Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] 18 червня 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсною та скасування третейської угоди і стягнення витрат, позовні вимоги не змінювалися і не уточнювалися. Позивач в своїх позовних вимогах та з представником в ході судового засідання посилалися на те, що 29 липня 2008 року позивач уклав з відповідачем кредитний договір для споживчих цілей, банк кошти видав і позивач використав їх. Позивач сплачував передбачені договором суми з метою погашення встановленої суми кредиту та відсотків по ньому. Але відповідно до п. 6.2 кредитного договору вказано, що в разі неможливості врегулювання спорів шляхом переговорів, сторони домовились про те, що спір розглядається третейським судом при Асоціації українських банків. Позивач вважає вказане обмеженням її прав, це на законно, вказане застереження є порушуючим закони і Конституцію України, Конвенцію з захисту прав людини, рішення судів та інш.. Позивач вважає, що через вказане кредит укладався з порушенням закону, оскільки містить несправедливі і протиправні положення, що говорить про прихованість намірів банку відповідно до правочину і не відповідність правочину національному законодавству. На звернення позивача і його представника до відповідача про зясування обставин укладання кредитного договору та розгляду спору третейським судом, вказаної третейської угоди спірне питання вирішене не було, була відмова. Вважає вказане неправомірним, оскільки порушує його права, зобовязання повинно бути законним і справедливим. Просили визнати недійсною та скасування третейської угоди, оформлену п. 6.2 кредитного договору від 29 липня 2008 року, стягнути витрати, задовольнивши позов в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В письмовому зверненні до суду, проти позову заперечував, посилаючись на те, що дійсно на прохання позивача вони уклали з ним кредитний договір, гроші банк надав, позивач ними користується. Позивачем з дотриманням графіку проводилося погашення кредиту, сплачуються необхідні по договору суми, мається заборгованість. Договір укладався з урахуванням спірного п. 6.2, позивачка погодилась з ним і добровільно підписала його, порушень допущено не було. Все ними зроблено згідно вимог закону. Ніяких інших зобовязань відносно позивача на себе не брали і не беруть, нічиїх прав не порушували і будь-якої шкоди не завдавали. Вважають позовні вимоги безпідставними і просили в їх задоволенні відмовити в повному обсязі і справу розглянути без участі їх представника. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника вказаного відповідача відповідно до ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача і його представника, зясувавши думку сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими і не підлягаючими задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що 29 липня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 134/0308, згідно якого цей відповідач надав позивачеві споживчий кредит (на придбання автомобіля) у сумі 22951 доларів США зі сплатою обумовлених річних (8.99%) за користування кредитними коштами з кінцевим строком погашення кредиту 28 липня 2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору ніякі інші договори (поруки) не укладалися, позивач згідно умов кредитного договору сам взяв на себе зобов'язання відповідати по своїм кредитним зобов'язанням і нести відповідальність перед відповідачем у повному обсязі цих зобов'язань, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки (штрафу, пені). Банк виконав умови кредитного договору та на підставі заяви позивача надав йому зазначені кредитні кошти, що підтверджується і не заперечується сторонами. 21 липня 2008 року між ТОВ «Сервіс-Центр Альфа» та [PERSON] укладається № 162/S купівлі продажу автомобіля. Предметом цього договору купівлі - продажу № 162/S є те, що продавець TOB «Сервіс-Центр Альфа» зобовязується надати у власність транспортний засіб марки SUZUKI JIMNY 1.3L, а по\-купець зобовязується прийняти даний транспортний засіб та сплатити його вартість. Відповідно до п. 2.1. договору купівлі - продажу № 162/S - вартість товару складає 114 500 гривень. Відповідно до умов цього договору купівлі - продажу сплата за даним договором від\-бувається у два етапи: покупець сплачує 10% від загальної суми вартості автомобіля у розмірі ї 1 450 гри\-вень; покупець оформлює кредит у банку та доплачує 103 050 гривень (решта 90% від вартості автомобіля) шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ав\-тосалону. В той же самий день 21 липня 2008 року [PERSON] внесла у касу автосалону 10% від за\-гальної суми автомобіля - 11 450 гривень згідно до умов договору купівлі - продажу № 162/S від 21 липня 2008 року. Відповідно до умов договору купівлі - продажу № 162/S від 21 липня 2008 року останні 90 % покупець повинен був внести до 31 липня 2008 року. Відповідно до п. 6.2 даного кредитного договору зазначено, що «у разі неможливості вирішенню спорів шляхом переговорів, сторони,

Outcome: dismissed