Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON], [INFO], 27 грудня 2016 року звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання, в якій з метою оформлення спадщини після смерті своєї матері [PERSON], просив встановити факт свого постійного проживання зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначав, що він є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] у віці 63 років. Починаючи з 03.03. 2003 року і по день смерті матері він постійно проживав разом з нею, в квартирі, що належала його матері на праві власності і розташована за адресою [ADDRESS], , а також він зареєстрований у зазначеній квартирі . Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складалася з квартири за адресою [ADDRESS]. Спадщину належним чином не оформив, оскільки вважав себе, спадкоємцем який приняв спадщину, тому як постійно проживав з рідною матір'ю на час її смерті та був зареєстрований за адресою її мешкання, а також у нього не було можливості своєчасно звернутись до нотаріальної контори у зв'язку з проведенням АТО на території Донецької області. У грудні 2016 року заявник звернувся із заявою до п'ятої Донецької державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після померлої матері. За результатами звернення, нотаріусом було винесено постанову від 01.12.2016 року, згідно з якою заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] у зв'язку з пропуском 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини і у нього відсутні докази фактичного прийняття спадщини. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2017 року, справу було передано до Дружківського міського суду Донецької області, оскільки на думку суду було порушено правила підсудності. Ухвалою від 26 січня 2017 року Дружкіського міського суду Донецької області було прийнято справу до провадження і призначено розгляд справи. Представник заявника в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити. Позивач подав заяву, в якій просив слухати справу без її участі, позовну заяву про встановлення факту постійного проживання визнає у повному обсязі і просить її задовольнити. Заслухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної заяви та її задоволенні, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 30 листопада 2016 року, актовий запис № 261, що зроблено Покровським районним відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області /а.с. 16/. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира за адресою [ADDRESS]. Зазначена квартира належала померлій [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 09 грудня 1996 року /а.с. 18/. 01 грудня 2016 року позивач звернувся до П'ятої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Проте, постановою державного нотаріуса П'ятої державної нотаріальної контори від 01.12.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері позивачу було відмовлено, оскільки ним було пропущено встановлений законом 6-ти місячний термін для прийняття спадщини і у нього відсутні докази фактичного прийняття спадщини /а.с. 20/. Встановлено, що [PERSON], [INFO], є рідним сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача [NUMBER] від 10 лютого 1987 року /а.с. 9/ Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується відповідачем, [PERSON] з 03.03.2003 року постійно проживав разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою [PERSON] також був зареєстрований /а.с. 6/. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved