overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

\~ [PERSON] 20 листопада 2017 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 31 січня 2017 року помер її дідусь [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,07 га, яка розташована на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Своїм заповітом від 07 вересня 2012 року все своєї майно дідусь заповів їй. Позивач вказує, що 05 квітня 2017 року вона як спадкоємець за заповітом звернулась до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, де було заведено спадкову справу, однак згодом державний акт на право власності на вказану земельну ділянку нею був втрачений, через що їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з\~тим, що відсутні правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, тому рекомендовано звернутись до суду, у звязку з чим позивач звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не зявилася, однак в позовній заяві просить справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі(а.с.27). Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак надав письмову заяву (а.с.32), в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання також не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, заперечень проти позову не має(а.с.34). Суд, взявши до уваги заяви позивача, відповідача та представника третьої особи, вивчивши та перевіривши документи справи(а.с.1-27), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Положенням ч.1-2 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Так, відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; за ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 31 січня 2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] 20 листопада 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 08 жовтня 2011 року зареєстрували шлюб, мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов'язки подружжя, сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила шлюб розірвати, визначити місце проживання дітей з нею та залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 жовтня 2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 374, мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони неодноразово припиняли шлюбні відносини, які поновлювали для збереження сім'ї на нетривалий час, але з грудня 2017 року проживають окремо із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов'язки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові і не підтримуючи шлюбні відносини, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище «[PERSON]» та визначити місце проживання дітей з нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] 20 листопада 2017 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що [INFO] помер [PERSON], який проживав в с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю). Позивач зазначає, що своїм заповітом від 22 березня 1988 року [PERSON] все своє майно заповів їй. Позивач вказує, що звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній, та було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не з'явилася, однак в позовній заяві просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити(а.с.20). Представник відповідача у судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмові заяви, в якій просить справу розглянути у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує(а.с.25). Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує(а.с.28). Суд, взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши документи справи (а.с.1-19), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права на зазначену земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] 20 листопада 2018 року звернулася до Кремінського районного суду із заявою,\~в обґрунтування\~якої посилається\~на те,\~що її\~брат[PERSON], [INFO], помер 13 листопада 2018 року на тимчасово окупованій території в м. Луганськ, причина смерті уремія, хронічний пієлонефрит. Антрацитівський МРВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть брата у звязку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому для отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення спадщини просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не зявилася, в заяві на імя суду просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить справу розглянути за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до\~\~ч.\~1\~ст.\~317\~цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] /дошлюбне\~прізвище [PERSON]/\~Г.М. є сестрою громадянина України [PERSON], [INFO], який був зареєстрований за адресою: [INFO] (а. с. 4-11). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №1159, виданого 14 листопада 2018 року «Державною установою «Луганська міська багатопрофільна лікарня №8» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 12), [PERSON] помер 13 листопада 2018 року в в іншому місці за адресою: м. Луганськ, вул. Шахтарська, 24, причина смерті уремія, хронічний пієлонефрит. Факт смерті [PERSON] також підтверджується замовленням про надання ритуальних послуг (а.с. 15) та свідоцтвом про поховання (а.с. 17). Антрацитівський міськрайонний\~відділДРАЦС відмовив заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] у звязку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території (а.с. 13-14). У даному випадку заявник\~ не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшого отримання необхідних документів та реалізації спадкових прав. Згідно\~ приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] 20 лютого 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просила визначити їй додатковий строк в тридцять днів для прийняття спадщини після смерті [INFO] її діда [PERSON], посилаючись на пропуск строку через необізнаність з тим, що відповідач спадщину після смерті свого батька [PERSON] не прийняв. Ухвалою суду від 06 квітня 2015 року у справі як співвідповідача залучено Данилівську сільську раду Березанського району Миколаївської області. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Позивачка на підставі ст.1265 ЦК України є спадкоємцем пятої черги за законом після смерті її діда [PERSON], який помер [INFO], проте пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки їй було невідомо про неприйняття спадщини спадкоємцем першої черги [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст.1269, 1270 ЦК України позивач як спадкоємець, який бажав прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, в шестимісячний строк з моменту смерті спадкодавця повинен був звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Згідно з ч.2 ст.1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Оскільки з зазначеною заявою позивачка своєчасно до нотаріуса не звернулась з поважної причини, на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] 20 лютого 2017 року звернувся до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що під час звернення до Управління пенсійного фонду України у Кремінському районі для перевірки документів з метою подальшого оформлення пенсії у трудовій книжці було виявлено дописки у даті народження та у графі «професія». Тому просить\~суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу. Заявник у судове засідання не зявився, у заяві на імя суду просить справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду у Кремінському районі [PERSON] у судове засідання не зявився,\~ в заяві на імя суду просить справу розглянути за його відсутності, заперечень проти\~ вимог не має. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно трудової книжки (а. с. 5-167) на титульній сторінці рік народження [PERSON] «1957» вказаний чорнилами одного кольору, а число і місяць «20 февраля» - іншою, та у графі «професія» слова «шофер крановик» також зроблені чорнилами різного кольору. Відповідно до копії паспорту (а. с. 4-6) дата народження [PERSON] «20 лютого 1957 року (російською мовою 20 февраля 1957 года)». На титульній сторінці трудової книжки запис прізвища, імя та по-батькові та дати народження збігається з записом у паспорті. У свідоцтві про народження дата народження [PERSON] також зазначена «20 лютого 1957 року». Заявник не має іншої можливості визнати належність йому трудової книжки, тому цей факт підлягає встановленню у судовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] 20 лютого 2017 року подала до суду заяву про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа, а саме, свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого 15 травня 1996 року Самбірською міською радою, згідно з розпорядженням органу приватизації від 15 травня 1996 року № 2354. У обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилалася на те, що 15.05.1996 вона, заявник, разом із членами своєї сім'ї у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» отримали у спільну часткову власність вказану квартиру, але у вказаному свідоцтві її ім'я записано [PERSON] замість [PERSON]. Її чоловік [PERSON] помер [INFO] і після його смерті вона відмовилася від обов'язкової частки в спадщині на користь дочки [PERSON] та має намір також подарувати належну їй, заявнику, 1/3 частну квартири, проте отримала відмову в нотаріальних та реєстраційних органах через невідповідність її імені в паспорті та у вказаному свідоцтві, а також не може скористатися своїм правом на призначення субсидії за оплату житлово-комунальних послуг. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених вимог. Представник заінтересованої особи - Самбірської міської ради Львівської області не заперечував проти встановлення вказаного факту. Вислухавши пояснення представника заінтересованої особи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із свідоцтв про народження, про шлюб та паспорта громадянина України відомо, що ім'я заявника [PERSON] (а.с. 4, 6). Із свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), виданого 15 травня 1996 року Самбірською міською радою відомо, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно відмітки в паспорті громадянина України та будинкової книги місце проживання [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 6). Отже, наведеними доказами достовірно доведено той факт, що зазначене свідоцтво про право власності на квартиру, у якому ім'я співвласника записано [PERSON], належить [PERSON]. Установлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для [PERSON], так як дає підстави для вчинення договору дарування належного їй на праві приватної власності нерухомого майна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] 20 лютого 2017 року пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на двоє неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення ними повноліття. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] та сина [PERSON] на утримання котрих матеріальної допомоги не надає. Відповідач інших дітей не має, стягнень за виконавчими документами з нього не справляється, крім цього відповідач проживає окремо від дітей і визначити розмір його щомісячного доходу є важко. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та не заперечення проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з таких підстав. Із свідоцтв про народження відомо, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а. с. 2, 3). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею ст. 184 Сімейного кодексу України встановлено якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов'язку утримання неповнолітніх дітей відповідач має нерегулярний, мінливий дохід і тому є підстави присудити кошти на утримання дітей (аліменти) у твердій грошовій сумі, ураховуючи вимогу позивача. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1355,00грн. Ураховуючи наведене, є підстави присудити з відповідача у користь позивача аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі по 600,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON] 20 лютого 2018 року звернувся до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що його дружина [PERSON] померла [INFO] в м. Антрацит Луганської області на тимчасово окупованій території, причина смерті - злоякісне новоутворення підшлункової залози. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у м. Харкові відмовив йому у видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з видачею документу невстановленої форми, тому просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є чоловіком громадянки України [PERSON], [INFO], якабула зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-9). Відповідно до довідки про причину смерті, виданої «Державною установою «Антрацитівська центральна міська багатопрофільна лікарня» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 10), [PERSON] померла [INFO], причина смерті - злоякісне новоутворення підшлункової залози. Факт смерті [PERSON] в м. Антрацит підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим «Відділом запису актів цивільного стану Антрацитівського міського управління юстиції (а.с. 11), що знаходиться на тимчасово окупованій території. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області відмовив [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми (а.с. 12). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved