Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач, [PERSON].) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач, [PERSON].), органу опіки та піклування Макарівської районної адміністрації Київської області (далі - Третя особа) про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 28 липня 2007 року перебував з [PERSON] у шлюбі, в якому народжений син [PERSON], [INFO]. Оскільки після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає йому бачитись та вільно спілкуватися з сином, просив зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні з сином; завчасно повідомляти [PERSON] про зміну місця проживання або перебування спільного сина; встановити час та дні для зустрічей з ним і можливість щорічного спільного відпочинку. У судовому засіданні [PERSON] просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі. [PERSON] просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Наголосила на тому, що позивач перешкоджає нормальному розвитку сина. Представник відповідача [PERSON] погодився з позицією відповідачки. Представник органу опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання не зявився, надіслав заяву у якій просив розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, заперечень не має. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові матеріали справи судом було встановлено, що 28 липня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Забуянської сільської Ради Макарівського району Київської області, актовий запис № 2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 липня 2007 року. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.01.2008 року, який проживає разом з відповідачкою. Рішенням Макарівського районного суду, шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18.05.2010 року. Після розірвання шлюбу між сторонам виникли непорозуміння з приводу участі кожного з них у вихованні сина [PERSON], [INFO]. У результаті чого [PERSON] неодноразово звертався до суду з відповідною позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На переконання суду посилання відповідачки на те, що спілкування дитини з батьком перешкоджає нормальному розвитку неповнолітнього і суперечитиме його волі, на переконання суду надуманим, адже належними доказами не підтверджено. Відповідно до ст.142 Сімейного Кодексу України, діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Відповідно до ст.153 Сімейного Кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка разом з малолітньою дитиною декілька разів змінювала місце проживання. Так відповідачка вказала, що проживаючи у [ADDRESS], згодом змінила місце проживання переїхавши до своєї матері у цьому ж селі по [ADDRESS]. У вересні 2012 року вона переїхала проживати в смт. Макарів. З 2013 року проживала у [ADDRESS], а у жовтні 2014 року почала проживати у смт. Коцюбинське. При цьому жодного разу позивачу про зміну місця проживання не повідомляла. Вказані переїзди здійснювала для покращення умов проживання дитини. На переконання суду такі дії відповідачки без ставлення до відому позивача є намаганням [PERSON] позбавити можливості батька дитини брати участь у вихованні сина, що у свою чергу є незаконним, а тому позовні вимоги у цій частині мають бути задоволені. Враховуючи неодноразові звернення до комісії з питань прав дитини з відповідними заявами та скаргами, суд вважає, що сторонам необхідно встановити час та дні для зустрічей [PERSON] з його сином [PERSON], [INFO] без присутності [PERSON], за для унеможливлення створення конфліктних ситуацій у присутності дитини. Що стосується вимог з приводу встановлення можливості щорічного спільного відпочинку [PERSON] з сином на території України протягом п'ятнадцяти календарних днів в будь - який літній місяць кожного року на переконання суду має бути відмовлено. Вирішуючи вказаний спір, суд в першу чергу, виходить з інтересів малолітньої дитини, [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: partial