Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Старобільської міської ради Луганської області про визнання права власності на незавершене будівництвом нерухоме майно, в якому просили суд визнати за ними право власності на 1/2 ідеальну частку за кожним незавершеного будівництвом нерухомого майна (торгово-офісної будівлі) з процентом готовності 75%, загальною площею 1578,6 кв.м., в тому числі торгова площа об`єкту 721,95 кв.м., допоміжна площа об`єкту 833,95 кв.м., яке розташоване по [ADDRESS] за кожним. В обґрунтування позову позивачі посилались на те, що згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого Пульним С.М., приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області, від 16 грудня 2016 року вони набули право власності на житловий будинок розташований у [ADDRESS] , з надвірними будівлями та спорудами у відповідних частках: [PERSON] - 45/100 часток і [PERSON] - 55/100 часток. За умовами договору дарування земельної ділянки від 14 лютого 2017 року, посвідченого Пульним С.М., приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області, позивачі також набули право власності на земельну ділянку площею 0,0647 га., кадастровий номер [NUMBER] , що надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), і розташована за адресою [ADDRESS] . На вказаній земельній ділянці було розпочато будівництво нежитлового приміщення, а саме торгово - офісної будівлі. Положеннями ст. 41 Конституції України, ст. ст. 319, 321, 328 ЦК України визначено, що право власності на підставах не заборонених законом, а тому вважали, що можуть бути власниками, кожна по 1/2 ідеальної частки незавершеного будівництвом нерухомого майна (торгово-офісної будівлі) з процентом готовності 75%, загальною площею 1578,6 кв. м., в тому числі торгова площа об`єкту 721,95 кв. м., допоміжна площа об`єкту 833,95 кв.м., яке розташоване по [ADDRESS] . Позивачі у підготовче засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач - представник Старобільської міської ради Луганської області у підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу без їх участі. Враховуючи положення ч.3 ст.200 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, оскільки відповідачі позов визнають. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи наведене, судом розгляд справи по суті здійснюється за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Згідно договору дарування житлового будинку від 16 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульним С.М., - [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS] , з надвірними [ADDRESS] відповідних частках: [PERSON] - 45/100 часток, [PERSON] - 55/100 часток (а.с.10-11). На підставі договору дарування земельної ділянки від 14 лютого 2017 року [PERSON] та [PERSON] набули право власності на земельну ділянку площею 0,0647 га., кадастровий номер [NUMBER] , що надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), і розташована за адресою [ADDRESS] (а.с.12-14). У свою чергу позивачі звернулися до Старобільської міської ради Луганської області - листом від 27.05.2019 Старобільська міська рада Луганської області на заяву позивачів щодо отримання у районного архітектора завдання на проектування та укладення тристороннього договору на розроблення детального плану частини території міста Старобільськ з виконавцем робіт повідомила, що міська рада не отримує у районного архітектора такий вид документів, як завдання на проектування. Крім цього було зазначено, що укладення договору на розроблення детального плану території зараз є недоцільним, у зв`язку із тим, що на цей час не затверджений історико-архітектурний опорний план міста Старобільськ, без якого розроблення детального плану території не можливо (а.с.6). Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Луганській області Мозуль О.Г. та [PERSON] повідомив, що не може прийняти до уваги повідомлення позивачів про початок виконання будівельних робіт, оскільки є певні неточності щодо інформації про об`єкт будівництва (а.с.7). Згідно «Технічного обстеження торгово-офісної будівлі по [ADDRESS] » відповідно ДСТУ - Н Б В .1.2.-18:2016 «Настанова щодо обстеження будівель для визначення та оцінки їх технічного стану» можна зробити висновок, що в цілому торгово-офісна споруда яка будується та знаходиться по [ADDRESS] , знаходиться в технічному задовільному стані (а.с.8). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно ч.1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Відповідно до п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 передбачено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком. Відповідно до підпункту 10 пункту 37 Порядку документом, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту у ЦК України, Крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об`єкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статті 350, 351), вживаються також інші поняття, наприклад: «об`єкт незавершеного будівництва» (стаття 331), «об`єкт будівництва» (статті 876, 877, 879 - 881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься. Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства. Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що позивачі можуть бути власниками, кожна по 1/2 ідеальної частки, будівництвом нерухомого майна (торгово-офісної будівлі) з процентом готовності 75%, загальною площею 1578,6 кв.м., в тому числі торгова площа об`єкту 721,95 кв.м., допоміжна площа об`єкту 833,95 кв.м., яке розташоване по [ADDRESS] , а тому позов слід задовольнити. Судовий збір сплачений позивачами при зверненні до суду з позовом, вони не порушують питання про стягнення його з відповідача, а з власної ініціативи суд не може вийти за межі позову. На підставі ст. ст. 15, 16, 181, 316, 317, 321, 328 ЦК України,

Outcome: approved