Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

[PERSON]В звернулася в суд з позовом до [PERSON]І про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини про стягнення аліментів. Свій позов обґрунтовує тим, що з 10 вересня 2009 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. В шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки з відповідачем проживають окремо. З початку листопада 2017 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча булла сна домовленість. Дитина постійно потребує нормального харчування, матеріального забезпечення та догляду. Просить суду стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини усіх його доходів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в частині розміру аліментів, посилаючись на те, що відповідно до виконавчого листа він сплачує алімнети на утримання дитини [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина, а відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обовязків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно пунктів 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. З наданих відповідачем доказів, а саме виконавчого листа та копії свідоцтва про народження дитини [PERSON]А, вбачається, що [PERSON] сплачує алімнети на утримання неповнолітньої дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 12 цього Закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У звязку з цим суд вважає, що позивачка має право на отримання від відповідача аліментів на утримання дитини у порядку та розмірі, встановленому законодавством, а відповідач зобовязаний надавати допомогу на утримання дитини. Отже, відповідач зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а тому у відповідності до ст.ст. 180, 182 СК України, оскільки відповідач має на утримання ще одну неповнолітню дитину [PERSON]А, [INFO], з відповідача необхідно стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/6 частки його заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, його у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 640 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 185 СК України,

Outcome: partial