Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], заінтересована особа: Якимівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернулись до Якимівського районного суду з заявою про встановлення юридичного факту смерті, в який зазначили, що 10 серпня 2016 року, в наслідок набряку головного мозку в м. Харцизск Донецької області померла мати заявника - [PERSON], [INFO], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № [NUMBER], виданим [INFO] року лікарем Центральної міської лікарні м. Харцизк Донецької Народної Республіки. За фактом смерті [PERSON], [INFO] року Харцизським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної республіки було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, яке знаходиться на території Якимівського району Запорізької області. 14.11.2016 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де йому пояснили, що за таким свідоцтвом про смерть не може бути видано свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки згідно чинного законодавства України свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованих територіях після 20 лютого 2014 року, є незаконним. Працівники нотаріальної контори направили заявника до Якимівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою отримання свідоцтва про смерть, яке б відповідало діючому законодавству України. Відповідно до п. 1.3, 1.4. глави 10 наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. У разі неможливості пред'явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. При цьому, п. 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року (далі по тексту - Правила), передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Заявник звертався до Якимівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про реєстрацію факту смерті та видачі свідоцтва про смерть, однак йому було відмовлено, в зв'язку з невідповідністю наданих документів законодавству України, зокрема лікарського свідоцтва про смерть, форма якого затверджена МОЗ України від 08.08.2006 року № 545, якого в свою чергу йому не видасть жодна медична установа, оскільки відсутні підстави для цього, так як його мати померла на тимчасово окупованій території та йому вже було видано медичне свідоцтво про смерть. 15 квітня 2014 року був прийнятий Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», згідно ч. 2 ст. 1 якого, датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р. м. Єнакієве Донецької області відноситься до вказаного переліку. Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений постановою Верховної Ради України від 17.03.2015року № 252-УІІ. Відповідно до зазначеного переліку м. Харцизск Донецької області є тимчасово окупованою територією, що не підконтрольна органам державної влади України. Місто Харцизск Донецької області визнано тимчасово окупованою територією відповідно до п.1 Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-УШ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». У зв'язку з чим, так звана «Донецька народна республіка» є незаконним державним утворенням, тому будь який акт (рішення, документ), виданий цим органом та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті цього Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, медичне свідоцтво про смерть № [NUMBER] видане [INFO] року лікарем Центральної міської лікарні м. Харцизск Донецької Народної республіки та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане [INFO] року Харцизским міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палаті Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє заявника, який є громадянином України, використати своє право на спадщину та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із настанням смерті його матері [PERSON] В той же час, вказані Правила .передбачають державну реєстрацію факту смерті на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Водночас, ч. 7, 3 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. А відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», за пунктом 11 ч. 1 ст. 9 якого встановлено, що внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Таким чином, [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть матері [PERSON] на території України, яке необхідне йому для використання як громадянина України свого право на спадщину та реалізації інших прав та обов'язків, пов'язаних із настанням смерті [PERSON] Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових й майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Таким чином заявник просить встановити юридичний факт смерті громадянки України, [PERSON], [INFO], місце народження померлої «Російська Федерація, Вороніжська область, Олексіївський район, с. Дальне-Чесночна», дата смерті - «[INFO] року», місце смерті - «м. Харцизск, Донецька область», місце проживання померлої «м. Харцизск, Донецької області, Україна». Зобов'язати Якимівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області поновити актовий запис про смерть громадянки України, [PERSON], [INFO], місце народження померлої «Російська Федерація, Вороніжська область, Олексіївський район, с. Дальне-Чесночна», дата смерті - «[INFO] року», місце смерті - «м. Харцизск, Донецька область», місце проживання померлої «м. Харцизск, Донецької області, Україна». Зобов'язати Якимівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області видати свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] надали письмову заяву, в яких підтримали вимоги, викладені в заяві та просять їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання заінтересована особа, представник Якимівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не прибув, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні були вивчені наступні докази по справі: копія паспорту заявника (а.с.7); копія свідоцтва про народження ( а.с. 8); копія лікарняного свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с.9); копія довідки про причину смерті ( а.с.10); копія свідоцтва про поховання за № 1233 ( а.с.11); копія свідоцтва про смерть ( а.с.12); письмові заяви сторін. Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник є громадянином України (а.с.7), що підтверджується матеріалами справи. [INFO] року у заявника померла мати, [PERSON], [INFO] відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.8). Смерть [PERSON] підтверджується лікарняним свідоцтвом про смерть № 775 від [INFO] року Харцизської Центральної Міської лікарні, внаслідок наслідок набряку головного мозку в м. Харцизск Донецької області (а.с.9-12). З метою реєстрації факту смерті [PERSON], заявник через представника звернувся до Якимівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, однак отримав відмову у отриманні свідоцтва про смерть, оскільки ним не були надані встановленого зразка документи, які підтверджують факт смерті його матері [PERSON]. Відповідно до п.5 ч.2ст. 234 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Факт встановлення смерті [PERSON] необхідний заявнику для прийняття спадщини. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим встановити факт, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] року та відповідно до вимог ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду. Враховуючи, що у відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved