Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 січня 2017 року вони за договором купівлі-продажу придбали в [PERSON] житловий будинок в м. Борзна Чернігівської області, пров. Героїв Майдану (колишній пров. Енгельса), 19; на момент укладення даного договору в будинку були зареєстровані відповідачі, але після припинення їх права власності вони в добровільному порядку не знялися з реєстраційного обліку за вказаною адресою, чим порушуються права позивачів як нових власників житла. В звязку з цим, просять визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться будинок в м. Борзна Чернігівської області, провул. Героїв Майдану, 19. Позивачі в судове засідання не зявились, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують і просять їх задовольнити; не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи шляхом розміщення оголошення в друкованому органі (ч.9 ст.74 ЦПК України), що підтверджується відповідною публікацією в газеті «Урядовий кур'єр» за №215 від 15.11.2017р., але в судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подали. Тому, зі згоди позивачів суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. За змістом ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено органом реєстрації за наявності відповідного судового рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним. Згідно зі ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб. Разом з тим, приписами ст.391 ЦПК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 25 січня 2017 року приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу [PERSON], витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON], [PERSON] (покупці) придбали в [PERSON] (продавець) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Борзна Чернігівської області, пров. Героїв Майдану (колишній пров. Енгельса), 19, ставши в рівних долях співвласниками даного нерухомого майна (по 1/2 частині кожному). У відчужуваному будинку на реєстраційному обліку перебувають відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] й згідно з п.9 зазначеного договору купівлі-продажу сторони домовились, що продавець буде знятий з реєстраційного обліку до 01 травня 2017 року. Однак, зазначений обовязок [PERSON] та членами її сімї [PERSON], [PERSON] не був виконаний; відповідачі продовжують залишатися зареєстрованими в належному позивачам на праві власності житловому приміщенні, хоча фактично в ньому не проживають, житлово-комунальними послугами не користуються і їх не оплачують. Таким чином, оскільки, [PERSON], [PERSON] не мають наміру надати належне їм на праві приватної власності житло для проживання відповідачам, а останні в ньому не проживають і в добровільному порядку не бажають вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку з даного помешкання, що перешкоджає позивачам використовувати всі правомочності власника житла, порушуючи цим самим їх законні права та інтереси, то суд вважає вимоги позивачів обгрунтованими й такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved