overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] в травні 2014 року звернулась до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи в поданій заяві, що 08 листопада 2003 року зареєстровано шлюб з відповідачем, від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], проте з жовтня 2012 року спільне життя розпалося через несумісність характерів, сімейні відносини між сторонами припинено, проживають разом в одному будинку, проте сімейних відносин не підтримують, примирення з відповідачем позивач вважає неможливим, у зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб сторін та присвоїти їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові і просила суд розірвати шлюб сторін, уточнивши, що бажає після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом РАГС П'ятихатського РУЮ Дніпропетровської області, 08 листопада 2003 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб за актовим записом №112.. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 23 січня 2004 року, серії [NUMBER] від 30 серпня 2006 року та серії [NUMBER] від 13 серпня 2010 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відповідно, є неповнолітніми дітьми сторін. Довідкою виконавчого комітету П'ятихатської міської ради Дніпропетровської області №1353 від 05.04.2014 року посвідчено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] Відповідно до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.ч.1,2 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, при чому якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Враховуючі вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено, сторони проживають в одному домі, але сімейних відносин не підтримують, розгляд справи за заявою відповідача для врегулювання сімейних відносин відкладався, проте наразі сімейні відносини не поновлені, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, суд вважає подальше спільне проживання подружжя та збереження сім'ї неможливим, так як це протирічить інтересам обох сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.104,105,110,112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

[PERSON] в травні 2015 року заявив позов про стягнення з ТОВ «Авіт Продакшн» 20000 грн. заборгованості із заробітної плати, що виникла в період з вересня 2014 року по січень 2015р., включно. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача Вітусєвич Я.Ф. в судовому засіданні позов визнав частково в сумі 3512,61 грн., в задоволенні решти вимог просив відмовити за необґрунтованістю. Судом встановлено таке. З огляду на трудову книжку, [PERSON] з 01.03.2008 року працював в ТОВ «Авіт Продакшн» на посаді менеджера відділення закупівлі. Наказом генерального директора ТОВ «Авіт Продакшн» від 31.01.2015р. №4 [PERSON] звільнено з роботи по ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. З наданих документів бухгалтерської звітності, вбачається, що на момент звільнення з роботи ТОВ «Авіт Продакшн» не виплатив позивачу заробітну плату за грудень 2014р. в сумі 3490,08 грн., та за січень 2015р. в сумі 3512,61 грн., заборгованість із заробітної плати за грудень 2014 року була погашена 18 березня 2015 року. Цими ж документами та поясненнями свідка генерального директора ТОВ «Авіт Продакшн» [PERSON], що відібрані в судовому засіданні, спростовані доводи позивача про решту заявленої заборгованості. За таких обставин, з ТОВ «Авіт Продакшн» на підставі ст.ст. 47, 116 КЗпП України підлягає стягненню на користь [PERSON] 3512,61 грн. заборгованості із заробітної плати. Отже, позов може бути задоволено частково. За такого рішення, витрати у справі суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] в травні 2015 року заявила позов про позбавлення її колишнього чоловіка [PERSON] батьківських прав відносно їх дочки [PERSON], [INFO]. Вимоги мотивовані тим що, відповідач усунувся від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві. Позивачем надана нотаріально посвідчена заява [PERSON], за якою той позовні вимоги визнає, і просить розглянути справу без його участі. Представник органу опіки і піклування в суд не з'явився, натомість до суду надійшов висновок Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 10.06.2015 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Оскільки, відповідачем визнається позов, то суд вважає встановленим, що [PERSON], як це наведено в позовній заяви, з 2007 року свідомо усунувся від будь-якої участі у вихованні, утриманні дочки [PERSON], поновлювати відносини з дочкою не бажає. Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За таких фактів, та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку про можливість позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], а відповідно позов підлягає задоволенню на підставі наведених в рішенні норм закону. Питання про перерозподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] в травні 2015 року звернувсь з позовом до [PERSON] про визнання, втратившим право на користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач з 2011 року не проживає у [ADDRESS], хоча там зареєстрований. Факт його реєстрації в будинку перешкоджає йому, як власнику вільно ним розпоряджатись, впливає на розміри комунальних платежів, позбавляє можливості оформити субсидію, отримати соцдопомогу і в добровільному порядку відповідач не бажає зняти свою реєстрацію. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач не з'явивсь в судове засідання без поважних причин і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, тому суд вважає можливим, за згодою позивача, розглянути справу і ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] понад один рік, без поважних причин, не проживає у [ADDRESS], належному на праві приватної власності [PERSON] (свідоцтво про право на спадщину від 22.01.1996р.). Дані обставини підтверджується поясненням позивача, показаннями свідка [PERSON], даними акту обстеження від 27.05.2015р., даними домової книги, даними довідки Старокостянтинівського РС УДМС України в Хмельницькій області №34/1748 від 05.06.2015р. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] в травні 2015 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала, а відповідач їх визнав. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони на протязі останніх двох років шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спору про місце проживання дитини [PERSON], [INFO], та майнового спору на даний час не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] в травні 2015 року звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що на підставі рішення Красилівського районного суду від 13 травня 2009 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання їх дочки [PERSON], [INFO]. З 21 січня 2009 року по квітень 2015 року існує заборгованість по сплаті відповідачем аліментів в сумі 26374 грн. 19 коп., а тому просила стягнути неустойку, нараховану за цей період, внаслідок несплати аліментів, в сумі 7993 гривні 64 коп., у звязку з чим просила позов задовольнити. Судом до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ Державної виконавчої служби Красилівського районного управління юстиції. В судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшила, просила стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів, за період з 21 січня 2009 року по квітень 2015 року включно, в сумі 4000 гривень. Відповідач позовні вимоги про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, за період з 21 січня 2009 року по квітень 2015 року включно в сумі 4000 гривень визнав у повному обсязі. Представник третьої особи вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON] в травні 2015 року звернулася до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивачка в суді позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають близько двох років, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Збереження сім'ї вважав неможливим. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебувають у шлюбі з 03 вересня 2003 року, від якого мають неповнолітню дочку - [PERSON] ([INFO]), яка проживає разом з позивачкою. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] в травні 2015 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві. Відповідач в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 29 січня 2005 року, на що вказує свідоцтво про шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], який народився [INFO] року (див. свідоцтво про народження). Позивач в судовому засіданні пояснила, що на протязі останніх двох років шлюб існує формально, оскільки чоловік фактично проживає окремо, шлюбних відносин не підтримує, участі у веденні спільного господарства не приймає, спору щодо місця проживання дитини не має, майно буде поділено в судовому порядку. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Позивач заявила, що змінювати прізвище після розлучення не бажає. Витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, у виді сплати судового збору, за вказаного рішення, мають бути компенсовані їй відповідачем, відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] в травні 2015 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві. Відповідач в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 30 червня 2002 року, на що вказує свідоцтво про шлюб, мають сина [PERSON], який народився [INFO] року (див. свідоцтво про народження). Позивач в судовому засіданні пояснила, що шлюб розпався через подружню зраду чоловіка, з травня поточного року чоловік проживає з іншою жінкою, з цього ж часуміж сторонами припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства, дитина залишилась проживати з матір'ю, майнового спору на даний час не має. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Позивач заявила, що змінювати прізвище після розлучення не бажає. Витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, у виді сплати судового збору, за вказаного рішення, мають бути компенсовані їй відповідачем, відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] в травні 2015 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Позивач на вимогах позову наполягала, просила розглянути справи без її участі, про що подала відповідну заяву. Відповідач подав заяву, за якою вимоги позову визнав, просив справу розглянути без його участі. Судом встановлено таке. Сторони одружені з 04 серпня 2007 року, на що вказує свідоцтво про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (див. свідоцтво про народження). За позовною заявою, сторони з травня 2013 року шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спору про місце проживання дитини, та майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Судові витрати у справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року заявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в сумі 1500 грн., щомісячно до повноліття дитини. [PERSON] подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. [PERSON] позов визнав частково, і пояснив, що може реально сплачувати в сумі 800 грн. на місяць. Представник відповідача [PERSON] підтримав доводи свого довірителя, пославшись на відповідні спору вимоги законодавства. Судом встановлено таке. Відповідачем не заперечується, що сторони з серпня 2010 року по серпень 2012 року підтримували шлюбні відносини, без реєстрації шлюбу. Від цих відносин, у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (див. свідоцтво про народження). Після припинення шлюбних відносин, сторони проживають окремо, дитина залишилась разом з матір'ю, що також підтверджується довідкою Комунального концерну «Центр Комунального Сервісу» від 27 квітня 2016 року про склад сім'ї. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Позивач в заяві вказує, що відповідач відмовляється регулярно надавати допомогу на утримання дитини. Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей, в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань. Отже, позивач вправі вимагати від відповідача допомоги на утримання дитини. [PERSON] в суді пояснив, що постійного місця роботи не має, працює в основному по найму за цивільно-правовими угодами, регулярного доходу не має. За таких обставин визначення аліментів в твердій грошовій сумі узгоджується з приписами ст.184 СК України. Проте, суд не може погодитись із заявленим розміром аліментів. Так, позивач в обгрунтування такого розміру послалась лише на потреби дитини та на можливість відповідачем надавати таку допомогу. Проте, поза увагою позивача залишилось те, що обовязок по утриманню дітей лягає на обох батьків рівною мірою. Разом з тим, в суді встановлено, що у відповідача від іншого шлюбу є ще одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], яка вочевидь в силу віку також потребує належного утримання. Інших доказів на підтвердження обставин в бгрунтування розміру заявлених вимог суду не надано. Тому, з аналізу наведеного, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для врегулювання спору по суті, буде встановлення аліментів в розмірі 800 грн. на місяць. Отже, позов може бути задоволено частково. Витрати у справі, за вказаного рішення, суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року заявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, щомісячно. [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягала, надала пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві. Відповідач [PERSON] дані вимоги визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, ознайомившись з матеріалами справи, переконавшись в добровільності позиції сторін, суд вважає за можливе позов задовольнити на підставі ст.ст. 180, 181, 184 СК України. Судові витрати у справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернувся до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивач в суді позов підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають з серпня 2015 року, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить його інтересам. Представник відповідачки в суді проти позову не заперечила, збереження сім'ї вважала неможливим. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 01 вересня 2007 року, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] ([INFO]), який проживає разом з відповідачкою. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, що відкрилась [INFO] після смерті його матері, [PERSON]. До складу спадщини, в тому числі, входить право на земельну частку (пай), яка розташована на території Старокривинської сільської ради Славутського району Хмельницької області. Із заявою про відкриття спадщини заявник до нотаріальної контори не звертався, оскільки після смерті матері він фактично вступив у володіння спадковим майном, а тому вважав, що може оформити спадщину у будь-який зручний для нього час. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив задовольнити з тих же підстав. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, вимоги заяви підтримали (а.с.18). Суд заслухав пояснення заявника, дослідив матеріали справи та встановив наступне. Заявник [PERSON] є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 4,5). На момент смерті остання проживала в будинку, належному на праві власності заявнику [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). У вказаному будинку [PERSON] була зареєстрована одна, протягом шести місяців після смерті із нею ніхто не проживав (а.с. 9). Згідно довідки від 18.04.2016 №227, виданої виконкомом Андріївської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, [PERSON] фактично прийняв спадщину в шестимісячний строк після смерті матері, [PERSON] (а.с. 8). До складу спадщини також входить право на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] та розташована на території Старокривинської сільської ради Славутського району Хмельницької області (а.с. 6, 7). Як вбачається із витягу зі Спадкового реєстру, за вказаними параметрами запиту ([PERSON], дата смерті [INFO]) інформація відсутня (а.с. 3). Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР (чинного на час відкриття спадщини), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Враховуючи, що заявник є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері, відповідно до вимог чинного законодавства на день відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, заявник [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, тому суд вважає заяву такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved