Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] 13.11.2015р. звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл», третя особа відділ Держгеокадастру у Новосанжарському районі Полтавської області про зобовязання звільнити та повернути земельну ділянку, розміром 4, 74 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , розташовану на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, посвідчену Державним актом на право власності на землю серії ІІ-ПЛ № 003306 від 12.08.2002 року, кадастровий номер 5323486000:00:001:0476. Позовні вимоги мотивував тим, що 15.04.2005 року він та ТОВ «Сокіл» підписано договір оренди земельної ділянки на строкове платне користування строком 10 років та акт прийому передачі, що є невідємною частиною даного договору , яка розташована на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, посвідчену Державним актом на право власності на землю серії ІІ-ПЛ № 003306 від 12.08.2002 року. Договір був зареєстрований у відділі Держземагенства Новосанжарського району 15 квітня 2009 року. Вважає, що договір припинився у звязку з закінченням строку , на який було укладено, так як відповідач чотири роки користувався земельною ділянкою без державної реєстрації і тому земельна ділянка підлягає поверненню. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився Відповідач - представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа - представник відділ Держгеокадастру у Новосанжарському районі Полтавської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву № 9-1620-99.44-150/25-16 від 19.01.2016 року про розгляд справи за його відсутності. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що в 2005 році [PERSON] уклав з ТОВ «Сокіл» договір оренди землі площею 4, 74 га., що розташована на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району, яка належить йому на праві приватної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 12 серпня 2002 року, строком на 10 років, зареєстрований у Новосанжарському центрі державного земельного кадастру 15.04.2009р. за № 040954500026 (а.с. 3-5). Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди земельної ділянки. Відповідно до вимог ст.124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Згідно з положеннями ст.14 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин ) договір оренди землі укладається в письмовій формі. За змістом ст.ст. 93, 125 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»). Згідно ч. 1 ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Також, у цивільному законодавстві розмежовуються поняття строку договору та набрання чинності договором. Відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Тобто, строком договору є час його чинності (обов'язковості). Протягом цього періоду часу сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Строк дії договору визначається на розсуд сторін, якщо тільки в законі чи акті державного органу, обов'язкового для сторін не обмежується строк його чинності. Закон України «Про оренду землі» передбачає особливості вказаних договорів, який також розмежовує поняття строку договору та набрання чинності договором. Відповідно до ст.19 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) строк дії договору оренди визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Як вбачається з матеріалів справи , позивач є власником земельної ділянки, площею 4,74 га, розташованої на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 12 серпня 2002 року ( а.с. 9) Відповідно до умов п.41 договору оренди цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації. Отже, враховуючи викладене слідує, що оспорюваний договір оренди землі, укладений у простій письмовій формі строком на десять років, пройшов відповідну державну реєстрацію, орендодавець мав необхідний обсяг цивільної дієздатності та волевиявлення сторін було спрямоване на укладення договору оренди. Окрім того, початок перебігу строку дії договору оренди розпочався з моменту його підписання, а саме з 2005 року та відповідно припинив свою дію в 2015 року. Оскільки , оспорюваний договір оренди землі, відповідно до його умов, припинив свою дію, а тому є правові підстави для задоволення позову і слід зобовязати відповідача повернути земельну ділянку площею 4,74 га. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved