Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] виклад позицій позивача та відповідача 1.Виклад позиції позивача. 03.12.2018 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з вказаною позовною заявою в інтересах [PERSON], в якій зазначила, що 21.03.2018 року помер дід позивача [PERSON], який на день смерті проживав і був зареєстрований у [INFO], на вул. Пирогова, 18. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, площею 1,3308 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 16.02.2006 року. При її зверненні в інтересах [PERSON] 26.11.2018 року до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON], нотаріусом відмовлено у оформленні у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що позивач проживає в [INFO], але після смерті діда [PERSON] часто приїжджала у с. Перепільчинці та розпорядившись його домашніми речами, вважала, що вступила у фактичне управління спадковим майном і тому може оформити спадщину у будь-який час. Зазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини вважає поважною. \~ \~ \~ \~Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 21.03.2018 року [PERSON] пропущеним [PERSON] з поважних причин та визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в три місяці. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] сільська рада Шаргородського району Вінницької області відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 04.12.2018 року, до суду не подала. 14.12.2018 року представником відповідача [PERSON] сільської ради сільським головою [PERSON] подано заяву про визнання позовних вимог [PERSON] про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надання додаткового строку для прийняття спадщини, з якої вбачається, що відповідач повністю визнає позов (а.с.20). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. 19.12.2018 року представник позивача [PERSON] [PERSON], що діє на підставі довіреності від 03.10.2018 року (а.с.6), подала до суду заяву про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у звязку із визнанням позову відповідачем у її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, що зазначені в позові (а.с.22). 2. Представник відповідача [PERSON] сільської ради сільський голова [PERSON] подав письмову заяву, у якій просить розгляд справи у підготовчому засіданні проводити у відсутності представника сільської ради, позов визнає у повному обсязі (а.с.20). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 04.12.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] сільської ради про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надання додаткового строку для прийняття спадщини, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 19.12.2018 року (а.с.17). 2. Не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутності позивача [PERSON], її представника [PERSON], представника відповідача [PERSON] сільської ради, враховуючи подані представником позивача та відповідача заяви про розгляд справи у їх відсутності та відсутності позивача. 3. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, немає. 4. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у відсутності учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини. Судом встановлено, що 21.03.2018 року помер [PERSON], який по день смерті проживав та був зареєстрований в [INFO] на вул. Пирогова, 18, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ №407709 (а.с.12) та довідкою виконкому [PERSON] сільської ради від 12.11.2018 року за №1079. Згідно запису в погосподарській книзі по особовому рахунку №01-174-1 на час відкриття спадщини разом з спадкодавцем ніхто не проживав (а.с.13). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 1,3308 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №402379 (а.с.14). Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], що підтверджується заповітом від 16.02.2006 року, посвідченим секретарем виконкому [PERSON] сільської ради та зареєстрованим в реєстрі за №24, який на день смерті спадкодавця не змінено та не скасовано (а.с.11). При цьому, суд встановив, що за даними Спадкового реєстру не заведено спадкової справи до майна померлого [PERSON]. (а.с.23). [PERSON] не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що розпорядилася майном померлого, тому вважала, що прийняла спадщину і може її оформити в будь-який час, що суд вважає поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини. 26.11.2018 року приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] відмовлено позивачеві [PERSON] в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.15). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON], спадкоємець майна померлого [PERSON] за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину, оскільки розпорядилася майном померлого, тому вважала, що прийняла спадщину і може оформити її у будь-який час, у звязку із чим пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Отже, є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із того, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. \~ \~ \~ \~ VІ. Висновки суду Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що позивач [PERSON], спадкоємець майна померлого [PERSON] за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину через невірне розуміння порядку та строків прийняття спадщини. Так, судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 21 вересня 2018 року, а до нотаріуса з метою оформлення спадщини [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернулася 26.11.2018 року та позов до суду подала 03.12.2018 року, тобто пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При цьому, відповідно до висновків щодо застосування відповідної норми права, які викладені в постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі №681/203/17-ц (провадження №61-26124св18), які суд враховує при виборі і застосуванні вказаної норми права, відповідно до приписів ч.4 ст.263 ЦПК України, принцип «пропорційності» тісно повязаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невідємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не буде дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розвязання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважних причин та він є незначним, то є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмової заяви [PERSON] сільського голови і це визнання позову оформлено відповідною заявою до суду та не суперечить закону і інтересам особи, яку представляє [PERSON], не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд вважає, що, відповідно до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України, в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Отже, суд вважає, що позов підлягає\~ задоволенню.

Outcome: approved