Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно. У позові зазначили, що [PERSON] яка померла [INFO], за життя була співвласником 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.1999 року, зареєстрованого Запорізькою Універсальною Товарною Біржею «Капітал-Центр» 05.05.1999 р. та 1/4 частини будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування частини жилого будинку від 02.11.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Зпорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкоємцям першої черги після смерті якої є чоловік та діти, позивачі у справі. Оформити право на спадщину в нотаріальній конторі позивачі не можуть в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] та 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гура М.Г. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.10.2017р. №556/02-31 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просять позов задовольнити. У судове засідання позивачі не з'явились, звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутністю, підтримали позовні вимоги, просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про розгляд справи сповіщена своєчасно. Третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гура М.Г. у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутності. Позивачі не заперечують проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі по наступним підставам. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено відповідний актовий запис № 139 від 04.01.2010 р., та підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. При житті [PERSON] заповіт не складала. Спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є її чоловік - [PERSON] та діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Усі спадкоємці прийняли спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживали разом зі спадкодавцем на час його смерті, та звернулися з відповідною заявою до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Гури М.Г., де була відкрита спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй 1/3 частину квартири [ADDRESS] та 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Тобто позивачам в порядку спадкування належить по 1/9 частині квартири (1/3:3) та 1/12 частині домоволодіння (1/4:3). Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». У зв'язку з тим, що у позивачів відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] та 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гура М.Г. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.10.2017р. №556/02-31 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 05 травня 1999 року, зареєстрованого Запорізькою Універсальною Товарною Біржею «Капітал-Центр» 05.05.1999р. р№Н-1239. Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, кожному із співвласників зазначеної квартири належить по 1/3 частки. Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] був укладений 05 травня 1999 року між [PERSON] та [PERSON], яка діяла від свого імені та імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], 1986 р.н., та [PERSON], 1988 р.н., зареєстрований Запорізькою Універсальною Товарною Біржею «Капітал-Центр» 05.05.1999р. р№Н-1239 та відповідно до п.13 Договору на виконання ст.227 ЦК України (1963р.) зареєстрований в ЗМБТІ. Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», якою передбачено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Обов'язкове нотаріальне посвідчення Цивільним кодексом УРСР було передбачено лише для договорів купівлі-продажу житлових будинків. Таким чином після укладення Договору його нотаріальне посвідчення сторони не здійснювали. Умови укладеного Договору купівлі-продажу були повністю виконані: відповідач отримала гроші, звільнила квартиру та передала нам всі документи та ключі від квартири. З часу укладення договору купівлі-продажу квартири позивачі постійно зареєстровані та проживають в квартирі. Враховуючи ч.2, ст. 220 ЦК України, в якій зазначено, що якщо сторони домовилися і повністю виконали всі умови угоди, а одна із сторін ухиляється від нотаріального оформлення, суд вправі визнати угоду дійсною. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 1/4 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування частини жилого будинку від 02.11.2006 року, але у позивачів відсутній оригінал договору дарування. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Таким чином, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved