Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 24.09.2011 між нею та відповідачем був укладений шлюб, від шлюбу мають трьох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], доньку Діану, [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Відповідач не цікавиться інтересами сімї, проявляє неповагу до позивачки, остання вважає подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливим. Позивач примиритися з відповідачем не бажає. Позивач правом участі в судовому засіданні не скористалась, надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, на позові наполягає, просить залишити їй прізвище Андрусик. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на зареєстровану адресу його місця проживання повістки про виклик до суду, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень). Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справи та вирішити її на підставі наявних у ній даних та доказів і постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. З 24.09.2011 сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Миролюбівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №3; після державної реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище Андрусик (дошлюбне прізвище Оболоніна). Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], доньку Діану, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою. За змістом позову шлюбні відносини між позивачем та відповідачем не склались, вони перестали проживати як подружжя та вести спільне господарство, примиритися з відповідачем позивач не бажає. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. За приписами ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, а також добровільний характер шлюбу, суд доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Положеннями ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved