Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

[PERSON] [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участі третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини, мотивуючи позовну заяву тим, що [PERSON] [PERSON] [PERSON] та [PERSON] проживали спільним життям в м. Вінниці, потім деякий час в м. Шарджа Обєднаних ОАЄ. Свої стосунки 20.06.2011року оформили по шаріату, уклавши шлюб, про що Муніципальною релігійною общиною «Ассалям» у м. Вінниці було внесено до Книги реєстрації актів про шлюб відповідний актовий запис № 56. 17.02.2015 року у сторін народився син [PERSON]. Всі ці обставини встановлені рішенням Вінницького міського суду від 14.12.2015 року в цивільній справі № 127/21501/15 ц, цим рішенням [PERSON] [PERSON] [PERSON] було визнано батьком [PERSON] Позивач постійно проживає та працює в ОАЄ, але приїзджає в Україну три рази на рік для побачень зі своїм сином, під час перебування в м. Вінниці він проживає за адресою: [INFO]. Відповідачка не дозволяє бачитись з сином, переховує його, не пускає до помешкання та погрожує правоохоронними органами. Враховуючи таку категоричність [PERSON], позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх прав щодо виховання дитини, та забезпечення можливості виконувати свої батьківські обовязки. [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] [PERSON] [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав, мотивуючи заяву тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2013 року по 2014 рік, від спільного проживання у них народився син. В жовтні 2014 року за 4 місяці до пологів позивачка змушена була повернутись до України так як подальше спільне проживання було неможливе. Припинення сімейних стосунків викликано неможливістю спільного проживання, так як у [PERSON] [PERSON] [PERSON] не було і не має власного житла, а житло яке винаймала його сестра було непридатне не тільки для дитини, а й для дорослого. Постійного заробітку відповідач не мав і не має, а все що заробляє витрачає на себе, вживає наркотики. З часу повернення і до цього часу [PERSON] [PERSON] [PERSON] дитиною не цікавився, матеріальної допомоги не надавав, а рішення суду використав для відкриття візи і вільного приїзду до України, щоб спілкуватися зі своїми друзями, що проживають в [INFO]. Всі обовязки по вихованню та утриманню сина протягом усього часу виконує мати, матеріально утримує та належним чином піклується про здоровя сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того, без згоди батька [PERSON] не може виїхати на відпочинок з дитиною, ні при потребі поліпшувати житлові умови, так як всюди необхідний дозвіл батька, якого по суті не має і жоден дозвіл отримати не можливо, що порушує права дитини на відпочинок та інше. Просила суд позбавити [PERSON] [PERSON] [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] [PERSON] [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Зустрічний позов не визнав. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить суд, відповідно до висновку № 01-00-011-16856 від 24.06.2016 року Служби у справах дітей ВМР, зобов»язати [PERSON] не чинити [PERSON] [PERSON] [PERSON] перешкод у спілкуванні з сином позивача за первісним позовом - [PERSON], 17.02.2015р.н. Визначити способи участі [PERSON] [PERSON] [PERSON] у вихованні сина [PERSON], 17.02.2015р.н., шляхом зустрічей, які будуть відбуватися за наступним графіком: До досягнення дитиною шестирічного віку: 13,15,19,21,23,25 лютого щороку з 10-00год. до 18-00 год. з перервою на денний сон і обід та у присутності матері дитини; 2,4,6,8,10,12,14 вересня кожного року з 10-00год. до 18-00 год. з перервою на денний сон і обід та у присутності матері дитини; Будь-який один тиждень у рік за вибором батька та за погодженням з матір»ю дитини з 10-00год. до 18-00 год. з перервою на денний сон і обід та у присутності матері дитини. Зустрічний позов не визнала. Відповідачка позивачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, зустрічні позовні вимоги підтримала, просила суд позбавити [PERSON] [PERSON] [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. Представник відповідачки - позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні підтримала висновок № 01-00-011-16856 від 24.06.2016 року про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO] та визначення [PERSON] [PERSON] порядку участі у вихованні дитини [PERSON], [INFO]. Вислухавши думку сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов [PERSON] [PERSON] [PERSON] підлягає до задоволення, зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. [PERSON] [PERSON] [PERSON] та [PERSON] проживали спільним життям в м. Вінниці, потім деякий час в м. Шарджа Обєднаних ОАЄ. Свої стосунки 20.06.2011року оформили по шаріату, уклавши шлюб, про що Муніципальною релігійною общиною «Ассалям» у м. Вінниці було внесено до Книги реєстрації актів про шлюб відповідний актовий запис № 56 (а.с 53). 17.02.2015 року у [PERSON] та [PERSON] [PERSON] народився син [PERSON], відповідно до копії свідоцтва серії І-АМ № 327563 (а.с.6). [PERSON] [PERSON] проживає та працює в ОАЄ (а.с.4-5). В судовому засіданні свідок [PERSON] [PERSON], який є родичем [PERSON] [PERSON], суду показав, що [PERSON] дійсно забороняє батьку бачитись з сином, постійно чинить йому перешкоди, погрожує правоохоронними органами. [PERSON] [PERSON] є люблячим батьком, який бажає бачити свого сина та брати участі у його вихованні. Також свідок зазначив, що через нього позивач намагався передати відповідачці кошти та одяг для дитини, однак [PERSON] категорично відмовляється їх брати. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, кожна окремо, суду показали,що [PERSON] [PERSON] дійсно дуже хоче бачитись зі своїм сином, допомагати йому матеріально, однак [PERSON] налаштована дуже вороже по відношенню до батька своєї дитини з незрозумілих для них причин. Також свідок [PERSON] зазначила, що вона також проживає зі своїм чоловіком, який є рідним братом позивача в ОАЕ, та особисто привозила від позивача подарунки сину, які в подальшому вона передала [PERSON] Позивача охарактеризувала виключно з позитивної сторони, зазначила, що вони є заможною родиною, позивач є держслужбовцем в ОАЕ та має достойну заробітну плату, відповідно якій може допомагати [PERSON] утримувати їх сина. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, суду показали, що [PERSON] [PERSON] не цікавиться своїм сином, не приїздить до нього, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, батьківство використав для відкриття візи і вільного приїзду до України, щоб спілкуватися зі своїми друзями, що проживають в [INFO]. Згідно висновку № 01-00-011-16856 від 24.06.2016 року Виконавчого комітету Вінницької міської ради про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO] та визначення [PERSON] [PERSON] порядку участі у вихованні дитини [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає: недоцільним позбавлення [PERSON] [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO]; доцільним визначити [PERSON] [PERSON] такий спосіб участі у вихованні дитини [PERSON], [INFO]: до досягнення дитиною шестирічного віку: 13,15,19,21,23,25 лютого щороку з 10-00год. до 18-00 год. з перервою на денний сон і обід та у присутності матері дитини; 2,4,6,8,10,12,14 вересня кожного року з 10-00год. до 18-00 год. з перервою на денний сон і обід та у присутності матері дитини; Будь-який один тиждень у рік за вибором батька та за погодженням з матір»ю дитини з 10-00год. до 18-00 год. з перервою на денний сон і обід та у присутності матері дитини (а.с.42-43). Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частинами другою та третьою статті 157 Сімейного кодексу України встановлюється, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з частинами першою та другою статті 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно з частиною другою статті 16 зазначеного Закону батьки, інші члени сім'ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов'язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Враховуючи вище викладене, позивач повинен брати участь у вихованні сина і відповідачка не має право перешкоджати йому у здійсненні цього обов'язку. З огляду на встановлені судом обставини, вимоги закону та враховуючи висновок Служби у справах дітей Вінницької міської ради, якою визначений спосіб участі позивача - відповідача у вихованні сина [PERSON] Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Оскільки у [PERSON] [PERSON] наявне бажання брати участь у вихованні та утриманні сина, а проживання в іншій країні не може бути цьому перешкодою, також враховуючи той факт, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, суд приходить до висновку про недоцільність позбавлення [PERSON] [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved