Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] 30 липня 2018 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що з серпня 2005 року він та його родина користується в господарських цілях житловим будинком, розташованим в [ADDRESS], Ананьївського району Одеської області. За час користування приміщенням, його стан був значно покращений позивачем шляхом проведення відповідних ремонтних робіт. Заволодіння цим майном позивачем відбулось відкрито та добросовісно, оскільки попередній власник дозволив йому ним користуватись, однак в подальшому помер. На даний час позивач не може відшукати спадкоємців власника даного приміщення з метою належного оформлення прав власності на своє ім'я, у зв'язку з чим звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі(а.с.49). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду лист, в якому просить суд справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення(а.с.30). Представник третьої особи відділ надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явилася, однак надала на адресу суду лист, в якому просить суд справу розглянути у її відсутність. Не заперечує проти задоволення позовних вимог(а.с.32). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала на адресу суду клопотання, в якому просить суд справу розглянути у її відсутність. Не заперечує проти задоволення позовних вимог(а.с.44). Суд, взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши та перевіривши документи по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорта громадянина України позивач - [PERSON], [INFO], уродженець м. Херсон, мешканець [ADDRESS](а.с.4). Відповідно до копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого станом на 20 квітня 2018 року, замовником технічної інвентаризації є позивач(а.с.5-10), вартість вказаного будинку станом на 13 липня 2018 року становить 37348 гривень 00 копійок(а.с.11). Листом №95 від 12 липня 2018 року державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Ананьївської РДА повідомила заявнику, що на підставі технічного паспорта на житловий будинок неможливо зареєструвати за позивачем право власності на цей будинок, оскільки технічний паспорт є документом, який підтверджує проведення його технічної інвентаризації(а.с.12). Рішенням Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області №04 від 01 лютого 2002 року вище зазначеному будинку присвоєно адресу - [ADDRESS](а.с.13). Відповідно до копії інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єкта нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №132878937 від 01 серпня 2018 року відомості у реєстрах щодо житлового будинку, який є предметом позову, відсутні(а.с.17,37). У спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу відносно попереднього власника вище вказаного житлового будинку - номер у спадковому реєстрі 60893397, та в подальшому видано свідоцтво про право на спадщину [NUMBER], яке стосується земельної ділянки, яку успадкувала [PERSON].(а.с.20, 36,39). Попередній власник вказаного будинку [PERSON] помер [INFO] року в м. Ананьєві Одеської області(а.с.21), заповіти від його імені у спадковому реєстрі не зареєстровані(а.с.22). Позивач користується вказаним будинком відкрито, добросовісно(а.с.23). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Крім того частина 4 вказаної статті передбачає, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу передбачено, що правила ст.344 Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року) про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є достатньо підстав для визнання за [PERSON] права власності на вище вказаний житловий будинок, оскільки він відкрито, безперервно володіє вказаним майном протягом 13 (тринадцяти) років.

Outcome: approved