Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] 09.11.2017 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10.11.1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського району Львівської області, змінивши дошлюбне прізвище «Стецик» на «Муц». Від спільного подружнього життя у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося\~ через те, що він зловживав спиртними напоями, ображав і принижував її, часто вчиняв сварки і скандали, мало приділяв їй уваги як жінці, жив своїм власним життям, через що вона покинула відповідача і перейшла жити до своїх батьків. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони понад два роки не підтримують сімейних звязків та не ведуть подружнього життя, через що втратила до нього почуття поваги і любові та прийшла до висновку, що їхній шлюб зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10.11.1993 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №63. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві, додатково пояснивши, що з відповідачем не підтримують подружніх відносин з квітня 2015 року, живуть окремо, не ведуть спільне господарство. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений,\~відзив чи заперечення на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, повідомлення про причини неявки суду також не надав. В матеріалах справи знаходяться\~\~докази того, що відповідач повідомлявся про час\~\~та слухання справи належним чином, причиною повернення поштового повідомлення вказано «за відмовою адресата від одержання», що розцінюється судом, як відмову відповідача від одержання документів та поштового повідомлення, в якому йому було надіслано повідомлення про час та місце слухання справи (а.с.12-15). Однак, з відомостей адресно-довідкого підрозділу ГУДМС УДМС України у Львівській області про зареєстроване місце проживання відповідача, вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [INFO] (а.с.7), куди судом було надіслано судову повістку. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно із ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, днем вручення йому судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку, тобто 07.12.2017 року(а.с.12-14), а тому неявка відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає \~задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони одружилися 10.11.1993 року, зареєструвавши шлюб у відділі ЗАГСу Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області, актовий запис №63 (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони проживають окремо з квітня 2015 року, тобто більше двох років, в різних населених пунктах, не підтримують подружніх відносин, стали чужими, дітей не мають, позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки, та беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим, неявка в судове засідання відповідача також свідчить про його байдуже ставлення до збереження сімї, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок (а.с.1). А тому,

Outcome: approved