Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] 20 грудня 2013 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS]. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті відкрилась спадщина, а саме ? однокімнатної квартири [ADDRESS]; земельної ділянки, площею 0,0149 гектара, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 09 березня 2011 року [PERSON] заповіла усе належне їй майно на момент її смерті - [PERSON], що підтверджується заповітом посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], але постановою державного нотаріуса від 02 вересня 2013 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що згідно облікових даних по реєстрації спадкоємця він зареєсторваний за адресою: [ADDRESS], з даною постановою [PERSON] не погоджується, вказуючи, що з 2004 року по день смерті [PERSON] він постійно проживав разом з спадкодавцем за адресою: [ADDRESS]. За наведених обставин заявник змушений звернутися до суду, оскільки в позасудовому порядку він не може підтвердити факт постійного проживання зі своєю матір'ю. У судовому засіданні представник заявника та заявник вимоги підтримали, просили суд заяву задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві, Заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON] не заперечували проти задоволення заяви та підтвердили факт проживання однією сім'єю заявника та [PERSON] Представник Головного управління юстиції у м. Києві в судові засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи та свідків, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 9), після її смерті відкрилась спадщина, що складається з ? однокімнатної квартири [ADDRESS], згідно свідоцтва про право вланості на житло від 09.06.2004 року (а.с. 13); земельної ділянки, площею 0,0149 гектара, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право приватної валасності на землю виданого [PERSON] (а.с. 6). 09 березня 2011 року [PERSON] заповіла усе належне їй майно на момент її смерті - [PERSON], [INFO], відповідно до заповіту, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 8). З матеріалів спадкової справи № 1090/13 [PERSON] вбачається, що 02 вересня 2013 року [PERSON] звернувся до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори К.П. Мусієнко відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що на час відкриття спадщини [PERSON] не проживав постійно з [PERSON], згідно реєстраційних даних місцепроживання особи (а.с. 10). Під час допиту в судовому засіданні, в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] постійно проживав за адресою [ADDRESS], допомогав матері по господарстві та веденні спільного побуту. Крім того, факт проживання однією сім'єю підтверджується довідкою від 09.12.2013 року № 130, виданою Комунальним підприєсмством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва», в якій зазначено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] по день смерті матері [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з викладеного, суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заяви [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved