Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 04.12.2006 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається із житлового будинку, що розташований за адресою: Хустський район, с.Іза вул.Миру №80. Після смерті батька, відповідачка [PERSON], яка є їхньою матірю, вступила в управління та володіння будинком, проживає в ньому, здійснює капітальні та поточні ремонти, сплачує комунальні платежі. Не зважаючи на реєстрацію в будинку, вони не мали та не мають наміру успадковувати майно батька, а хотіли би відмовитись від неї на користь матері. На даний час позивачі звернулися до Ізянської сільської ради із заявами про відмову від прийняття спадщини в користь відповідачки, однак їм було відмовлено, оскільки ними пропущено встановлений законом шестимісячний термін для подання такої заяви. Своєчасно вони не змогли подати заяви про відмову від спадщини, оскільки на момент смерті були неповнолітніми, а потім тривалий час проживали за кордоном. Просили постановити рішення яким визначити їм додатковий строк для подання заяви про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] 04.12.2006 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились. До суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Вимоги позовної заяви підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надіслала на адресу суд заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечила. Представник третьої особи - Ізянської сільської ради в судове засідання не з'явився. До суду надійшов лист за підписом Ізянського сільського голови, в якому просить розглядати справу без участі представника Ізянської сільської ради Хустського району, вимоги позовної заяви визнав та не заперечив щодо їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини /ч.1 ст.1220, ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1270 ЦК України/. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України: за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з нормами п.9 ст.10 цивільно-процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Частиною 10 даної статті забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved