Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

[PERSON] в рамках наданих йому повноважень за довіреністю від 14.12.2015 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер рідний брат Позивача, [PERSON], якому за життя на праві приватної власності належало домоволодіння [ADDRESS], на підставі договору дарування, посвідченого 03.02.1977 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 2-781, зареєстрованого у Криворізькому бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі №33, на сторінці №78. Прізвище Позивача та його брата російською мовою на момент видачі їх свідоцтв про народження заповнювалося російською мовою, як «[PERSON]». У подальшому при перекладі на українську мову прізвище покійного зазначалося, як «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», прізвище Позивача за паспортом значиться, як «[PERSON]». У зв'язку з розбіжностями у написанні їх прізвищ виникла необхідність у судовому порядку встановити факт родинних відносин. Той факт, що Позивач, та померлий [PERSON] є рідними братами доводиться свідоцтвом про народження Позивача, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію про народження брата, а також довідкою з місця проживання останніх. Після смерті брата, у встановлений законом строк, Позивач, вважаючи себе єдиним спадкоємцем за законом, звернувся до Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою нотаріусу від 10.12.2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено, у зв'язку з відсутністю прав власності на спадкове майно. Просив суд встановити факт належності спірного домоволодіння його брату, та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом, оскільки відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння унеможливлює оформлення його спадкових прав, отримати спадщину в органах нотаріату не представляється можливим. У судове засідання представник позивача [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог, оскільки іншим чином неможливо відновити порушено право Позивача. Під час судового розгляду представник відповідача Центрально-Міської районної у місті ради Блізнюкова Т.І. просила суд про часткове задоволення позовних вимог, оскільки встановлення факту належності спірного майна померлому брату Позивачу, є зайвим. Надані суду докази підтверджують, що спірне домоволодіння за життя належало [PERSON], померлому [INFO]. Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №4 від 03.03.2014 року (а.с.8), який за життя був братом Позивача у справі. Факт родинних відносин між Позивачем та [PERSON], який помер [INFO], підтверджується наступними письмовими доказами: - згідно свідоцтва про народження Позивача, актовий запис №162 від 29.01. 1964 року, його батьками зазначені російською мовою «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с.6); - як убачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 04.11.2014 року, батьками [PERSON], [INFO], зазначені «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с.7); - довідка, видана головою квартального комітету №23 від 18.12.2015 року, підтверджує, що за адресою: [ADDRESS], на момент смерті [PERSON], померлого [INFO], було зареєстровано дві особи: [PERSON], та його брат [PERSON] (а.с.15); - акт, складений зі слів мешканців [ADDRESS], [PERSON] (будинок [ADDRESS]), [PERSON] (будинок [ADDRESS]), посвідчений головою квартального комітету №23, російською мовою прізвище зазначено, як [PERSON]. під час проживання за адресою [ADDRESS], до дня своєї смерті у шлюбі не перебував, власних дітей не мав (а.с.144). Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для Позивача, так як після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За життя [PERSON] на праві приватної власності належало домоволодіння [ADDRESS], на підставі Договору дарування, посвідченого 03.02.1977 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у КП ДОР КБТІ у реєстровій книзі №33, на сторінці 78, що підтверджується копіє Договору доданого до матеріалів справи (а.с.12-13); довідкою КП ДОР КБТІ за вих. №142849 від 05.10.2015 року (а.с.14) Після смерті [PERSON], у встановлений законом строк, Позивач у справі, звернувся до Широківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого брата. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10.12.2015 року, йому у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, - відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірне домоволодіння (а.с.128). Як убачається з витребуваної судом спадково справи до майна померлого [INFO] [PERSON], за життя останній заповітів не складав, із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього звернувся лише його брат, [PERSON] У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги… (ст.1258 ЦК України). Стаття 1262 ЦК України визначає, що до другої черги прав на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця… Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] набув права власності на домоволодіння [ADDRESS], але за життя втратив правовстановлюючий документ на спірний будинок, тобто на законних підставах, оскільки інше прямо не випливає із закону та незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Відповідно до норм ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 392 ЦК України встановлено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який посвідчує його право власності. А відтак, позовом про визнання право власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що посвідчує його право власності. Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Таким чином, зважаючи на перешкоди в оформленні свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом підлягаю визнанню за Позивачем у судовому порядку. Однак, слід зазначити, що у відповідності до вимог ст.ст.28-30 ЦПК України померла особа не може бути стороною у справі, так як не має цивільної процесуальної правосуб'єктності, тому визнавати право за померлою особою чи встановлювати відповідний юридичний факт законом не передбачено. Зазначені фактичні обставини та юридичний факт встановлюються у мотивувальній частині рішення суду, а в резолютивній визнається право за особами, які мають цивільну процесуальну правосуб'єктність. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial