Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] . Позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, але не може оформити спадкові права на житловий будинок в нотаріуса, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] 16 листопада 2020 року з відповідним позовом звернулася до суду. 17 листопада 2020 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче провадження (а.с. 57). Позивачу підготовче засідання не з`явилася, просила провести розгляд справи без її участі (позовна заява, зворот а.с. 1). Представник відповідача сільський голова Конищівської сільської ради подав суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника сільської ради (а.с. 71). \~ \~ \~ \~З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: \~ \~ \~ \~Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02 серпня 2016 року (а.с. 8), стверджується, що [PERSON] померла [INFO] в с. Ягідне Мурованокуриловецького району Вінницької області. Витягом з рішення 7 сесії 23 скликання Конищівської сільської ради від 28 грудня 1999 року (а.с. 12), довідкою Конищівської сільської ради № 640 від 04 липня 2018 року (а.с. 13), рішенням Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів № 108 від 16 червня 1988 року (а.с. 16), Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 17-20) стверджується, що [PERSON] володіла житловим будинком [ADDRESS] , який було побудовано у 1962 році. Із довідки начальника КП Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації № 333 від 20 жовтня 2020 року (а.с. 15) слідує, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти) № 45812928 від 17 листопада 2016 року (а.с. 64-65), що міститься в матеріалах спадкової справи № 158/2016, заведеної у приватного нотаріуса Мурованокуриловецької районного нотаріального округу Долі Т.І. (а.с. 62-70) слідує, що [PERSON] по своїй смерті заповіту не залишала. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають \~діти спадкодавця,\~той з\~подружжя,\~який його\~ пережив,\~і батьки\~(ст.\~1261\~ЦК України). Свідоцтвами про народження (а.с. 9) та про одруження (а.с. 10) позивач довела своє право спадкувати після смерті [PERSON] у першій черзі спадкоємців за законом як її донька. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Із довідки виконавчого комітету\~Конищівської сільської\~ради №\~537\~від 16.09.2020\~(а.с.\~11),\~а такожматеріалами копії спадкової справи № 158/2016, заведеної у приватного нотаріуса Мурованокуриловецької районного нотаріального округу Долі Т.І. (а.с. 62-70) доведено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] . Зокрема, [PERSON] подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини (а.с. 63) після смерті [PERSON] в строки передбачені ч. 1 ст. 1270 ЦК України та вже оформила своє право на частину спадщини після смерті останньої (а.с. 52, 70). Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. Роз`ясненням приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Т.І. (а.с. 49) позивач довела, що іншим чином, окрім як через суд, вона не зможе захистити свої права спадкоємця. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, яке залишилось після смерті [PERSON] .

Outcome: approved