Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

[PERSON] 16.04.2018 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до [PERSON] із вимогами щодо розірвання шлюбу між нею та [PERSON], зареєстрованого 08.11.1998 року виконкомом Демидівської сільської ради Жмеринського району Вінницькій області, актовий запис №11. У позовній заяві [PERSON] викладена наступна позиція. З відповідачем по справі [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Спочатку сімейне життя складалося добре, але згодом шлюбні відносини між ними поступово погіршились. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Внаслідок чого між ними склалися неприязні стосунки один до одного. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. За наведених обставин їх шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення з [PERSON] неможливе. Сім'я фактично розпалась, у зв'язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. Продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає, а також вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки такі спроби в минулому не призвели до жодних результатів. (а.с.2-3). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 03.05.2018 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено її до підготовчого розгляду на 07.06.2018 року (а.с.16). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 07.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено по даній справі судове засідання на 16.07.2018 року (а.с.23). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 16.07.2018 року відкладено розгляд справи на 20.08.2018 року у зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача (а.с.29). Сторони за їх належним викликом в судове засідання не з'явились, подавши письмові заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, в яких позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, одночасно вказавши, що наразі вона не є вагітною та не має дитини віком до одного року, а відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи по суті. За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) вбачається, що сторони є відповідно батьками [PERSON], [INFO]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача, відповідачем визнані безумовно. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України, щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого нею при поданні позову, що становить 352,40 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 352,40 грн, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved