Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON], звернулися в суд з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що [INFO] року в с. Ковалівка, Немирівського району Вінницької області, у віці 86 років померла мати позивачів [PERSON], про що в книзі реєстрації смерті 02 вересня 2016 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за № 41, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області 02 вересня 2016 року. В рахунок підтвердження того, що позивачі [PERSON] та [PERSON] являються синами померлої [PERSON] свідчать їх свідоцтва про народження від 04 листопада 1960 року [NUMBER] та від 07 квітня 1956 року [NUMBER] В наслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день її смерті. До складу спадщини, у відповідності ст. 1218 ЦК України ввійшло всі права та обов'язки [PERSON], що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме майнові права на майно, яке належало їй на праві власності в т.ч. домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] що складається з житлового будинку та господарських споруд, яке відповідно свідоцтва [NUMBER] про право особистої власності на домоволодіння від 01 жовтня 1981 року виданого Виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради належало [PERSON] (чоловіку спадкодавця) який помер [INFO] року. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки [PERSON] була дружиною померлого [INFO] року [PERSON] (власника домогосподарства) та на час його смерті проживала постійно разом з ним, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину, але до своєї смерті не оформила спадкових прав. У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином після смерті [PERSON], померлого [INFO] року спадкоємицею була його дружина [PERSON], яка померла [INFO] року, яка спадщину прийняла але не оформила спадкових справ, а після її смерті спадкоємцями є її діти - позивачі по справі, [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON], померлої [INFO] року позивачі особисто, у відповідності до ст. ст. 1268,1269 ЦК України, звернулися до Немирівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та подавши всі наявні документи. По закінченню шестимісячного терміну, протягом якого спадкоємці звертаються із відповідними заявами про прийняття спадщини, позивачі, на підставі ст. 1298 ЦК України, звернулися до Немирівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке є домоволодіння. Проте, Нотаріус Немирівської державної нотаріальної контори повідомив позивачів про те, що не може видати свідоцтво про право на спадщину з тих підстав, що відсутній належним чином оформлений правовстановлюючий документ на домоволодіння (документ не скріплено печаткою юридичної особи, яка видала документ), що знаходиться в [ADDRESS] При таких обставинах, у відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № Х передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. В зв'язку з цим позивачі [PERSON] [PERSON] просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом по ? частці за кожним на житловий будинок. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача Ковалівської сільської ради, не з'явився надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу, а відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачами в судовому засіданні не було доведено факт прийняття спадщини їхньою покійною матір'ю [PERSON] після смерті [PERSON]. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують факт прийняття спадщини [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] та належності їй на праві власності будинку розташованого в [ADDRESS] Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Однак суду не надано жодних доказів, які б підтверджували факт проживання [PERSON] разом з [PERSON] на день його смерті, як то довідки сільської ради, копії паспортів, копії домової книжки, тощо. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed