overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] 25 травня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 15 вересня 2012 року, дітей від шлюбу не мають. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, спільних інтересів, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалася остаточно, примирення неможливе. Просила суд розірвати шлюб, визначити їй дошлюбне прізвище «Підгорна». В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так як це викладено в заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, причини неявки не повідомив, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався.. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 вересня 2012 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 296, дітей від шлюбу не мають. З березня 2015 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, спільних інтересів, різних поглядів на життя, проживають окремо, в наданий судом строк для примирення ніхто із сторін ніяких дій для поновлення шлюбних відносин не вчинив і їх сімя не відновилася. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

[PERSON] 25 травня 2016 року звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття, посилаючись на те, що вони є батьками [PERSON] та [PERSON], які перебувають на утриманні позивача, відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] 25 травня 2017 року подала до суду заяву про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме, трудової книжки, виданої 2 вересня 1976 року. У обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 2 вересня 1976 року їй була заповнена трудова книжка, в якій допущено помилку, а саме: на російській мові по батькові зазначено «Фадеевна», а за паспортом по батькові вона «Фаддеевна»(російською мовою), «Фадеївна» (українською мовою). На даний час вона досягла пенсійного віку і звернулася до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для оформлення пенсії за віком, проте, через помилку, допущену у трудовій книжці, їй відмовлено у прийнятті заяви та призначення пенсії, оскільки існує сумнів, що дана трудова книжка належить їй, [PERSON]. Заявниця в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Заінтересована особа - представник Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що в справі є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду за їх відсутності. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно п. 6) ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із паспорта громадянина України відомо, що імя та по батькові заявниці [PERSON] (українською мовою), а [PERSON] (російською мовою), котра народилася 21 квітня 1959 року (арк. справи 5-6). Із трудової книжки, заведеної 2 вересня 1976 року відомо, що заявниця записана російською мовою і по батькові власника зазначено «Фадеевна» (арк. справи 7-12). Отже, наведені докази, у яких співпадають дані про місце народження заявника, достовірно свідчать про те, що зазначена трудова книжка належить [PERSON]. Установлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення для [PERSON], так як дає підстави для призначення їй пенсії за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] 25 червня 2018 року звернулась з позовом до [PERSON], третя особа на стороні прозивача без заявлення самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Старокостянтинівської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що батько матеріально дитину не утримує, ухиляється від виконання батьківського обовязку та станом на 01.04.2018р. має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 28606,5 грн. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач звернувсь до суду з письмовою заявою, про те, що не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглянути у його відсутності. Представник третьої особи на стороні позивача без заявленя самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Старокостянтинівської міської ради звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, та покладається на думку суду з приводу позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], однак матеріальним утриманням та вихованням дитини не займається, ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Даний факт підтверджується даними свідоцтва про народження дитини від 16.08.2010р.; даним рішення Старокостянтинівського райсуду від 16.08.2016р. про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини; даним рішення Старокостянтинівського райсуду від 03.11.2016р. про розірвання шлюбу між сторонами; даними довідки Старокостянтинівського РВ ДВС №12400 від 24.04.2018р. про заборгованість відповідача по сплаті аліментів; даними довідки Старокостянтинівської ЗОШ №8 від 04.05.2018р. №98; даними акту служби у справах дітей від 14.06.2018р.; даними висновку органу опіки та піклування Старокостянтинівської міської ради №306/02-01/2018р. від 20.06.2018р. щодо доцільності позбавлення батьківських прав; даними письмової заяви відповідача від 07.06.2018р. за №104. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і слід позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина - [PERSON], [INFO]. Також відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню 704,8 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] 25 червня 2021 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов тим, що збереження та подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, сім`я розпалася, проживають окремо, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, спору відносно майна немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, заперечень щодо позову суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивача, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 25 лютого 2017 року між сторонами Роменським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 48. В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо два місяці, шлюбні відносини між ними припинені, спору про поділ майна немає, дитина проживатиме з позивачем. Відповідач заперечень щодо позову суду не надав, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] 26.01.2015р. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову покликається на те, що він з відповідачкою зареєстрував шлюб 21 жовтня 2000 року у Залізничному відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №280. У шлюбі у них народилася дитина: [PERSON], [INFO].н. Подружнє життя їхнє не склалось, постійно виникали конфлікти, суперечки, оскільки кожен з них має різні погляди на шлюб та сімейні цінності. З жовтня 2011 року вони проживають окремо, припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Його спроби примирення були проігноровані відповідачкою. Таким чином, вважає, що їх шлюб є формальним, їх фактичне розлучення порбує юридичного оформлення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2000 року у Залізничному відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №280. Сторони мають спільних дитину: [PERSON], [INFO].н. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не складалося, між ними виникали конфлікти. Протягом останніх трьох років сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Суд вважає, що спроби примирення сторін неможливі, не відповідають їх інтересам та бажанню. Майнового спору між сторонами та спору про місце проживання дитини немає. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] 26.01.2015р. звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], зареєстрованого 21.11.1998р. Позовну заяву обґрунтовує тим, що у шлюбі вони мають двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося. Сім'я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу стало неможливим. В 2014р. вона познайомилася з іншим мужчиною від якого [INFO] народилася донька, записана [PERSON]. Тест ДНК підтвердив те, що відповідач не є батьком дитини. Більше шести місяців вона та відповідач проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Сім'я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу стало неможливим. Заходи для примирення будуть недоцільними. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 21.11.1998р. Цей шлюб для них є першим. У шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] В 2014р. позивачка познайомилася з іншим мужчиною. [INFO] вона народила дитину - [PERSON]. Тест ДНК підтвердив те, що відповідач не є батьком цієї дитини. У відповідності до ч.4 ст.110 СК України до позовної заяви долучено нотаріально засвідчену заяву [PERSON], якою він визнав своє батьківство щодо дитини [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони проживають окремо, бажають розірвати шлюб. З'ясовані судом обставини підтверджують, що конфлікт між ними носить стійкий характер, розпад шлюбу є безповоротним. Спроби примирення були би неможливі і не відповідають інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка судовому засіданні висловила бажання змінити прізвище на дошлюбне. Суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов. Майнового спору між сторонами та спору про місце проживання дітей не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] 26.01.2016р звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 05.09.2003р перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачем у справі. Зазначає, що цей шлюб у них перший, шлюбний договір вони не укладали. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час відповідачка не є вагітною. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини між ними не склалися, останній час вони не перебувають у шлюбних відносинах, спільного господарства не мають, не повязані шлюбним побутом, вжиті заходи щодо примирення невиправдані, тому вважає, що їх подальше перебування у шлюбі суперечить моральним засадам суспільства. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, й стягнути з відповідачки на його користь сплачений судовий збір. Позивач [PERSON] підтримав свої вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянути справу у його відсутність, та зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] позов визнала цілком, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та просила після розірвання шлюбу залишити її прізвище «Ростоптана». Суд вважає можливим розглянути справу у попередньому судовому засіданні у відсутність сторін, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 216823, виданого 05 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадського стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, убачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2003р. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримав свій позов, а відповідач його повністю визнала. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони останній час не перебувають у шлюбних відносинах, у звязку з чим суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. Зясувавши фактичні відносини подружжя, які спільного господарства не мають, не повязані шлюбним побутом, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище відповідача після розірвання шлюбу за її клопотанням залишити теж «Ростоптана».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] 26.02.2014 року звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Великонтанської сільської ради Котовського району Одеської області про визначення строку додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує, тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,1397 Га, яка розташована на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю ІV-ОД № 002407. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] являється спадкоємицею після смерті [PERSON] за заповітом. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 06 листопада 2012 року, виданого виконавчим комітетом Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO], про що був зроблений відповідний актовий запис № 04. Згідно заповіту від 21.01.2008 року, який посвідчений секретарем Великофонтанської сільської ради, [PERSON] [INFO] все своє майно з чого б воно не складалося та все те що їй буде належати на день смерті, заповіла [PERSON]. Після смерті [PERSON], позивач вчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв'язку із юридичної неграмотністю та відсутністю коштів для оформлення спадщини. Згідно державного акту ІV-ОД № 002407, [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 2,1397 Га, яка розташована на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі оскільки судом встановлено той факт, що позивач пропустив строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини. На основі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] 26.02.2014 року звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1 / 3 частини усіх видів його заробітку (доходу), до повноліття сина - [PERSON], [INFO] до [INFO], а потім на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку, до його повноліття, тобто до [INFO]. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в суді позов визнав, заперечень не надав. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з березня 1999 року проживають в зареєстрованому шлюбі, який на час розгляду справи не розірвано. Від шлюбу [INFO] народився син - [PERSON], та [INFO] син [PERSON]. Коштів на утримання дітей позивачу не достатньо, відповідач своєчасно не надає їх, а тому вона змушена звернутись до суду . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст. 181 СК України). Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ст. 182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них , з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Домовленість щодо утримання дітей між батьками відсутня. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, той факт, що відповідач інших дітей яким-би сплачував аліменти не має, офіційно працює, отримує стабільно заробітну платню, здоровий, працездатний, а відтак визначає розмір аліментів у визначеному позивачем розмірі, що і не заперечувалось самим відповідачем. У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 243,60 грн. судового збору на користь держави, рішення суду допускає до негайного виконання.

Outcome: approved