overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] 17. 06. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17. 02. 1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 209. Від даного шлюбу сторони мають сина, Дениса 07. 08. [INFO], та дочку [PERSON] - 07. 03. [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з травня 2015 року. Сімя розпалася і примирення не можливе, хоча і проживають за однією адресою, про те спільного господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Позичу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] 17.06.2015 року звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на наступні обставини. 19 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем по справі, актовий запис №59. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що причиною розпаду сімї стало те, що останнім часом у них почало виникати дуже багато сварок на побутовій основі, вони мають різні характери, які заважають їм жити під одним дахом. Позивачка багато раз намагалась зберегти сімю, але це приводило лише до нових сварок, оскільки вони різні люди, неможливість мирно проживати разом з відповідачем погано відображається на вихованні їхньої дитини. Вона вважає, що шлюб відновити неможливо, а тому просить розірвати його у судовому порядку. Представник позивачки у судове засідання надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи (а.с.10,3), заяви до суду про причину неявки не надіслав. Суд вважає можливим, зі згоди позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб (а.с.4) вбачається, що 19 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 59 . Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку із чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] 17.06.2015 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, в якій просила суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно до його повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що отримані нею доходи не дозволяють їй в повній мірі матеріально забезпечувати дитину. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Сторони в судове засідання не зявились, про день, час, місце розгляду справи були повідомлений належним чином. Позивач надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження дитини, [PERSON] народився 09 квітня 2010 року, його батьками є: батько [PERSON] мати [PERSON] Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], як вбачається з копії довідки про склад сім`ї від травня 2015 року, [PERSON] проживає разом з матірю та знаходиться на її утримані. Тому, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини та майнове становище відповідача, суд задовольняє позов в повному обсязі стягує з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно від дня подання позову до суду і до повноліття дитини. На підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] 17.07.2015 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, в якій просила суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно до її повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не оказує фінансової допомоги на дитину. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, час, місце розгляду справи були повідомлений належним чином. Позивач надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження дитини, [PERSON] народилася [INFO], її батьками є: батько [PERSON] мати [PERSON] Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], як вбачається з довідки про склад сім`ї від 16.07.2015 року, [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утримані. Тому, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини та майнове становище відповідача, суд задовольняє позов в повному обсязі стягує з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно від дня подання позову до суду і до повноліття дитини. На підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] 17.07.2019 року заявила позов, за яким просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в сумі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 18.07.2019 року, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позовну заяву відповідач не надав. Судом встановлено таке. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. За позовною заявою, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Статтями 180, 181, 184 СК України встановлено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та визначено способи утримання дітей, в тому числі і шляхом присудження аліментів на дитину, в твердій грошовій сумі. За таких обставин та вимог закону, суд вважає, що позивач вправі вимагати встановлення аліментних зобов`язань в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Заявлений розмір аліментів, з огляду на вказані позивачем дані про її особу, особу відповідача та їх дитини, є виваженим та реальним до виконання. Тому, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі вказаних норм закону. З підстав, передбачених ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768.40 грн. На підставі наведених ву рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] 17.07.2019 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. Рішенням суду від 18.11.2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 (дві тисячі) грн. щомісячно, яка щорічно підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 17.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768, 40 грн. (а.с.155, 156-160). 23.12.2019 року до суду від представника позивача - [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в частині стягнення витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. (а.с.163). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] не заперечував щодо ухвалення додаткового рішення та задоволення заяви. Інші учасники процесу до суду не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомляли, клопотань про відкладення до суду не надходило. Суд, вважає за можливе розглянути дане питання за їх відсутності, оскільки неприбуття їх у судове засідання осіб, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення заяви виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи судом, а саме в рішенні суду від 18.11.2019 р., питання в частині стягнення витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. судом вирішувалось, в мотивувальній частині рішення суду зазначено, що дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, однак в резолютивній частині рішення суду про це не зазначено. На підставі наведеного суд приходить до висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

[PERSON] 17.07.2020 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] , та просить розірвати укладений між ними шлюб, який був зареєстрований 05.09.2013 року у Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом №226. Від шлюбу спільних дітей немає. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сімейні стосунки останнім часом у них не склалися, так як постійно виникали сварки, так як кожний має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Тому можливість подальшого спільного життя і збереження шлюбу стало неможливим. Ухвалою суду від 19.08.2020 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Позивач до судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що шлюб, зареєстрований 05.09.2013 року у Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом №226, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу спільних дітей немає. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливість їх відновлення втрачена. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 114 ч. 2 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] 17.08.2015 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.08.1981 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Умань Черкаської області, актовий запис № 437. Від даного шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя з відповідачкою не склалося із за несумісності характерів. Шлюбні відносини фактично припинені з квітня 2009 рокуі існують формально. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати та строк для примирення не надавати. В судове засідання позивач не з'явився, але скерував заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив позов задовольнити та строк для примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 14.08.1981 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Умань Черкаської області, актовий запис № 437. Від даного шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося із за несумісності характерів. Шлюбні відносини фактично припинені з квітня 2009 року, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально, проживають окремо, сім'я розпалася остаточно і для її відновлення можливості немає. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

[PERSON] 17.08.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває з 20.02.2015 року в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за №04. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сім`я розпалася по тій причині, що в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, втратили повагу один до одного. Подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, миритись не бажає. Вважає, що за таких обставин збереження реєстрації шлюбу між ним та відповідачкою є неможливим та суперечить його особистим інтересам. Просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Можливості примирення з відповідачкою не вбачає. Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Миритись з позивачем не бажає. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.02.2015 року виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за №04. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям сторони на даний час не проживають. Сім`я розпалася по тій причині, що в них різні погляди на життя, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Миритися сторони не бажають та вважають, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин та у відповідності до положень ст. 112 СК України, суд приймає визнання відповідачкою позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved