Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника [PERSON] (далі по тексту - заявник) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просив встановити факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] , заінтересовані особи Київська міська рада (далі по тексту заінтересована особа 1), Третя київська державна нотаріальна контора (далі по тексту заінтересована особа 2). Заява обґрунтована тим, що18.02.2011 померла рідна баба заявника [PERSON] . Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлої. Крім того, 25.11.1997 спадкодавцем було складено заповіт, відповідно до якого остання заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] заявнику. Після смерті бабусі заявника відкрилась спадщина. Разом з тим, коли заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, останній відмовив йому у прийнятті заяви у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Проте заявник вважає, що спадщину прийняв оскільки на день смерті [PERSON] заявник проживав у вказаній квартирі, хоча і не був зареєстрований. Витрати на поховання також ніс заявник. Крім того, заявник не відмовлявся від спадщини, оплачував всі житлово-комунальні послуги. також в 2013 році з нього, як з власника квартири було стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги. з врахуванням наведеного, заявник звернувся до суду з вказаною заявою. Метою встановлення факту постійного проживання заявника із спадкодавцем на час відкриття спадщини є отримання права на спадщину. 09.09.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі. 08.10.2019 від представника заінтересованої особи 2 Третьої КДНК надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 17.10.2019 ухвалою суду задоволено заяву представника заявника про допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 02.12.2019 від заінтересованої особи 2 Третьої КДНК надійшла відповідь про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась та лист про розгляд справи за відсутності представника Третьої КДНК. 13.12.2019 від заінтересованої особи 1 КМР надійшов відзив. 03.01.2020 від представника заінтересованої особи 2 Третьої КДНК надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримав, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи 1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав відзив, відповідно до якого просив розглядати справу за його відсутності та прийняти рішення на підставі чинного законодавства. Представник заінтересованої особи 2 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. Згідно Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , заявник, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 737. Рідними батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] . Згідно Свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого Відділом актів громадянського стану Народного комісаріату внутрішніх справ СРСР, та Запису акта про народження № 3082 від 22.06.1937, [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON] . Згідно Витягу № 00017782490 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, [INFO] помер [PERSON] , актовий запис № 1144. Відповідно до Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] . З врахуванням наведеного, [PERSON] є рідною бабусею заявника, [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 25.11.1997 державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за 2-5046, відповідно до якого на випадок своєї смерті остання зробила розпорядження, а саме належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла своєму онуку, [PERSON] . Квартира належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого від 18.03.1993 Відділом приватизації державної адміністрації Шевченківського району, відповідно до якого остання є єдиним власником зазначеного майна. Заявник 12.04.2017 за вх. № 226/01-16 звернувся з відповідною заявою до Третьої КДНК про прийняття спадщини, проте Третя КДНК своїм листом від 12.04.2017 за № 451/01-16 повідомила заявника про неможливість прийняття такої заяви, оскільки заявником пропущено строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Також згідно відповіді Третьої КДНК за вих. № 2134/01-16 від 27.11.2019, спадкова справа щодо майна [PERSON] станом на 27.11.2019 не відкривалась. Заявник був зареєстрований та проживав разом з бабусею за адресою: [ADDRESS] . Як пояснив представник заявника та зазначив в своїй заяві сам заявник, в 2009 році він знявся з реєстраційного обліку у вказаній квартирі, але продовжував проживати разом з бабусею. Вказана обставина підтверджується Довідкою від 11.03.2011 за № 283, Довідкою від 11.03.2011 за № 283 та наданими до матеріалів справи копіями квитанцій на оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, заявник здійснював організацію поховання [PERSON] , що підтверджується Договором-замовлення № 1.28340 на організацію та проведення поховання від 18.02.2011 з відповідними додатками, Довідкою на одержання праху № 4.8319К від 21.02.2011 та відповідними квитанціями на оплату вказаних послуг, які містяться в матеріалах справи. Також допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] пояснили, що є сусідами заявника. Вказали, що заявник переїхав в квартиру [ADDRESS] приблизно в 2006-2007 роках. Проживав там постійно, разом з бабусею та своєю сім`єю. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що на момент смерті [PERSON] , заявник, [PERSON] проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Також з матеріалів справи вбачається, що заявник не звертався до державного/приватного нотаріуса із заявою про відмову від спадщини. Згідно п.\~5\~ч.\~2\~ст.\~293\~ЦПК України,\~суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно положень ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем (п. 3.22. Порядку). Крім того, згідно положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 2, 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; в інших випадках, передбачених законом. Згідно з умовами п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Отже, судом встановлено, що встановлення факту постійного проживання разом з бабусею на момент відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] бабусі заявника [PERSON] , встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved