Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] 27 грудня 2019 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27 липня 2002 року між ним і відповідачем був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська за актовим записом № 585. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Тому позивач просить шлюб розірвати. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 грудня 2019 року указана цивільна справа передана для розгляду судді Батмановій В.В. Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. До суду 24 січня 2020 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою судді від 24 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Жовтневого районного суду від 03.03.2020 сторонам надано строк на примирення до 04.05.2020 та провадження у справі було зупинене на цей час (а.с. № 34). Ухвалою судді Жовтневого районного суду Батманової В.В. від 17 серпня 2020 року провадження по справі було відновлено (а.с. № 86). Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі наполягали на задоволенні позову. Відповідач та її представник проти задоволення позову після наданого строку на примирення не заперечували, наголосили на тому, що може існувати спір щодо розміру аліментів та поділу спільного майна які будуть вирішені в іншому провадженні. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 27 липня 2002 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська за актовим записом № 585. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, почуття любові та поваги між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки, припинені з березня 2019 року, спільне господарство не ведуть, відповідач з дітьми мешкає окремо. Надання сторонам строку на примирення жодних результатів не дало, до примирення сторони не дійшли. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем висловлено чітке рішення про бажання розірвання шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред`явленні позову та розгляді справи і це не спростовано відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved