Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] 23.09.2016 пред'явив позов до Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме: дві земельні ділянки площею 1,2700 га і 0,7100 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території с. Колонія Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області у порядку спадкування за заповітом після смерті його баби [PERSON], котра померла [INFO].. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що після смерті його баби відкрилася спадщина на вказані земельні ділянки і він, позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до Самбірськокї державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що правовстановлюючий документ, а саме, державний акт на право приватної власності на землю у зв'язку з його пошкодженням не відповідає чинному законодавству. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог. Від відповідача - Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району надійшла заява про розгляд справи за відсутністю його представника та визнання позову. З'ясувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про смерть відомо, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6) Відповідно до ст. ст. 1220, 1216 та 1218 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із копії Державного акта на право приватної власності на землю та витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки вбачається, що на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 18 березня 2002 року № 98 [PERSON] передано у приватну власність дві земельні ділянки загальною площею 1,98 гектарів в межах згідно з планом для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Колонія Садковицької сільської ради (а.с. 8, 9-11,12-14). Отже, унаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на вказані земельні ділянки. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Із заповіту, складеного 10 серпня 2005 року, вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на час її смерті і на що за законом вона матиме право заповідає внуку [PERSON], [INFO], який проживає у с. Вербівка (а.с. 7). Із відповіді Самбірської державної нотаріальної, видно, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки з посиланням на те, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, площею 1,98 га, що знаходиться на території Садковицької сільської ради Самбірського району, яка належала [PERSON], котра померла 30.01.2016, у зв'язку з пошкодженням не відповідає чинному законодавству (а.с. 4). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на це спадкове майно.

Outcome: approved