overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

[PERSON] 25.06.2019 р. звернулась до суду звищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 29.07.2011 р., який розірвано 15.03.2018 р. за рішенням суду. Мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. За позовом [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 26 липня 2019 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем (а.с.10, 11, 12). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. [PERSON] , як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 768,40 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

[PERSON] 25.07.2016р. звернулася до суду з\~\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 05.04.2008р. вона\~зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку -\~\~[PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинені у сторін з травня 2011 року, через те, що у них зникло порозуміння та взаємна повага. В судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена\~\~належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутністю наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 05 квітня 2008\~\~року сторони зареєстрували шлюб в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 138. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з травня 2011 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

[PERSON] 25. 07. 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 19 жовтня 2012 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу (заробітку) громадян, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, проте скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в заявленому розмірі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 19 жовтня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії 1НО № 534351, [PERSON] являється її батьком. Згідно пояснень позивача, батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її розвитку та вихованню не приймає. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правова природа аліментів у розумінні норм\~глави 15 СК України\~є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами\~статті 182 СК України\~та\~пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я\~\~та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачем до суду та до повноліття дитини. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] 25.07.2019 року заявила позов, за яким просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 31.07.2019 року, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позовну заяву відповідач не надав. Судом встановлено таке. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. За позовною заявою, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Статтями 180, 181, 184 СК України встановлено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та визначено способи утримання дітей, в тому числі і шляхом присудження аліментів на дитину, в твердій грошовій сумі. За таких обставин та вимог закону, суд вважає, що позивач вправі вимагати встановлення аліментних зобов`язань в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Заявлений розмір аліментів, з огляду на вказані позивачем дані про її особу, особу відповідача та їх дитини, є виваженим та реальним до виконання. Тому, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі вказаних норм закону. З підстав, передбачених ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768.40 грн. На підставі наведених ву рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

[PERSON] 25.08.2010р. звернулася до суду з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], 10.02.2006р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі 500грв. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У позові вказує на те, що відповідач проживає окремо від неї та дитини, допомоги на утримання дитини добровільно не надає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що на даний час він не працює, сталого прибутку не має, жйве з тимчасових заробітків. Згідний сплачувати аліменти в розмірі 300грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. [PERSON] і [PERSON] батьками [PERSON], 10.02.2006р.н. Шлюб між сторонами розірвано, що стверджується копією свідоцтва від 20.11.2009р. Позивачка з дитиною проживає окремо від відповідача. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач на дитину кошти дає час від часу та у незначних сумах. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок не залежить від матеріального становища батьків. Суд вважає, що участь відповідача в утриманні дитини носить епізодичний характер. Тому суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобовязаний сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача інших утриманців. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання однієї дитини починаючи з 25.08.2010р. щомісячно в сумі 430грв., яка підлягає індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] 25.08.2015 р. звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві вказала, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24 липня 1990 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори, спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з жилого будинку з надвірними будівлями в цілому, розташоване за адресою м. Полтава, вул. Кагамлика, 9, належить гр. [PERSON] та [PERSON]. В подальшому після реєстрації шлюбу заявниця змінила своє прізвище на Малуха, а потім на [PERSON]. В паспорті на імя [PERSON], виданого 31 жовтня 2012 року, в картці платника податків, свідоцтві про шлюб вказане імя по батькові заявниці» Григоріївна». При зверненні до нотаріуса для оформлення свого права власності, заявниця отримала відмову, оскільки було виявлено, що в свідоцтві про право на спадщину зазначено імя по батькові « Григорівна». Прохала встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24 липня 1990 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори на спадкове майно, яке складається з жилого будинку з надвірними будівлями в цілому, розташоване за адресою м. Полтава, вул. Кагамлика, 9 та належить гр. [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та прохала її задовольнити. Перша Полтавська державна нотаріальна контора надала заяву про розгляд справи без їх участі. [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24 липня 1990 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори, спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з жилого будинку з надвірними будівлями в цілому, розташоване за адресою м. Полтава, вул. Кагамлика, 9, належить гр. [PERSON] та [PERSON]. В подальшому після реєстрації шлюбу заявниця змінила своє прізвище на Малуха, а потім на [PERSON]. В паспорті на імя [PERSON], виданого 31 жовтня 2012 року Октябрським РВ у м. Полтаві, в картці платника податків, свідоцтві про шлюб вказане імя по батькові заявниці» Григоріївна». При зверненні [PERSON] до нотаріуса для оформлення свого права власності, заявниця отримала відмову, оскільки було виявлено, що в свідоцтві про право на спадщину зазначено її імя по батькові « Григорівна». Враховуючи, що у заявника не має можливості внести відповідні виправлення в свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого 24 липня 1990 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори на спадкове майно, яке складається з жилого будинку з надвірними будівлями в цілому, розташоване за адресою м. Полтава, вул. Кагамлика, 9 та належить гр. [PERSON] та [PERSON], а також оформити своє право власності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] 25.09.2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.11.2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2553. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. В сім'ї немає порозуміння. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач позов визнав, просить справу розглянути без нього. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати . Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] 25.09.2014 року пред'явила позов в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і суду пояснила, що 28 серпня 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області. У шлюбі у них народилося троє дітей, з них неповнолітня дочка [PERSON] [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач працює на тимчасових роботах, постійного доходу немає. Так як відповідач добровільно їй кошти на утримання дитини не дає, просить постановити рішення про стягнення з відповідача в її користь аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання дитини до досягнення дочкою повноліття і в користь позивача 300 гривень судових витрат. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази вважає,що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: У відповідності із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 28 серпня 1991 року у виконкомі Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні та вихованні. Враховуючи матеріальне становище сторін, неповнолітньої дитини, те що відповідач молода, фізично здорова людина, інших утриманців немає, працює на тимчасових роботах і не має постійних доходів, суд вважає, що відповідач спроможний виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. З відповідача також слід стягнути судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України. У відповідності із ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. На підставі ст. 180,181,182,183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

[PERSON] 25. 09. 2015 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04. 06. 1998 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 597. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] 03. 10. [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з 2004 року. Сімя розпалася і примирення не можливе, спільного господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] 25.10.2010 р. звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обгрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 20.02.2009 р. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними непорозуміннями, сварками та різними поглядами на життя. Вони не підтримують подружніх стосунків, не спілкуються та не ведуть спільного господарства з 2013 року. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 20.02.2009 р. Цей шлюб для них є першим. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей. Судомвстановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків та не бажають надалі вживати заходів для примирення, відновлення подружніх стосунків та збереження шлюбу. Це не відповідає їх інтересам. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відтак встановлені судом обставини підтверджують, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, розпад шлюбу є безповоротним. Спроби примирення були би неможливі і не відповідають інтересам обох сторін. А тому шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved