Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON], звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У позовній заяві представник позивача посилається на те, що 12.10.2017 року, біля 18 год. 00 хв., в с. Глибоке Ужгородського району, біля будинку № 153, в результаті зіткнення двох автомобілів сталося ДТП, внаслідок чого автомобілю «Мазда 6», д.н.з. [NUMBER], 2009 року випуску, що належить [PERSON] на праві приватної власності, завдано технічних пошкоджень. ДТП сталося з вини водія [PERSON], [INFO], який керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], який мешкає в Польщі. [PERSON], рухаючись на вищевказаному автомобілі 12.10.2017 року в с. Глибоке, біля 18.00 год., не впорався з керуванням та допустив зіткнення із припаркованим на узбіччі автомобілем марки «Мазда 6», д.н.з. [NUMBER]. Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлено, що [PERSON] 12.10.2017 року, під час ДТП, перебував в стані алкогольного сп'яніння. Про це свідчать матеріали перевірки, проведеної Ужгородським РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, а саме: копія витягу з кримінального провадження № 12017070170001390, ЄРДР від 13.10.2017 року за ч. 1 ст. 286 КК України, копія постанови про призначення експертизи (автотоварознавчої) від 24.11.2017 року, висновок експерта № 11/596 від 01.02.2018 року, копія постанови про закриття кримінального провадження від 09.01.2018 року. Представник позивача зазначає, що відповідно до висновку експерта № 11/596 від 01.02.2018 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки Мазда 6», д.н.з. [NUMBER], під час ДТП, яка мала місце 12.10.2017 року, становить 329035,89 грн. Загальна сума майнової шкоди становить 329035,89 грн. У позовній заяві представник позивача вказує, що крім майнової шкоди позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн. Що стосується його моральних страждань, то вони полягають у тому, що: йому вкрай неприємно тривалий термін керувати автомобілем, який суттєво втратив товарний вигляд; йому довелося чимало нервувати через те, що він не мав коштів, необхідних для ремонту автомобіля, а при цьому особа, винна у заподіянні йому майнових збитків і у втраті його автомобілем товарного вигляду, не вжила жодних заходів, аби у добровільному порядку відшкодувати ці збитки хоча б частково; йому довелося нервувати через те, що він змушений був кілька робочих днів провести на станціях технічного обслуговування, а потім виконувати свою роботу у вечірній час та у вихідні дні. З посланням на викладене представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], як відшкодування майнової шкоди - 329035,89 грн. та судовий збір - 3340 грн., разом 337375,89 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.07.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 04.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даним позовом до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у дане судове засідання не з'явилися, при цьому представник позивача подав через канцелярію суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримують повністю, просять розглянути справу по суті без їх участі та у разі повторної неявки відповідача у судові засідання не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки не повідомлено, відзив протягом строку, встановленого судом не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач та його представник. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції Качур О.М. від 09.01.2018 року закрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017070170001390 від 13.10.2017 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. За порушення водієм автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н.з. [NUMBER], [PERSON], [INFO], вимог ПДР постановлено притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 та за ч. 4 ст. 130 КУпАП і вирішити питання щодо притягнення вищевказаної особи до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП. Із змісту даної постанови слідчого вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.10.2017 року до чергової частини Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що в с. Глибоке Ужгородського району, біля будинку № 153, відбулося ДТП з потерпілими між автомобілями «Мазда» та «Фольксваген». Виїздом було встановлено, що [PERSON], рухаючись на автомобілі марки «Volkswagen Passat», р.н.з. [NUMBER], по с. Глибоке, не впорався з керуванням та допустив зіткнення із припаркованим на узбіччі автомобілем марки «Мазда», д.н.з. [NUMBER]. В подальшому в ході освідування було встановлено в [PERSON] стан алкогольного сп'яніння. Згідно із постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2018 року (справа № 308/749/18), що набрала законної сили, [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, за те, що 12.10.2017 року, близько 19 год. 30 хв., водій [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat 1.9 tdi», державний номерний знак [NUMBER], в с. Глибоке по вул. Головна, Ужгородського району, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на автомобіль марки «Mazda», який був припаркований на узбіччі. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В подальшому позивач [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією відповідного повідомлення від 17.10.2017 року. Висновком експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 01.02.2018 року № 11/596 стверджується, що матеріальний збиток, завданий власнику внаслідок деформації автомобіля марки «Mazda 6», д.н.з. [NUMBER], під час дорожньо-транспортної пригоди, становить 329035,89 грн. З наведеного висновку експерта слідує, що у зв'язку з тим, що ринкова вартість автомобіля марки «Mazda 6», д.н.з. [NUMBER], менша від вартості відновлювального ремонту, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Mazda 6», д.н.з. [NUMBER], в результаті дорожньо-транспортної пригоди буде дорівнювати ринковій вартості КТЗ, тобто становить 329035,89 грн. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає доведеним факт заподіяння майнової шкоди позивачу [PERSON] з боку відповідача [PERSON], і яка, за відсутністю достовірних даних повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховика та виплату страхового відшкодування, повинна на підставі ст. ст. 1166, 1187 ЦК України відшкодовуватися особою, яка завдала шкоду, тобто відповідачем [PERSON] Разом з тим, оскільки підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди, передбачених ч. 4 ст. 1193 ЦК України, згідно з якою суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину, судом не встановлено, то відшкодуванню відповідачем [PERSON] підлягає сума заподіяної майнової шкоди в повному обсязі в розмірі 329035,89 грн. За приписами ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України), а згідно з ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Згідно з мотивувальною частиною позовної заяви представник позивача вказує, що позивачеві завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 5000 грн. Проте, ні в позовній заяві в редакції від 18.05.2018 року, ні в позовній заяві, поданій на виконання ухвали судді від 25.05.2018 року про залишення позовної заяви без руху, представник позивача у прохальній частині позову не просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у справі, суд зазначає наступне. При зверненні з даною позовною заявою позивачем були понесені судові витрати в загальній сумі 3340,36 грн. сплаченого судового збору згідно з квитанцією від 17.05.2018 року в сумі 704,80 грн. та квитанцією від 05.06.2018 року в сумі 2635,56 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в сумі 3290,36 грн. сплаченого судового збору. Суд зазначає, що представником позивача при зверненні з даним позовом було включено до ціни позову і судові витрати, з яких визначено ставку для сплати судового збору. Відтак, позивач не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням щодо постановлення ухвали про повернення судового збору на підставі ст. 7 Закону України «Про судовий збір» внаслідок внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Outcome: approved