Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до [PERSON] (далі - відповідач) з позовом про стягнення 4 500 Євро безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позову позивач вказав, що 27.08.2020 передав відповідачу грошові кошти в сумі 4 500 Євро на ремонтні роботи в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Зазначені обставини підтверджуються письмовою розпискою відповідача. Оскільки на даний час відповідач до виконання ремонтних робіт не приступив, грошові кошти позивачу не повернув, на вимоги про повернення грошових коштів не реагує, позивач звернувся з позовом до суду. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.01.2021 відкрито позовне провадження з викликом сторін. 16.03.2021 позивачем через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області подано заяву про розгляд справи без участі позивача, вимоги позовної заяви підтримав, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Дана заява задоволена судом. Відповідач у судове засідання 16.03.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити із таких підстав. Як вбачається з дослідженої судом розписки від 27.08.2020 відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 4 500 Євро на ремонтні роботи в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Відповідач до виконання ремонтних робіт не приступив, грошові кошти позивачу не повернув, на вимоги про повернення грошових коштів не реагує. Згідно з ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Суд встановив, що оскільки сторони не укладали будь-яких договорів щодо спірних грошових коштів в сумі 4 500 Євро, спроможними є посилання позивача на те, що кошти, набуті відповідачем, з яким позивач не пов`язаний договірними відносинами щодо такого майна, є безпідставно набутим майном, яке відповідач зобов`язаний повернути позивачу. Згідно з ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц. Враховуючи те, що відповідач грошові кошти позивачу у розмірі 4 500 Євро не повернув, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення 4 500 Євро безпідставно отриманих коштів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved