Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 21 травня 2013 року у виконкомі Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6; неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], просить залишити проживати з ним. В позовній заяві зазначив, що від шлюбу у них з відповідачкою є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося. Їх відносини поступово псувалися, вони не могли дійти спільної думки у вирішенні простих побутових питань, мають різні погляди на життя. Відповідачка протягом останнього року проживає окремо, за різними адресами, дитина проживає з позивачем. Між сторонами постійно виникають сварки, скандали, так як відповідачка часто іде з дому на декілька днів, тижнів, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини, жодної допомоги по господарству від неї немає, участі у вихованні та утриманні дитини не бере. Шлюб сторін розпався та носить формальний характер. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї неможливе, перебувати у формальному шлюбі позивач не бажає. Позивач продовжує виховувати неповнолітню дитину та матеріально утримувати. Він працює по найму, забезпечений роботою, постійно слідкує за станом здоров'я дочки, її розвитком, виховує та піклується про дитину. У позивача з дочкою психологічний контакт, прив'язаність один до одного. Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов'язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати. Позивач не має наміру перешкоджати відповідачці в здійсненні її прав щодо обов'язків їхньої дитини. Вказані обставини змушують позивача звернутися з даним позовом. 21 липня 2017 р. ухвалою попереднього судового засідання Городенківського районного суду Івано-Франківської області до участі у справі залучено орган опіки та піклування Городенківської райдержадміністрації Івано-Франківської області, як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Суду [PERSON] пояснив, що відповідачка залишила сім'ю в травні 2017 р., оскільки в неї є інший чоловік. З того часу вони спільно не проживають, відповідачка не навідується до дочки [PERSON], не дзвонить їй. Дитина проживає з разом з позивачем, який утримує та доглядає її. Коли позивач їде на роботу, то за дитиною доглядає його мати [PERSON] або його сестра [PERSON]. З сторонами разом також проживала дочка відповідачки від іншого чоловіка [PERSON], однак дівчинку забрали в інтернат. Дочка [PERSON] відвідує дитячий садок в с. Дубки. Оскільки збереження сім'ї суперечить його інтересам та інтересам дитини, позивач просить шлюб розірвати, дочку [PERSON] залишити проживати з ним. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] суду пояснила, що вихованням дочки [PERSON] займається позивач, водить її в садок, доглядає за нею. Відповідачка в травні 2017 р. забрала з собою старшу дочку від іншого чоловіка [PERSON], і з того часу додому не поверталася, не цікавилася дочкою [PERSON]. Її старша дочка в даний час перебуває в Івано-Франківському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Івано-Франківської ОДА, а відповідачка фактично перебуває у своїх батьків в с. Стецева Снятинського району. Орган опіки та піклування Городенківської РДА вважає за доцільне після розлучення батьків малолітню [PERSON], [INFO], залишити проживати біля батька [PERSON]. Відповідачка в судове засідання не з'явилася повторно, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачки з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Суд, вислухавши позивача, його представника, представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 21 травня 2013 року у виконкомі Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 21 травня 2013 року Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківській області. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17 червня 2013 р. Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов'язок подружжя турбуватись про сім'ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в сім'ї, та зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з травня 2017 р., не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, дитина проживає з позивачем. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка не з'явилася в судове засідання та не зверталась до суду з заявою про те, яким прізвищем бажає іменуватися після розірвання шлюбу, тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни прізвища відповідачці. Вирішуючи позов в частині залишення неповнолітньої дитини проживати з позивачем, суд виходить з наступного. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Статтею 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, визначено ст.157 СК України. Зі змісту статті 160 СК України вбачається, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо визначення місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 161 СК України визначено, що дитину для проживання не можна передати тому із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Із акту обстеження умов проживання № 1016, складеного 12.06.2017 р. комісією Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, вбачається, що [PERSON] проживає з дружиною [PERSON], 1993 р.н., дочкою [PERSON], 2010 р.н., дочкою [PERSON], 2013 р.н., матір'ю [PERSON], 1957 р.н.; [PERSON] їздить на сезонні роботи по території України та за її межі; сім'я користується земельною ділянкою площею 0,67 га; в господарстві утримується 1 коза та 10 шт. птиці; в будинку є всі умови для відпочинку, сну та проживання; матеріально-побутові умови проживання [PERSON] - задовільні. Характеристикою № 106, виданою 12.06.2017 р. Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що [PERSON], житель с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області, за час проживання в с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області зарекомендував себе добре; добре поводить себе в громадських місцях; порушень громадського порядку за ним не спостерігається; з сусідами живе у злагоді; скарг до виконкому сільської ради на нього не поступало; алкогольними напоями не зловживає. Із копії листа служби у справах дітей Снятинської районної державної адміністрації № 228/01-16/06 від 07.09.2017 р. вбачається, що відповідачка [PERSON], [INFO], перебувала на лікуванні в Івано-Франківській психіатричній лікарні; її дочка [PERSON], [INFO], залишилась без піклування батьків, тому була влаштована в Івано-Франківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Івано-Франківської ОДА з 05.09.2017 р. З метою підготовки висновку про визначення місця проживання дитини [PERSON], проведено обстеження умов проживання сім'ї [PERSON], [INFO], яка проживає по [ADDRESS], результати якого відображені в Акті від 09.08.2017 р. З Акту вбачається, що матеріально-побутові та санітарно-гігієнічні умови проживання сім'ї задовільні; є всі умови для сну та відпочинку дитини; за вищезгаданою адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON], 1957 р.н. - матір, [PERSON], 1993 р.н. - дружина, зареєстрована, проте фактично не проживає, [PERSON], 2013 р.н. - дочка, [PERSON], 2010 р.н. - дочка; в батька з дочкою склалися добрі, теплі, люблячі стосунки, побудовані на християнських цінностях. Висновком органу опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації № 01-21/503 від 21.08.2017 р. про визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], стверджено, що орган опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації вважає за доцільне після розлучення батьків малолітню [PERSON], [INFO], залишити проживати біля батька [PERSON], [INFO] У принципі п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з своєю матір'ю. Конвенція про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, виходячи з рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Вищезазначені норми Декларації та Конвенції вказують та наявність виключних обставин для розлучення малолітньої дитини з матір'ю у разі коли батьки проживають окремо. Зважаючи на вік [PERSON], судом її допит не проводився. Судом встановлено, що мати дитини - відповідачка [PERSON] з квітня 2017 р. не проживає з своєю малолітньою дочкою [PERSON], самоусунулася від її виховання та утримання, не бажає спілкуватись з нею, не цікавиться її життям. На думку суду, проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом із батьком після його розлучення з матір'ю - відповідачкою у справі, на даний час буде відповідати найкращим інтересам дитини. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 3, 112-114, 141, 150-161 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved