Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[INFO] року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 1,72 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Росія» с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON], який прийняв спадщину, але не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, у п. 4 позовної заяви, просив слухати справу у його відсутності (позовна заява, а.с. 5). Представник відповідача - сільський голова Вербовецької сільської ради у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнав і просив справу слухати у його відсутності (а.с. 20). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] року у м. Вінниця (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Вербовецької сільської ради № 47 від 11 лютого 2016 року (а.с. 10), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № К-155/0-101/6-17 від 30 січня 2017 року (а.с. 11), випискою із списку громадян, членів КСП «Росія», що додається до державного акта на право колективної власності на землю № 477 від 21 грудня 2016 року (а.с. 12) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) площею 1,72 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Росія» с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року). По своїй смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, вчинений 10 липня 1998 року (а.с. 8), яким належне їй право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Росія» с. Вербовець, заповіла [PERSON]. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету Вербовецької сільської ради № 47 11 лютого 2016 року (а.с. 10) доводиться, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Дублікатом заповіту (а.с.8), свідоцтвом про смерть (а.с. 7), довідкою виконавчого комітету Вербовецької сільської ради № 47 від 11 лютого 2016 року (а.с. 10) доводиться, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який має право і прийняв спадщину. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (Спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № [NUMBER] від 21 лютого 2017 року (а.с. 23) доводиться, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилася). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 23 грудня 2016 року (а.с. 9), слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 9 від 04 січня 2017 року (а.с. 13). Суд враховує обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове право, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved