Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) в інтересах якого діє адвокат Живага О.В., звернувся до суду із позовом до Макарівської районної державної нотаріальної контори Головного територіального Управління юстиції у Київській області (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просив зняти обтяження (заборону на нерухоме майно), яке зареєстроване Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області за реєстровим № 60416 від 12.07.2004 року щодо об`єкту нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач вказав, що 31.01.1984 року на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрований в реєстрі за №213, позивач [PERSON] , набув у власність житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований у [ADDRESS] , та який придбав у [PERSON] та [PERSON] . Після придбання житлового будинку [PERSON] , зареєстрував своє право власності на нього в Макарівському БТІ. Дані обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу житлового будинку та Рішенням виконкому Макарівської селищної ради народних депутатів №12 від 28.12.1983 року про надання дозволу на продаж та придбання житлового будинку. 17.10.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу з метою вчинення угоди щодо відчуження належного йому на праві власності житлового будинку, що розташований у [ADDRESS] . При проведенні зазначеної перевірки виявилося, що 12.07.2004 року реєстратором - Макарівською ДНК до даних Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено архівний запис №60416 про заборону щодо відчуження житлового будинку у [ADDRESS] , на підставі повідомлення від 17.12.1958 року без номера. При цьому у даних Реєстру зазначено, що власником даного нерухомого майна являється [PERSON] . За запитом адвоката Живаги О.В. Київським обласним державним нотаріальним архівом 06.11.2019 року було надано відповідь про неможливість надання інформації. При цьому 12.11.2019 року Макарівська ДНК листом № 1988/01-16 повідомила позивача, що у них також відсутня інформація та документи щодо накладення чи зняття заборон на житловий будинок, тому вчинити дії щодо зняття вказаних заборони та арешту Макарівська ДНК не може. З огляду на зазначене порекомендували звернутися до суду для вирішення спору. За вказаних обставин позивач не може у повній мірі здійснювати право розпорядження майном, так як державна нотаріальна контора не має можливості та підстав для зняття заборони та арешту нерухомого майна, оскільки у відповідності із Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус знімає заборону відчуження майна або його арешт, на підставі рішення суду. З огляду на зазначене позивач звернувся до суду для захисту своїх прав. Ухвалою суду від 26.11.2019 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] копію ухвали суду, позовну заяву та додані до неї документи отримала 27.11.2019 року, протягом встановленого судом строку відзив на позов відповідач на подав. Представник позивача, адвокат Живага О.В, копію ухвали суду від 26.11.2019 року отримав 20.12.2019 року. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням виконкому Макарівської селищної ради народних депутатів №12 від 28.12.1983 року надано дозвіл [PERSON] та [PERSON] продати, а [PERSON] купити будинок в [ADDRESS] (а.с. 7 -зворот). Відповідно до договору купівлі-продажу від 31.01.1984 року [PERSON] , набув у власність житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований у [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори Цимбалюк Ф.О., та зареєстрований в реєстрі за № 213, та зареєстрований у бюро технічної інвентаризації 06.01.1986 року (а.с. 6-7). При зверненні позивача до нотаріуса з метою вчинення угоди щодо відчуження вказаного житлового будинку було встановив, що 12.07.2004 року реєстратором - Макарівською ДНК до даних Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено архівний запис №60416 про заборону щодо відчуження житлового будинку у [ADDRESS] на підставі повідомлення від 17.12.1958 року без номера. При цьому у даних Реєстру зазначено, що власником даного нерухомого майна являється [PERSON] (Інформаційна довідка №185100564 від 17.10.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - а.с. 8). За запитом адвоката Живаги О.В., Київським обласним державним нотаріальним архівом 06.11.2019 року було надано відповідь про неможливість надання інформації (а.с. 9). При цьому 12.11.2019 року Макарівська ДНК листом № 1988/01-16 повідомила позивача, що у них також відсутня інформація та документи щодо накладення чи зняття заборон на житловий будинок, тому вчинити дії щодо зняття вказаних заборони та арешту Макарівська ДНК не може. З огляду на зазначене порекомендували звернутися до суду для вирішення спору (а.с. 10). Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінюючи надані позивачем докази, як кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач обмежений у здійсненні права власності на належне йому нерухоме майно через наявність згаданої вище заборони, яка зареєстрована Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області за реєстровим № 60416 від 12.07.2004 року на підставі повідомлення від 17.12.1958 року, та яка жодного відношення до позивача не має. Крім того суд враховує, що будь-які документи, на підставі яких внесено заборони, відсутні, а зі спливом більш як 20 років з часу внесення заборони строки позовної давності минули. Щодо розподілу судових витрат, позивач зазначив, він не передбачає ніяких судових витрат у зв`язку з розглядом справи та не просив стягувати їх з відповідача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved