Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] 14 квітня 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2017 року позовну заяву - задоволено. Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року справу було повернуто до суду для вирішення питання про винесення додаткового рішення в справі стосовно розподілу судових витрат. В судове засідання сторони не зявилися, про день та час слухання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розглядати справу без вказаних осіб згідно ст. 169, ч. 3 ст. 220 ЦПК України. Перевіривши матеріали цивільної справи та оцінивши надані і добуті докази суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення щодо вирішення питання про судові витрати. Згідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У судовому засіданні встановлено, що при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 680 гривень (а.с. 3), що підтверджується матеріалами справи. Також було встановлено, що інших понесених і документально підтверджені судових витрат не має. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2017 року позовну заяву задоволено. При ухваленні вище зазначеного рішення судом дійсно не було вирішено питання розподілу судових витрат. З урахуванням вище переліченого та зазначеного, а також враховуючи, що позовну заяву задоволено, тому з урахуванням вище викладеного судові витрати понесені позивачем у розмірі 680 гривень 00 коп. (судовий збір за подання позовної заяви до суду) і документально підтверджені слід стягнути з відповідача. Таким чином, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення про вищезазначене і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 680 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved