Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] 22 серпня 2017 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 19 лютого 2011 року вона вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №2 від 19 лютого 2011 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Позивач вказує, що рішення про розірвання шлюбу вона прийняла у зв'язку з тим, що між ними було повністю відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. На протязі всього подружнього життя час від часу в них виникали конфлікти та непорозуміння. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому при вказаних обставинах вона прийняла рішення про його розірвання. Вказане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, однак надала на адресу суду письмове клопотання(а.с.22), відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з урахуванням уточненої позовної заяви(а.с.10). Відповідач в судове засідання також не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.18), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №2 від 19 лютого 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження(а.с.5-6). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, всі спроби по збереженню шлюбу виявились безрезультатними, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати. Судові витрати суд вважає за необхідне залишити за позивачем з урахуванням його бажання.

Outcome: approved