overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] 26.12.2017 року звернулась в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги мотивувала тим, що з 26 січня 1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі народжено двоє дітей. Старша дочка [PERSON] Анна-Анжела досягла повноліття, а син [PERSON], [INFO] незабаром досягне повноліття. Протягом останніх років взаємини між подружжям погіршувались і на даний час фактично шлюбні відносини припинені. Вона та чоловік мають різні погляди на шлюб і сімю. Відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу у сімї. Протягом останнього року вони разом не проживають, шлюб існує формально. Подальшого збереження шлюбу вона не бажає. Одночасно поставила питання про визначення місця проживання неповнолітнього сина після розірвання шлюбу із нею. У підготовче судове засідання позивачка не зявилась, подала суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у підготовчому засідання заявив про визнання позову, у звязку з чим клопотав про прийняття рішення по суті у підготовчому судовому засіданні. Пояснив, що дійсно взаємини між подружжям протягом останніх трьох років не складаються. Дружина фактично залишила його, дітей, роботу, а також своїх перестарілих батьків і підписала контракт на проходження медичної служби у складі Збройних сил. Фактично протягом останніх років вдома появлялась лише епізодично. Шлюб дійсно носить формальний характер, тому погодився на його розірвання. Водночас зазначив, що питання визначення місця проживання неповнолітнього сина не може бути вирішене у спосіб, заявлений позивачкою, оскільки дитина може самостійно визначити з ким із батьків після розірвання шлюбу проживатиме. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому\~задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 січня 1995 року у виконкомі Солотвинської селищної ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №3. Дочка [PERSON] Анна-Анжела повнолітня, син [PERSON], [INFO] на даний час досяг сімнадцятирічного віку. Подружжя не може знайти порозуміння між собою, шлюбні стосунки протягом останніх років погіршились, сторони взаємин не підтримують. Подальшого збереження шлюбу ні позивач, ні відповідач не бажають. Взаємини, які склались та існують між подружжям, свідчать про те, що шлюб існує лише формально, його збереження суперечить інтересам обох сторін, тому його слід розірвати. Відповідно до ч.3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Виходячи з наведеного, підстав для задоволення заявленої вимоги у частині визначення місця проживання неповнолітнього сина немає. На підставі викладеного, ст.ст. 104; 110; 112; 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] 26 березня 2014 р. звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається, що в період шлюбу з відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON]. Відповідач мешкає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Донька [PERSON] мешкає разом з нею, знаходиться на її утриманні, тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на утримання дитини до її повноліття. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Докази, які сторони надали суду, свідчать про наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини (а.с.13), сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.14). Відповідач працює не офіційно. З урахуванням вказаних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі запропонованому позивачкою - 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, що не суперечить інтересам дитини і вимогам закону. Крім того, суд враховує обов'язок позивачки також утримувати дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] 26 березня 2014 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В поданій до суду заяві посилалася на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок №? 259 від 02 квітня 1992 року є власником квартири, але у свідоцтві в написанні її прізвища допущена помилка. Просила суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - свідоцтва № 259 на право власності від 02 квітня 1992 року на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні заявник повністю підтримала подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Заінтересована особа в судове засідання своїх представників не направила, будучи повідомлена судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] є [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що заявник [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Але в свідоцтві № 259 про право особистої власності на житловий будинок від 02 квітня 1992 року на квартиру [ADDRESS] прізвище заявника зазначено як [PERSON] (дублікат виданий Полтавським управлінням житлово-комунального господарства 17 березня 1998 року взамін свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 02 квітня 1992 року за № 259). Факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] заявнику [PERSON], підтверджується матеріалами справи та має для заявника юридичне значення, іншим шляхом встановити даний факт неможливо. Тому суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності № 259 від 02 квітня 1992 року на квартиру [ADDRESS] (дублікат виданий Полтавським управлінням житлово-комунального господарства 17 березня 1998 року взамін свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 02 квітня 1992 року за № 259).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] 26 березня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись, що вони з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, сторони: [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному матеріальному утриманні матері позивача [PERSON] Батько відповідач [PERSON] не приймає участь в матеріальному утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають підстави для висновку про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти на його утримання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно до його повноліття. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] 26 березня 2014 року звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що у 2012 році вона познайомилась із [PERSON], якого полюбила та зустрічалась з ним, після чого в листопаді 2013 року завагітніла. Заявниця стверджує, що вирішила зареєструвати шлюб із [PERSON] і має намір створити сім'ю. У реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] Михайлевицькою сільською радою Самбірського району було відмовлено у зв'язку з тим, що заявниця не досягла шлюбного віку. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у заяві. [PERSON] пояснив, що у 2012 році познайомився із [PERSON], яку покохав і має намір створити з нею сім'ю. В даний час [PERSON] є вагітною. Заінтересована особа [PERSON] - мати заявниці в судовому засіданні підтримала подану заяву, та зазначила, що реєстрація шлюбу не суперечить інтересам дочки, яка дійсно кохає [PERSON] - хлопця з яким тривалий час зустрічається, і хоче створити сім'ю. Представник органу опіки та піклування - служби у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації Кухар М.М. пояснила, що надання права на шлюб [PERSON] та [PERSON] відповідатиме інтересам заявниці, а тому просила ухвалити відповідне рішення. Представники відділу реєстрації актів цивільного стану Самбірського району та Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з'явилися. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Встановлено, що [PERSON] народилася в 1998 році, з 2012 року зустрічається із [PERSON] У даний час вона знаходиться на обліку в жіночій консультації Самбірської центральної районної лікарні та перебуває на 18-19 тижні вагітності. [PERSON] та [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб і створити сім'ю. Вказані обставини підтверджуються поясненнями [PERSON] та [PERSON], копією паспорта заявниці, копією витягу з протоколу ЛКК Рудківської районної лікарні Самбірського району, іншими доказами. Із копій медичних документів вбачається, що [PERSON] не має захворювань, які б перешкоджали укладенню шлюбу. Беручи до уваги усі обставини справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід надати право на шлюб з метою створення сім'ї, оскільки це повністю відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] 26 березня 2015 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 08 листопаду 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з жовтня 2014 року . Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розірвати шлюб. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 листопаду 2007 року, про що виконкомом Олексієво-Дружківської селищної ради м.Дружківка Донецької області зроблено актовий запис № 40 (а.с 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7 ). У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя у сторін не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з жовтня 2008 року . Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

[PERSON] 26 березня 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 30 липня 2011 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з грудня 2016 року у звязку з втратою почуття взаємної любові та поваги. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з нею. Спору про поділ майна не заявляє. Вважає збереження сімї неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач\~\~ у підготовче засідання не зявилася, у заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує. Відповідач у підготовче засідання не зявився, у заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов визнає. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає\~за необхідне\~позов[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 30 липня 2011 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4),\~від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами припинені з грудня 2016 року у звязку з втратою почуття взаємної любові та поваги. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю. Спору про поділ майна не заявлено. Строк для примирення результатів не дав, відповідач позов визнав, тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

[PERSON] 26 березня 2019 року звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 18 листопада 2015 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вони припинили шлюбні відносини з січня 2019 року у зв`язку з різністю поглядів на сімейне життя, втратою порозуміння, почуття любові та поваги у родині. Від шлюбу дітей не мають. Спору про поділ майна немає. Вважає збереження сім`ї неможливим,\~тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в заяві на ім`я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] \~у судове засідання не з`явилися, у заяві на ім`я суду останній просить розглянути справу без його та відповідача участі. Тому суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України вирішив справу розглянути за відсутністю сторін. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 цього Кодексу у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 18 листопада 2015 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). З січня 2019 року вони припинили шлюбні відносини у зв`язку з різністю поглядів на сімейне життя, втратою порозуміння, почуття любові та поваги у родині, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна не заявляють. Від шлюбу дітей не мають. Наданий сторонам строк для примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що сім`я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] 26 березня 2019 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 жовтня 2008 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що відносини між ними погіршилися, вони перестали розуміти один одного, часто виникали сварки, свідком яких ставав їхній неповнолітній син, у результаті чого у 2017 року вони припинили подружні відносини та проживають окремо. Під час розгляду справи по суті позивач [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із повідомлення на офіційному веб-сайті судової влади, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 2008 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а. с. 4, 5). Із показань свідка [PERSON] вбачається, що з липня 2017 року сторони припинили подружні відносини, [PERSON] поїхав на заробітки до Польщі, а також їй відомо, що у нього є інша сім`я. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю необхідно із відповідача у користь позивача стягнути судові витрати в сумі 770,00 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

[PERSON] 26 березня 2020 року звернулась до суду із вказаним позовом, у якому зазначала, що сторони уклали шлюб 07 червня 2013 року та мають одну малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку із чим шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2015 року, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. 30 квітня 2020 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Позивач в установлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надала. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав 16 травня 2020 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення (а.с.22), клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву до суду не надав. Судом на підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розглянуто справу в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 07 червня 2013 року (а.с.4), та є батьками малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Тому, зважаючи на взаємні відносини подружжя, та що в подальшому позивач не має наміру зберегти подружні відносини, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Згідно зі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved