Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] 16.03.2015 р. звернулась до Московського райсуду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- сина [PERSON], [INFO] по 2000 гр. щомісяця до повноліття дитини, вказавши, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вони є переселенцями з Донецьку, дитина внаслідок жахливих подій у Донецьку, обстрілу та бомбування району захворіла, у неї пошкоджені рефлекси та йому призначено лікування. Відповідач працює, отримує заробітну плату, має додатковий неофіційний прибуток, що дозволяє останньому сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Відповідач в судове засідання не з*вився, просив справу розглянути за його відсутності, надав письмові заперечення та позов визнав частково. Вказав суду, що добровільно надає гроші на утримання сина виходячи зі своєї матеріальної можливості. Він офіційно працює лікарем, але, заробітну плату з лютого 2015 р. ним не виплачують у зв*язку з наявними подіями. На утриманні він має непрацездатних батьків, сестру інваліда 2 групи з дитинства; внаслідок обстрілу їх будинок пошкоджений. Додаткових доходів він зараз не має у зв*язку з проведенням АТО. Тому, з урахуванням фактичних обставин, просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина в твердій грошової сумі, в розмірі 1000 гр. щомісяця. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено, [PERSON], [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірваний 06.02.2014 р. рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що впливає з копії свідоцтва про народження дитини. Дитина знаходиться на утриманні матері і проживає разом з нею, що підтверджується довідкою УСЗН Московського району м.Харкова про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. За правилом статті 184 СК України у разі «якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі,а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердий грошовій суми». Оскільки, платник аліментів проживає на тимчасово окупованої території України, що є істотною обставиною, суд визначає розмір аліментів в твердий грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З оглядом на викладене, суд визначає розмір аліментів на утримання дитини по 1000 гр. щомісяця, але, не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом вивчались доводи позивачки про те, що [PERSON] має додатковий дохід та може сплачувати аліменти в розмірі 2000 гр., але, взяти їх до уваги не може. Так, розміщення на сайті інтернет-ресурсів рекламних об*яв про проведення відповідачем приватних тренінгів (на що посилалась позивачка) само по собі, автоматично, не може свідчити про отримання ним доходів на теперішній час. Згідно ст. 60 ЦПК України «кожна сторона зобов*язана довесті ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях». З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги частково. Судові витрати суд стягує з відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial