Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач, КМР), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - третя особа-1, ГТУЮ у м. Києві), Шостої київської державної нотаріальної контори (далі - третя особа-2, Шоста Київська державна нотконтора), в якому просить визначити додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (далі - [PERSON] ). В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що [INFO] померла її двоюрідна тітка - [PERSON] , яка залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Прокопенко Н.Ф. 15.11.2011 року за № 9-4913, згідно якого усе майно заповіла позивачу. Про існування заповіту позивач не знала, знайшла його випадково на початку січня 2020 року. [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] . 22.05.2020 року позивач подала державному нотаріусу Радіоновій Л.І. заяву про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка цього ж числа винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлої [PERSON] . Інших спадкоємців не має. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2020 року, справі присвоєно єдиний унікальний номер № 757/26909/20-ц та розподілено головуючому судді Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2020 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головного територіального управління юстиції у м. Києві (Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), Шостої Київської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини; підготовче засідання призначено на 16.11.2020 року. 31.08.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про виклик свідків, в якій позивач просить суд викликати та допитати в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 16.09.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшли письмові пояснення голови ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в яких голова комісії повідомив про перебування третьої особи-1 у стані припинення та просив суд ухвалити справедливе, законне та обґрунтоване рішення за відсутності представника третьої особи-1. 07.10.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд прийняти рішення по справі на підставі поданих сторонами доказів та розглядати справу за відсутності представника відповідача. 04.11.2020 року на адресу суду надійшов лист з Шостої Київської державної нотаріальної контори щодо розгляду справи 16.11.2020 року за відсутності їх представника. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Шостої київської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та справу призначено до судового розгляду по суті на 02.03.2021 року. 22.12.2020 року на адресу суду надійшов лист від третьої особи-2 щодо розгляду справи 02.03.2021 року за відсутності представника третьої особи-2. 02.03.2021 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку з її хворобою. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2021 року задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи та, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи відкладено до 15.06.2021 року. 15.06.2021 року в судовому засіданні було допитано в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2021 року, у зв`язку із неявкою представника відповідача та третіх осіб, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи відкладено до 08.09.2021 року. В судове засідання 08.09.2021 року з`явились позивач та представник позивача. Представник відповідача та представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про судове засідання були належним чином повідомлені. Завідувач Шостої Київської державної нот контори Капелька Н.М. просила розглядати справу за відсутності їх представника. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали вимоги позовної заяви з викладених у ній підстав та просили позов задовольнити. Вислухавши вступне слово позивача, представника позивача, пояснення свідків, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла двоюрідна тітка [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.05.2016 (а.с. 20). Причина смерті - цереброваскулярна хвороба, інфаркт головного мозку, що підтверджується довідкою про причину смерті № 180 від 03.05.2016 року (а.с. 21). 15.11.2011 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. за № 9-4913, за яким заповіла [PERSON] все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде належати їй на день смерті, і на що [PERSON] за законом буде мати право (а.с.16). Заповіт був зареєстрований в спадковому реєстрі за номером 51991340, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 28694969 від 15.11.2011 року. На момент смерті [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 05.12.1995 року та витягом про державну реєстрацію прав № 32356808 від 06.12.2011 року (а.с. 18-19). 22.05.2020 року Державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Радіоновою Л.І. було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на кватиру [ADDRESS] , що залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Постанова мотивована тим, що [PERSON] пропустила строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 т. 1235 ЦК України). Згідно із ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. За правилами ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як визначено у ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини встановлені законодавцем у ст. 1272 ЦК України, згідно якої, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, аналізуючи викладене, суд зазначає, що ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця). Протягом шести місяців спадкоємець повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо протягом вказаного строку заяву про прийняття спадщини не подано, спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину. Спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, може бути встановлений додатковий строк: за письмовою згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину; за рішенням суду. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Відповідно до глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Так, 22.05.2020 року Державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Радіоновою Л.І. було прийнято постанову про відмову в чиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на кватиру [ADDRESS] , яка залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Постанова мотивована тим, що [PERSON] пропустила строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Вказана постанова прийнята у відповідності до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року Разом з тим права спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, підлягають захисту судом, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у 6-місячний строк і ці обставини є поважними. Так, Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач зазначає, що нею був пропущений строк, оскільки, по-перше, вона не знала про існування заповіту, знайшла його випадково на початку січня 2020 року, коли перебувала в квартирі [ADDRESS] задля пошуку медичної документації чоловіка [PERSON] - [PERSON] ; по-друге, після смерті [PERSON] позивач надавала допомогу її чоловікові - [PERSON] , 1927 року народження, інваліду І групи, ветерану війни, який через похилий вік та тяжкі хвороби (дифузний та постінфарктний кардіосклероз, СН 11А, штучний водій ритму 2011 р.; артеросклероз венозних артерій; гіперплазію простати; аденому предміхурової залози; хронічну затримку сечі, постійний катетер; гіпертонічну хворобу 11-111 ст.; хронічний цистіт; енцефалопатію змішаного типу; артеріальну гіпертензію; хронічний гастродуоденіт; пахвинну килу справа; хворобу очей та ін) був не здатний до самообслуговування та безстроково потребував постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою ЛКК № 224 від 23.01.2009 року; по-третє, після смерті [PERSON] позивач займалася його похованням. Все це стало для позивача важким стресом, займало багато часу та потребувало зусиль. За вказаних обставин позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Наведені факти підтверджуються: - свідоцтвом про укладення шлюбу між громадянином [PERSON] , та громадянкою [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 41); - висновком спеціаліста Київської центральної міської клінічної лікарні від 15.08.2011 року (а.с. 31); - випискою № 4980 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22.14.2016 року (а.с. 32); - випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 21.12.2017 року (а.с. 33); - випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 19559 від 10.10.2020 року (а.с. 35); - випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 18.03.2020 року (а.с. 37); - витягом із історії хвороби № 10167 від 18.07.2011 року (а.с. 38); - витягом із історії хвороби стаціонарного хворого № 5904805 від 28.07.2011 року (а.с. 38); - свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 10.03.2020 року (а.с. 42); - довідкою про причину смерті [PERSON] від 06.03.2020 року (а.с. 43); - довідкою про поховання померлого громадянина на кладовищі м. Києва, реєстраційний номер 2510840 від 20.03.2020 року (а.с. 44); - договором-замовленням № 25.10840П на організацію та проведення поховання від 20.03.2020 року (а.с. 45); - довідкою Київської місцевої прокуратури № 6 (вих. № Н-27 від 10.03.2020 року) (а.с. 46); - лікарським свідоцтвом про смерть № 010-910 від 05.03.2020 року (а.с. 47); - витягом з карти виїзду швидкої медичної допомоги № 1243 від 04.03.2020 року (а.с. 48); - договором-замовленням на організацію проведення поховання від 10.03.2020 року (а.с. 49); - рахунком на надання ритуальних послуг (а.с. 50); - довідкою про отримання допомоги № 2433 від 17.11.2016 року (а.с. 54); - показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які під час допиту в судовому засіданні підтвердили той факт, що позивач доглядала за [PERSON] та [PERSON] , організовувала похорони [PERSON] та [PERSON] , та дізналася про існування заповіту [PERSON] лише на початку 2020 року. Як визначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). За приписами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи надані позивачем докази в їх сукупності, а також приймаючі до уваги покази свідків, допитаних в судовому засіданні, суд вважає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, а, відтак, вимога позивача про визначення додаткового строку у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1220, 1223, 1235, 1247, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст. 49 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved