Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] 09 грудня 2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до її повноліття. Позовні вимоги мотивовані ухиленням відповідача від матеріального утримання дочки. У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з'явились. Позивачка просила розглядати справу за її відсутності, надіславши до канцелярії суду телефонограму. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Просила позов задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідно до положень частини другої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Про причини неявки в судове засідання відповідача не повідомлялось, заперечень стосовно позовних вимог та заяви про розгляд справи за його відсутності від [PERSON] до суду не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, якого належним чином повідомлено і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Згідно з частиною другою статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з частиною третьою статті 10, частиною першою статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Красногвардійського районного суду АР Крим від 07.07.2010 року було розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції АР Крим в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 44 від 09.08.2011 року (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, де батьком зазначено [PERSON] - відповідача у справі (а.с.6). Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Петрівської сільської ради від 09.12.2013 року № 5383 (а.с.7). Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і сплатника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначила позивачка в позовній заяві відповідач ухиляється від утримання дочки, матеріальної допомоги добровільно не надає. Жодних доказів на підтвердження свого матеріального та сімейного становища, наявність на своєму утриманні інших дітей або осіб, яких за законом [PERSON] зобов'язаний утримувати, що не дозволяло б йому сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі, в якому просить позивачка, відповідачем суду не надано. Задовольняючи позов, суд приймає до уваги, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову в межах заявлених позовних вимог. З [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved