Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач), в якому вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після чого відкрилася спадщина на земельні ділянки та житловий будинок по [ADDRESS] . Вона, як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла та частину спадкового майна, а саме земельні ділянки площею 0,1155 га та площею 0,0886 га отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, зокрема відсутності інформації у ДРРП, необхідних для оформлення та видачі свідоцтва і рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 392, 1218, 1223, 1268 ЦК України, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що у [ADDRESS] , а саме: житловий будинок під літерою «А» загальною площею 78,8 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., веранда «а», ганок, сарай «Б», вбиральня «В», навіс «Г», огорожа №1-4, тротуар І. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 11.06.2021 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.08.2021 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області (08001, смт Макарів Київської області, вул. Д. Ростовського, 66) належним чином засвідчену копію спадкової справи №244/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Витребувані докази надійшли до суду та приєднані до матеріалів справи. Ухвалою суду від 06.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 16.08.2020 року. У судове засідання позивач та його представник не прибули, подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, що не перешкоджає розглядові справи, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач через представника подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, що також не перешкоджає розглядові справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07.08.2019 року - а.с. 6), який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] (довідка Плахтянської сільської ради №141 від 02.206.2020 року - а.с. 17; свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.10.1986 року - а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої зокрема увійшли: земельні ділянки площею 0,1155 га та площею 0,0886 га та житловий будинок по [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи (а.с. 31-зворот, а.с. 32), за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 03.07.2019 року приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В.С., зареєстрований в реєстрі за №1922, яким все своє майно заповів дружині [PERSON] , [INFO] . Остання своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , та на частину спадкового майна, а саме: земельну ділянку площею 0,115 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0886 га з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Плахтянка; отримала у Макарівській районній державній нотаріальній конторі відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 42-зворот, а.с. 43, 8). Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий вище житловий будинок по [ADDRESS] заявниці було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, зокрема відсутності інформації у ДРРП, необхідних для оформлення та видачі свідоцтва і рекомендовано звернутися до суду (постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії від 20.11.2020 року вих.№1323/02-31, а.с. 44). Факт належності спадкодавцю житлового будинку, що у [ADDRESS] , підтверджується наступними документами. Так, на підставі Акту про передачу житлового будинку, затвердженого рішенням виконкому Макарівської районної ради №68 від 28.03.1991 року (а.с. 11) житловий будинок по [ADDRESS] було зареєстровано в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві власності за гр. [PERSON] (реєстраційне посвідчення - а.с. 10). Відповідно до Виписки з погосподарської книги Плахтянської сільської ради від 20.11.2020 року за №344 (а.с. 16), в погосподарській книзі №4 за 2016-2020 роки Плахтянської сільської ради зроблено особовий запис №0317-1 про те, що власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] , який помер [INFO] . Рік побудови будинку - 1986, загальна площа будинку 66,6 кв.м., житлова площа будинку 38,5 кв.м. Згідно технічного паспорту, виданого на ім`я [PERSON] (а.с. 12-14), на вказане домоволодіння, до його складу входять: Житловий будинок «А» 1986 року побудови, площею по внутрішньому об`єму 78,8 кв.м., загальна площа 66,6 кв.м., житлова площа 38,5 кв.м.; веранда «а», ганок, сарай «Б», вбиральня «В», навіс «Г», огорожа №1-4, тротуар І. Відповідно до експертного висновку №956/2285-а від 05.11.2020 року Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України (а.с. 15), українські записи прізвища [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та [PERSON] (реєстраційне посвідчення Київського міжміського бюро технічної інвентаризації, запис [PERSON] ), а також російський запис [PERSON] (технічний паспорт на житловий будинок, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності між документальними записами виникли при міжмовних (російсько-українських) перетвореннях прізвища. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1233 та ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Згідно положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємицею за заповітом майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину у встановленому законом порядку прийняла, отримавши свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшов також житловий будинок по [ADDRESS] щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову та покладаються на позивача.

Outcome: approved