Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

[PERSON] 13.05.2016 року звернулася до суду з позовом, уточненим 01.11.2016 року (а.с.51-52,т.1), за яким пред`явила вимоги до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та просила визнати за нею право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] ; зобов`язати ПРА ОМР надати ордер на службове житло за вказаною адресою. Згідно обґрунтування позову, вона, [PERSON] , з 08.04.2002р. працювала двірником ЖЄО Центрального району, з 03.03.2003 року по 31.05.2004 року двірником КП ДЕЗ «Центральний», з 30.06.2005 року по 30.09.2005 року знову двірником КП ДЕЗ «Центральний», з 27.07.2007 року за переводом прийнята на посаду двірника КП «ЖКС «Порто-Франківський», де працює і до теперішнього часу. Вказувала, що загальний стаж роботи у системі житлово-комунального господарства більше 20 року та на теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка народилась у 2014 році. Посилалась на те, що з 25.01.2008 року вона зареєстрована без права проживання у гуртожитку за адресою [ADDRESS] . Вона та її родина раніше проживали у гуртожитку в одній кімнаті, пл.12 кв.м., та вони потребували покрашення житлових умов. За умови, що вона зробить за власні кошти ремонт житлового приміщення, яке на той час було в аварійному стані та прийнято на баланс КП «ЖКС «Порто-Франківський», їй було надано право проживати за адресою [ADDRESS] . Вказувала, що 12.12.2008 року вона перебуває на квартирному обліку за №23 та з 2009 року вона разом з трьома її дітьми проживають у квартирі [ADDRESS] . Вказувала, що хоча і вселились у дане житло без ордеру, проте законно , постійно там мешкають, провели за власні кошти ремонт приміщення в належний житловий стан. Разом із іншими сусідами за власні кошти провели у будинок водопостачання, каналізацію та світло. Вказувала, що згідно висновку про технічний стан на теперішній час будинок і квартира знаходяться у задовільному технічному стані, відповідає всім будівельним та санітарним нормам. Проте, на її неодноразові звернення щодо укладення договору найму на службове житлове приміщення та надання його у постійне користування вона отримувала відмову із посиланням на те, що приміщення знаходиться в аварійному стані. За викладеного, з посиланням на те, що іншого житла не має, зважаючи на те, що умови щодо ремонту приміщення вона виконала, та яке житловим, вважає, що порушується її інтереси та законні права, а тому звернулась до суду з дійсним позовом. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса (суддя Кравчук Т.С.) від 25.05.2016 року у справі відкрито провадження. Представником Приморської районної адміністрації Одеської міської ради 12.10.2017 року були надані письмові заперечення на позов (а.с.112-114), згідно яких просили відмовити у позові за їх необґрунтованість та незаконністю. Вказували на незаконність проживання позивачки у спірному приміщенні, оскільки ордер на вселення їй не видавався та квартира як службове житло їй не надавалась; у свою чергу КП «ЖКС «Порто-Франківський» не наділений повноваженнями щодо надання у користування житлових приміщень, у тому числі службових. Окрім того, будинок за вказаною адресою є аварійним та згідно розпорядження міського голови від 06.09.2004р. №1192-01р. забороняється надавати житлові приміщення в аварійних та ветхих будинках для здійснення реконструкції, а також видачу ордерів для вселення в будинки, що розташовані у межах реконструкції кварталів. Отже, видача ордеру на вселення до спірної квартири виходить за межі чинного законодавства. Вказували, що в комп`ютерній базі даних відсутні відомості щодо надання дозволу на проведення капітального ремонту будинку за вказаною адресою. Також, посилались на те, що через відсутність ордеру відсутні підстави укласти договір найму квартири. Ухвалою суду від 04.12.2017р. по справі було призначено будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено. Матеріали цивільної справи були повернуті до суду 28.03.2018 року. На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 12 квітня 2018 року №1093/0/15-18 про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, за допомогою системи автоматизованого документообігу суду визначено, що розгляд цієї справи здійснюватиме суддя Приморського районного суду м. Одеси Загороднюк В.І. (протокол повторного авторозподілу від 17.05.2019 року). Ухвалою суду від 22.05.2018 року справу було прийнято до провадження судді Приморського районного суду Загороднюка І.В.. Ухвалою суду від 12.12.2018 року по справі було знову призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено. Матеріали цивільної справи було повернуті до суду 07.05.2019 року разом із повідомленням експерта від 22.04.2019 року щодо неможливості надання висновку (а.с.158, т.1). У зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади судді Приморського районного суду міста Одеси на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 27 грудня 2018 року №4049/0/15-18, за допомогою системи автоматизованого документообігу суду визначено, що розгляд цієї справи здійснюватиме суддя Приморського районного суду м. Одеси Шкамерда К.С. (протокол повторного авторозподілу від 10.05.2019 року). Ухвалою суду від 16.05.2019 року справу було прийнято до провадження с. [PERSON] , поновлено провадження у ній та призначено до розгляду. До суду 07.06.2019р. надійшов відзив на позов від представника ПРА ОМР (а.с.202-210,т.1), в якому були викладені аналогічні обставини, що і в письмових запереченнях від 12.10.2017р.. У зв`язку з відрахування зі штату Приморського районного суду м. Одеси судді Шкамерди К. С. на підставі наказу від 16\~вересня 2019\~року № 50-ос/с Голови суду Кічмаренко С.М. у зв`язку із закінченням терміну відрядження було повторно здійснений авторозподіл справи та головуючою суддею визначено Домусчі Л.В.. Ухвалою суду від 22.10.2019 року справу було прийнято (суддя Домусчі Л.В.) до провадження та призначено до розгляду в загальному позовному порядку в підготовчому засіданні на 25.11.2019 року. 25.11.2019 року представником [PERSON] адвокатом Сімоненко Р.О. подано заяву про призначення судової-будівельної експертизи по справі на підставі раніше поданого клопотання від 01.12.2017 року, просив розглянути справу без його участі. Ухвалою суду від 02.12.2019 року по справі призначено судову будівельно-технічну\~експертизу, проведення експертизи доручено судовому експерту Чорній Юлії Петрівни. До суду 27.12.2019 року надійшло клопотання експерта, згідно якого просила надати інвентаризаційну справу БТІ на житловий будинок [ADDRESS] , а також повідомити чи враховувати при проведенні судової експертизи діючі вимоги ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення». На запит суду від 08.01.2020р. з метою забезпечення виконання клопотання експерта від 27.12.2019р. матеріали цивільної справи були повернуті до суду. Ухвалою суду від 23.01.2020 року поновлено провадження за розглядом цивільної справи\~ та призначено до розгляду у підготовчому засіданні. До суду 18.02.2020 року надійшло клопотання представника позивача, відповідно якого просив призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експерту Сікорській Олені Анатоліївні, на розгляд та вирішення експерта поставити наступне питання: Чи є аварійним будинок за адресою [ADDRESS] ; Чи є аварійною хата №3 за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду, повний текст якої складено 24.02.2020 року, за клопотанням представника позивача по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено. Матеріали цивільної справи були повернуті до суду 14.05.2020 року разом із висновком судової будівельно-технічної експертизи №108/20 від 08.05.2020 року (а.с.29-39,т.2). Ухвалою суду від 18.05.2020 року поновлення провадження у справі. У підготовче засідання 06.07.20 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 06.07.2020 року підготовче провадження у справі було закрито. У судовому засіданні 28.10.2020 року були присутні представник позивача [PERSON] та представник відповідача [PERSON] .. Представник позивача позовні вимоги підтримав, зазначив, що позивачка користується спірним приміщенням с 2009 року, зробила в ньому ремонт за власні кошти, та в подальшому звернулась до ПРА ОМР із проханням видати ордер на житло. Проте їй було відмовлено, оскільки квартира нібито не придатна для проживання та є підсобним. При цьому сторона позивача наполягала на тому, що квартира є у задовільному стані та просили позов задовольнити. Представника райадміністрації заперечувала проти вимог та просила відмовити. Посилалась, що законодавством передбачено відповідний порядок отримання житла у користування, проте позивачка не зверталась до них. Вказувала, що позивачка самовільно зайняла вказану квартира, вселившись до неї. Зазначила, що спірна квартира не перебуває ні на балансі КП «ЖКС «Порто-Франківський», ні на балансі ПРА ОМР. По справі було оголошено перерву до 14.01.2021 року. Через неявку сторін, за наявності відповідних клопотань, розгляд справи 14.01.2021 року, 20.04.2021 року, 21.05.2021 року відкладався. У судовому засіданні 24.06.2021 року були присутні позивачка та її представники [PERSON] та [PERSON] , які позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Позивачка зазначила, що вона з 2000 року по теперішній час працює в КП «ЖКС «Порто-Франківський» двірником, а в спірній квартирі мешкає разом із дітьми з 2007 року. Дозвіл на проживання їй надав начальник КП, вона за власні кошти зробила там ремонт та квартира на теперішній час є придатною для проживання. Посилалась на те, що в 2014 році її квартира оглядала комісія, проте не було надано ніякого висновку. Посилалась на те, що вона звернулась як до начальника КП «ЖКС «Порто-Франківський», так і до ПРА ОМР, проте їй не надали документів на квартиру. При цьому зазначила, що сусіди з 2го поверху вже приватизували свою квартиру. Вважає, що такими діями порушуються права та законні інтереси. Представники позивача додатково зазначили, що згідно проведеного ним експертного дослідження будинок та квартира є у задовільному стані та придатні для проживання. Просили позов задовольнити в частині надання позивачці права користування спірним приміщенням та видачі відповідного ордеру. Представника райадміністрації у судове засідання не з`явився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином. У матеріалах справи наявна заява, згідно якої просили справу розглядати за їх відсутності. Верховний Суд у постанові від 1\~жовтня 2020\~року у\~справі №\~361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Зважаючи на строки розгляду справи, у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, за згоди присутніх у судовому засіданні осіб, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, сповіщеного належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, заслухавши пояснення позивача та її представників, оцінивши докази, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог із наступних підстав. За розглядом справи судом встановлено, що позивачка, [PERSON] , із 27.07.2007 року працює двірником в КП ЖКС «Порто-Франківський» згідно приказу №20-л та з 08.08.2014 року перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, 2014 р.н.. Позивач не має жодного власного житла, за місцем реєстрації (прописки) житлове приміщення відсутнє. Згідно довідки (виписки із домової книжки про склад сім`ї та прописку) (а.с.9, т.1), позивачка разом із 3 дітьми зареєстрована без права проживання за адресою [ADDRESS] , проте з 2007 року остання фактично проживає за адресою [ADDRESS] , будинок який значиться як аварійний, куди вона вселилась з дозволу КП ЖКС «Порто-Франківський».під умовою проведення капітального ремонту. Обставини проживання позивачки за вказаною адресою були визнанні сторонами. Також не заперечувався той факт, що позивачем було здійснено капітальний ремонт спірного приміщення. Зазначене підтверджується наявними у матеріалах справи фотокартками. Згідно технічного паспорту на вказану квартиру, виготовленого станом на 11.11.2013 року на користь замовника КП «ЖКС Порто-Франківський» (а.с.14-15), вказана квартира розташована на першому поверсі будинку, складається з 2х житлових кімнат та становить житл.пл.34,9 кв.м., заг.пл.77,1 кв.м.. За розглядом справи судом також встановлено, що позивачка зверталась до КП ЖКС «Порто-Франківський» та ПРА ОМР із заявами щодо надання їй службового житла за вказаною адресою [ADDRESS] . Листом від 16.03.2015 року (а.с.10, т.1), КП ЖКС «Порто-Франківський» повідомило позивачу, що квартири даного будинку їм на баланс не передавались та вирішення даного питання не відноситься до їх компетенції. Листом від 05.11.2015 року (а.с.11, т.1), ПРА ОМР повідомило позивачу, що, зважаючи на те, що спірна квартира знаходиться в аварійному будинку, то заява позивача не може бути задоволена. Згідно листа ПРА ОМР від 28.12.2016 року (а.с.64, т.1), житловий будинок [ADDRESS] значиться у списку аварійних із 20 грудня 1985 року РВК №698 та знаходиться на балансі КП «ЖКС «Порто-Франківський». Квартира [ADDRESS] на балансі КП «ЖКС «Порто-Франківський» не перебуває. ПРА ОМР листом від 14.03.2017р. (а.с.83, т.1) було повідомлено суд, що для обстеження доступ до квартири надано не було, про що складено відповідний акт від 27.02.2017р. (а.с.84, т.1). До суду 10.05.2017 року ПРА ОМР було направлено лист від 03.05.2017 року (а.с.91, т.1), до якого долучено акт представників КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 23.03.2017 року, згідно якого на момент обстеження приміщення (спірна квартира) було закрите, доступу немає. Згідно листа КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 27.03.2017 року (а.с.93, т.1), у зв`язку з випискою в аварійному будинку особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] вищевказаного будинку був закритий, а квартира [ADDRESS] списана з БЖФ. У колишній квартирі [ADDRESS] проживає двірник [PERSON] , яка перебуває у декретній відпустці. Також згідно даного листа, колишня квартира [ADDRESS] була надана [PERSON] , яка була майстром, як підсобне приміщення для тимчасового користування. У зв`язку з тим, що дане приміщення являється нежилим, то нарахування по ст. УБПТ не проводяться. Форму Ф-1 не надається можливим видати, так як особовий рахунок закрито. Підтверджуючі документи на відкриття особового рахунку в обслуговуючій ділянці № [NUMBER] КП «ЖКС «Порто-Франківський» відсутні. Згідно листа КП «БТІ» Одеської міської ради від 22.07.2019 року (а.с.242, т.1) повідомлено, що станом на 07.10.2019 року інвентаризаційна справа за адресою [ADDRESS] , в архіві не зареєстрована. Стороною позивача до суду було надано висновок про технічний стан житлового будинку [ADDRESS] , складений центром НТТМ по архітектурі та будівництву Академії будівництва та архітектури 28.02.2019 року, (а.с.166-196, т.1), згідно якого технічний стан будинку оцінюється як задовільний, стан конструкцій оцінюється як дієздатний, приміщення може використовуватись за своїм функціональним призначенням. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №108/20 судового експерта Сікорської О.А., складеного 08.05.2020 року, (а.с.29-39, т.2), житловий будинок [ADDRESS] не є аварійним, а знаходиться у задовільному технічному стані. При якому елементи будівлі в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії. По другому питанню зазначено, що квартира [ADDRESS] вказаного будинку не є аварійною, а знаходиться в доброму технічному стані, при якому пошкоджень та деформацій немає. Є окремі несправності, що не впливають на експлуатацію елемента і усуваються під час ремонту. Таким чином суд приходить до висновку що спірне приміщення відновлено та знаходиться у задовільному технічному стані, придатні для експлуатації як житлове. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до\~ст.6 ЖК УРСР\~жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Відповідно до ст.8 ЖК УРСР\~переведення придатних\~для проживання\~жилих будинків\~і жилих\~приміщень у\~будинках державного\~і громадського\~житлового фонду\~в нежилі,\~як правило,\~не допускається.\~У виняткових\~випадках переведення\~жилих будинків\~і жилих\~приміщень у\~нежилі може\~здійснюватися за\~рішенням органів,\~зазначених \~у частині\~другій статті 7 цього Кодексу. Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР\~громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів, а згідно з\~ст. 58 ЖК УРСР\~єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, виданий громадянинові на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради. У відповідності до ст. 118 ЖК України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. У відповідності до ст. 121- 122 ЖК України, порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених\~статтями 73 - 76, 79-83, 85, 90,\~частиною шостою статті 101,\~статтями 103 - 106\~цього Кодексу. У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України вир 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду вважаються службовими з моменту винесення рішення виконавчим органом районної, міської, районної в місті ради про включення їх до числа службових. Згідно зі\~ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі па підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно н. 26 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР на підставі спеціального ордера (пункт 21 Положення) між наймодавцем (житлово- експлуатаційною організацією, а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого виданий ордер, укладається договір найму службового жилого приміщення. Наймач службового жилого приміщення вправі проживати в ньому разом з членами своєї сім`ї. Основні положення, що регулюють правовідносини за договором найму (оренди), встановлені у главах 58 «Найм (оренда)» та 59 «Найм (оренда) житла» Цивільного кодексу України (далі Кодекс). Вимоги глави 59 Кодексу стосуються договорів найму (оренди) приміщень, які мають чітко визначене цільове призначення для проживання. Відповідно до частин першої та другої статті 810 Кодексу за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч. 2\~ст. 810 ЦК України,\~\~підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. Відповідно до Положення про Приморську району адміністрацію №1934 від 26.04.2017 року, затв. рішенням Одеської міської ради, райадміністрація видає ордери на заселення осіб, які перебувають на квартирному обліку в районі, на підприємствах, в установах та організаціях району; вирішує житлові питання, у тому числі щодо видачі ордерів, укладання договір найму при розподілі неприватизованого житла на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради; внесення змін до договорів найму; приведення договорів найму у відповідності до законодавства; розподілу службового житла тощо. Розпорядженням міського голови від 06.09.2004 року №1192-01р. районним адміністраціям Одеської міської ради забороняється надавати житлові приміщення в аварійних і ветхих будинках для здійснення реконструкції, а також видачу ордерів для вселення в будинки, що розташовані в межах реконструкції кварталів. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст.3\~ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1\~ст. 13 ЦПК України). Частина 3\~ст. 12 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст. 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.( ч. 1\~ст. 89 ЦПК України). За розглядом справи судом не встановлено, що позивачка вселилась до спірного приміщення (квартири [ADDRESS] ) на підставі відповідного ордеру чи укладеного договору найму. Отже, матеріали справи не містять доказів, що вказане приміщення було надано позивачу як службове. Предметом договору найму житла може бути зокрема квартира, помешкання має бути придатним для постійного проживання. Окрім того, доказів про те, що спірна квартира була визнана відповідачем службовою, та та воно є житловим, матеріали справи не містять. При цьому, матеріали справи свідчать про те, що будинок за адресою [ADDRESS] , було визнано аварійним, а сама квартира [ADDRESS] списана з БЖФ. Також відсутні відомості щодо надання дозволу на проведення капітального ремонту будинку за вказаною адресою. При цьому суд не наділений повноваженнями на відновлення стану приміщення як житлове, що відноситься до компетенції органу місцевого самоврядування. Згідно Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердж. Постановою Ради Міністрів УРСР 26.04.1986р. №189, Обстеження стану жилих будинків провадиться інженерно-технічними працівниками житлово-експлуатаційних організацій за участю представників громадськості. У разі необхідності до обстеження жилих будинків залучаються фахівці проектних і науково-дослідних організацій та органів і закладів санітарно-епідеміологічної служби. Згідно п. 8 Виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів розглядає подані комісією матеріали і приймає рішення щодо придатності жилого будинку (жилого приміщення) для проживання. Таким чином позивачка має право звернутися до відповідних органів з відповідною заявою для визнання приміщення житловим та надання їй його у користування. За викладеного, суд погоджується з доводами представника відповідача, з приводу того, що відсутні підстави для укладення з позивачем відповідного договору найму спірного приміщення та надання права користування ним, оскільки зазначене не відповідає положенням діючого законодавства. З урахуванням вищевикладеного, після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed