Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

I. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 02 листопада 2021 року до Білопільського районного суду за підсудністю з Сумського районного суду Сумської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 07 березня 2019 року. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . На даний час однією сім`єю з відповідачем не проживають. Сім`я фактично розпалася внаслідок різних поглядів на життя. Посилаючись на те, що подальше спільне проживання з відповідачем не можливе, суперечить її інтересам, а також інтересам дійтей, [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON] , а також стягнути з останнього аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн на кожну дитину (а. с. 1-2(). В подальшому позивач уточнила свої позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а. с. 22). Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з останнього аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) (а. с. 36). Відповідно до поданої відповідачем [PERSON] заяви, останній просить розглянути справу без його участі, позов в частині розірвання шлюбу та уточнену позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) визнає (а. с. 18). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Інших клопотань та заяв, пов`язаних з розглядом справи, від учасників судового процесу не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Сумського районного суду Черних О.М. від 16 серпня 2021 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] . Справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 11 жовтня 2021 року (а. с. 13). Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 11 жовтня 2021 року матеріали цивільної справи №578/1591/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів направлено за підсудністю до Білопільського районного суду Сумської області, у зв`язку з тим, що сторони зареєстровані на території смт. Миколаївка Сумського району (колишня територія Білопільського району), на яку поширюється юрисдикція Білопільського районного суду (а. с. 24). До канцелярії Білопільського районного суду означена справа надійшла 02 листопада 2021 року та того ж дня за результатами автоматизованого розподілу в КП Д3 передана на розгляд судді Свиргуненко Ю.М. (27-29). Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю.М. від 03 листопада 2021 року цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів прийнята до провадження. Судове засідання призначено з повідомленням сторін на 13 годину 30 хвилин 19 листопада 2021 року (а. с. 30). У зв`язку з надходженням заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами немає. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 березня 2019 року у Зарічному районному у м. Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис №130. Після укладення шлюбу кожному з подружжя залишені дошлюбні прізвища, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 8). Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (а. с. 9-10). Зі змісту позовної заяви вбачається, що внаслідок різних характерів та поглядів на життя, стосунки між сторонами в справі припинені. Позивач не бажає продовжувати сімейні відносини з відповідачем. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно з ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Стаття 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року також забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і у разі його розірвання. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей (ст. 109 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За приписами ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України та роз`яснень, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. VІ. Висновки суду Враховуючи обставини, викладені позивачем в заяві до суду, та встановлені фактичні обставини, суд дійшов до висновку, що намір [PERSON] розірвати шлюб з відповідачем є виваженим та свідомим. Причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї не можливе. Сторони у справі не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, оскільки спільне подружнє життя у сторін не склалося, подружні стосунки між ними припинені і поновлювати їх сторони не мають наміру, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів у даних правовідносинах суд враховує те, що неповнолітні діти знаходиться на утриманні позивача, а відповідач є особою працездатного віку і також зобов`язаний матеріально утримувати дітей. Таким чином, виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, суд приходить до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 16 серпня 2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає судовий збір у розмірі 908 грн, сплачений позивачем при зверненні до суду із позовом про розірвання шлюбу. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у сумі 908 грн за позовною вимогою про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved