Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача по справі на його користь заборгованість за договором позики в сумі 134215 гривень 51 копійку, з яких 17408,22, гривень -пеня, 1873,97 гривень - 3% річних та 14933,32 гривень - індекс інфляції, посилаючись в обґрунтування позовних вимог на те, що 21 березня 2014 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, посвідчений нотаріально, відповідно до умов якого надав позивачу в борг 100 000,00 гривень зі строком повернення до 20.07.2014 року. З метою забезпечення умов виконання вищевказаного договору позики відповідачем було надано нотаріально посвідчену заяву, що в разі несплати до визначеного договором строку суми боргу відповідачем, останній здійснить правочин про передачу права власності на автомобілі: марка Мерседес Бенц, модель 380, червоного кольору, шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER] та марка Мерседес Бенц, модель 480, шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. У строк передбачений договором позики відповідач кошти взяті в борг не повернула, чим порушила договірні зобов'язання, в зв'язку з чим позивач направив їй вимогу про зобов'язання повернути кошти та здійснення правочину про передачу права власності на автомобілі, але відповідач до цього часу борг не повернула, правочин щодо передачі права власності не вчинила та ухиляється від виконання умов договору та повернення отриманих за договором позики коштів позивачу, а тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача заборгованість за договором позики. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення відповідачем договірних зобов'язань та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань чи заперечень до суду не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 березня 2014 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів відповідно до умов якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла грошові кошти в розмірі 100 000, 00 гривень на строк до 20 липня 2014 року, а остання зобов'язалась повернути грошові кошти в строк зазначений в договорі. Даний договір укладено в письмові формі та посвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М.В. З метою забезпечення умов виконання договору позики від 21 березня 2014 року [PERSON] було надано нотаріально посвідчену заяву, відповідно до якої у випадку несплати нею до визначеного договором позики строку суми боргу, вона здійснить правочин про передачу права власності на ім'я [PERSON] на автомобілі: марка Мерседес Бенц, модель 380, червоного кольору, шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER] та марка Мерседес Бенц, модель 480, шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду, такої ж якості. Згідно зі ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 545 ЦК України виконання боржником свого обов'язку підтверджує наявність у нього боргового документу. Відповідно до п. 4 договору позики після виконання позичальником свого зобов'язання позикодавець повинен передати йому примірник цього договору. Наявність у позикодавця після спливу терміну повернення грошей примірника цього договору вважатиметься простроченням виконання позичальником свого зобов'язання. Борговий документ ( примірник договору позики грошових коштів) знаходиться у позивача, що стверджує невиконання відповідачем свого зобов'язання щодо повернення боргу, що є підставою для стягнення з відповідача суми боргу на користь позивача. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він згідно ст.625 ЦК України на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідач має сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який сплачується пеня, від розміру неповернутої суми позики за кожен день прострочення. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та визнає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми основного боргу в розмірі 100 000,00 гривень, суми пені в розмірі 17408 ,22 гривень, 3% річних в розмірі 1873,97 гривень та індексу інфляції в розмірі 14933,32 гривень, а всього з відповідача підлягає стягненню 134215,51 гривень в рахунок заборгованості за договором позики, що підтверджується розрахунками заборгованості станом на 04.03.2015 року, що наявні в матеріалах справи. Правомірними суд визнає і вимоги Позивача в частині стягнення із Відповідача на його користь 1 342 грн.17 коп. сплаченого судового збору, оскільки дані вимоги ґрунтуються на положеннях ст. 88 ЦПК України та підтвердженні документальними доказами, а саме квитанцією по судових витратах.

Outcome: approved