Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON] в червні 2015 року заявила позов до свого чоловіка [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 33,3% з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та про стягнення аліментів на дружину від чоловіка у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, щомісячно. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала і пояснила, що її чоловік, дізнавшись, що вона тяжко захворіла, покинув сім'ю, проживає окремо, будь-якої допомоги на утримання сім'ї не надає, за станом здоров'я вона була змушена звільнитись з роботи, у зв'язку з чим засобів на утримання дітей і своє утримання не має. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони з 29.09.2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, на що вказує свідоцтво про шлюб. В цьому шлюбі у них народилися два сина: [PERSON] -[INFO]; [PERSON] - [INFO] (див. свідоцтва про народження). З огляду на трудову книжку, позивач з 10.03.2015 року ніде не працює. За наданими медичними документами, [PERSON] перебуває на обліку в Київській міській онкологічній лікарні з діагнозом фіброаденома лівої молочної залози. Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань, визначених у частці від доходу. Дружина, чоловік, як це визначено ст. 75 СК України, повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Позивач пояснила, що на даний час вона та діти утримуються на незначні кошти її батьків, іншого доходу не має. З аналізу наведеного в сукупності, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати стягнення з відповідача аліментів як на утримання дітей, так і на своє утримання. За поясненнями позивача, відповідач є працездатним, має постійний дохід від підприємницької діяльності, інших аліментних зобов'язань, інших осіб на утриманні не має. Тому, за відсутності заперечень відповідача, суд знаходить вимоги позивача обґрунтованими. При цьому, виходячи з віку дітей, того, що їх мати не має самостійних доходів, та даних про особу їх батька, визнає, що розмір аліментів на утримання дітей, позивачем визначено вірно. Що стосується аліментів на утримання дружини, то їх розмір позивачем визначений не правильно. Так, згідно зі статтею 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Крім того, загальний розмір аліментів не може перевищувати ? доходів особи. Тому, виходячи з того, що позивач не має самостійних доходів, страждає на тяжкі захворювання, потребує постійного лікування, у зв'язку з чим потребує допомоги, а відповідач не позбавлений можливості надавати таку допомогу, суд виходячи із засад розумності та реальності, визначає аліменти на утримання дружини від чоловіка в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, що на думку суду буде достатнім і необхідним для врегулювання спору по суті. Отже, позов може бути задоволено частково. Судові витрати у справі, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: partial