Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[INFO] року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, що знаходиться на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], однак із об'єктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус не може прийняти від неї заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, у позовній заяві просила на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України справу слухати у її відсутності (зворот а.с. 2). Представник відповідача - сільський голова Обухівської сільської ради подала суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у її відсутності (а.с. 29). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] року у с. Привітне Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 4). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка, що розташована на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50164931 від 06 грудня 2017 року (а.с. 27) слідує, що [PERSON] заповіту по своїй смерті не залишала. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України (ст. 1258 ЦК України). Своє право спадкувати після смерті [PERSON] у першій черзі спадкоємців позивач довела свідоцтвом про своє народження та укладення шлюбу (а.с. 5), довідкою виконавчого комітету Обухівської сільської ради № 1107 від 23 липня 2017 року (а.с. 6). Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області своїм роз'ясненням (а.с. 19) повідомив про неможливість прийняття від позивача заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). З довідки Обухівської сільської ради № 1107 від 23 листопада 2017 року (а.с. 6) слідує, що [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована сама. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки після смерті матері вимушена була повернутися до свого місця проживання з метою догляду за хворою дочкою [PERSON], яка є інвалідом дитинства І групи та потребує постійного стороннього догляду (а.с. 8, 9-18). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50164922 від 06 грудня 2017 року (а.с. 28) вбачається, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв. Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved