Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

[PERSON] 28.11.2019р. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , в сумі по 2 000 грн. щомісячно на кожну дитину, мотивуючи тим, що з відповідачем спільно не проживають, діти проживають при ній та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріально не забезпечує дітей, їй одній матеріально важко їх утримувати. В суді позивачка [PERSON] позов підтримала, пояснила, що з відповідачем спільно не проживають, діти [PERSON] , 2005р.н. і [PERSON] , 2007р.н. проживають при ній і знаходяться на її утриманні, відповідач утримання дітям не дає, вона працює швеєю на ТзОВ «Бадер Україна», але зароблених коштів їй не вистачає, їй матеріально важко одній утримувати дітей, дала інші пояснення, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, повідомлявся належно (а.с. 13, 18). Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позов, а позивачка не заперечує ухваленню заочного рішення у справі (а.с.19), суд приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.\~7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.\~\~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За положеннями ст.ст. 84, 180, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із долучених до справи копій свідоцтва про народження і шлюб (а.с.6, 7, 8) видно, що сторони в шлюбі з 06.08.2005р., мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . З пояснень позивачки [PERSON] , із довідки про склад сім`ї Мильчицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 894 від 19.11.2019р. (а.с.9) убачається, що діти [PERSON] , 2005р.н. і [PERSON] , 2007р.н. проживають при позивачці та знаходяться на її утриманні, що відповідач батьківства не оспорює, утримання дітям не дає, що вона працює швеєю на ТзОВ «Бадер України», але зароблених коштів їй не достатньо, їй матеріально важко. За наведеного, суд приходить переконання, що позивачці [PERSON] самій матеріально важко утримувати дітей, вона має потребу в коштах відповідача, а той здатний надавати таке в сумі 2 000 грн. щомісячно на кожну дитину та до досягнення ними повноліття. Обставин, які б давали підстави вважати, що відповідач [PERSON] не має змоги надавати утримання дітям у визначеному судом розмірі, не встановлено. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей [PERSON] , 2005р.н. і [PERSON] , 2007р.н. в сумі 2 000 грн. щомісячно, суд також ураховує вік дітей, положення ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020рік» і вважає, що такий розмір аліментів буде достатнім вкладом відповідача в матеріальне забезпечення дітей. Відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 768 грн. 40 коп. судових витрат.

Outcome: approved