Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Монастирищенська районна державна адміністрація, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції, про встановлення факту батьківства. Просила встановити факт, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO]., є батьком [PERSON], [INFO], та внести зміни до актового запису про народження [PERSON], зазначивши батьком дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на такі обставини. Навесні 1998 р. вона познайомилася із [PERSON] Деякий час вони зустрічалися, від даних відносин у них народилася дочка [PERSON]. Враховуючи, що спільно вони не проживали, оскільки у [PERSON] була інша сім'я, дитину вона зареєструвала за правилами ст. 55 КпШС України 1969 р., який діяв на час народження дитини і підлягає застосуванню при вирішенні спору, тобто запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень проведено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записані за її вказівкою. [INFO]. [PERSON] трагічно загинув. За життя він визнавав своє батьківство стосовно дочки [PERSON], виховував її. З моменту народження дитини [PERSON] орендував їм із донькою квартиру по [ADDRESS]. Згодом [PERSON] допоміг отримати кімнату по [ADDRESS], де вона на даний час проживає, допомагав платити комунальні послуги. Факт батьківства необхідно встановити їй для оформлення допомоги по втраті годувальника. Вона зверталась із заявою про встановлення батьківства в порядку окремого провадження, однак відповідач не визнала даного факту, тому вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою. У подальшому від відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких вона просила у задоволенні позову [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] відмовити, оскільки її покійний батько ніколи з позивачем не проживав, а тим більше ніколи не вів з нею спільне господарство. Покійний батько весь час проживав з її матір'ю до його смерті по [ADDRESS]. Ніколи покійний батько не казав їй, що у нього крім неї та її сестри є ще діти. Позивач [PERSON] не надала суду доказів щодо спільного проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини з батьком дитини до народження дитини або спільного виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання батьком дитини батьківства. І надати такі докази позивач [PERSON] не в змозі, оскільки її покійний батько [PERSON] не проживав з позивачем разом жодного дня. Позивач [PERSON] питання про батьківство при житті батька, якщо вона вважала його батьком своєї дитини, не ставила. І лише після смерті [PERSON] позивач [PERSON], прикриваючись тим, що вона хоче отримати допомогу по втраті годувальника, намагається встановити батьківство щодо своєї доньки [PERSON]. Ухвалою суду від 24.04.2015 р. до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Додатково пояснила, що [PERSON] постійно допомагав їм матеріально, купував коляску, подарунки, ліки, одяг для дитини, коли та йшла в дитячий садок, школу, на зиму. Возив до лікарні до лікарів. Коли дитина навчалась у другому класі, наймав їй репетитора з англійської мови. Оплачував заняття танцями і в музичній школі. Приїжджав до них, відвідував дитину. Коли дитина була в селі, купував їй солодощі, відвідував її. Письмових підтверджень про надання матеріальної допомоги у неї немає. Спільно з [PERSON] вона не проживала, спільне господарство вони не вели. Знає, що [PERSON] до смерті проживав з [PERSON] Чи був зареєстрований цей шлюб та чи був він розірваний, вона не знає. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала повністю, посилаючись на обставини, зазначені у її запереченнях на позов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила, що її батько [PERSON] не проживав однією сім'єю, не вів спільне господарство з позивачем [PERSON] Про якісь стосунки батька з позивачем [PERSON] ні вона, ні її сестра [PERSON], ні її матір [PERSON] не знали, ніколи про це розмови не було. Її батько [PERSON] постійно проживав в їх сім'ї , ніколи такого не було, щоб його не було вдома. Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що на момент зачаття та народження дитини позивач [PERSON] не проживала однією сім'єю, не вела спільне господарство з [PERSON], який до смерті проживав з [PERSON] Від шлюбу з останньою у них було двоє дітей - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] не визнавав [PERSON] своєю дитиною, не надавав їй матеріальну допомогу, його сім'я про це не знала. Місто Монастирище є невеликим, в якому всі знають про все, у даному випадку такого не було. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак її інтереси у судовому засіданні за довіреністю представляла [PERSON], яка позов визнала повністю та пояснила, що всі знали про [PERSON], [PERSON] любив всіх трьох дітей. Його мама [PERSON] визнає [PERSON] дитиною сина. Вона проживає в м. Умані і те, про що вона говорила, вона стверджує зі слів матері [PERSON] [PERSON] з [PERSON] не проживав, чи вів з нею спільне господарство, вона не знає. До смерті він проживав разом із дружиною [PERSON] в одній квартирі. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: органу опіки та піклування Монастирищенської районної державної адміністрації, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції, управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі у судове засідання не з'явились, однак від третіх осіб до суду надійшли письмові заяви з проханням розглянути справу без участі їх представників. За таких умов суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача [PERSON], представників третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: органу опіки та піклування Монастирищенської районної державної адміністрації, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції, управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі. Заслухавши пояснення вказаних вище осіб, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази: копії свідоцтва про народження [PERSON], витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України від 17.10.2014 р., інші письмові докази у справі, фотокартки із зображенням сім'ї [PERSON], висновок судової генетичної експертизи від 08.02.2016 р. № 424, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] народилась [INFO] в м. Монастирищі, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 13.01.2004 р. зроблено відповідний запис за № 04. Матір'ю дитини зазначена позивач [PERSON], батьком дитини зазначений [PERSON], відомості про батька записані за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записані за її вказівкою. Відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України 1969 р. при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. У позовній заяві позивач [PERSON] стверджувала, що батьком дитини є [PERSON], який помер [INFO]. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 53 КпШС України 1969 р. в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. До народження [INFO] малолітньої [PERSON] матір дитини позивач [PERSON] і померлий [PERSON] спільно не проживали та спільне господарство не вели. Вказані обставини не заперечує сама позивач [PERSON] Суд також вважає, що у судовому засіданні позивачем [PERSON] не доведена обставина спільного виховання та утримання нею та померлим [PERSON] дитини. Також нею не надані докази, що з достовірністю підтверджують визнання померлим [PERSON] батьківства. На підтвердження цих обставин позивачем [PERSON] надані лише показання свідків, інші докази відсутні, зокрема, відсутні письмові докази на підтвердження спільного утримання дитини, надання матеріальної допомоги [PERSON] Проте навіть свідки, допитані за клопотанням позивача [PERSON], не вказали про прояви визнання померлим [PERSON] батьківства щодо малолітньої [PERSON] на людях, у громадських місцях, жоден свідок не вказав, що [PERSON] навідувався до дитячого садочка чи до школи, де перебувала малолітня [PERSON], про спільний відпочинок [PERSON] з [PERSON]. Більш того, свідок [PERSON], кум позивача [PERSON], викликаний у судове засідання за клопотанням останньої, пояснив, що він хрестив малолітню [PERSON], однак про те, що померлий [PERSON] є батьком останньої, знає лише зі слів позивача [PERSON], хоча свідок особисто знав [PERSON] На самих хрестинах [PERSON] не було, останній був лише на святкуванні в кафе ввечері, однак в якій іпостасі він там знаходився та де сидів, свідок вказати не зміг. Також свідок не зміг вказати, чи дарував щось [PERSON] в день хрестин малолітній [PERSON]. За кума свідка просила позивач [PERSON] Незважаючи на те, що свідок [PERSON] є кумом, останній лише один раз був разом з померлим [PERSON] Свідок [PERSON], яка працювала разом з померлим [PERSON] з 1998 р., у судовому засіданні пояснила, що у колективі за місцем їх спільної роботи ніхто не знав про [PERSON]. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у своїх показаннях вказували на те, що померлий [PERSON] визнавав своє батьківство щодо малолітньої [PERSON], допомагав дитині матеріально, зокрема, придбав їй планшет, спілкувався з дитиною. Суд ставиться критично до показань вказаних осіб, оскільки вони зацікавлені у вирішенні справи. [PERSON] та [PERSON] є сестрами позивача [PERSON], а [PERSON] та [PERSON] працюють разом з позивачем [PERSON] в одній установі - Монастирищенському районному суді і за їх твердженням перебувають з позивачем у дружніх стосунках. До того ж показання цих свідків спростовуються показаннями інших свідків, зокрема, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Щодо підтвердження чи непідтвердженння визнання померлим [PERSON] батьківства суд також бере до уваги такі обставини. При народження дитини спільної заяви батьків про реєстрацію дитини не було. При житті [PERSON] позивач [PERSON] не ставила питання про встановлення батьківства в судовому порядку. Суд вважає, що причиною цьому є невизнання померлим [PERSON] батьківства щодо малолітньої [PERSON] і у зв'язку з цим неможливість доведення у судовому засіданні обставин з метою встановлення батьківства. Відповідно до висновку судової генетичної експертизивід 08.02.2016 р. за № 424 молекулярно - генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Однак, за положеннями ст.53 КпШС України 1969 р., який підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, при встановленні батьківства в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, на відміну від положень нині чинного СК України 2002 р, відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, в тому числі які містяться у висновку судової генетичної експертизи, не є визначальними. Сам по собі висновок експертизи без наявності доказів на підтвердження обставин, передбачених ст.53 КпШС України 1969 р., не може бути підставою для встановлення батьківства. Враховуючи зазначені обставини, у задоволенні позову необхідно відмовити повнісю.

Outcome: dismissed