Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 08.11.2016 р. відповідача [PERSON] сільську раду Первомайського району Миколаївської області було замінено належним відповідачем - [PERSON]. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 16.07.2015 р. помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) площею 5,3 умовних кадастрових гектара. За життя [PERSON] склав заповіт на його імя. Для отримання спадщини своєчасно звернуться до нотаріуса не міг через тривалу хворобу на важке неврологічне захворювання в наслідок черепно-мозкової травми, яку він отримав від вогнепального поранення в зоні АТО; є інвалідом ІІ групи. У звязку з викладеним, просить надати йому додатковий строк у два місяці на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] У судові засідання позивач не з'явився, для участі у судовому засіданні направив повноважного представника. У судовому засіданні 08.12.2016 р. представник позивача підтримала позовні вимоги; просила позов задовольнити; в судове засідання 22.12.2016 р. представник позивача не з'явилась; подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. У судові засідання відповідач не з'явилась, для участі у судовому засіданні направила повноважного представника. Представник відповідача в судовому засіданні 08.12.2016 р. заперечував проти задоволення позовних вимог, надав письмові заперечення, які мотивовані тим, що пропуск позивачем строку на прийняття спадщини не зумовлений причинами, повязаними з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій; позивач не був позбавлений права направити відповідну заяву поштовим звязком. У судове засідання 22.12.2016 р. представник відповідача не з'явився; подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, під час ухвалення рішення просить врахувати надані ним заперечення та відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. [PERSON] помер 16.07.2015 р. в с. Катеринка Первомайського району Миколаївської області, свідоцтво про смерть серії І-ФП № 221550 від 16.07.2015 р. За життя [PERSON] 14.07.2015 р. склав заповіт, згідно з яким належну йому земельну ділянку площею 5,3 га для ведення сільськогосподарського виробництва він заповів позивачу. Відповідно до виписки з постанови ЛКК № 737 від 19.10.2016 р. позивач є інвалідом ІІ групи, перебуває на «Д» обліку у невропатолога; діагноз: наслідки важкої черепно-мозкової травми (забій головного мозку 2014 рік). Згідно з довідкою про безпосередню участь особи в АТО позивач у період з 23.05.2014 р. по 28.06.2014 р. безпосередньо брав участь в АТО. Відповідно до посвідчення від 18.12.2014 р. серії ААВ № 0004999 позивач є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Згідно із Указом Президента України від 26.07.2014 р. № 619/2014 позивач нагороджений орденом «За мужність» ІІІ ступеню; посвідченням серії ОК № 035485. Відповідно до листа Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 2181/02-14 від 28.10.2016 р. після смерті [PERSON], який помер 16.07.2015 р., було заведено спадкову справу № 301/2016 за заявою [PERSON]. Інших заяв до держнотконтори не надходило; свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Матеріали спадкової справи містять довідку [PERSON] сільської ради № 1382 від 10.08.2016 р., відповідно до якої на день смерті із [PERSON] була зареєстрована та проживала його донька [PERSON] відповідач у справі; інших проживаючих та зареєстрованих осіб не було. В судовому засідання 08.12.2016 р. свідок [PERSON], [INFO] підтвердив, що позивач у звязку з отриманим в зоні АТО у 2014 році пораненням має тяжке неврологічне захворювання, постійно перебуває на змішаному лікуванні (амбулаторному та стаціонарному), проявляє втрату інтересу до життя; має пригнічений стан. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 ЦК України\~цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно\~зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1268 ЦК України\~передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або не\~прийняти її. \~Відповідно до\~ст. 1269 цього Кодексу\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори особисто заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.\~\~ Згідно з приписами\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, строк встановлений чинним законодавством для прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 16.07.2015 р., сплив 16.01.2016 р.; позивач пропустив строк для прийняття через стан здоровя, зумовлений отриманим в зоні АТО у 2014 році важким пораненням, що потягло неврологічне захворювання та інвалідність ІІ групи. За таких обставин суд приходить до висновку, що причина пропуску строку для прийняття спадщини повязана з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця. Ураховуючи вищевикладене, суд визнає причини пропуску позивачем встановленого законом шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON] поважними. Позивач в інший спосіб захистити своє право, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, не може, у звязку з чим його право підлягає захисту. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved