Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Хижинецької сільської ради Сокиринецької об'єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] в с. Парпурівці Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 2/3 частки: будинковолодіння [ADDRESS] що належали померлій: 1/3 частка згідно свідоцтва [NUMBER] про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, видане виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району, Вінницької області 25 листопада 2002 року, на підставі рішення від 15 серпня 2002 року за № 49, дублікат якого видано 05 березня 2004 року, зареєстрований в КП «ВООБТІ» 01 квітня 2004 року в реєстрову книгу за № 1 за реєстровим № 171, а також 1/3 частка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане 27 травня 2004 року [PERSON], державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 1-955. Однак, в даний час саме свідоцтво [NUMBER] про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, видане виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району, Вінницької області 25 листопада 2002 року, на підставі рішення від 15 серпня 2002 року за № 49 - втрачено. [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON], який помер [INFO] року є спадкоємцями за заповітом та за законом після смерті [INFO] їх матері [PERSON]. Таким чином, спадкоємцям, як трьом спадкоємцям за законом після смерті [INFO] їх матері [PERSON], в тому числі і [PERSON], який помер [INFO] року мало належати кожному по 2/9 частки на спадковий житловий будинок, так як матері належало 2/3 частки у праві власності (2/3 : 3 = 2/9). Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] - відсутні. Спадщину після смерті [INFO] нашої матері [PERSON] прийняли спадкоємці за заповітом та за законом [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON], який помер [INFO] року, так як у встановлений законом строк подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Спадкоємці оформили свої спадкові права після смерті [INFO] нашої матері [PERSON] на спадкові земельні ділянки в нотаріальній конторі, але оформити свої спадкові права на спадковий житловий будинок не мають можливості через втрату правовстановлюючого документа. [INFO] помер [PERSON] в с. Парпурівці Вінницького району Вінницької області. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 5/9 часток будинковолодіння [ADDRESS] що належали померлому: 1/3 частка згідно свідоцтва [NUMBER] про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, видане виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району, Вінницької області 25 листопада 2002 року, на підставі рішення від 15 серпня 2002 року за № 49, дублікат якого видано 05 березня 2004 року, зареєстрований в КП «ВООБТІ» 01 квітня 2004 року в реєстрову книгу за № 1 за реєстровим № 171, а також 2/9 частки, які він успадкував після смерті [INFO] матері [PERSON], але за життя не оформив своїх спадкових прав. Оригінал свідоцтва [NUMBER] про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, видане виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району, Вінницької області 25 листопада 2002 року, на підставі рішення від 15 серпня 2002 року за № 49 в даний час втрачено. 02 лютого 2009 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право - своїй доньці [PERSON]. Даний заповіт був посвідчений 02 лютого 2009 року [PERSON], секретарем виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 3, дублікат якого видано та посвідчено 23 жовтня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 206. Таким чином, після смерті [INFO] батька [PERSON] - [PERSON], є спадкоємицею за заповітом. Спадщину після смерті батька прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, а також на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14 грудня 2016 року. Осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [INFO] батька [PERSON] немає. Із вищезазначеного випливає, що спадкоємиць не має змоги оформити своє право на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Представник позивача адвокат Галіцина В.В. та представник [PERSON] за довіреністю, позовні вимоги підтримують повністю, змін та доповнень не мають, просять вимоги позову задоволити. Відповідач по справі, представник Хижинецької сільської ради Сокиринецької об'єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, в особі голови - не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] в с. Парпурівці Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією актового запису про смерть № 33 від 06.12.2010 року. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 2/3 частки: будинковолодіння [ADDRESS] що належали померлій: 1/3 частка згідно свідоцтва [NUMBER] про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, видане виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району, Вінницької області 25 листопада 2002 року, на підставі рішення від 15 серпня 2002 року за № 49, дублікат якого видано 05 березня 2004 року, зареєстрований в КП «ВООБТІ» 01 квітня 2004 року в реєстрову книгу за № 1 за реєстровим № 171 (а.с.25, 26, 27-28), а також 1/3 частка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане 27 травня 2004 року [PERSON], державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 1-955 (а.с.30). Свідоцтво [NUMBER] про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, видане виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району, Вінницької області 25 листопада 2002 року, на підставі рішення від 15 серпня 2002 року за № 49 - втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Подільська Зоря» від 27 квітня 2017 року за № 17 (а.с.29). [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON], який помер [INFO] року є спадкоємцями за заповітом та за законом після смерті [INFO] їх матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження трьох спадкоємців [PERSON], [PERSON], [PERSON], та свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON], заповітом складеним [PERSON] 08 квітня 2008 року на земельні ділянки, що був посвідчений [PERSON], секретарем Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований за № 166, дублікат якого посвідчено [PERSON], сільським головою Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 05.12.2016 року і зареєстровано в реєстрі за № 207 (а.с. 10, 13, 14, 15, 16,18). Таким чином, трьом спадкоємцям за законом після смерті [INFO] нашої матері [PERSON], в тому числі і [PERSON], який помер [INFO] року мало належати кожному по 2/9 частки на спадковий житловий будинок, так як матері належало 2/3 частки у праві власності (2/3 : 3 = 2/9). Спадкоємці оформили свої спадкові права після смерті [INFO] нашої матері [PERSON] на спадкові земельні ділянки в нотаріальній конторі, але оформити свої спадкові права на спадковий житловий будинок не маємо можливості через втрату правовстановлюючого документа (а.с.31). [INFO] помер [PERSON] в с. Парпурівці Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.09.2015 року (а.с.7). 02 лютого 2009 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право - своїй доньці [PERSON]. Даний заповіт був посвідчений 02 лютого 2009 року [PERSON], секретарем виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 3, дублікат якого видано та посвідчено 23 жовтня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 206 (а.с. 11). Факт родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON] як між батьком та дочкою підтверджується копією свідоцтва про народження згідно якого в графі «батько» вказано «[PERSON]» та в графі «мати» вказано «[PERSON]» (а.с.17). 12.03.2008 року померла [PERSON] в с. Парпурівці Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.03.2008 року (а.с.9). Відповідно до довідки № 1807 від 13.12.2016 року виданої виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, померлий [PERSON] володів, користувався та розпоряджався житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35), заборони та арешту на дане будинковолодіння не має (а.с.38). За життя [PERSON] на момент смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO] постійно проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою № 1006 та № 1004 від 13.12.2016 року виданої виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.36,37). На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] що підтверджується відповідною довідкою № 1005 від 13.12.2016 року виданої виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.39). Оформити свої спадкові права позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не мають можливості із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів га спадкове майно, що підтверджується постановами про відмову у вчинені нотаріальних дій за № 777/02-31 від 26.04.2017 року та за № 871/02-31 від 10.05.2017 року (а.с.56-57). Інших спадкоємців немає. Заповіт не оспорювався та не скасовувався. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з вимогами ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved