overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] 2 квітня 2014 року звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 24 лютого 2006 року вона знаходиться в шлюбі з відповідачем, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року вони припинили шлюбні відносини, причиною розпаду сім'ї стало те, що з відповідачем не склалися взаємини, у зв'язку з чим виникали постійні суперечки та непорозуміння, що призвело до втрати порозуміння, почуттів та любові один до одного, тому просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти заочного рішення. Відповідач [PERSON], якого було належним чином повідомлено про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, тому суд вважає за необхідне розглянути справу за його відсутністю заочно. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 24 лютого 2006 року знаходяться у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року вони припинили шлюбні відносини, у зв'язку із непорозумінням, різними поглядами на життя, що призвело до втрати почуттів, взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, тому суд вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно та відповідно до ст.112 СК України шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[PERSON] 2 липня 2012 року звернувся до суду з позовом до відповідача Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора та філія - правобережне відділення № 6719 Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на домоволодіння та грошові внески в порядку спадкування за заповітом. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 3 серпня 2012 року позовні вимоги було задоволено. Дослідивши матеріали цивільної справи № 2/422/4326/2012 (422/6040/12), суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 3 серпня 2012 року за позивачем було визнано право власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до технічного паспорту домоволодіння [ADDRESS] складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 60,4 кв. м., житловою - 32,2 кв. м., допоміжною - 28,2 кв. м., який складається з кухні - 1, площею 14,6 кв. м., кухні - 2, площею 10 кв. м., кімнати - 3, площею 11,3 кв. м., кімнати - 4, площею 20,9 кв. м., коридору - 5, площею 3,6 кв. м.; літньої кухні Б; душу В; вбиральні Г; споруд № 1-2, К. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення, зазначивши, що домоволодіння [ADDRESS] складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 60,4 кв. м., житлової - 32,2 кв. м., допоміжної - 28,2 кв. м., який складається з кухні - 1, площею 14,6 кв. м., кухні - 2, площею 10,0 кв. м., кімнати - 3, площею 11,3 кв. м., кімнати - 4, площею 20,9 кв. м., коридору - 5, площею 3,6 кв. м.; літньої кухні Б; душу В; вбиральні Г; споруд № 1-2, К. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] 2 липня 2016 року пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 квітня 2014 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося з самого початку, спільно прожили вони зовсім недовго, відповідач зловживав спиртними напоями, перебуваючи в такому стані вчиняв сварки та скандали, у результаті чого вони стали чужими один одному, сім'я розпалася остаточно і рік тому вони припинили подружні стосунки. Від спільного шлюбу дітей у них немає, однак відповідач відмовляється прибути в органи ДРАЦС для реєстрації розірвання шлюбу. Під час судового розгляду [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із свідоцтва про укладення шлюбу відомо, що сторони зареєстрували шлюб 22 квітня 2014 року (а. с. 3). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони літом 2015 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Наслідки визнання позову сторонам роз'яснено. Отже, визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] 2 липня 2018 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 червня 2010 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що протягом останніх років стосунки з відповідачем розладилися, зникло взаєморозуміння, взаємоповага та стали частими сварки, вже тривалий час кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, а тому фактично сім`я припинила своє існування. На даний час вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Під час розгляду справи по суті представник позивача адвокат Штинда О.В. позовні вимоги підтримав. Представник відповідача адвокат Бельдій Н.В. позов визнала. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони зареєстрували шлюб 24 червня 2010 року, від якого мають двоє неповнолітніх дітей. У липні 2018 року вони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Представникам сторін роз`яснено наслідки визнання позову, представники не обмежені у повноваженнях на вчинення таких дій. Отже, визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

[PERSON] 2 липня 2019 року звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що вона почала зустрічатись із [PERSON] , між ними склалися теплі і щирі стосунки, які згодом переросли у кохання і в даний час заявниця вагітна та очікує народження дитини від [PERSON] . З метою створення сім`ї і спільного виховання дитини, [PERSON] та [PERSON] вирішили одружитися, однак заявниця ще не досягла шлюбного віку. Будь-яких інших перешкод для реєстрації шлюбу не має. [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у заяві. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] - мати заявниці, не заперечували проти задоволення заяви. Заінтересована особа - Самбірський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Львівській області подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника. Представник служби у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації Гунза С.М. пояснила, що перешкод у реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] немає, і за обставин, що склалися, надання права на шлюб відповідатиме інтересам заявниці. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст. 23 цього ж Кодексу, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . Вона зустрічається із [PERSON] . На даний час [PERSON] перебуває на 13-14 тижні вагітності. [PERSON] та [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб і створити сім`ю. Вказані обставини підтверджуються поясненнями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , копією паспорта заявниці, довідкою комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради та Самбірської районної ради «Самбірська районна центральна районна лікарня» № 85 від 26 червня 2019 року, іншими доказами. Беручи до уваги усі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] необхідно надати право на шлюб з метою створення сім`ї, оскільки це повністю відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] 2 листопада 2015 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 15.09.2007 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітніх доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з жовтня 2014 року, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 15.09.2007 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом №92 (а.с.311). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідачем було надано заяву в якій він заперечував проти стягнення з нього судового збору на користь позивача, але підстав згідно яких він звільняється від сплати судового збору не навів та доказів не надав. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

[PERSON] 2 листопада 2018 року предявив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 вересня 1985 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що подружнє життя у них не склалося через розбіжність в характерах та ігнорування його як особистості, а також відсутність інтересів і, як виявилося, відсутність почуттів спричиняли постійні сварки та непорозуміння, що згодом призвело до розірвання шлюбних відносин у 2000 році. Під час підготовчого засідання [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнала. Статтею 200\~ЦПК України\~встановлено,\~що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони зареєстрували шлюб 28 вересня 1985 року. Із заяв по суті та пояснень сторін вбачається, що неповнолітніх дітей у сторін немає. У 2002 році вони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Сторонам розяснено наслідки визнання позову. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

[PERSON] 2 листопада 2018 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 3 жовтня 1987 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що часті конфлікти та непорозуміння на побутовому ґрунті, викликані різним баченням сімейних відносин та ставленням один до одного і матеріальних потреб сім`ї поступово призвели до того, що їхня сім`я розпалася, у 2003 році вони припинили сімейно-шлюбні відносини і з того часу проживають окремо. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає, однак відповідач відмовляється прибути до органів ДРАЦС для реєстрації розірвання шлюбу. Під час розгляду справи по суті позивач [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із повідомлення на офіційному веб-сайті судової влади, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про укладення шлюбу відомо, що сторони зареєстрували шлюб 3 жовтня 1987 року ( а. с. 4). Із заяв по суті справи відомо, що неповнолітніх дітей у сторін немає. Із показань позивача [PERSON] , допитаної як свідка, вбачається, що у квітні 2003 року вони припинили подружні відносини та проживають окремо. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] 2 лютого 2015 року звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період її навчання в розмірі 700 грн., посилаючись на те, що вона навчається на першому курсі Національного університету «Львівська політтехніка». Навчання є платним та складає за весь період 36 730 грн., крім того вона сплачує кошти за проживання у гуртожитку в сумі 2000 грн. Вона самостійно працювати не може, оскільки навчається на денній формі навчання, кошти їй надає матір, яка перебуває за кордоном на роботі, а батько повинен сплачувати аліменти на їй утримування, однак такої допомоги не надає, хоча може надати таку допомогу, так як отримує пенсію. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не з'явивсь повторно, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, а у минулому судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково та згідний сплачувати аліменти в розмірі ? частини доходу, однак не в змозі сплачувати аліменти в сумі 700 грн. щомісячно, так як є пенсіонером. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] і остання навчається на першому курсі Національного університету «Львівська політтехніка» на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги з боку батька, який може надати таку допомогу, оскільки отримує пенсію в розмірі 1554,73 грн. Дані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача, даними договору про платні послуги №3467-05, даними свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 11.02.1997 р., даними довідки №57 від 26.12.2014р. Національного університету «Львівська політтехніка», даними пенсійного посвідчення відповідача [PERSON] серії [NUMBER], даними довідки управління ПФУ у Старокостянтинівському районі про розмір пенсії [PERSON] №2965/06 від 16.03.2015р. та частково визнаються відповідачем. Враховуючи вищевикладені обставини, а також розмір пенсії відповідача, що складає 1554,73 грн. щомісячно, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенні в частині стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] в сумі 400 (чотириста) гривень, щомісячно, на період її навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: partial