Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до Надеждинської та Верхньосамарської сільських рад Близнюківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступне. 26 серпня 2005 року в с. Якимівка Надеждинської сільської ради Близнюківського району Харківської області померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на дві земельні ділянки: кадастровий номер 6320682000:02:001:0458, площею 1,9127 га; кадастровий номер; 6320682000:02:001:0457, площею 1,5804 га які розташовані на території Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як єдиний спадкоємець вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте було виявлено, що відсутній оригінал Державного акту про право власності на цю землю 1-ХР №030133. Про втрату Держаного акту 01.11. 2014 року [PERSON] було розміщено оголошення в районній газеті «Нове життя». Зареєструвати право власності в реєстраційній службі вона також не змогла оскільки отримала відмову з тієї причини, що не є тією особою, яка вправі звертатися для вирішення цього питання. Посилаючись на ст.ст. 78,81,126 Земельного Кодексу України, ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України і просять позов задовольнити. У судове засідання сторони та третя особа, не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Ними надані письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позивач на задоволенні позову наполягає, інші проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] громадянка України, на підтвердження чого свідчить фотокопія її паспорта(а.с.15). Вона - дочка [PERSON], що підтверджується фотокопією свідоцтва про її народження (а.с. 6). Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 02 грудня 1973 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON]. Після державної реєстрації шлюбу її прізвище - «Безпята» про що свідчить фотокопія свідоцтва про шлюб(а.с.7) 26 серпня 2005 року [PERSON] померла в с. Якимівка Надеждинської сільської ради Близнюківського району Харківської області, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Як вбачається із Державного акта на право приватної власності на землю 1-ХР №030133 за життя [PERSON] у власності мала дві земельні ділянки: кадастровий номер 6320682000:02:001:0458, площею 1,9127 га; кадастровий номер; 6320682000:02:001:0457, площею 1,5804 га, всього 3,4931 га які розташовані на території Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Грошова оцінка земельних ділянок, згідно Відомостям про грошову оцінку… відповідно 7974,88 грн. та 6589,53 грн.(а.с. 9,16,17). Про втрату цього Державного акту 01.11. 2014 року здійснено публікацію в Близнюківській районній газеті «Нове життя»(а.с.12). У видачі дубліката втраченого держаного акта [PERSON] Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області 11.12. 2014 року відмовлено та розяснено, що на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №868 вона вправі звернутися до Реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції Харківської області де і буде здійснено реєстрацію права власності із видачею свідоцтва на заміну втраченого документа(а.с.13). У задоволенні заяви [PERSON] про державну реєстрацію прав на земельну ділянку названа вище реєстраційна служба своїми Рішеннями №18745856 та № 18746424 від 21.01.2015 року відмовила оскільки з приводу реєстрації звернулася не власник землі - [PERSON] а [PERSON]М.(а.с.14,15). Як вбачається із листа Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області від 29.10. 2014 року відмовою [PERSON] в оформленні спадкових прав на вказану землю є лише те, що вона не може надати правовстановлюючий документ на землю, належну [PERSON], та документ про її державну реєстрацію (а.с.10). Відповідачі сільські ради проти задоволення позову не заперечують, отже спадщина відумерлою не визнавалася. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.г ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, слід вважати доведеним, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна, зазначеного в позові, після померлої матері - [PERSON], і за відсутності інших спадкоємців, відповідно до ст. 1216 ЦК України, це майно має перейти у її власність. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки, наведене достовірно свідчить про право позивача на зазначену в позові земельну ділянку, тому і слід позов задовольнити. За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Клопотання про стягнення на свою користь понесених судових витрат позивачем не заявлене. А тому

Outcome: approved