Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] (далі \~позивач) звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 18.06.2016 р. Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між ним та [PERSON] (далі\~\~відповідач) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 148. Від даного шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними зникли взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, у звязку з чим останнім часом вони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Сімя розпалася остаточно, надавати строк для примирення необхідності немає. Майнового спору між ними немає. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву, в якій просить слухати справу без його участі; позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, у телефонограмі, адресованій на імя суду 19.04.2017 р., просить проводити розгляд справи у її відсутність; позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 18.06.2016 р. Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб; актовий запис № 148; свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 127907. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Карпюк». Від даного шлюбу подружжя дітей не має. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені через відсутність взаєморозуміння; спільного господарства не ведуть; на примирення не згодні. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнала позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved