Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] 28.05.2014 року звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і продовжуючи до повноліття дитини; просить також стягнути із відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), до 08.08.2015 року. В судовому засіданні позивач , її представник вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач , зокрема його представник позовні вимоги не визнав , просив у їх задоволенні відмовити. Вказав, що відповідач добровільно матеріально підтримує малолітню, а тому не має сенсу для стягнення з нього аліментів в примусовому порядку. Щодо утримання позивачки взагалі заперечує. Заслухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується записом в свідоцтві про її народження та рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.06.2013 року ( а.с.3, 4, 5). Неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Зазначений факт представник відповідача не спростував, з ним погодився. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ( ч.1 ст. 181 СК України). Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ст. 182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає , вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Домовленість щодо утримання доньки між батьками відсутня. Разом з тим, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 91 СК України). Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності від того чи працює та від матеріального становища дружини та наявністю лише однієї підстави, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так, при визначенні розміру аліментів на утримання доньки, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, той факт, що відповідач інших дітей, яким-би сплачував аліменти не має, працює, отримує стабільно заробітну платню, здоровий, працездатний, а відтак визначає розмір аліментів , згідно чинного законодавства на одну дитину, та разом з цим, також вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу і на утримання позивача, з якою проживає донька [PERSON], [INFO], до досягнення нею трьох років, однак в розмірі 1 / 6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно . Враховуючи зазначене, вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 243,60 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання.

Outcome: partial