Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] 03 грудня 2015 року звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 08 жовтня 2015 р. приблизно о 12-00 годині [PERSON] знаходячись за місцем мешкання за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Водопянова, 5/68, здійснив стрільбу з пневматичної зброї марки «Макаров» № 44041635 в не відведеному для цього місці, чим завдав їй матеріальні збитки, а саме: зробивши вистріл зі зброї, він влучив у вікно її житла, чим пошкодив його. Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.10.2015 р. [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. У суді при слуханні вказаної справи [PERSON] вину визнав повністю та висловив намір відшкодувати завдані збитки в повному обсязі, але до сих пір цього не зробив. З вини відповідача їй завдана майнова шкода у розмірі 3\~198,00 грн., яка полягає у понесених нею витратах на встановлення нового склопакету замість пошкодженого який ремонту не підлягав, що підтверджується рахунком № 141 від 22.10.2015 р. Тому позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 3\~198,00 грн. та судові витрати у розмірі 687,20 грн., з яких 200,00 грн. витрати на складання позовної заяви та 487,20 грн. по сплаті судового збору. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цієї справи та справи № 211/6823/15-п, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 08 жовтня 2015 року приблизно о 12-00 годині [PERSON] знаходячись за місцем мешкання за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Водопянова, 5/68, здійснював стрільбу з пневматичної зброї марки «Макаров» № 44041635 в не відведеному для цього місці, чим завдано матеріальні збитки [PERSON] Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 р. [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Постанова не оскаржена та набрала законної сили (а.с.5). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно рахунку № 141 від 22.10.2015 р., виписаного фізичною особою-підприємцем [PERSON], позивач [PERSON] придбала склопакет у кількості 6 штук на загальну суму 3198,00 грн. (а.с.6 копія рахунку). Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно постанови суду Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 р. по справі № 211/6813/15-п, в суді [PERSON] свою провину визнав повністю та підтвердив викладені вище обставини, зазначивши, що на момент розгляду даної справи частково відшкодував [PERSON] спричинені їй збитки, в подальшому має намір відшкодувати збитки в повному обсязі. Належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач [PERSON] до суду не зявився, заперечень та доказів як підставу своїх доводів суду не надав, тому суд вважає заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальних збитків обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року з наступними змінами та доповненнями, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У підтвердження розміру витрат на правову допомогу позивачем надано товарний чек та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 7,8). Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 р. витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Однак позивачем не надано документ - акт прийому-передачі виконаних робіт, який підтверджував би понесення витрат на правову допомогу (складання позовної заяви) саме в цій сумі. Товарний чек не є документом, який підтверджує сплату за юридичні послуги адвокатом. Тому суд вважає, що витрати на правову допомогу стягненню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті нею судового збору у розмірі 487,20 грн. (мінімальний розмір на день подачі позову).

Outcome: partial