Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] 19.11.2014 р. звернулась до Московського райсуду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що сімейні стосунки між нею та відповідачем припинені, почуття любові та поваги одне до одного ними втрачені; подальше спільне життя й збереження шлюбу неможливо. Під час шлюбу ними за спільні кошти придбано майно: квартира [ADDRESS], вартістю 524 500 гр. та автомобіль «Chevrolet Aveo», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 74 665 гр.; перелічене майно зареєстровано на ім.*я чоловіка [PERSON] Оскільки, сім*я фактично розпалася, просить розірвати шлюб та визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири, відступивши від рівності часток подружжя з врахуванням інтересів дітей та на ? ч. автомобіля. Також просила прийняти до уваги, що діти проживають разом з нею, перебувають на її утриманні; відповідач самоусунувся від виховання дітей, має заборгованість по аліментам та розмір аліментів не забезпечує їх необхідних потреб. Відповідач позов визнав частково, не заперечував, що шлюб розпався та згоден на його розірвання. Підтвердив суду, що під час шлюбу ними з позивачкою придбані квартира та автомобіль, що його дружина має право на ? частину цього майна. Не згоден на збільшення частки дружини у спільному майні, вказавши, що підстав для цього немає. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Сторони з 19.09.1992 р. знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину- доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], якій досяг повнолітня, що впливає з копії свідоцтв про народження дітей. Як встановлено судом, подружжя [PERSON] почуття любові та поваги одне до одного втратили; подружніх стосунків не підтримують з літа 2013 р., сім*я фактично розпалась. Приведене дає суду можливість зробити висновок, що збереження шлюбу між подружжям суперечить їх інтересам, та шлюб належить розірванню. Згідно із ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Згідно із ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружина та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як встановлено судом, під час зареєстрованого шлюбу сторонами по справі було придбане наступне майно: -13.11.2001 р. квартира [ADDRESS], яка на праві власності була зареєстрована на ім.*я [PERSON]; вартість квартири відповідно до звіту про незалежну оцінку станом на 28.10.2014 р. становить 524 500 гр. -01.04.2005 р. автомобіль «Chevrolet Aveo», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], якій на праві власності був зареєстрований на ім.*я [PERSON]; вартість автомобіля відповідно звіту про незалежну оцінку станом на 01.11.2014 р. складає 74 665 гр. Дані обставини підтверджуються нотаріально посвідченим договором купівли- продажу квартири та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ, звітами про незалежну оцінку, які містяться в матеріалах цивільної справи. Сторони зазначених обставин, вартості спільно набутого майна, в суді не оспорили. Таким чином, як квартира так і автомобіль є спільно набутим майном подружжя, право на це майно має кожній є подружжя по ? частини. Судом вивчались доводи позивачки щодо збільшення її частки у спільному майні з підстав того, що на її утриманні перебуває неповнолітня дитини, а розмір матеріальної допомоги, що надає відповідач, недостатній для забезпечення її фізичного духовного розвитку та лікування. Рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей постановлено 21.10.2014 р., отже, доказів в сенсі вимог частині 2 статті 70 СК України, які б надавали суду правові підстави для збільшення частки дружини у спільному майні, позивачкою не надано. За приписом ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, що надані сторонами… Як наслідок, суд задовольняє в цієї частини позовні вимоги частково та визнає за позивачкою право власності на ? частини спільно набутого майна подружжя.

Outcome: partial