Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] 21 вересня 2021 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,67 га, які належали їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ВЛ №018639, виданого Ратнівською районною державною адміністрацією 16 вересня 2002 року. Зазначив, що 22 грудня 2003 року в Гірниківській сільській раді Ратнівського району Волинської області від імені [PERSON] посвідчувався заповіт, згідно з яким зазначені земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,67 га та майновий пай на суму 1518 грн вона заповіла йому. Про існування даного заповіту він не знав, так як померла [PERSON] йому нічого не говорила, і як з`ясувалося пізніше, ще за життя він був нею втрачений. Про існування заповіту йому стало відомо випадково 09 квітня 2021 року від старости с. Гірники, до якої він звертався з приводу переоформлення зазначеного в заповіті земельного паю, частиною якого його сім`я тривалий час користувалася і користується на даний час. Таким чином, подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк він не міг через об`єктивні причини зазначені вище, оскільки на час його посвідчення проживав окремо від спадкодавця і про наявність заповіту його ніхто не повідомляв. Просить визначити додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності та, відповідно, [PERSON] - про підтримання заявлених вимог, а [PERSON] - про їх визнання. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] 22 грудня 2003 року приватизовані земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,67 га згідно з державним актом ІІ-ВЛ №018639, майновий пай на суму 1518 грн, який належить їй на підставі свідоцтва [NUMBER] , заповіла [PERSON] . Згаданий заповіт посвідчено Гірниківською сільською радою Ратнівського району Волинської області і зареєстровано в реєстрі за №458. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Гірниківської сільської ради 18 червня 2012 року, актовий запис №23, [PERSON] померла [INFO] . З цієї дати відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно. Про належність [PERSON] права на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2.67 га свідчить державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №018639 від 16.09.2002. Із довідки Ратнівської селищної ради Волинської області №703 від 25.06.2021 вбачається, що спадкове майно після смерті [PERSON] складається з приватизованої земельної ділянки згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ВЛ №018639, виданим Ратнівською районною державною адміністрацією 16 вересня 2002 року. Згідно з вищезгаданою довідкою спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , а спадкоємцем відповідно до ст.1241 ЦК України - [PERSON] . Згідно із інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №66659280 від 30.09.2021 вказаний заповіт, посвідчений Гірниківською сільською радою 22 грудня 2003 року за №456, є чинним. Як вбачається із інформаційної довідки із Спадкового реєстру №66659263, сформованої 30 вересня 2021 року приватним нотаріусом Лахтюк І.М., спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не реєструвалася. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Із довідки приватного нотаріуса Ратнівського районного нотаріального округу Лахтюк І.М. від 24.06.2021 №307/01-16 вбачається, що [PERSON] у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини не звернувся. Згідно із позовною заявою у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк останній до нотаріальної контори не звернувся, у зв`язку із необізнаністю про наявність вказаного заповіту. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. За таких обставин суд, враховуючи принцип справедливості, визнає причину пропуску строку поважною, оскільки спадкоємець не був обізнаний про наявність заповіту, та визначає додатковий строк в два місяці з наступного дня після вступу рішення у законну силу, який вважає достатнім для подання позивачем до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved