Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє Сухенко Ю.М., звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 24 вересня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу частки кв. [ADDRESS] зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно № 1776, [PERSON] належить на праві приватної власності 3/4 частини вказаної квартири. В даній квартирі на момент оформлення правочину був зареєстрований один із власників квартири- [PERSON]. Під час оформлення договору купівлі-продажу відповідач в усній формі попрохав позивачку надати йому час для зняття з реєстраційного обліку особисто. Своє прохання мотивував необхідністю постановки на військовий облік та, через це, тривалим часом процедури зняття з обліку. Позивачка виконала прохання [PERSON] та в договорі купівлі-продажу було оговорену дату до якої останній повинен самостійно знятися з реєстраційного обліку- 01.02.2017 року. Однак, станом на 27.12.2018 року відповідач самостійно не знявся з реєстраційного обліку. На сьогоднішній день [PERSON] змушена самостійно сплачувати квартплату та комунальні платежі не лише за себе, а й за відповідача. Реєстрація місця проживання відповідача, у вищевказаній квартирі порушує умови укладеного між ними договору та обмежує її права, як власника, та перешкоджає повною мірою реалізувати своє право власності, тобто, володіти і розпоряджатися цим майном за своїм розсудом. Ухвалою судді від 08.01.2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 29). Ухвалою суду від 12.02.2019 року продовжений строк проведення підготовчого судового засідання (а.с. 41). Ухвалою суду від 18.03.2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 55). Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність за участю представника- адвоката Сухенко Ю.В. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного розгляду (а.с. 64). Представник позивача- адвокат Сухенко Ю.М. через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 62). Відповідач [PERSON] про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов до суду не надавав. Сповіщався про дату та час судового засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Представник третьої особи- Сектора реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 61). Третя особа [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 63). Представник третьої особи- КП «ПКВ» ЕМР причини неявки не повідомив. Згідно з вимогами ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 24.09.2016 року [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Сірою І.Є. за реєстровим № 1776 (а.с. 7-8). Право власності за нею зареєстровано в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2014 року [PERSON] належить 1/2 частина вищевказаної квартири (а.с. 12). На теперішній час у квартирі залишається зареєстрованим [PERSON], що підтверджується листом Сектора реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області № 3533/01-23-17 від 27.12.2018 року (а.с. 21). Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особо має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснювати своїх прав. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Виходячи з вказаних положень Конституції України та ЦК України позивач як власник майна має права безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ЦК України у разі створення перешкод у користуванні власністю вона може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном. За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved