Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

[PERSON], в особі представника за довіреністю [PERSON], звернулась до суду з позовною заявою, про визнання за [PERSON] право власності на 1/7 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], якій помер 01 жовтня 2013 року. До суду представник позивача [PERSON] (а.с.52) надала заяву (а.с.128), в якій просить розглянути справу за її відсутності, та задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] (а.с.140) надала суду заяву (а.с.139), в якій вказала, що не має заперечень проти задоволення позову. Справу просила розглядати без її участі. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] також просила розглянути справу за її відсутності (а.с.69, 84). Третя особа [PERSON], через свого представника за довіреністю [PERSON] (а.с.124, 122) надала заяву (а.с.123), в якій не заперечує проти задоволення позову, та пояснює що на момент смерті свого батька [PERSON] вона не проживала за адресою [INFO], та не претендує на спадщину, що відкрилась після його смерті. Третя особа [PERSON] була сповіщена про розгляд справи належним чином, але в судове засідання не зявилась з невідомих причин. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. На підставі свідоцтва про право власності на житло №19839, від 10 квітня 2007 року, виданого Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради, квартира [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності належить громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.103). Право власності на нерухоме майно зареєстровано ОП ЗМБТІ 31 травня 2007 року (а.с.104). Внесені відомості щодо права власності актуальні, та не змінені до дня розгляду справи (а.с.10-12, 114-115, 142-143). При цьому, рішенням Хортицького районного суд м. Запоріжжя від 07 квітня 2016 року у справі ЄУН №337/484/16-ц, провадження №2/337/531/2016 року (а.с.108-110), яке набрало законної сили, за [PERSON] визнано право власності на 1/7 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 21 листопада 2010 року. 01 жовтня 2013 року помер [PERSON] (а.с.6, 87, 88, 89), після чого відкрилась спадщина на усе належно йому майно, в тому числі і на частину спірної квартири. Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За ч.1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.. Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки судом не встановлено будь-яких підстав вважати, що частки співвласників квартири [ADDRESS] не є рівними, суд виходить з того, [PERSON] на момент смерті належала 1/7 частина квартири. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, та той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], яка була зареєстрована і проживала з ним на час відкриття спадщини (а.с.13, 26зв., 96зв.), стала його донька [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] (а.с.18, 93, 19, 94). Другий спадкоємець першої черги [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] (а.с.16, 17), до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась (а.с.85-107), на час відкриття спадщини із спадкодавцем зареєстрована не була (а.с.13), та фактично не проживала, що також визнано нею особисто (а.с.123), і підтверджено поясненнями свідка [PERSON] (а.с.125, 126, 127). При цьому, нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с.30, 106). Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо відшкодування судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України у позовах не заявлено, у звязку з чим, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України, судом не вирішується.

Outcome: approved