Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу в розмірі 181 000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 09.01.2013 року між нею та відповідачем укладено нотаріально посвідчений Попередній договір від 09.01.2013, згідно умов якого вона зобов'язалась передати у власність відповідачу, а відповідач зобов'язався прийняти у власність (купити) у майбутньому нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS], який належить позивачеві, а також земельну ділянку за вказаною адресою площею 0,1500 га, кадастровий номер 6325157306:00:003:0028, яка належить позивачеві. Згідно абз. 1 п. 3 Попереднього Договору на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договорів купівлі-продажу відповідач передав позивачеві гроші в сумі 81000 грн. 25.01.2013 р. між позивачем і відповідачем укладено Договір про зміни до Попереднього договору від 25.01.2013, зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], згідно п. 1 якого сторони дійшли згоди абз. 1 п. 3 Попереднього договору викласти в наступній редакції: « 3. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договорів купівлі-продажу я, [PERSON], передав, а я, [PERSON], отримала від [PERSON] гроші в сумі 181000 грн.» Таким чином, згідно умов Попереднього договору та Договору про зміни до Попереднього договору позивач отримала від відповідача грошові кошти у сумі 181000 грн. У п.п. «б» абз. 4 п. 1 Попереднього договору сторони домовились, що договори купівлі-продажу мають бути укладені та нотаріально посвідчені не пізніше, ніж 10.04.2013 до 15 год. 00 хв. у приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу [PERSON] 10.04.2013 року позивач з пакетом усіх необхідних документів з'явилась до приватного нотаріуса [PERSON] для укладення договорів купівлі-продажу, але відповідач в обумовлений строк в офіс нотаріуса не з'явився, що унеможливило укладення договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань за Попереднім договором до нього мають бути застосовані штрафні санкції відповідно до статті 611 ЦК України. Такі правові наслідки були передбачені у Попередньому договорі, укладеному між сторонами, а саме у п. 6 зазначено, що у разі невиконання позивачем зобов'язань за даним договором, сума, отримана за цим договором, залишається у [PERSON] Таким чином, сторони домовились, що правовими наслідками у випадку невиконання позивачем зобов'язань за Попереднім договором є те, що [PERSON] набуває у власність грошову суму у розмірі 181000 грн. Згідно ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. У зв'язку з викладеним, позивач вважає, що за невиконання умов попереднього договору з відповідача має бути стягнута сума в розмірі 181 000 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові, та просив задовольнити. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд відповідно до статті 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. 09.01.2013 року між позивачем і відповідачем укладено нотаріально посвідчений Попередній договір, згідно умов якого позивач зобов'язалась передати у власність відповідачу, а відповідач зобов'язався прийняти у власність (купити) у майбутньому нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS], який належить позивачеві, а також земельну ділянку за вказаною адресою площею 0,1500 га, кадастровий номер 6325157306:00:003:0028, яка належить позивачеві (а.с. 8, 9). Згідно з п. 3 Попереднього договору на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договорів купівлі-продажу відповідач передав позивачеві гроші в сумі 81000 грн. Зазначена вище сума розцінюється сторонами у договорі як аванс в рахунок наступних договорів купівлі-продажу. Як убачається з п.п. «б» абз. 4 п. 1 Попереднього договору, сторони домовились, що договори купівлі-продажу мають бути укладені та нотаріально посвідчені не пізніше, ніж 10.04.2013 до 15 год. 00 хв. у приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу [PERSON] 25.01.2013 р. між позивачем і відповідачем укладено Договір про зміни до Попереднього договору від 25.01.2013, згідно п. 1 якого сторони дійшли згоди абз. 1 п. 3 Попереднього договору викласти в наступній редакції: « 3. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договорів купівлі-продажу я, [PERSON], передав, а я, [PERSON], отримала від [PERSON] гроші в сумі 181000 грн.» (а.с. 17). Згідно з нотаріально посвідченим свідоцтвом від 10.04.2013 року (а.с. 64), приватним нотаріусом [PERSON] посвідчено, що [PERSON] 10 квітня 2013 року о 15.00 знаходилась у приміщенні за адресою: міст Харків, [ADDRESS]. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.02.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29.04.2014 року, частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми авансу та штрафу; стягнуто з [PERSON] на користь позивача суму авансу в розмірі 181 000 грн. та суму судового збору в розмірі 1810 грн., в решті позову відмолено (а.с. 65-73). Як убачається з вказаних судових рішень, задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON], суд виходив з того, що аванс, сплачений позивачем на користь відповідачки у сумі 181 000 грн. на підставі Попереднього договору від 09.01.2013 р., підлягає поверненню відповідачем позивачеві, а підстав для стягнення штрафу немає, оскільки за договором про наміри не передбачений штраф за невиконання відповідачем зобов'язань, він передбачений лише в попередньому договорі. Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 611 ЦК України, на яку посилається позивач в обґрунтування необхідності стягнення з відповідача штрафу за невиконання ним зобов'язання укласти до обумовленої дати основні договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 635 ЦК України визначено, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Також в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на пункт 6 Попереднього договору, згідно з яким у разі невиконання [PERSON] зобов'язань за даним договором сума, отримана за цим договором, залишається у [PERSON]. Суд вважає такі посилання позивача безпідставними, виходячи з наступного. Попереднім договором від 09.01.2013 року не передбачено сплати неустойки (штрафу або пені) у разі невиконання зобов'язань з боку [PERSON]. Правовим наслідком такого невиконання згідно з пунктом 6 даного договору, є те, що сплачені за договором кошти залишаються у [PERSON]. Питання стосовно сплачених [PERSON] за договором на користь [PERSON] коштів у сумі 181 000 грн. вирішене рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.02.2014 року, яке набрало законної сили, яким визначено, що вказані кошти є авансом і підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]. Статтею 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо яких встановлено ці обставини. Отже, оскільки судовим рішенням в іншій цивільній справі встановлено, що сплачена [PERSON] на користь [PERSON] сума в розмірі 181 000 грн. є авансом і підлягає поверненню на його користь, а єдиним правовим наслідком у разі невиконання зобов'язань за попереднім договором з боку [PERSON] є те, що вказані кошти залишаються у [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed