Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд позовом до Верхньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Рахівська державна нотаріальна контора в Закарпатській області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25 квітня 2012 року, помер батько позивача - [PERSON], а 06 березня 2013 року померла мати позивача - [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина на все належне їм спадкове майно, в тому числі, на житловий будинок № 15 що розташований в с. Верхнє Водяне по вул. Макаренка. 13 січня 2004 року [PERSON] та [PERSON], на випадок своєї смерті зробили заповітні розпорядження, за якими все належне їм майно заповіли позивачу. На даний час зазначені заповіти є чинними, ніким не змінені та не скасовані. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батьків позивач не зміг, оскільки державним нотаріусом в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцями, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що складено постанову №57 від 16 серпня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Спорів з приводу заявлених вимог про спадкування зазначеного майна не існує. На підставі наведеного, просили визнати за позивачем, право власності на житловий будинок №15 по вул. Макаренка в с. Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на доводи наведені в позовній заяві просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, Верхньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, сільський голова, [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надала заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - Рахівської ДНК, повторно в судове засідання не з`явився, прочас та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі. Третя особа - [PERSON], повторно в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини його неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що 25 квітня 2012 року помер громадянин [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №34 та виконкомом Верхньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №136069 від 26 квітня 2012 року. 06 березня 2013 року померла громадянка [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №8 та виконкомом Верхньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №148819 від 07 березня 2013 року. Після їх смерті відкрилася спадщина на все належне їм майно, в тому числі на житловий будинок №15 з надвірними спорудами, що розташований по вул. Макаренка в с. Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок. Згідно ст. ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті, [PERSON] та [PERSON], 13 січня 2004 року, було складено заповіти, якими все належне їм майно, що належатиме їм на день смерті заповіли [PERSON]. На день звернення до суду заповіти, складені [PERSON] та [PERSON] в користь позивача, є чинними ніким не оскаржені та не скасовані, підтвердженням чого являються [PERSON] зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №44780815, №44780564 від 16 серпня 2016 року. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно суд звертає увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства та застосовує редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З довідки №233 від 18.05.2016 року виданої виконкомом Верхньоводянської сільської ради, вбачається, що за [PERSON] та [PERSON], згідно запису в погосподарській книзі за 2011-2015 р.р. Верхньоводянської сільської ради, числився житловий будинок, господарські будівлі та споруди, земельна ділянка загальною площею - 1,0355 га., по вул. Макаренка №15, в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця, проте, в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на спадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, оскільки на день смерті спадкодавців проживав разом з ними в спадковому будинку та і надалі продовжує проживати в ньому. Дане стверджується довідкою виконкому Верхньоводянської сільської ради №2830 від 22 серпня 2016 року. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Вимоги про відшкодування судових витрат позивачем та його представником не ставилося.

Outcome: approved