Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] 09.04.2013 р. звернувся до суду із вищевказаним позовом. В заяві вказав , що відповідно до договору купівлі- продажу від 31.08.1959 р. домоволодіння по [ADDRESS] належало по 13 частині кожному [PERSON] та його синам - [PERSON] та [PERSON]. В квартирі № 2 в добудованій його батьком [PERSON] до будинку літ. А-1 квартири № 3 ( А-1-1 , а1, а2) за адресою [ADDRESS] проживала його родина -батько [PERSON] , мати [PERSON] та він -[PERSON]. [PERSON] помер [ADDRESS]., син [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлого батька -118 частина , мати [PERSON] померла [INFO] після її смерті [PERSON] прийнятв спадщину,та частка стала складати 218 , рідний брат [PERSON] помер [INFO] Єдиним спадкоємцем є [PERSON] , який фактично прийняв спадщину -618 , що дорівнює 918 або 12. Після смерті [INFO] його батько продовжував відкрито володіти нерухомими майном , а саме : квартирою № 2 і квартирою № 3 . У 2004 р. він отримав свідоцтво про право на спадщину у Першій Полтавській державній нотаріальній конторі на право на спадщину за законом на 16 частину житлового будинку з частиною надвірних будівель , що знаходяться за адресою [ADDRESS] у звязку з тим , що в техпаспорті на домоволодіння містилися самочинні будівлі. Державний нотаріус не врахував той факт , що об*єкти бувдівництва не є самочинними , якщо збудовані до 1992 р. Житловий будинок літ » А-1 » з частиною надвірних будівель збудований у 1961 р. , а будинок літ » А-1-1 збудований у 1975 р. У 2012 р. він узаконив будинок » А-1» та «А-1-1» Таким чином , його частка в спадщині складає 12 , а не 16 частину. Прохав скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.10.2004 р. , видане нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] на 16 частину житлового будинку з частиною надвірних будівель , що знаходяться в [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] право власності на домоволодіння по [ADDRESS] на 12 частину будинку » А-1 » в складі приміщень : кімнати 2-4 пл.12,5 кв.м, кухні 2-3 пл.11,7 кв.м , веранди 1 пл. 6,9 кв.м , кладової 11 пл. 1,4 кв.м , всього площею 32,5 кв.м в порядку спадкування за законом . Визнати право власності на добудову » А-1--1» за [PERSON] в складі приміщень : кімната 3-6 пл. 21,7 кв.м , кімната 3-5 пл. 7,4 кв.м, передпокій 3-4 пл. 8,7 кв.м , кухня 3-2 пл. 7,3 кв.м , ванна 3-3 пл. 3,2 кв.м , тамбур 111 пл. 1,9 кв.м , всього площею 50,2 кв.м. Визнати право власності на 12 частину господарських будівель та огорожі № 1 , огорожі № 2, огорожі № 6 , огорожі № 7 , ворота огорожі № 3 , вимощення № 5 , голуб*ятня З, погріб Ж, вбиральня Е , водогін дворовий № 4. 25.04.2013 р. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про припинення ідеальної частки одного із співласників на житловий будинок та визнання ідеальної припиненої частки правом приватної власності інших співвласників. В заяві вказали , що співвласникам домоволодіння по [ADDRESS] було дозволено замість старого будинку побудувати новий . Співвласники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] розібрали старий будинок і замістьстарого був побудований новий будинок. Побудова нового будинку «А-1» пл. 48 кв.м почалася у 1961 р. двома співласниками за договором купівлі- продажу -[PERSON] та [PERSON]. [PERSON] на той час мав свою сім*ю та проживав окремо. [PERSON] від побудови нового будинку відмовився, оскільки отримав окреме житло із всіма зручностями. В 1962- 64 р. [PERSON] та [PERSON] побудовали будинок А-1, загальною житловою площею 48 кв. м., що складалися з двох квартир, рівних по площі (по 24 кв.м.). В приміщенні №2 проживали дідусь [PERSON] з дружиною [PERSON] та неповнолітнім сином [PERSON] 1949 р. н. та в приміщенні №1 їх сім'я в складі: [PERSON] (спадкодавець ), його дружини [PERSON], та дочки [PERSON] 1963р.н. - позивачів в даній справі. В 1968 році помер [PERSON] (спадкодавець по закону [PERSON] та [PERSON]) і весь тягар будівництва та витрат взяла на себе їх сім'я, бо фактичним єдиним хазяїном за договором купівлі-продажу та забудовником, в якого за згаданим договором було ще право розпоряджатися й земельною ділянкою, тепер був [PERSON] . В 1967 році народилася молодша дочка [PERSON] [PERSON] (від спадщини відмовилась на користь [PERSON] - своєї матері). З метою розширення житлової площі в 1972 році до помешкання № 1 позивачами, була прибудована кімната А 2-1, коридор та зроблений окремий вхід. Коли прийшла пора молодшому сину [PERSON] створювати свою сім'ю, то вони з іншого боку будинку в 1974 році прибудовали частину, яка стала помешканням № З А1-1, де оселився молодший брат [PERSON] 1949 р. н. і де він проживав до самої смерті в 2004 році. Молодший брат [PERSON] та його сім'я визнавали [PERSON] хазяїном, що придбав дану садибу та побудував будинок, підтримував його в належному стані, побудував всі господарчі будівлі та користувався ними, мав більшу частину права на побудований будинок за договором купівлі - продажу. Молодший брат [PERSON] свої права, як співвласника на частину А1-1 за своє життя не оформляв. Після смерті [PERSON] в 1968 році його право (право побудувати та законно набути право власності) по договору купівлі - продажу, за законом, в ідеальних частках успадкували: 1. вдова [PERSON]/9 =4/18 (1/6 =3/18 нажита в шлюбі та 1/18 спадкова чоловіка); 2. син [PERSON]/18 частини будинку (1/3 або 6/18 власна частка та 1/18 спадкова частина батька); 3. син [PERSON]/18 спадкова частина батька; 4. син [PERSON] 1/3 ідеальна частка (власна частка) по закону не успадкував від батька, бо проживав окремо, заяви не подавав, бо фактично не створив частки майна в новому будинку; 5. [PERSON] (вдова [PERSON]) померла в 1991 році. Спадкоємцями [PERSON] залишилися: син [PERSON]/2 частини будинку (1/3 або 6/18 власна частка, 118 спадкова частина батька та 2/18 спадкова частина матері); син [PERSON]/6 частина будинку(1/18 спадкова частина батька та 18 спадкові частини матері); син [PERSON] - 1/3 ідеальна частка права (власна частка) за договором купівлі - продажу (старого розібраного) будинку. Після смерті свого батька Никифора, заяву на спадщину після батька та матері не подав, спадщину не прийняв. [PERSON] за життя своїм правом будувати не скористався. [PERSON] помер в 1995 році. [PERSON] (ідеальну частку права) за адресою: [ADDRESS] , ніхто з його спадкоємців не прийняв. Це начає, що його право, як підстава для набуття права власності іншими суб'єктами ва (спадкоємцями), припинилось, і не може регулюватись цивільно-правовими актами ст.ст. 24, 25, 26 ЦК України. Ці обставини, які є юридичними фактами, означають , що зі смертю [PERSON], припинилися його цивільні права та обов'язки фізичної особи, як суб'єкта цих прав. В 2012 році вони , спадкоємці, через некваліфіковану юридичну допомогу, робили спробу в суді розділити удавану ідеальну частку 1/3 права, як їм здавалось, [PERSON] , але суд першої інстанції їм відмовив. Оскільки фактично майно створював [PERSON] -чоловік [PERSON] , то прохали :припинити право власності [PERSON] на 13 ідеальні частки права на житловий будинок по [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], [PERSON]право власності на 218 ідеальні частки домоволодіння після припинення права власності [PERSON] на новостворену частину будинку літ » А-1-1» ( квартира №3 ). Визнати за [PERSON]право власності на 218 ідеальні частки домоволодіння після припинення права власності [PERSON] на новостворену частину будинку літ .» А-1-1» (квартира № 3 ). Обидва позови були об*єднані в одне провадження. 14.11.2013 р. позивач [PERSON] доповнив свої вимоги .Зазначив , що фактичне користування , володіння та утримання в будинку » А-1 » квартири № 2 з 1962 р. здійснювалося дідусем [PERSON] , його дружиною [PERSON], сином [PERSON] [PERSON] з квартири № 2 пішов в армію .Позивач вже народився в квартирі № 3 , але після смерті батька продовжував утримувати і квартиру № 2. Прохав встановити факт прийняття спадщини [PERSON] в будинку » А-1» квартири № 2 в складі приміщень : кімната 2-4 площею 12,5 кв.м , кухня площею 11,7 кв.м , 1веранда площею 6,9 кв.м , 11 кладова площею 1,4 кв.м , всього площею 32,5 кв.м за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов свій повністю пітримав , зустрічний не визнав та пояснив , що доказів того , що саме [PERSON] створив квартиру № 2 та № 3 не надано. Квартирою № 2 користувався дід [PERSON], його дружина разом з сином [PERSON]. Після проведеної експертизи уточнив , що прохає за ним визнати в цілому з урахуванням проведених добудов право власності на 74100 частини житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов не визнали , зустрічний позов підтримали та пояснили , що частки [PERSON] фактично не існує, оскільки він не будував новий будинок . Фактично позивач користується майном , яке створили за життя [PERSON] та його батько [PERSON]. Представник відповідача -Виконавчого комітету Октябрської районнох у м. Полтаві ради в судове засідання не з*явився , надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник територіальної громади в особі Полтавської міської ради в судове засідання не з*явився , будучи вчасно повідомленим про день та час розгляду справи. 3 особа [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Перша Полтавська нотаріальна контора , ПП » Інвентаризатор» надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників , свідків , дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків. Судом встановлено , що відповідно до договору купівлі- продажу від 02.09.1959 р. [PERSON], [PERSON] продали [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 13 частині домоволодіння , яке розташоване по [ADDRESS] Співвласникам домоволодіння [PERSON] та його синам [PERSON] , [PERSON] було дозволено рішеннм виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради № 355 від 20.06.1961 р. побудувати новий одноквартирний будинок ( а.с. 217 т.1). На час побудови син [PERSON] - [PERSON] був неповнолітнім та проживав разом з батьком. Квартиру № 1 будувала сім*я [PERSON] ,квартиру №? 2 -[PERSON], де мешкав разом з дружиною і неповнолітнім сином [PERSON]. Факт проживання в квартирі № 1 [PERSON] разом з родиною , а в кватирі № 2 [PERSON] разом з родиною сторонами не заперечувалося. [PERSON] не проживав в будинку, не будував його, але його ніхто не позбавляв права власності на частину будинку. Проведеною по справі Полтавським віддділенням ХНДІСЄ ім. Бокаріуса судовою будівельно-технічною експертизою № 1258812591260 від 31.03.2014 р. встановлено наступне. Відповідно до даних технічного паспорту на садибний житловий будинок [ADDRESS] виготовленому станом на 07.02.1966 р. на земельній діляці площею 1298 кв.м ( з них лишки 68 кв.м ) закріплений за даною адресою розміщений житловий будинок літ.» А-1 » з прибудовою літ «а» та сарай літ. «Б». Рік будівництва житлового будинку 1961 . Площа забудови 82,9 кв.м Загальна площа 66,6 кв.м .Об*ємно планувальне рішення житлового будинку наступне : 1 веранда загальною площею 18.4 кв.м квартира № 1 1-1 кухня жила загальною площею 11.5 кв.м , 1-2 кімната загальна площа 12,5 кв.м , загальна площа квартири складає 12.5 кв.м ; квартира № 2 : 2-1 кухня загальною площею 11,7 кв.м , 2-2 кімната загальною пдощею 12,5 кв.м , загальна площа квартири 24,2 кв.м Виходячи з даних приведених вище встановлено , що загальна площа житлового будинку за адресою [ADDRESS] на момент укладення договору купівлі- продажу 02.09.1959 р. складає 26,54 кв.м На момент інвентаризації станом на 07.02.1966 р. загальна площа будинку літ » А-1» та прибудови складає 66,6 кв.м З моменту 1961 р. по 1977 рік планування будинку зазнало значних змін , а саме : збільшилася кількість квартир з двох до трьох , збудована нова прибудова літ » А1-1» , яка значиться як квартира № 3 , всі квартири відокремлені иа мають окремі виходи , змінилося планування в частині квартири № 1 ( побудовано прибудову літ А2-1 » , веранда літ «а» , яка була спільна для двох квартир № 1 та » 2 розділена . [PERSON] помер [ADDRESS] не склавши заповіту. При цьому суд вважає, що дружинва померлого -[PERSON] також мала право на половину майна , що належало її покійному чоловіку , як на спільне набуте в період шлюбу . Тобто [PERSON] мала як дружина право на 16 частину майна. Таким чином , після померлого [PERSON] відкрилася спадщина на 318частини домоволодіння розташованого по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р. особи , вважаються такими , що прийняли спадщину,якщо вступили в управління та володіння спадковим майном. В управління та володіння спадкоим майном фактично вступили дружина [PERSON] - [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON]. Таким чином , спадкоємцями було успадковано по 118 частини житлового будинку. 09.07.1991 р. померла [PERSON] не склавши заповіту. Після її смерті відкрилася спадщина на 418 частин домоволодіння по [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом , які прийняли спадщину у відповідності до ч.1 ст 549 ЦК УРСР в редакції 1963 р. були син [PERSON] та син [PERSON]. Так [PERSON] та [PERSON] успадкували по 218 частини домоволодіння. Після цього частка [PERSON] урахуванням частки померлого [PERSON] стала складати 318частину ( 118+218). Частка [PERSON] стала складати 12 частину (118 успадкована частина +218 успадкована частина +618 власна частка). Частка [PERSON] залишилася в домоволодінні без змін- 13=618 . Даною часткою в домоволодінні користувався [PERSON] , а згодом [PERSON]. [INFO] помер [PERSON] , а частиною будинку в будинку літ » А-1 » в складі кімнати 2-4 пл. 12.5 кв.м , кухня 2-3 пл. 11.7 кв.м продовжував користуватися [PERSON]. В подальшому [PERSON] в даному будинку добудував веранду1 пл. 6,9 кв.м , кладову 11 пл. 1.4. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 618 частин домоволодіння по [ADDRESS] Спадкоємцем , який прийняв спадщину відповілно до ст. 549 ЦК в редакції 1963 р. був його рідний брат [PERSON] , який володів користувався та добудовував приміщення до домоволодіння літ » А-1 ». [PERSON] разом із своєю родиною на час смерті [PERSON] у спірному домоволодіння не мешкав, заяву про прийняття спадщини не подавав , а відтак в порядку спадкої трансмісії спадщину після смерті батька не прийняв. [PERSON] та його дружина [PERSON] отримали квартиру [ADDRESS] згідно ордеру № 899 від 18.05.1992 р. на підставі рішення Полтавської міської ради від 14.01.1991 р. , яка в послідуючому була приватизована. В даному будинку квартиру отримала по ордеру № 981 від 03.06.1992 р. [PERSON] та у житловому будинку по [ADDRESS] [PERSON] Таким чином , всі члени родини [PERSON] були забезпечені благоустроєним житлом. В цього часу не мешкали у домоволодінні , а в квартирі № 1 оселили квартирантів. Лише сім*я [PERSON] залишилася в домоволодінні по [ADDRESS] та якій прийшлося робити добудови та поліпшувати житло. [INFO] помер [PERSON]. Спадкоємцем після його смерті є його син -[PERSON] , позивач по справі. 06.10.2004 р. [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на спадщину за законом на 16 частину житлового будинку по [ADDRESS]. В свідоцтві про право на спадщину видане [PERSON] вказаноЮ, що житловий будинок під літ » А-1» загальною площею 48,3 кв.м , житловою площею 29,1 кв.м , господарчі будівлі та споруди : погбіб , вбиральня Е , огорожа № 1-3 , водогін дворовий № 4, замощення № 5. Державним нотаріусом не була врахована добудова літ » А-1-1», оскільки нотаріус вважала її самочинною. Відповідно до п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних ( садиьних ) житлових будинків , садових, дачних будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них , громадських будинків 1 та 2-ої категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обтеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затверджених наказом Міністрства регіонального розвитку , будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 р. № 91 документом , який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 р. індивідуальних ( садибних ) житлових будинків, садових , дачних будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них є технічний паспорт , складений за результатами тнехнічної інвентаризації. Таким чином , збудований будинок літ » А-1 » з часиминою надвірних будівель , збудований у 1961, житловий будинок літ » А-1-1 » збудований у 1975 р. ні є самочинними та підлягали розподілу в порядку спадкування. Штамп «самочинний» знятий у 2012 р. За життя покійний [PERSON] за власні кошти та з метою поліпшення житлових умов здійснив, у спірному домоволодінні будівництво, добудував до житлового будинку «А-1» прибудову «А-1-1» яка складається з таких приміщень: кухня 2 пл 7,3 кв.м . ванна 3 пл. 3,2 кв.м , передпокій 4 пл. 8,7 кв.м , житлова кімната 5 пл. 7,4 кв.м , житлова кімната 6 пл. 21,7 кв.м , тамбур 111 пл. 1,9 кв.м. Після смерті [PERSON] даними приміщеннями володіє та користується [PERSON] Оскільки йому не було відоме про те , що дана прибудова ні є самочинною, то [PERSON] звернувся до виконкому з проханням надання дозволу на експлуатацію та добудови до будинку за адресою [ADDRESS] та відповідно до Акту про «Надання дозволу на експлуатацію добудови до будинку » від 09.07.2007 р. було винесене рішення виконавчим комітетом Октябрської районної у м. Полтаві ради » Про введення в експлуатацію закінченого будівництвом житла » від 10.07.2007 р. Прибудова літ » А-1-1 » ні є спадковим майном та не підлягає розподілу між спадкоємцями. Фактично відповідачі по справі отримали за рахунок Полтавської міської ради взамін належної їм житлової площі квартири . [PERSON] відмовився від отримання квартири та компенсації у зв*язку з тим , що він за власні кошти добудував добудову А-1-1- до будинку А-1 , кв. №? 3. В будинку » А-1 » та » А-1-1 » з 1997 р. нічого не добудовувалося та не переобладнувалося. Свідоцтво про право на спадщину за законом , видане [PERSON] підлягає скасуванню , оскільки нотаріусом не була врахована вся спадкова маса та не вірно визначена частка спадкового майна. Таким чином , в будинку літ » А-1» частка [PERSON] в спадщині складає 12 частину та частка [PERSON]та [PERSON] складає 12 . Строк звернення до суду з даним позовом суд вважає не пропущеним , оскільки відповідно до ст 261 ч.1 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня , коли особи довідалася або могла довідатися про порушення свого права. [PERSON] довідався про порушення свої прав у 2012 р. коли був узаконений будинок літ » А-1 » та прибудова літ » А-1-1 ». До узаконення даних об*єктів не було правових підстав для звернення до суду із позовом про скасування свідоцтва про право на спадщину. За твердженнями відповідачів [PERSON] будував квартиру № 2 та квартиру № 3 , але за життя не звертався до відповілних органів з приводу реєстрації за ним даного нерухомого майна та до [PERSON] ніяких претензій не пред*являв з приводу володіння та користування даним майном. Відповідачі користуються в будинку літ » А-1 » квартирою № 1 , прийнявши спадщину у вигляді 12 частини даного будинку , даний житловий будинок загальною площею 56,5 кв.м , а в користуванні відповідачів знаходиться загальна площа 40,57 кв.м . Відповідачами не надано достовірних та допустимих докаізв того , що квартиру № 2 та № 3 будував [PERSON]. В судовому засіданні були опитані свідки з боку [PERSON] , які показали , що допомогали будувати будинок [PERSON], з боку [PERSON] також були опитані свідки , які показували , що вони допомогали будувати [PERSON] саме квартиру № 3. Суд вважає, що факт будівництва квартири № 3 [PERSON] знайшов своє пітвердження в ході розгляду справи та підтверджується не тільки показаннями свідків , а й квітанціями на придбання будівельних матеріалів , дозволами на газифікацію даного будинку на ім*я [PERSON] Газифікація будинку була виконана у 1976 р. згідно заяви [PERSON] [PERSON] у 2007 р. надала згоду [PERSON] згоду на реєстрацію на його ім*я прибудови літ » А-1-1-» ( а.с. 23 т.2) тобто вона погоджувалася , що до даного майна вона не має відношення. Про те , що відповідачі не користувалися квартирою № 2 підтверджується і постановою слідчого Октярського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 06.11.2012 р. про те , що невстановлена особа проникла до квартири № 2 , де мешкає [PERSON] та викрала гроші ( а.с. 20 т.2 ). Відповідно до висновку проведеної будівельно-технічної експертизи ідеальна частка в домоволодінні квартири № 1 складає 21100, квартири №? 2 -15100, квартири №? 3 -33100. Ідеальні частки співвласників по житловому будинку змінилися у звязку з будівництвом [PERSON] та [PERSON] квартири № 3 і становлять: [PERSON] 74100 частин будинку , [PERSON] 22100, [PERSON]- 4100. Таким чином , позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Стосовно зустрічного позову слід зазначити наступне. Відповідачі не надали жодного письмового доказу про те , що майно створили до 1968 р. [PERSON] та його батько [PERSON], але і не зеперечують той факт, що майном квартирою № 3 користується позивач [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] вважають, що частка померлого [PERSON] повинна перейти до [PERSON] , оскільки останній будував житловий будинок. Однак , не враховують трудовий внесок [PERSON]. Жодного письмого доказу про те , що [PERSON] створювала нове майно разом з чоловіком суду не надано. Підстав для припинення ідеальної частки [PERSON] суд не вбачає. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: approved