Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 28 грудня 2007 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги, внаслідок чого сім`я розпалася. З січня 2021 року шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідач проживає окремо. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що примирення є неможливим, а подальше спільне життя та шлюбні відносини навіть такими, що суперечать їхнім інтересам. В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законодавством порядку, до початку розгляду справи по суті надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд доходить наступного висновку. Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 65. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 07.04.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 18.02.2014, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції у Запорізькій області. Шлюбні стосунки позивача та відповідача фактично припинилися, примирення між ними неможливе. Частиною третьою статті 56\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Встановлені судом обставини життя позивача та відповідача свідчать, що між ними шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд доходить висновку, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. \~Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В матеріалах справи міститься квитанція №11298 про сплату судового збору позивачем від 03.02.2021 на суму 908,00 грн. Тому, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved