overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] 19.02.2016р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 21 серпня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини у сторін фактично припинені з жовтня 2015 року, оскільки спільне життя не склалося, та відповідач покинув позивачку. Спільне господарство у сторін не ведеться. На теперішній час місце проживання відповідача не відомо. В судове засідання позивач не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я» від 24.03.2016 року № 20 (1719). У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 21 серпня 2015 року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 272. Відповідно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки з жовтня 2015 року. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] 19.02.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 05.08.1990 року, зареєстрованому Василівською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №4. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина. З лютого 2016 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є відсутність взаємопорозуміння, а також втрата поваги один до одного. Можливості примирення не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер, просить його розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. За час наданий судом для примирення з відповідачкою не примирився та миритись не бажає. У разі неявки відповідачки не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Понесені ним витрати на сплату судового збору просить не стягнути з відповідачки. Відповідачка у судове засідання також не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем проживанням, зареєстрованим у встановленому законом порядку. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05.08.1990 року Василівською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області, 05.08.1990 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Василівською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №4. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28.05.1998 року Василівською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області. Згідно змісту позовної заяви сторони з лютого 2016 року припинили подружні стосунки та спільне проживання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження сім`ї, вважає, що їх шлюб носить формальний характер та створює перешкоди в його особистому житті. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивача розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача у відповідності до положень ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Оскільки, позивач не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

[PERSON] 19.02.2021р. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20.06.2017р. вони уклали шлюб, зареєстрований у Хмельницькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №31. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають і сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 20.06.2017р. сторони уклали шлюб, зареєстрований у Хмельницькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №31. Від проживання у шлюбі не мають неповнолітніх дітей. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 20.06.2017р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] 19.03.2014 року звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Котовської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує, тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка на день смерті проживала у [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Позивач у зв'язку із тяжкою психологічною травмою пов'язаною із втратою матері не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини оскільки знаходилась у важкому емоційному стані. У зв'язку із чим позивач звернулася до суду та просила суд надати їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не має заперечень щодо суті позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] являється спадкоємицею після смерті [PERSON] за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 27.08.1960 року, згідно якого померла [PERSON] являється матір'ю [PERSON] [INFO] та свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 24.11.1979 року, згідно якого [PERSON] після одруження змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 05.09.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місті Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] року, про що був зроблений відповідний актовий запис № 670. Згідно свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру від 15.06.1999 року, померла [PERSON] являється власницею кооперативної квартири [ADDRESS]. Після смерті матері, позивач [PERSON] вчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв'язку із шоковим станом та психоголічної травмою, пов'язаною з втратою матері. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі оскільки судом встановлено той факт, що позивач пропустив строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини. На основі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] 19.03.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], котра проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначила, що на даний час вони з відповідачем проживають окремо, а тому у неї немає впевненості в тому, що він буде надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. За таких обставин, зважаючи на важке майнове становище та неможливістю одній утримувати дитину, вона змушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та народження дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. З огляду на вказане вище та враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 19.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 гривень судового збору за подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] 19.03.2014 року пред'явив позов до П'яновицької сільської ради Самбірського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], котра померла [INFO] У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що унаслідок смерті його матері відкрилася спадщина, а саме, право на земельну частку (пай) і він звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у прийнятті заяви йому було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таку заяву до нотаріальної контори не подав вчасно через те, що після смерті матері перебував за кордоном, а також про строк для подання заяви про прийняття спадщини довідався після його спливу. Згідно ухвали суду від 27.03.2014 року первинного відповідача П'яновицьку сільську раду Самбірського району Львівської області замінено належним відповідачем [PERSON]. Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про народження відомо, що [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 6). Із свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO], тобто відкрилася спадщина унаслідок її смерті (а.с. 4). Із заповіту, складеного 13 березня 2013 року, видно, що [PERSON] все майно, що належатиме їй на день смерті, заповідає синові [PERSON] (а. с. 3). Рудківська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропущення строку подання заяви про прийняття спадщини та відсутність інших доказів про прийняття спадщини, що вбачається із відмови (а.с. 24). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що згідно ст.1220 цього Кодексу є день смерті особи. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] пропустив шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, так як постійно перебував і перебуває за кордоном та не мав змоги звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] 19.04.2018 звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на період навчання з тих підстав, що відповідач є її батьком, вона навчається на першому курсі денної форми навчання Київського національного лінгвістичного університету, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає, хоча має таку можливість. На підставі викладеного [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно до закінчення навчання. В судове засідання позивачка не зявилась. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, заявлені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини нез'явлення не повідомив. Згідно поштового повідомлення відповідач відмовився від отримання судового виклику. Згідно ч.9 ст.130 ЦПК України відповідачє таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Заяв по суті не надав. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити за таких підстав. Позивачка, [INFO], є повнолітньою дочкою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Позивачка навчається на першому курсі денної форми навчання Київського національного лінгвістичного університету, термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року, що підтверджується копією довідки №39776 від 14 лютого 2018 року (а.с. 7). Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що під час навчання позивачка потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки несе витрати у звязку з навчанням, зокрема на оплату навчання, що підтверджується копіями договору про надання освітніх послуг від 11.08.2017 та квитанцій про оплату (а.с.8-12), але через денну форму навчання не має можливості працювати, щоб себе утримувати. Відповідач працює, отримує постійний дохід. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження відсутності можливості надавати доньці допомогу. Отже, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги про стягнення аліментів у вказаному в позові розмірі. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON], 19.04.2018р. звернувся в суд із заявою, просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 23.12.2013р. є його матірю, мотивуючи тим, що після смерті матері відкрилась спадщина на майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами на вул. Зелена, 108 в с. Переможне Городоцького району Львівської області, однак через розбіжності по батькові матері, він не може оформити свої спадкових прав на означене майно. [PERSON] в суді заяву підтримав з мотивів викладених у ній, пояснив, що [PERSON] мала у власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами на вул. Зелена, 108 в с. Переможне Городоцького району Львівської області, остання при житті, 20.01.2005р. склала заповіт на його користь, однак після смерті спадкодавця не може оформити своїх спадкових прав, оскільки в свідоцтві про смерть по батькові матері зазначено «Якимівна», тоді як в його свідоцтві про народження в графі батьки по батькові матері зазначено «Яківна». Просить заяву задовольнити. Представник Переможненської сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не зявився, сільський голова у заяві від 14.05.2018р. просив про розгляд заяви за відсутності представника сільської ради, заперечень щодо заяви не висловив (а.с. 20). Заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить переконання про задоволення заяви. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як убачається, із пояснень заявника в суді, копії свідоцтва про народження серія І-УР №343348 [PERSON], 22.11.1958р.н., є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Про те, що батьками [PERSON] значаться [PERSON] та [PERSON] (д.п. Фига) [PERSON] стверджується також актовим записом про народження заявника №82 від 22.12.1958р.н. (а.с. 19). Із копії свідоцтва про смерть серія І-СГ №344756 убачається, що 23.12.2013р. померла [PERSON] (а.с. 5). 20.03.2018р., державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори [PERSON], заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 23.12.2013р. [PERSON] через розбіжність у документах по батькові спадкодавця (а.с. 7). Із пояснень заявника в суді, із долучених копій документів до справи, зокрема: заповіту від 20.01.2005р. посвідченого секретарем Переможненської сільської ради Городоцького району Львівської області за реєстровим номером №03 (а.с. 4), витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37633750 від 16.06.2014р. (а.с. 6), довідки виконкому Переможненської сільської ради Городоцького району Львівської області №207 від 03.04.2018р. (а.с. 8) убачається, що [PERSON], яка померла 23.12.2013р., при житті, на випадок своєї смерті склала заповіт на користь синів [PERSON], 1960р.н. та [PERSON], 1958р.н. За наведеного, суд доходить переконання, що [PERSON], 22.11.1958р.н. є сином [PERSON], 07.07.1928р.н., яка померла 23.12.2013 року, а відтак заява є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved