Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

[PERSON] , в черговий раз уточнивши вимоги, просить: - визнати недостовірною та такою, що порушує права [PERSON] інформацію, яка порушує його право на повагу до честі, гідності та ділової репутації розповсюджену [PERSON] [INFO] в мережі Інтернет шляхом розповсюдження відеозапису: «[INFO]» у загальному доступі для невизначеного кола осіб та на сторінкі Інтернет мережі Facebook [PERSON] під назваю «[INFO]» про те, що відповідач розповсюдив з використанням ненормативної лексики та виразів, що мають образливе значення, а саме: « [PERSON] , де ти єсть сука? Гніда. [PERSON] цей паскудник є очільником ВСП на сьогоднішній день». «За що ви б..ді гроші получаєте? Подонки. За що ви гроші получаєте? Отого [PERSON] , [PERSON] , гнати під три чорти». Визнати недостовірною інформацію, «що з 12.03.2021 року по дату створення запису [INFO] не працюють, з п`ятниці на робочому місті немає, вживають спиртні напої, в стані алкогольного сп`яніння пересуваються місцем Конотоп». - зобов`язати [PERSON] спростувати поширену відносно [PERSON] недостовірну інформацію шляхом публікації на ютуб-каналі «[INFO]» та на сторінці Інтернет мережі Facebook [PERSON] відеозапису із спростуванням: «Інформація викладена у відеозаписі під назваю «[INFO]» оприлюднена [INFO] не відповідає дійсності та оприлюднена помилково» та публічним вибаченням. - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 50 000 грн. - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір. На обґрунтування вимог [PERSON] вказав, що є начальником групи військової служби правопорядку Полтавського зонального відділу військової служби правопорядку Центрального управління військової служби правопорядку, розташованій в м.Конотоп Сумської області. [INFO] [PERSON] розповсюдив в мережі Інтернет згадану вище відеозапис через ютуб-канал «[INFO]», автором якого є відповідач та на сторінці Інтернет мережі Facebook [PERSON] , де із застосуванням ненормативної лексики та виразів, що мають образливе значення (вирази також наведені вище) стверджував, що Військова служба правопорядку (далі по тексту ВСП) не працює належним чином, працівники не виконують службові обов`язки та вживають спиртні напої, в стані алкогольного сп`яніння пересуваються містом, висловлювався на адресу позивача особисто зневажливо та із застосуванням образливих висловів «сука», «гнида», «паскуда», а також ненормативною лексикою. Дана інформація є недостовірною і для позивача образливою, такою, що ганьбить його гідність, честь та ділову репутацію, як очільника підрозділу і просто людину. З приводу розповсюдженої інформації йому телефонувало керівництво та знайомі. Розповсюджена неправдива інформація завдала моральних страждань, на відшкодування яких просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50000 грн. Відповідач [PERSON] заперечує задоволенню вимог. На обґрунтування правової позиції зазначив наступне. Дійсно даний відеозапис був оприлюднений ним, оскільки веде активну громадську діяльність і викриває та доводить до відома суспільства недоліки, бездіяльність та інші негативні явища певних державних, військових та інших інституцій, які, як правило, фінансуються за рахунок Держави. Приводом цього відеозапису стало повідомлення знайомого про те, що з п`ятниці у вікні будівлі ВСП сторчить лом і там нікого не має. З метою перевірки наведеного факту, [INFO] (в неділю), він виїхав на місце, де побачив, що дійсно у вікні сторчить лом, у будівлі горить світло, але нікого немає. Про це повідомив до поліції і зняв відео з власним коментарем в процесі якого називає відомство «Військова служба порятунку», а не «Військова служба правопорядку», а начальником ні « [PERSON] », а « [PERSON] ». Стверджує, що помилково допустив таку розбіжність і мав на увазі саме «Військову службу правопорядку» та її керівника [PERSON] . Не заперечує факту висловлювання на адресу саме позивача образливих виразів, однак вважає, що цим не ганьбив гідність, честь та ділову репутацію останнього, тому як висвітлював правдиву інформацію. Суд, вислухавши доводи сторін, переглянувши представлений відеозапис, дійшов висновку про задоволення вимог частково виходячи із такого. Сам факт розповсюдження згаданої інформації відповідачем в мережі Інтернет не заперечується сторонами і є очевидним. Також є очевидним, що відеозапис стосується Військової служби правопорядку підрозділ якої розташований в м. Конотоп і очолюється [PERSON] , оскільки про це свідчить загальний вид будівлі на якій міститься вивіска «Військова служба правопорядку» та коментар відповідача. Більш того, під час судового розгляду [PERSON] стверджував, що дійсно розповсюджений ним відеозапис був відносно «Військової служби правопорядку» та керівника цього підрозділу позивача по справі. У ч.1 ст.68 Конституції закріплено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до ст.297 ЦК кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі ст.299 ЦК фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Згідно із правозастосовними орієнтирами викладеними у Постанові Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»: - юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти, зокрема поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку (п.15); - якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду (п.19). У постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 522/16923/16 (провадження № 61-29689св18) викладена наступна правова позиція. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. У разі поширення недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права юридичної особи або її структурного підрозділу, позов вправі пред`явити орган цієї юридичної особи. Поширена в соціальній мережі інформація щодо діяльності громадської організації не може порушувати особисті немайнові права позивача, оскільки позивач звернувся до суду із позовом про захист честі гідності та ділової репутації як фізична особа, а не як керівник громадської організації з метою представлення її інтересів та захисту ділової репутації. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Позивач [PERSON] не довів порушення його прав в частині інформації, що була розміщена в соціальній мережі Facebook стосовно підрозділу Військової служби правопорядку розташованого в м. Конотоп. При цьому та обставина, що він є керівником цього підрозділу, не є підставою вважати порушенням прав позивача, оскільки він звернувся до суду із цим позовом як фізична особа, а не як керівник зазначеного підрозділу з метою представлення її інтересів та захисту ділової репутації. Отже, вимоги в частині визнання недостовірною та спростування інформації, яка стосується захисту інтересів ВСП не підлягають задоволенню. Також не підлягає задоволенню і вимога публічного вибачення, тому як згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. З огляду на викладене суд не вправі зобов`язати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації чи висловлювання образи не передбачено у статтях 16, 277 ЦК (п.26 ППВСУ №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити таке. За приписами ст.280 ЦК якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Статтею 23 ЦК регламентовано, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За положеннями ст. 1167 ЦК моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. У пункті 3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. З оглянутого відео видно, що відповідач коментуючи обставини, які дійсно мали місце (наявність лому у розбитому вікні будівлі ВСП та відсутність службових осіб згаданого підрозділу) висловив на адресу позивача суб`єктивну думку в брутальній, принизливій та непристойній формі використовуючи слова «сука», «гнида», «паскудник», що безумовно принизило гідність та честь, як фізичної особи, і завдало моральних страждань. Тому на відповідача слід покласти обов`язок відшкодувати моральну шкоду розмір якої визначити з урахуванням того, що висвітлені обставини дійсно мали місце, але були прокоментовані у непристойний спосіб. З огляду на викладене, дотримуючись вимог розумності і справедливості, розмір моральної шкоди в 2000 грн. буде достатньою сатисфакцією завданих страждань. Щодо вимог про відшкодування позивачу судового збору, то вони не підлягають задоволенню, оскільки відсутній документ підтверджуючий понесення таких витрат. Разом з тим, з урахуванням приписів ст.141 ЦПК, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial