Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) 29 грудня 2014 року звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 вересня 1995 року між нею та Відповідачем було зареєстровано шлюб і, що вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Зауважує, що шлюб між нею та Відповідачем розірвано 25 грудня 2001 року і, що донька проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що Відповідач згідно судового рішення сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки до досягнення дитиною повноліття. Оскільки на даний час їхня донька досягла повноліття, проте, є студенткою першого курсу Інституту інтелектуальної власності Національного університету «Одеська юридична академія» в місті Києві денної форми навчання та не має змоги влаштуватися на роботу для самостійного отримання заробітку, вважає, що Відповідач також повинен утримувати доньку на період її навчання. При цьому зауважує, що вона на даний час працює медсестрою в Київській міській клінічній лікарні, її місячний дохід складає 1500 грн. Крім того, вказує, що Відповідач за своїм матеріальним станом має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, тому просила суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, на період навчання доньки. У судовому засіданні Позивач підтримала позовні вимоги, з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначила, що за даними довідки Форми № 3, виданої КП Дирекція замовника в управлінні житловим господарством Дарницького району м. Києва № 25 від 04.02.2015 року (а.с.41) їхня з відповідачем донька, [PERSON] зареєстрована за адресою бабусі: [ADDRESS] з 15.08.2003 року, натомість весь час проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] До того ж, крім заробітної плати у розмірі 1500 грн., яку вона отримує, працюючи медичною сестрою в лікарні, інших доходів не має. В місяць, окрім плати за навчання, донці потрібні кошти на проїзд, харчування. Також бібліотека Університету не забезпечує студентів книжками, тому гострою є необхідність купувати підручники. Вказує, що хоч і форма навчання і є бюджетною, [PERSON] не отримує стипендію з січня 2015 року, яка їй виплачувалась з 01.09.2014 р. по 01.01.2015 р. в сумі 718 грн. Нажаль, відповідач ухиляється від матеріального утримання доньки, що також підтверджується судовим рішенням по справі № 2659 про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив наступне, що працює в ПАТ АК «Київводоканал», його місячний дохід складає 3500 грн. Крім цього, з зазначеної суми за період з липня по грудень 2014 року відраховувалися аліменти на утримання доньки [PERSON], у розмірі 1/4 до досягнення нею повноліття. Таким чином приблизна сума його місячного доходу за вказаний період склала 2450 грн. Зазначив, що на його утриманні перебуває цивільна дружина та її донька. Заробітна плата відповідача є єдиним джерелом доходу сім'ї. Враховуючи викладене, задоволення заявлених вимог у вказаному позивачем розмірі погіршить матеріальний стан сім'ї відповідача, яка опиниться в скрутному матеріальному становищі, тому погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 з усіх видів доходів. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 25 грудня 2001 року за даними свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 90. (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Харківського району міста Києва від 26 лютого 1997 року, [PERSON] народилась [INFO] р. ЇЇ батьком є Відповідач, матір'ю - Позивач (а.с. 3). Судом встановлено, що сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Третя особа проживає із Позивачем та знаходиться на її утриманні. Також судом встановлено, що повнолітня донька Позивача та Відповідача - [PERSON], є студенткою першого курсу Інституту інтелектуальної власності Національного університету «Одеська юридична академія» в місті Києві, яка навчається за спеціальністю 6.030401 «Правознавство» освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2014 року по 01.07.2018 р. (а.с.5). З пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається на бюджетній основі. Натомість, їх донька не отримує стипендію з січня 2015 року, яка їй виплачувалась з 01.09.2014 р. по 01.01.2015 р. в сумі 718 грн. В місяць, окрім плати за навчання, донці потрібні кошти на проїзд, харчування. Також бібліотека Університету не забезпечує студентів книжками, тому гострою є необхідність купувати підручники. Даний факт не оспорювався відповідачем в судовому засіданні. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у статті 182 цього Кодексу. Крім того, як встановлено з пояснень відповідача, він працює в ПАТ АК «Київводоканал», місячний дохід складає 3500 грн. З зазначеної суми за період з липня по грудень 2014 року відраховувалися аліменти на утримання доньки [PERSON], у розмірі 1/4 до досягнення нею повноліття. Як пояснив відповідач, приблизна сума його місячного доходу за вказаний період склала 2450 грн. Визнаючи позов частково, відповідач посилається на те, що на його утриманні перебуває цивільна дружина та її донька. Заробітна плата відповідача є єдиним джерелом доходу сім'ї, тому вважає достатнім на утримання доньки розмір аліментів 1/6 з усіх видів доходів. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги часткове визнання позову Відповідачем, з метою забезпечення найкращих інтересів дитини суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи матеріальну спроможність відповідача та матеріальний стан матері дитини, відсутність у дитини стипендії на денній формі навчання, суд присуджує стягнути із Відповідача аліменти, в розмірі ? частини з усіх видів його доходу щомісячно, на утримання повнолітньої доньки, починаючи з 29.12.2014 року і до закінчення навчання, 01.08.2018 року включно. Виходячи з заробітку відповідача, такий розмір аліментів не буде порушувати прав відповідача і буде достатнім для забезпечення інтересів дочки сторін з урахуванням її потреб у матеріальній допомозі в зв'язку із навчанням. Крім того, відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного, на підставі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, статей 180, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved