Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] , позивачка) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач), в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання їх сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.06.2019 року і до повноліття дитини. Також просила допустити негайне виконання рішення суду в межах суми за один місяць. В обґрунтування позову позивачка вказала, що з відповідачем з 09.12.2006 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 15.03.2011 року було розірвано. За час перебування у зареєстрованому шлюбі, у них народився син, [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно достатньої допомоги на утримання дитини не надає. Ухвалою суду\~від 25.10.2019\~року позовну\~заяву [PERSON] ,\~прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 25.10.2019 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 07.11.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800104759080-0421017749280 (а.с. 24). 12.11.2019 року від відповідача у строк, встановлений судом, надійшов відзив на позовну заяву з додатками, який приєднано до матеріалів справи (а.с. 25-48). У відзиві відповідач підтвердив, що їх спільний з позивачкою син після розірвання шлюбу проживає разом з матір`ю, проте заперечив проти того, що він не бере участі в матеріальній допомозі щодо утримання дитини, вказавши, що з моменту розірвання шлюбу добровільно сплачує аліменти на утримання сина шляхом перерахування коштів на рахунок позивачки, на підтвердження чого надав відповідні квитанції банку про перерахування коштів. Також просив суд визначити розмір стягуваних з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з листопада 2019 року, враховуючи те, що він на даний час непрацевлаштований, тобто немає постійного заробітку, а також на його утриманні перебуває його мати, [PERSON] , яка є інвалідом ІІ групи. Відзив на позовну заяву позивачка отримала 22.11.2019 року, що підтверджується наданою відповідачем квитанцією Укрпошти про відправлення рекомендованого листа позивачці (а.с. 25), та Трекінг-номером відстеження поштового відправлення (а.с. 49). У встановлений судом строк, позивачка відповіді на відзив не подала. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.12.2006 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 09.12.2006 року, про що складено відповідний актовий запис №3492. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] » (а.с. 10). За час шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 31.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №665, а.с. 11). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва №2-1648/2011 від 15.03.2011 року шлюб зареєстрований 09.12.2006 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с.12). Як вбачається із довідки №318 від 03.06.2019 року Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області, позивачка, [PERSON] , та її син, [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Позивач вказала, що відповідач добровільно достатньої допомоги на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим і просить стягнути з останнього аліменти у розмірі ј частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 19.06.2019 року. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти того, що він не бере участі в матеріальній допомозі щодо утримання дитини, вказавши, що з моменту розірвання шлюбу добровільно сплачує аліменти на утримання сина шляхом перерахування коштів на рахунок позивачки, на підтвердження чого надав відповідні квитанції банку про перерахування коштів в розмірі 1000 грн. щомісяця, зокрема і за період з моменту звернення, а саме з 09.10.2019 року, позивачки з позовом про стягнення аліментів до суду (а.с. 32-46). Також просив суд визначити розмір стягуваних з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з листопада 2019 року, враховуючи те, що він на даний час непрацевлаштований, а також на його утриманні перебуває його мати, [PERSON] , яка є інвалідом ІІ групи. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами ст. ст. 180-183, 191 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до\~ст.\~7\~ЗУ «Про\~Державний бюджет\~України на\~2019\~рік»,\~прожитковий мінімум\~на одну\~особу в\~розрахунку на\~місяць у\~розмірі: дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2 118 гривень, з 1 грудня 2 218 гривень. Оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом достовірно встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач щомісячно перераховує позивачці грошові кошти у розмірі 1000 грн. (квитанції про перерахунок коштів а.с. 32-46). Вказана сума аліментів, добровільно сплачувана відповідачем щомісяця на утримання сина на думку суду є заниженою, оскільки є меншою за встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку (з 1 липня 2 118 грн. х 50% = 1059 грн., з 1 грудня 2 218 грн. х 50% = 1109 грн.). Крім того, вимоги відповідача у відзиві на позовну заяву про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, а не у частці від його заробітку, як того просить позивач, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що у силу вимог ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі саме за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, тобто за вибором позивача. А тому з урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених позивачем до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. При визначені розміру аліментів, суд не враховує доводи відповідача у відзиві на позовну заяву, про те, що відповідач на даний час непрацевлаштований, тобто немає постійного заробітку, а також те, що на його утриманні перебуває його мати, [PERSON] , яка є інвалідом ІІ групи, оскільки на підтвердження вказаних доводів відповідачем не надано жодних доказів. Додана ж до відзиву ксерокопія пенсійного посвідчення [PERSON] , не є належним доказом того, що остання перебуває на утриманні відповідача. Окрім того, вказане посвідчення не підтверджує факт родинних відносин між відповідачем та [PERSON] . Щодо вимог позивача про стягнення аліментів, починаючи з 19.06.2019 року, та вимог відповідача у відзиві про стягнення з нього аліментів, починаючи з листопада 2019 року, то вони не заслуговують на увагу, з огляду на те, що у силу вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 09.10.2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від їх сплати і відсутні особи, які їх понесли. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial