Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить встановити факт, що [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON], померлою 09 травня 2015 року, на час відкриття спадщини за адресою: м.Покровськ Донецької області, вул.Спартака, 6. В обґрунтування позову зазначено, що 09.05.2015 померла мати заявника [PERSON]. Заявник, як дочка померлої, є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців у померлої немає. З січня 2014 року і по день смерті 09.05.2015 заявник постійно проживала разом з матірю за адресою: м.Покровськ Донецької області, вул.Спартака, буд.6, при цьому мати проживала з заявницею у вказаному будинку без реєстрації, будучи зареєстрованою за адресою: [INFO]. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заявник не заявила про свою відмову від спадщини. Щоб розпорядитися спадковим майном, вона звернулася до Мирноградської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Нотаріусом було відмовлено в цьому у звязку з тим, що заявнику необхідно підтвердити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, навівши доводи, аналогічні викладеним в заяві, просила їх задовольнити. Від допиту свідка [PERSON] відмовилась. Заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими, до суду не зявились, причини неявки не повідомили, Мирноградська міська рада надала заяву про розгляд справи без свого представника, проти вимог не заперечує. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини. Свідоцтвом про смерть серії І-НО №903195 підтверджується, що [PERSON] померла 09.05.2015 в м.Красноармійську Донецької області (а.с.3). Свідоцтвом про народження серії І-НО №739828 підтверджується, що [PERSON] є матірю [PERSON] (а.с.8), яка в подальшому у звязку з укладенням шлюбу прізвище «Клименко» змінювала на «Бондаренко» та на «Тарасова» (а.с.11). Батьком заявника є [PERSON], який помер 02.01.1995 (а.с.12). Довідками від 12.07.2018, виданими Координаційним комітетом органів самоорганізації населення м.Покровська та м.Мирноград, підтверджується, що [PERSON] з 01.2014 по день смерті 09.05.2015 проживала разом зі своєю донькою в м.Покровську, вул.Спартака, 6 (а.с.17-18). Допитана в якості свідка [PERSON] підтвердила факт сумісного проживання заявника з її матірю [PERSON] в м.Покровську по вул.Спартака, 6 з кінця 2013 по день смерті останньої. Зазначила, що майже кожного дня бачила їх, приходила до них в гості. Заявниця заб рала свою матір до себе з м.Мирнограда до м.Покровська в 2013 році, після того як остання почала хворіти. Померла [PERSON] в м.Покровську під час проживання з заявницею. За життя матері заявника на праві власності належала квартира за адресою: м.Мирноград, вул. Сільська,10/2, реєстраційний номер в БТІ №5208 (а.с.13). За результатами розгляду заяви [PERSON] щодо спадщини, яка залишалась після смерті матері, Мирноградська державна нотаріальна контора розяснила способи прийняття спадщини та можливість визнання судом додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття заяви (а.с.16). На виконання ухвали суду з Мирноградської державної нотаріальної контори до суду надійшла відповідь від 23.08.2018 №787/01-16, за змістом якої спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 09.05.2015, не відкривалась. Зважаючи на наведені обставини, суд, вирішуючи заявлені вимоги, виходить з таких норм права. Приписами ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців. Приписами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем (пп.3.21, 3.22 п.3 гл.10 розд.II). Пленумом Верховного Суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 розяснено, що якщо постійне місце проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Приписами ч.2 ст.315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується наведеними вище письмовими доказами, а також показами свідка. На підставі викладеного, враховуючи, що від встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення майнових прав заявника на спадкове майно, а іншого порядку його встановлення законом не визначено, беручи до уваги, що спору про право під час розгляду справи не виникло, суд доходить висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved