Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] в червні 2020 року звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.05.2011 року, мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільні відносини між сторонами не склались, кожен с подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а тому позивач дійшов висновку, що шлюб носить лише формальний характер, у зв`язку з чим змушений звертатись до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 16.06.2020 позовну заяву було залишено без руху та визначено позивачу термін для усунення викладених в ухвалі недоліків. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.11.2020 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивач про розгляд справи повідомлений судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. На адресу суду подав заяву згідно якої позовні вимоги підтримав та просив здійснювати розгляд справи у його відсутності. Відповідачка про розгляд справи повідомлена належним чином, на адресу суду подала заяву, згідно якої позов визнала в повному обсязі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами 07.05.2011 року було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а/з № 413), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/з № 1540). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В позовній заяві позивач вказує на те, що причиною розірвання їх з відповідачкою шлюбу є різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Наразі сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача та відповідача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved