Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,5765 га., що розташовані на території Тур»янської сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування по закону, не може юридично оформити прийняття спадщини, оскільки втрачений оригінал державного акту на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям, законодавством не передбачена. Просить суд встановити факт постійного проживання позивачки з матір»ю та визнати за позивачкою право власності на спадкове майно. Представник позивача [PERSON], до початку підготовчого судового засідання, подав письмове клопотання про розгляд справи слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Тур»янської сільської ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, позов визнають, не заперечують проти його задоволення. Представник третьої особи Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області, за викликом суду, не з'явився. Подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії [NUMBER], виданим Тур»янською сільською радою Буського району Львівської області 12.05.2016 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 12. У свідоцтві про народження позивачки Серії [NUMBER] від 30.09.1966 року, актовий запис № 29, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Після одруження, змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво серії [NUMBER] від 18.10.1986 р., актовий запис № 18) [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки: № 1 площею 1,3602 га., № 2 площею 0,2163 га., загальною площею 1,5765 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Тур»янської сільської ради Буського району Львівської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17.03.2000 року, реєстровий № 6007, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 06.03.2000 року № 111). Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Інших першочергових спадкоємців немає. До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території Тур»янської сільської ради Буського району Львівської області. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері, вступила у володіння і розпорядження спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв'язку з його втратою. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки земельні ділянки належали [PERSON], після її смерті переходять до позивача, спадкоємця померлої, яка фактично прийняла спадщину. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить. Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов в частині вимог про визнання права власності на земельну ділянку є обгрутованими, доведеним та таким, що підлягає задоволенню; підстав, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлено. Так, позовна вимога в частині встановлення факту прийняття спадщини не підлягає задоволенню, оскільки ніким не оспорювається, й сама по собі захищена положенням ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 4 ЦПК України). Відтак, оскільки цей факт ніким не оспорюється, задоволена судом позовна вимога про визнання права власності на майно поновлює порушене право позивача в межах спадкування, підстав для встановлення вказаного факту немає.

Outcome: dismissed