Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (далі - Відповідач) про скасування рішення сільської ради в якому вказує, що 15 липня 1999 року згідно договору купівлі - продажу, укладеного між ним та регіональним відділенням Фонду державного майна України в Житомирській області, він придбав незавершений будівництвом житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 0.3006 га. 17 серпня 2015 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договори оренди земельних ділянок для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства площею 0.3006 га. Будучи зацікавленим в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, Позивач 04 січня 2016 року звернувся із заявою до Кам`янської сільської ради про надання дозволу на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 0.3006 га. Рішенням Кам`янської сільської ради від 21 січня 2016 року про розгляд заяви [PERSON] про надання дозволу на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 0.3006 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства, заяву Позивача фактично не розглянуто, а укладені договори оренди земельних ділянок № 1 та № 2 від 17 серпня 2015 року на земельну ділянку площею 0.3006 га залишилися чинними. Позивач звернувся до суду та рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2016 року його позов задоволено, скасовано рішення Кам`янської сільської ради від 21 січня 2016 року про залишення чинними, укладених між мною та Кам`янською сільською радою договорів оренди № 1 та № 2 від 17 серпня 2015 року земельних ділянок для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства [ADDRESS] та зобов`язано Кам`янську сільську раду повторно розглянути заяву від 04 січня 2016 року щодо безоплатної приватизації земельної ділянки. 15 липня 2016 року, після повторного розгляду заяви Позивача від 04 січня 2016 року, рішенням сесії Кам`янської сільської ради йому було відмовлено в наданні земельної ділянки. Позивач повторно звернувся до суду для захисту своїх прав і рішенням Брусилівського районного суду від 17 лютого 2017 року, рішення Кам`янської сільської ради від 15 липня 2016 року скасовано в частині відмови в наданні земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства. 10 березня 2017 року заяву Позивача від 04 січня 2016 року в черговий раз розглянуто на сесії Кам`янської сільської ради і згідно рішення 16 сесії Кам`янської сільської ради 6 скликання, йому знову відмовлено в наданні земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства. Рішенням Брусилівського районного суду від 03 листопада 2017 року, рішення сесії Кам`янської сільської ради від 10 березня 2017 року скасовано в частині відмови в наданні земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства. 25 січня 2018 року заяву Позивача від 04 січня 2016 року повторно розглянуто на сесії Кам`янської сільської ради та відмовлено йому в наданні земельної ділянки, в зв`язку з чим Позивач звернувся до суду та рішенням Ружинського районного суду від 08 липня 2019 року скасовано рішення Кам`янської сільської ради від 25 січня 2018 року скасовано в частині відмови в наданні земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства. 29 жовтня 2019 року заяву Позивача від 04 січня 2016 року в черговий раз розглянуто на сесії Кам`янської сільської ради та 06 листопада 2019 року Позивач отримав відповідь від 04 листопада 2019 року № 236 на його заяву від 04 січня 2016 року та витяг з протоколу 38 сесії Кам`янської сільської ради від 29 жовтня 2019 року, з яких вбачається, що в черговий раз йому вкотре безпідставно відмовлено в наданні дозволу на безоплатну приватизацію земельної ділянки, оскільки відмова у задоволенні його заяви сільською радою жодним чином не вмотивована. Позивач зазначає, що в результаті прийняття Відповідачем незаконних рішень від 21 січня 2016 року, 15 липня 2016 року, 10 березня 2017 року, 25 січня 2018 року та 29 жовтня 2019 року, він кожен раз вимушений звертатись до суду та доводити незаконність рішень. Внаслідок незаконних дій та рішень Кам`янської сільської ради заява Позивача від 04 січня 2016 року впродовж більше чотирьох років не знайшла позитивного вирішення і такими незаконними рішеннями Кам`янської сільської ради, що в послідуючому підтверджено судами в своїх рішеннях, йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 25000 гривень. При кожному зверненні до суду, Позивач відчував та відчуває моральні страждання, які позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки про те, що по його заяві незаконно прийняті рішення, негативні переживання, тривога, емоційні реакції при кожному прийнятті незаконних рішень, тимчасова відірваність від активного соціального життя, емоційна напруга, нервозність, приниження гідності. На підставі вищевикладеного, Позивач просить скасувати рішення Кам`янської сільської ради від 29 жовтня 2019 року в частині відмови [PERSON] в наданні земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства [ADDRESS] та стягнути з місцевого бюджету Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області на користь [PERSON] 25000 гривень моральної шкоди. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити та не стягувати з Відповідача витрати на правову допомогу. Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Надав до суду заяву про відкладення розгляду справи, проте судом визнано неповажними причини неявки представника Відповідача. 13 квітня 2020 року від сільського голови Кам`янської сільської ради надійшов відзив на позовну заяву в якому вказав, що сільською радою не розглядалось і не приймалось ніяких рішень від 29 жовтня 2019 року в частині відмови [PERSON] , в наданні земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства [ADDRESS] . Враховуючи те, що питання про розгляд заяви [PERSON] щодо надання дозволу на безоплатну приватизацію земельної ділянки не набрало відповідної кількості голосів депутатів, що не дало можливості його оформити як рішення сільської ради, тому таке питання згідно процедури оформлюється в порядку денному протоколу сесії сільської ради. Виконуючи положення Регламенту сільської ради, сільський голова вніс дане питання в проект повістки дня чергової сесії, тобто заява [PERSON] знаходиться на розгляді сільської ради і на даний час вона не реалізована, так як по ній не прийнято рішень ні про відмову, ні про задоволення. Сільська рада вважає, що позовна заява [PERSON] подана до суду щодо позовних вимог до сільської ради не може бути задоволеною в зв`язку з безпідставністю. /а.с.42/ Суд, вислухавши Позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2016 року в цивільній справі № 288/387/16-ц, позов [PERSON] до Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області задоволено, скасовано рішення Кам`янської сільської ради від 21 січня 2016 року про залишення чинними, укладених між [PERSON] та Кам`янською сільською радою договорів оренди № 1 та № 2 від 17 серпня 2015 року, земельних ділянок для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства [ADDRESS] та зобов`язано Кам`янську сільську раду Попільнянського району Житомирської області розглянути заяву від 04 січня 2016 року щодо безоплатної приватизації земельної ділянки. /а.с.10-12/ Відповідно до рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2017 року в цивільній справі № 288/1351/16-ц, позов [PERSON] до Кам`янської сільської ради задоволено частково, скасовано рішення Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 12 липня 2016 року в частині відмови [PERSON] в наданні земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства. /а.с.13-17/ 03 листопада 2017 року Брусилівським районним судом Житомирської області в цивільній справі № 288/616/17 ухвалено рішення про скасування рішення Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 10 березня 2017 року в частині відмови [PERSON] в наданні земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства [ADDRESS] . /а.с.18/ Постановою Житомирського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року в цивільній справі № 288/1491/17 за позовом [PERSON] до Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області про відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, апеляційну скаргу Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області залишено без задоволення, а рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 08 травня 2018 року про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення із Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області на користь [PERSON] 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та відмову в задоволенні зустрічного позову - залишено без змін. /а.с.19-22/ В цивільній справі № 288/1834/18, Ружинським районним судом Житомирської області ухвалено рішення від 08 липня 2019 року яким позов задоволено, скасовано рішення Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 25 січня 2018 року в частині відмови [PERSON] в наданні земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства [ADDRESS] , а також передачі земельних ділянок по цільовому використанню в приватну власність після введення об`єктів житлової забудови в експлуатацію, згідно акту прийому-передачі. /а.с.27-31/ 17 серпня 2015 року між орендодавцем - Кам`янською сільською радою та орендарем - [PERSON] укладено договір оренди землі № 1 за умовами якого, на виконання рішення 38 сесії Кам`янської сільської ради V скликання від 08 січня 2013 року, орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 0.0506 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки: 1824782200:02:002:0027) із земель житлової забудови по [ADDRESS] . Договір укладено на 5 років, орендна плата становить 20.24 гривень за рік. /а.с.23-24/ 17 серпня 2015 року між орендодавцем - Кам`янською сільською радою та орендарем - [PERSON] укладено договір оренди землі № 2 за умовами якого, на виконання рішення 38 сесії Кам`янської сільської ради V скликання від 08 січня 2013 року, орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 0.2500 га для будівництва житлового будинку та господарських будівель (кадастровий номер земельної ділянки: 1824782200:02:002:0026) із земель житлової забудови по [ADDRESS] . Договір укладено на 5 років, орендна плата становить 100 гривень за рік. /а.с.25-26/ [PERSON] 04 січня 2016 року звернувся до Кам`янської сільської ради з заявою в якій просив дати дозвіл на безоплатну приватизацію земельної ділянки загальною площею 0.3006 га (0.25 ОЖБ та 0.0506 га ОСГ), згідно статті 118 Земельного кодексу України. Дана земельна ділянка знаходиться в оренді, згідно договору № 1 та № 2 від 15 серпня 2015 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 31 серпня 2015 року. /а.с.32/ Як вбачається з Витягу із протоколу 38 сесії Кам`янської сільської ради VІ скликання від 29 жовтня 2019 року, вих. № 236 від 04 листопада 2019 року, сільський голова Запольський М.Л. звернувся до депутатів сільської ради з пропозицією висловлення своєї позиції шляхом голосування щодо надання дозволу [PERSON] на безоплатну приватизацію земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . Голосували: «За» - 0, «Проти» - 7, «Утрималися» - 2, «Не голосували» - 0. Рішення не прийнято. /а.с.33-34/ Відповідно до Протоколу тридцять восьмої сесії VІ скликання від 29 жовтня 2019 року, усього обрано 12 депутатів, присутніх на сесії 8 депутатів, на розгляд сесії під пунктом 10 винесено питання про розгляд заяви [PERSON] щодо надання дозволу на безоплатну приватизацію земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства. Доповідач: Запольський М.Л. сільський голова - який ознайомив депутатів із заявою [PERSON] щодо безоплатної передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Виступив: Запольський М.Л. - сільський голова, який ознайомив присутніх депутатів із рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 08 липня 2019 року щодо скасування рішення Кам`янської сільської ради від 25 січня 2018 року в частині відмови [PERSON] в наданні земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства [ADDRESS] , а також передачі земельних ділянок по цільовому використанню в приватну власність після введення об`єктів житлової забудови в експлуатацію, згідно акту прийому - передачі і враховуючи, що сільська рада розглянула та виконала рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 08 липня 2019 року про скасування рішення Кам`янської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 25 січня 2018 року в частині відмови [PERSON] в наданні земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення особистого селянського господарства [ADDRESS] та запропонував повторно розглянути заяву [PERSON] щодо безоплатної передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . М.Л. Запольський сільський голова звернувся до депутатів сільської ради з пропозицією висловлення своєї позиції шляхом голосування щодо надання дозволу [PERSON] на безоплатну приватизацію земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Голосували: «За» - 0, «Проти» - 7, «Утримались» - 2, «Не голосували» - 0. Вирішили - рішення не прийнято. /а.с.44 - 48, 74-82/ Згідно результатів відкритого поіменного голосування депутатів Кам`янської сільської ради на тридцять восьмій сесії VІ скликання від 29 жовтня 2019 року по питанню: «Про розгляд заяви [PERSON] щодо надання дозволу на безоплатну приватизацію земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства», проголосували: «За» - 0; «Проти» - 7; «Утримались» - 2; «Не голосували» - 0. /а.с.49, 83/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати рішення сільської ради в частині відмови йому в наданні земельної ділянки, як безпідставне. Спірні правовідносини регулюються Земельним Кодексом України, спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини є Закон України «Про місцеве самоврядування» (далі - Закон). Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною першою статті 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Пунктом 34 статті 26 Закону визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Згідно частини першої статті 59 Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК України). Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Частиною першою статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Як вбачається з матеріалів справи, рішення за заявою [PERSON] щодо надання дозволу на безоплатну приватизацію земельної ділянки прийнято не було, проте не зважаючи на його відсутність, сільською радою прийнято по суті рішення за зверненням Позивача, про що його повідомлено письмово. Разом з тим, в порушення норм частини сьомої статті 118 ЗК України, відмова в задоволенні заяви Позивача зі сторони Відповідача жодним чином не вмотивована, про що зокрема і свідчить відсутність прийнятого рішення, що за своєю формою, не відповідає вимогам закону, що регламентує дані правовідносини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про скасування рішення сільської ради від 29 жовтня 2019 року в частині відмови Позивачу в наданні земельної ділянки підлягають до задоволення. Позивач також зазначає, що внаслідок незаконний дій та рішень Відповідача, його заява впродовж більше чотирьох років не знайшла позитивного вирішення, в зв`язку з чим йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 25000 гривень. Відповідно до положень статті 124 Конституції України та статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними чи юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Положеннями статті 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. (частина перша, друга статті 23 ЦК України) Згідно частини першої статті 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Частиною другою статті 1167 ЦК України встановлено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 частини 2 статті передбачає наявність інших випадків, передбачених законом. Відповідно до статті 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Правове значення для вирішення питання про наявність підстав для відшкодування шкоди на підставі даної норми має встановлення сукупності обставин: факту спричинення шкоди, неправомірності дій (бездіяльності), якими цю шкоду завдано, причинного зв`язку між фактом спричинення шкоди та неправомірними діями (бездіяльністю). Як вбачається з матеріалів справи Позивач неодноразово звертався до суду з приводу визнання незаконними рішень Відповідача щодо відмови йому у передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства, в зв`язку з чим судами 25 квітня 2016 року, 17 лютого 2017 року, 03 листопада 2017 року та 08 липня 2019 року були прийняті рішення, якими його позовні вимоги було задоволено. Тобто, Позивач в період з 04 січня 2016 року (звернення з заявою) по даний час, позбавлений можливості отримати у власність земельну ділянку, яка передана йому в оренду та на якій розташовані належні Позивачу на праві приватної власності об`єкти нерухомого майна, незважаючи на наявність чотирьох рішень судів, якими скасовано рішення Відповідача про відмову у передачу у власність земельної ділянки. Згідно роз`яснень, які містяться в пункті третьому Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова № 4), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Частиною другою пункту п`ятого вказаної Постанови № 4 визначено, що відповідно до загальних підставах цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші підстави, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до частини третьої пункту дев`ятого Постанови № 4, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд повинен наводити у рішенні відповідні мотиви. Встановлені під час розгляду справи обставини вказують на те, що тривале невиконання Кам`янською сільською радою Попільнянського району Житомирської області своїх функціональних обов`язків, а в подальшому рішень судів, які є обов`язковими для виконання, спричинило Позивачу певних душевних страждань, оскільки останній був позбавлений права розпорядження та користування належним йому правом за змушений був витрачати час на звернення до суду, щоб довести порушення своїх прав. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню Позивачу, суд керується принципами розумності, справедливості та поміркованості. Статтею 77 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету. Стаття 1 цього Закону до органів місцевого самоврядування відносить органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування. Виходячи з аналізу зазначених правових норм слід дійти висновку, що юридичною підставою такої відповідальності органів місцевого самоврядування є заподіяння шкоди юридичним чи фізичним особам у результаті прийняття незаконних рішень, вчинення неправомірних дій або бездіяльності при здійсненні ними виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування, передбачених Законом та іншими законами. Таким чином, суд враховуючи характер та обсяг заподіяних Позивачу моральних та фізичних страждань, з урахуванням ступеня вини Відповідача, враховуючи характер і тривалість моральних страждань, приходить до висновку про часткове задоволення заявленої Позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди та в узагальненому вигляді визначає суму відшкодування моральних страждань в розмірі 5000 гривень. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що заявлені Позивачем вимоги про скасування рішення підлягають до задоволення, а заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає до задоволення в частковому розмірі. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1681.60 гривень /а.с.1, 2/, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Outcome: partial