Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] 24.06.2016 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON], Міжгірського районного сектору Головного управління державної міграційної служби України у Закарпатській області, про надання постійного дозволу на виїзд малолітньої за межі України та виготовлення проїзних документів. В позовній заяві зазначила, що з 09.11.2002 р. позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10.07.2015 р. було розірвано. Від спільного проживання в шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. З 2011 року позивачка постійно працює на заробітках і фактично проживає у Чеській республіці у м. Хотинє, 25. г-н Градек над Нісою, вона забезпечена окремим житлом, яке наймає за договором оренди, має постійну оплачувану роботу. Дитина проживає і виховується у її батьків в с. Сойми, 241, Міжгірського району, навчається у Соймівській середній школі. Вимушено проживаючи окремо від дитини, щоб заробляти кошти на її утримання за кордоном, позивачка тим самим обмежена у можливості забезпечити їй материнське піклування та виховання. На даний час дитина не має можливості виїхати з позивачкою до Чехії, оскільки з відповідачем у позивачки виникають труднощі повязані з наданням його дозволу на виготовлення проїзних документів та дозволу на виїзд дитини за кордон. Відповідач [PERSON] умовами проживання та виховання дитини не цікавиться і не відвідує, місце перебування його невідоме, тому просить суд надати постійний дозвіл на виїзд дитини за межі України та виготовлення проїзних документів. Представник позивачки [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги уточнив, та просить суд задоволити вимогу про надання дозволу на виїзд без обмеження у часі перебування дитини за межі України, відмовившись від позовних вимог у частині зобовязання виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон неповнолітньої дитини. Представник позивачки [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримала, просить такі задоволити та надати дозвіл на виїзд за кордон її неповнолітньої внучки [PERSON]. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, через опублікування оголошення в газету. Відповідач Міжгірське РС ГУДМС в Закарпатській області, в судове засідання не з'явився, надіслано до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи, судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] М,І. перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10.07.2015 року, згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області. Від шлюбу мають дитину дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження. Неповнолітня [PERSON] проживає у с. Сойми, 241, Міжгірського району, разом з батьками позивачки. Зі змісту позову вбачається, що позивачка має можливість забрати дитину на проживання та навчання до Чехії, де вона буде постійно перебувати під її опікою, умови проживання і виховання за межами України будуть належними, що стверджується доказами. Дитина виявляє бажання проживати із позивачкою та навчатися у Чехії. Однак, при виїзді з України неповнолітньої [PERSON] можуть виникнути проблем з перетином кордону без згоди батька [PERSON]. Згідно довідок з виконачого комітету Соймівської сільської ради Міжгірського району відповідач [PERSON] на даний час в с. Сойми не проживає, виїхав на сезонні роботи до Російської Федерації У відповідності до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. За змістом ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. У відповідності до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків . Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків . У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З огляду на викладене, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, вимоги позову в частині надання дозволу на виїзд без обмеження у часі перебування і кількості виїздів за межі України неповнолітньої особи [PERSON] є обґрунтовані та підлягають до задоволенню. Суд вважає, що позовну вимогу щодо зобовязання Міжгірського РС ГУ ДМС України виготовити проїзні документи для виїзду за кордон неповнолітньої [PERSON] слід залишити без розгляду, оскільки представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні відмовився від такої. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved