Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» (код ЄДРПОУ 40246416, місцезнаходження: 65014, м.Одеса, вул. Канатна, 11, кв.6), в якому просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» на користь [PERSON] аванс у розмірі 27000 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05.08.2020 [PERSON] , на вимогу співробітників ТОВ «Одесабуд», були внесені грошові кошти в сумі 27000 гривень в рахунок майбутнього Договору купівлі-продажу майнових прав в Житловому комплексі «Лідерсовський». Було погоджено, що відповідний договір купівлі-продажу буде укладений тільки після надання позивачу всіх дозвільних документів на будівництво багатоквартирного житлового будинку ЖК «Лідерсовський» за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Пізніше позивачу стало відомо, що за вказаними адресами планується будівництво готелю з центром обслуговування туристів та спортивним клубом, пунктом надання першої медичної допомоги і реабілітаційним центром. Також в Містобудівних умовах та обмеженнях вказано, що земельні ділянки за вказаними адресами розміщені в межах водоохоронної зони моря та лиману, що виключає можливість будівництва багатоквартирного житлового будинку на таких землях. Отже, відповідачем була надана недостовірна інформація. [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача з приводу повернення грошових коштів, проте відповіді не отримала. Внесені кошти у відповідності до ст. 570 ЦК України є авансом та підлягають поверненню позивачу. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено вказану справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача адвокат Портний М.І. позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судові засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за наявності згоди позивача, суд постановив ухвалу від 13.07.2021 про заочний розгляд справи згідно зі ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 179 від 05 серпня 2020 року ТОВ «Одесабуд» було прийнято від [PERSON] грошові кошти у розмірі 27000 (двадцять сім тисяч) гривень. Підстава: Договір купівлі-продажу майнових прав № 05/8-1 від 05.08.2020 (а.с.14). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). За нормами ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільні права та обов`язки, згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.2 ст.509 ЦК України, виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до статті 570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Статтею 571 ЦК України встановлено наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком. Так, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. На відміну від завдатку, аванс - це спосіб платежу. Аванс не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, у разі сплати авансу кредитор не може бути зобов`язаний до повернення авансу у подвійному розмірі і відповідно до відшкодування збитків. При цьому, згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 13.02.2013 року у справі № 6-176цс12 та Постанові від 02.09.2015 року у справі №6-226цс14, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання. Якщо договору, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13. Отже, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, тобто договору між сторонами, яким визначено предмет та істотні умови. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі (аванс) повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Суд вважає, що позивачем було передано відповідачу грошові кошти у сумі 27000 грн. саме в якості авансу за продаж майнових прав на квартиру в Житловому комплексі «Лідерсовський». Оскільки договір між сторонами не укладався, продаж майнових прав на квартиру не відбувся, відтак сума отриманого відповідачем авансу підлягає поверненню. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, належні докази виконання відповідачем свого зобов`язання перед позивачем відсутні, а відтак позивачу необхідно повернути грошові кошти у розмірі 27000 грн.

Outcome: approved