Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Жовтанецької сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно та прийняття відмови від частки у майні колгоспного двору. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить право померлого на земельну ділянку площею 0,0955 га, що розташована на території Жовтанецької сільської ради та на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], який відносився до типу колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 р. вони, позивачі, були членами колгоспного двору, головою якого був померлий [PERSON], і кожен з них мав право власності на 1/5 частку будинку. У зв'язку зі змінами законодавства припинилось існування колгоспного двору і кожен член колгоспного двору має свою частку у колгоспному дворі. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів усу своє майно [PERSON] Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять прийняти їх відмови від належної кожному з них по 1/5 частці вказаного вище житлового будинку в користь позивача [PERSON] Через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач [PERSON] не взмозі оформити своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому змушений звернутись до суду та просить визнати за ним, з врахуванням відмов інших позивачів від їх часток в майні колишнього колгоспного двору, право власності на житловий будинок, що по [ADDRESS], та право власності на земельну ділянку площею 0,0955 га, що розташована на території Жовтанецької сільської ради. В судове засідання позивачі не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять позову задовольнити. Від відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд справу розглядати без їх представника і зазначає, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А у відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. З витягу погосподарської книги Жовтанецької сільської ради за 1991-1995 роки вбачається, що за № 1157 по [ADDRESS] рахувалось будинковолодіння [PERSON] В даному господарстві станом на 15.04.1991 року проживали та були прописані: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON], [PERSON] - сини. Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками будинковолодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] і кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по 1/5 частці вказаного будинку. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Жовтанецькою сільською радою Кам'янка-Бузького району, вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Як вбачається з копії заповіту, посвідченого 10.10.2008 р. секретарем Жовтанецької сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, [PERSON] заповів все належне йому майно [PERSON], 1975 р.н. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] входить належна йому на праві спільної сумісної власності 1/5 частка будинку по [ADDRESS], право власності на земельну ділянку площею 0,0955 га, що розташована на території Жовтанецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 492909 від 27.08.2007 р.). До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору. Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року. Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на об'єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками. Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами Жовтанецька сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Оскільки, жоден із співвласників не виготовив правовстановлюючих документів на належні їм частки вищевказаного будинку, відсутні оригінали правовстановлюючих документів на інше спадкове майно [PERSON], що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, відтак суд вважає, що права позивача [PERSON] підлягають захисту в судовому порядку шляхом їх визнання. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять суд прийняти від них відмови від належної кожному з них 1/5 частки будинковолодіння по [ADDRESS]. Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Оскільки, частки колишніх членів колгоспного двору у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровані, недоцільно звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належні частки. Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору. Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмови [PERSON], [PERSON], [PERSON] від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь [PERSON] та з врахуванням належної останньому 1/5 частки у майні колишнього колгоспного двору та 1/5 частки, яку йому заповів батько [PERSON], визнати за [PERSON] право власності в цілому на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідну до вимог даної статті, враховуючи наявність правових підстав, встановлених судом, за позивачем необхідно визнати в порядку спадкування за заповітом [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0955 га, що розташована на території Жовтанецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved