Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] 25.04.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог, згідно останніх уточнень зазначив, що [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння №29 по вул.. Автобусна у м. Дніпропетровську, на підставі договору купівлі-продажу 1/6 частини домоволодіння №29 по вул.. Автобусна у м. Дніпропетровську та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого [PERSON] належить 5/6 частин вказаного домоволодіння. 21.10.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, у звязку з чим відповідачка зареєструвалася у спірному домоволодінні. 17 листопада 2014 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між ними розірвано, після чого у грудні 2014 року відповідачка змінила своє місце проживання, забравши свої речі. Однак, [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [INFO] На підставі вищевикладеного просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні домоволодінням №29, по вул.. Автобусна у м. Дніпропетровську шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування даним житлом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпровя». Заяв чи клопотань від неї до суду не надходило. Представник третьої особи Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб - у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, заяв чи клопотань до суду не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 серпня 2006 року посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою., належить 5/6 частин домоволодіння №29, що розташоване за адресою: вул. Автобусна у м. Дніпропетровську. /а.с.7/ 1/6 частина домоволодіння №29, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Автобусна належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 28 квітня 2006 року посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою./а.с.5/ Право власності на домоволодіння №29 по вул.. Автобусна у м. Дніпропетровську зареєстровано за [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень./а.с.8/ Згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано/а.с.16/ Згідно довідки від 12.04.2016р, за адресою вул.. Автобусна, буд. 29 у м. Дніпропетровську зареєстрованими значаться: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка не проживає за місцем реєстрації з 14.12.2014 року./а.с.11/. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка в домоволодінні №29 по вул. Автобуснав м. Дніпропетровську не проживає з грудня 2014 року, в домоволодінні відсутні її особисті речі, що знайшло своє підтвердження в поясненнях свідків, [PERSON] та [PERSON] Також, даний факт підтверджується актом обстеження домоволодіння за підписом голови квартального комітету № 33 від 19.05.2015 року, актом обстеження від 26.02.2016 року./а.с.9,10/ Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача в домоволодінні №29 по вул. Автобусна в м. Дніпропетровську порушує право позивача, як власника, відповідач за зазначеною адресою не проживає з 2014 року, і тому суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню та відповідачка має бути знята з реєстрації у зазначеному домоволодінні. На підставі викладеного та

Outcome: approved