Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника [PERSON] (далі по тексту - заявник) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просила встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на момент відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заінтересовані особи - державний нотаріус Першої Київської нотаріальної контори Рева Ірина Миколаївна (далі по тексту - заінтересована особа 1) (далі по тексту - заінтересована особа 1). Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла мати заявника, [PERSON] , [INFO] . Починаючи з червня 2017 року і до моменту смерті [PERSON] , заявник проживала разом з матір`ю в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить на праві власності заявнику, проте заявник не була зареєстрована на момент відкриття спадщини за вказаною адресою. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої увійшов транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель Е 320 4М, 2005 року випуску. Оскільки заявник є спадкоємцем першої черги, постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, остання звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Разом з тим, державний нотаріус відмовив заявнику у видачі такого у зв`язку з тим, що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Заявник вважає, що спадщину прийняла, оскільки на момент смерті матері проживала разом з нею, проте відсутність реєстрації за адресою: [ADDRESS] на момент відкриття спадщини унеможливлює отримання заявником свідоцтва про право на спадщину, а тому остання звернулась до суду із вказаною заявою. 27.06.2019 ухвалою суду заяву залишено без руху. 13.09.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі. 08.10.2019 від представника заінтересованої особи 1 Першої КДНК надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 06.11.2019 від представника заінтересованої особи 1 Першої КДНК надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 06.11.2019 від заінтересованої особи 1 Першої КДНК надійшла копія спадкової справи після померлої. 07.11.2019 від заявника надійшло клопотання про залучення заінтересованої особи КМР. 14.11.2019 ухвалою суду залучено КМР в якості заінтересованої особи. 29.01.2020 в судовому засіданні задоволено клопотання представника заявника про допит свідків [PERSON] , [PERSON] . 17.01.2020 від заінтересованої особи 1 Першої КДНК надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні заявника, представник заявника вимоги підтримали, просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи 1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи 2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. Відповідно до Архівного свідоцтва від 03.01.2000 № 22-2 Вільнюс, виданого Департаментом архівів Литви/Литовський центральний архів метрик/, [PERSON] народилась [INFO] , місце народження м. Шяуляй, Литовська Республіка, батько [PERSON] , [PERSON] , запис № 408/офіційний переклад на українську мову з литовською здійснено перекладачем Купрієнко Надією Іванівною , справність підпису звірено приватним нотаріусом КМНО Бондаренко Г.О. 28.05.2019. 08.09.2006 заявник уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] , актовий запис 1029). Згідно відмітки в паспорті громадянина України, серія та [NUMBER] , виданого Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві, заявник, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Шауляй, країна Литва, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] - з 19.11.2013. Так, заявник в судовому засіданні пояснила, що квартира, в якій проживала її матір, належить заявнику на праві приватної власності. Також заявник вказала, що проживала з матір`ю з червня 2017 року і до моменту її смерті, оскільки мама потребувала догляду та піклування. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за № 20643217 від 17.04.2014 та Договору дарування квартири від 17.04.2014, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Дмухом Б.Л., зареєстровано в реєстрі за № 643, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно Довідки, наданої ОСББ «Дмитрівська-45», за вих. № 5/06 від 19.06.2019, у період з 05.06.2017 по 07.08.2018, гр. [PERSON] , [INFO] , проживала без реєстрації в квартирі [ADDRESS] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили, що є сусідами заявника та також підтвердили ту обставину, що заявник, [PERSON] в період з червня 2017 року по день смерті її матері, [INFO] , постійно проживала разом з нею, оскільки її мати, [PERSON] , хворіла та потребувала стороннього догляду, а донька піклувалась про неї. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, матір заявника мала онкологічне захворювання, яке стало причиною смерті останньою (Довідка про причину смерті № 195 від 07.08.2018). За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що заявник в період з червня 2017 року по серпень 2018 року проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю, [PERSON] , яка хворіла та потребувала стороннього догляду. Згідно Свідоцтва про смерть Серія та № [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, увійшов транспортний засіб «Mercedes-Benz» модель Е 320 4М, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . 04.06.2019 [PERSON] звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] . З матеріалів спадкової справи також вбачається, що інші спадкоємці за законом відсутні. При цьому, заявник не звертався до державного/приватного нотаріуса із заявою про відмову від спадщини. 04.06.2019 за результатами розгляду зазначеної заяви державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Рева І.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після померлої [PERSON] (спадкова справа № 631/2019), оскільки заявником пропущено строк шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно положень ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем (п. 3.22. Порядку). Крім того, згідно положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 2, 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; в інших випадках, передбачених законом. Згідно з умовами п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Отже, судом встановлено, що встановлення факту постійного проживання заявника разом з матір`ю на момент відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] матері заявника - [PERSON] , встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на момент відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS] . З врахуванням наведеного, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved