Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника адвоката Захарко Ю.Ю. звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що 16 березня 1988 року між нею,позивачкою, та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, згідно з яким він передав у власність їй, [PERSON] ,належний йому на підставі особистої власності жилий будинок та надвірні будівлі, які знаходяться у [ADDRESS] на земельній ділянці площею 990 кв.м., [PERSON] зобов`язалась утримувати Відчужувача шляхом забезпечення його харчуванням,одягом,доглядом, необхідною допомогою, залишивши йому в безоплатному довічному користуванні одну житлову кімнату розміром 13,7 кв.м. З метою покращення житлових умов позивачці на підставі рішення Самбірської міської ради №463 від 17.11.1988 року надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку на старій земельній ділянці по [ADDRESS] . На підставі рішення Самбірської міської ради №498 від 10 вересня 1991 року було перейменовано [ADDRESS] на [ADDRESS]. 17 лютого 2004 року рішенням виконкому Самбірської міської ради №62 затверджено акт прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] житловою площею 102,8 кв.м., загальною площею 220,9 кв.м. 20 квітня 2004 року Самбірською міською радою на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради № 62 від 17 лютого 2004 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно [NUMBER] на даний житловий будинок. Вона, позивачка з метою оформлення договору дарування звернулась до нотаріуса, однак їй було повідомлено про наявність заборон на вказаний житловий будинок. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16 січня 2007 № 4360056 накладено такі обтяження: реєстратором: Самбірська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, б/н 16.03.1988, Самбірська нотконтора, адреса обтяження: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Додаткові дані: архівний номер 2540418LVOV141, архівна дата 22.12.2000, дата виникнення: 16.03.1988 р., № реєстра: 344484-351, внутр. № 9А015F372DF1372B433D, коментарій: 3-29/1988 . На думку позивачки, існування у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборони на її майно є безпідставним та просить суд задовольнити поданий нею позов у повному обсязі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, представник позивача адвокат Захарко Ю.Ю. подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її та позивачки відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Самбірської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності відповідача, оскільки повністю покладається на об`єктивність та повноту розгляду по цивільній справі та законність прийнятого рішення. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] в м. Самборі Львівської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (актовий запис 137). ( а.с. 10). Згідно договору довічного утримання, укладеного 16 березня 1988 року та посвідченого державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори за реєстровим №734, [PERSON] передав у власність [PERSON] належний йому на підставі особистої власності жилий будинок та надвірні будівлі, які знаходяться у [ADDRESS] на земельній ділянці площею 990 кв.м., [PERSON] зобов`язалась утримувати Відчужувача шляхом забезпечення його харчуванням,одягом,доглядом, необхідною допомогою, залишивши йому в безоплатному довічному користуванні одну житлову кімнату розміром 13,7 кв.м. (а.с.9). Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації від 23.05.2004 року відомо, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на вищезгаданий будинок серії [NUMBER] від 20.04.2004 ( а.с. 25). Згідно Відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено заборону (архівний запис), зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 16.01.2007 року за № 4360056 реєстратором: Самбірська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, б/н 16.03.1988, Самбірська нотконтора, адреса обтяження: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Додаткові дані: архівний номер 2540418LVOV141, архівна дата 22.12.2000, дата виникнення: 16.03.1988 р., № реєстра: 344484-351, внутр. № 9А015F372DF1372B433D, коментарій: 3-29/1988 (а.с.12) Із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 222122762 від 31.08.2020 р., відомо, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради № 62 від 17 лютого 2004 року видано свідоцтво про право власності на вищезгаданий будинок серії [NUMBER] від 20.04.2004 ( а.с. 11). Із повідомлення Самбірської державної нотаріальної контори від 31 липня 2020р. № 1106/01-16 відомо, що інформація про підставу накладення обтяження на житловий будинок [ADDRESS] були передані на зберігання у Державному нотаріальному архіві Львівської області за адресою: [ADDRESS] . ( а.с. 32). Згідно повідомлення Львівського державного нотаріального архіву від 29.10.2020 р. № 2533/01-30, в «Алфавітній книзі обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки 1978-1998рр. Самбірської державної нотаріальної контори» на сторінці 9 є запис за 1995 рік: власником будинку по [ADDRESS] є [PERSON] . За даними нотаріального архіву ідентифікувати особу гр. [PERSON] неможливо. Реєстр накладених заборон та арештів Самбірської державної нотаріальної контори за 1988 рік та документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна належного гр. [PERSON] на державне зберігання до Львівського державного нотаріального архіву не передавались. ( а.с. 49). У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 та частиною першою статті 16 ЦК України передбачено - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права інтересу. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена свого права власності чи обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 року у справі № 6-26 цс 13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. У п. 2 постанови Пленуму ВССУ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За правилами ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав, вносяться і на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, фактично ні у відповідача, ні у Львівському державному нотаріальному архіві не зберігаються документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження майна за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Відтак, на даний момент існування такої заборони є безпідставним та порушує законні права та інтереси його власника, яким на даний момент є позивач. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Заборона відчуження будинку за адресою: [ADDRESS] , який належав на праві приватної власності [PERSON] , та на який позивачка має право на підставі договору довічного утримання порушує права та законні інтереси позивачки, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджання даним майном. Самбірська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, а позивачка позбавлена можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб.

Outcome: approved