Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області (далі відповідач), в якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті 11.10.2009 року батька [PERSON], а саме, на земельну ділянку площею 0,3039 га з кадастровим номером 3222755400:00:005:0510, що знаходить по вулиця Вокзальна, 22 в смт. Кодра Макарівського району Київської області. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 11.10.2009 року помер його батько [PERSON], після чого відкрилась спадщина зокрема і на вказану земельну ділянку. Він є єдиним спадкоємцем майна померлого за законом, який прийняв спадщину. Проте, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, оскільки батько за життя не встиг належним чином оформити правовстановлюючий документ на згадану земельну ділянку. Позивач у судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач надіслав до суду листа, в якому просив слухати справу у відсутності його представника, позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали спадкової справи №101 за 2010 рік до майна померлого 11.10.2009 року [PERSON], заведеної Макарівської районною державною нотаріальною конторою Київської області, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11.10.2009 року помер гр. [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ОК №171435, видане 13.10.2009 року Виконкомом Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області, актовий запис №34). За життя [PERSON] розпочав приватизацію земельної ділянки площею 0,3039 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, смт. Кодра, вул.Вокзальна, 22, та якій було присвоєно кадастровий номер 3222755400:00:005:0510, що підтверджується архівною копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК№877985, виготовленого на підставі рішення №751 від 23.11.2009 року 29 сесії 5 скликання Кодрянської селищної ради. Проте, вказаний державний акт було виготовлено вже після смерті [PERSON] і за життя він встиг отримати його на руки та зареєструвати його у встановленому законом порядку. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №101 за 2010 рік до майна померлого 11.10.2009 року [PERSON], єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після його смерті є його син, а позивач у справі [PERSON], який на частину спадкового майна, а саме на ? частину житлового будинку за номером 22 по вул. Вокзальна в смт. Кодра Макарівського району Київської області отримав 19.01.2011 року в Макарівській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1-51. Інші спадкоємці першої черги за законом, а саме діти померлого: [PERSON] та [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк відмовились від прийняття спадщини після смерті батька. Проте, нотаріус своїм листом №44/02-31 від 20.01.2016 року відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на згадану вище земельну ділянку в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Як передбачено ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК України (у редакції на час відкриття спадщини після смерті [PERSON]М.) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку (ст. 126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; виготовлення у встановленому порядку Державного акта на землю; отримання власником державного акта та його реєстрація. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретну земельну ділянку у спадкодавця не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Оскільки [PERSON], за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, однак її не завершив, відповідно у нього не виникло право власності на цю земельну ділянку, а тому право власності не може бути визнано за позивачем у порядку спадкування. Однак, за позивачем слід визнати право на завершення приватизації та отримання у власність цієї земельної ділянки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: partial