його представником - [PERSON] Крім того, суд бере до уваги саме цю копію наказу, оскільки лише цей наказ відповідає вимогам до його оформлення. Так, він підписаний головою комісії - [PERSON], заступником голови - [PERSON], а також членами комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.181). Копія ж наказу, яка додана до своїх заперечень представником Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Краснолиманське вагонне депо» при розгляді справи за позовом [PERSON] містить підпис начальника вагонного депо Красний Лиман [PERSON] та Голови Первинної профспілкової організації [PERSON] Далі розміщені графи для узгодження «Зам ВЧД Славянск, Зам ВЧД Соль, Зам ВЧД ППС Н/З, Зам ВЧУЄ, И.о. Зам ВИДР, ВЧДГ, ВЧДК,ВЧДФ, ВЧДН, экономист, НАТО Мурза, Новый парк, Вм 1парк, ст.ОВ8 парк, 6 парк, 26 тупик, 14 парк», проте підписів вказаних осіб ці графи не містять (а.с.77). Обидві копії наказу №360 від 10.07.20017 року завірені інспектором з кадрів [PERSON] (а.с.77, 181). Для усунення зазначених протиріч [PERSON] була викликана для допиту в якості свідка в судовому засіданні, проте в судове засідання не з'явилася, засобами електронного зв'язку на адресу суду надійшло повідомлення від в.о. начальника Краснолиманського вагонного депо [PERSON] про неможливість явки свідка [PERSON] у зв'язку з її перебуванням на лікарняному у зв'язку з пологами. За таких обставин, суд вважає належним доказом копію наказу №360 від 10.07.2014 року «Про встановлення простою у Виробничо-технічних підрозділах вагонного депо Красний Лиман», яка міститься на а.с. 181 та не бере до уваги копію наказу, залучену представником відповідача до своїх заперечень, оскільки вважає її неналежним доказом, оформленим з порушенням встановлених вимог. Крім того, при оцінці в якості доказу вказаного наказу № 360 від 10.07.2014 року суд зважає на наступне. Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ. Абзацом 1 статті 2 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України» від 30 жовтня 2014 р. № 1053. Також, цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Лиман Донецької області. Статтею 10 Закону № 1669-VІІ встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. В тексті наказу №360 від 10.07.2014 року «Про встановлення простою у Виробничо-технологічних підрозділах вагонного депо Красний Лиман» відсутнє належне обґрунтування щодо настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які спричинили зупинення роботи підприємства. Таким чином, суд вважає необґрунтованим посилання на наявність обставин непереборної сили, оскільки суду не надано сертифікату Торгово-промислової палати України, який надає право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). При цьому судом також враховано, що у зв'язку з простоєм виробничо-технологічних підрозділів вагонного депо Красний Лиман, [PERSON] тимчасово переводився на іншу роботу в період з 11.07.2014 по 01.04.2016 року. Тимчасове переведення здійснювалося відповідно до наказів від 31.03.2015 № 82/в, 02.06.2015 № 149/к, 04.07.2015 № 188/к, 03.08.2015 № 219/к, 03.08.2015 № 222/к, 01.09.2015 № 247 К, 01.11.2015 № 305 К, 14.12.2015 № 135, 01.12.2015 №343К, 11.01.2016 № 20 К, 01.02.2016 №51 К, 01.03.2016 №84/к, 15.03.2016 № 99 К (а.с.111-130). Щодо не включення до пільгового трудового стажу [PERSON] періодів знаходження у відрядженнях у 2013 році відповідно до наказів № 80 від 15.05.2013 р. період з 20.05.2013 по 07.06.2013 р. (усунення недоліків виявлених при весінньому об'їзді), № 112 від 07.06.2013 р. період з 10.06.2013 по 27.06.2013 р. (усунення недоліків виявлених при весінньому об'їзді), № 145 від 27.06. 2013 р. період з 01.07.2013 по 31.07.2013 р. (усунення недоліків виявлених при весінньому об'їзді), № 177 від 01.08.2013 р. період з 08.08.2013 по 29.08.2013 р. (виробнича необхідність), № 216 від 13.09.2013 р. період з 16.09.2013 р. по 30.09.2013 р.(приведення до вимог ПТЕ ст. Очеретіно), № 234 від 27.09.2013 р. період з 01.10.2013 по 31.10.2013 р. (приведення згідно ПТЕ ст. Очеретіно), № 296 від 28.11.2013 р. період з 01.12.2013 по 15.12.2013 р.(прибирання території) (а.с.89-95), суд вважає такі дії відповідача безпідставними, бо таке виключення не передбачене діючим законодавством. Щодо дати звільнення позивача [PERSON] з підприємства відповідача, то вона також має бути зазначена відповідно до записів, які містяться в його трудовій книжці, а саме 01.04.2016 року, що також не суперечить даним, які зазначені у особовій картці [PERSON]М (а.с.147-151). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що [PERSON] працював промивальником-пропарювачем цистерн і був повний робочий день зайнятий внутрішнім очищенням цистерн від нафтопродуктів з 06.12.2010 року по 01.04.2016 року у «Краснолиманському вагонному депо» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, судом встановлено, що наявні всі підстави для видачі позивачу довідки про підтвердження наявного пільгового трудового стажу роботи на підприємстві відповідача на посаді промивальника-пропарювача цистерн відповідно до записів у трудовій книжці з 06.12.2010 року по 01.04.2016 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та наявність підстав для задоволення його позову до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Краснолиманське вагонне депо». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 4381571 від 18.01.2017 року про сплату судового збору в сумі 640,00грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved