Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (далі відповідач) про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] в с. Степківка Первомайського району Миколаївської області померла його бабуся [PERSON]. Після смерті бабусі залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] та земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4591 га; 3,4591га; 0,0108 га; 0,0079 га; 0,1559 га; 0,1560 га; 0,0108 га; 0,0079, що розташовані в межах території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 13.03.2010 року бабуся склала заповіт, в якому розпорядилась, що на випадок своєї смерті вона заповідає позивачеві все належне їй на день смерті майно. При зверненні позивача до нотаріуса, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та земельні ділянки. У зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, просить позов задовольнити. Від представника відповідача - Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. [INFO] в с. Степківка Первомайського району Миколаївської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2015 р. (а.с.6). Згідно із заповітом від 30.03.2010 р., посвідченого секретарем Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області Грабчук А.А., [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все майно, належне їй за законом на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, заповідає [PERSON] (а.с.8). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №87889738 від 24.05.2017р. [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину посвідченого 07.04.2009 року державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори за № 3-575. Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № 4803296192017 від 13.04.2017 року, № 4803296112017 від 13.04.2017 року, №4803287322017 від 12.04.2017 року, №4803193982017 від 22.03.2017 року, № 4803318492017 від 20.04.2017 року, № 4803287222017 від 12.04.2017 року,№ 4803322882017 від 21.04.2017 року, № 4803287242017 від 12.04.2017 року померлій [PERSON] належали на праві власності земельні ділянки площею 3,4591 га, 3,4591га, 0,1559 га, 0,1560 га, 0,0108 га, 0,0108 га, 0,0079 га, 0,0079 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державних актів серії: №№ [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] від 08.08.2006 року, та на підставі свідоцтв про право власності №№ [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER], [NUMBER] від 24.06.2014 року. З огляду на викладені докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] яка померла [INFO] на праві власності за життя належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки відповідно площею: 3,4591 га (кадастровий номер [NUMBER]) 3,4591га (кадастровий номер [NUMBER]), 0,1559 га (кадастровий номер [NUMBER]), 0,1560 га (кадастровий номер [NUMBER]), 0,0108 га, (кадастровий номер [NUMBER]), 0,0108 га, (кадастровий номер [NUMBER]), 0,0079 га(кадастровий номер [NUMBER]), 0,0079 га(кадастровий номер [NUMBER]). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та зазначені вище земельні ділянки. Постановою завідувача Другої Первомайської держнотконтори від 14.04.2017 р. позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що залишилось після смерті [PERSON] відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.9). Відповідно до ч. 1ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно зі ст. 15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи, а саме: здатність мати цивільні права та обов'язки, припиняється у момент її смерті. Згідно з ч. 2ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або неприйняти її. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що судом встановлено, що [PERSON] за її життя належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки, позивач є спадкоємцем за заповітом, з метою захисту прав позивача на спадкування вищевказаного будинку та земельних ділянок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved