Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] 10.04.2017 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що 25.08.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Під час спільного проживання сторонам не завжди вдавалось знаходити порозуміння у найбільш важливих життєвих питаннях. В позивача та відповідача різні погляди на сімейне життя, між ними часто трапляються сварки, які переходять в тривалі конфлікти. [PERSON] також зазначає, що неодноразово протягом останнього часу намагалась говорити з чоловіком про особисті сімейні проблеми, однак в їх стосунках нічого не змінювалось, а відносини між подружжям переросли в більш ворожі. За наведених обставин шлюб сторін носить лише формальний характер. Примирення позивача та відповідача, а також збереження шлюбу є неможливим. Майнових спорів між сторонами немає. На підставі цього [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON], змінити її прізвище на дошлюбне «Ступак», а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак в позовній заяві зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224\~ЦПК України.\~ У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.\~ Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України\~ обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.\~\~ Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 25.08.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиціїбув зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладання шлюбу [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів25.08.2012 року зроблено відповідний актовий запис № 1022, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 173713 від 25.08.2012 року. Судом встановлення, що сторони проживають окремо й не ведуть спільне господарство. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України\~ стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При звернені до суду позивачем було сплачено 640 гривень судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією № 68\~ від 31.03.2017 року. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 гривень, понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved