Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 1500,00 грн. матеріальної шкоди та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09 січня 2021 о 15 год. 40 хв. в м. Харків на перехресті вул. Героїв Праці з вул. Академіка Барабашова, [PERSON] , керуючи автомобілем Ford Focus, р.н. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з належним йому автомобілем Seat Arona, р.н. [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Позивач зазначає, що Національною акціонерною страховою компанією ОРАНТА йому виплачено відшкодування завданої шкоди в сумі 5372,88 грн., у зв`язку з чим, на підставі ст. 1166 ЦК України, він звертається до суду з даним позовом до відповідача про стягнення різниці між фактичним розміром понесеної шкоди і страховою виплатою, що становить 1500 гривень та яку відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати. Відповідач [PERSON] відзив на позов в установлений законом строк не надав. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, через канцелярію суду подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі та зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, через канцелярію суду подав заяву в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, розгляд справи просить проводити без його участі, а також просив суд врахувати, що він є інвалідом ІІ групи. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права та взаємовідносини між сторонами, учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, ухваливши рішення у справі на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, з`ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 09 січня 2021 о 15 год. 40 хв. в м. Харків на перехресті вул. Героїв Праці з вул. Академіка Барабашова, [PERSON] , керуючи автомобілем Ford Focus, р.н. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з належним йому автомобілем Seat Arona, р.н. [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Київського районного суду м.Харкова від 04 лютого 2021 [PERSON] визнано виним в порушенні п.13.1 Правил дорожнього\~руху України, що стало причиною вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 09 січня 2021 о 15 год. 40 хв. в м. Харків на перехресті вул. Героїв Праці з вул.Академіка Барабашова за участі транспортних засобів Ford Focus, р.н. [NUMBER] та Seat Arona, р.н. [NUMBER] .. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.6). Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, що Національною акціонерною страховою компанією ОРАНТА позивачу виплачено відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди в сумі 5372,88 грн., а різниця між фактичним розміром понесеної шкоди і страховою виплатою становить 1500, 00 грн. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені\~статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з частиною другою\~статті 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. \~Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). \~Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. \~Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). \~Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. \~Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 по справі №539/239/17 \~Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: \~з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; \~з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; \~з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; \~з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; \~з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. \~При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17. \~Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням, яка становить 1500,00 грн. \~ \~ \~ \~Таким чином, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме у зв`язку з задоволенням позову, судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved