Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Білгород-Дністровський районний відділ Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання представник позивача адвокат Холудєєв Борис Єгорович не з`явився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, був повідомлений належним чином, судові повістки повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній». Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 червня 2007 року органом приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, власником квартири [ADDRESS] , є, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право власності зареєстровано 12.07.2007 року Комунальним підприємством «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», номер запису: 32, в книзі: 36, реєстраційний номер: 19540869. Згідно довідки №178 виданої 27.03.2018 року виконавчим комітету Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, у вказаній квартирі з 02.03.2011 року зареєстрований - [PERSON] , [INFO] , колишній чоловік [PERSON] . Той факт, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , був розірваний 27 вересня 2011 року, підтверджується рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області №2/3774/11. Після розірвання шлюбу, [PERSON] , почав проживати за іншою адресою, а саме вже на протязі трьох років мешкає за адресою: [ADDRESS] . Договір найму житлового приміщення між власниками нерухомого майна та відповідачем - не укладався. На неодноразові звернення позивачів до відповідача з проханням знятися з місця реєсстрації, він не реагує. В зв`язку з тим. що відповідач не бажає знятися з місця реєстрації, це створює етичні незручності, порушує право позивачів як власників на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Згідно акту №178 від 29.03.2018 року, виданого Комунальним підприємством «Житлово-комунальне господарство смт.Сергіївка», [PERSON] , [INFO] , з 02.03.2011 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але більше 3-х років за вказаною адресою не проживає. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У зв`язку з вищевказаним, суд вважає позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] , третя особа Білгород-Дністровський районний відділ Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71,72,116,156 ЖК УРСР,стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно зст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що [PERSON] тривалий час не проживає у спірній квартирі, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При цьому, суд враховує матеріальний стан позивачів, які самостійно несуть тягар утримання майна. Визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстрації.

Outcome: approved