overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, і пояснила, що шлюб розпався через постійні подружні зради чоловіка, що супроводжували їх спільне життя, шлюбні відносини припинені з травня 2010 року, спільне господарство не ведеться, майнового спору не має. [PERSON] в суд не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Натомість від нього надійшло клопотання про надання сторонам строку на примирення, яке просив розглянути без його участі, мотивоване збудженістю сторін. Проте, позивач категорично не погодилась з наданням строку на примирення і заявила, що такі заходи порушать її право на розірвання шлюбу. З огляду на повідомлене позивачем, з урахуванням того, що відповідач не надав заперечень по суті позову, суд не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання, а тому за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження, постановивши рішення на наявних доказах. Згідно зі свідоцтвом про шлюб [PERSON], [INFO], 15.09.1972 року уклав шлюб зі [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим дружина взяла прізвище чоловіка, про що в Жовтневому р/бюро РАГСу м. Києва зроблено запис №1063. Статтею 56 ч. 3 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають, проте розірвати шлюб через органи РАГСу відповідач, як це вбачається з наведеного вище, не бажає, а відтак [PERSON] відповідно до ст. 110 СК України вправі заявити позов про розірвання шлюбу. Виходячи з того, що сторони, хоч і проживають в одній квартирі, проте понад два роки не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, зважаючи на повідомлені позивачем обставини, що потягли за собою припинення шлюбних відносин, та інші обставини життя подружжя, суд знаходить, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому цей шлюб підлягає розірванню на підставі вказаних вище норм СК України та ст. 112 цього ж кодексу. За такого рішення, витрати, понесені позивачем на забезпечення розгляду справи, мають бути їй компенсовані відповідачем, відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 06.12.1991 року зареєстрував шлюб з [PERSON], яка після одруження змінила своє прізвище на [PERSON], який виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області. Вказує, що у шлюбі вони спільно проживали до квітня 1993 року, однак 06.04.1993 року шлюб було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 245. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. На час народження дочки, він перебував у шлюбі з [PERSON], яка у 1998 році померла. При оформленні свідоцтва про народження дитини, його померла дружина батьками записала: як матір [PERSON], зазначивши своє дівоче прізвище, як батька, вказала лише імя та по-батькові позивача [PERSON]. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не з'явилася, надала до суду лист про слухання справи у її відсутність, заперечень проти позову не має. Заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 06.12.1991 року зареєстрував шлюб з [PERSON], яка після одруження змінила своє прізвище на [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, який виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області. Вказує, що у шлюбі вони спільно проживали до квітня 1993 року, однак 06.04.1993 року шлюб було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 245. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. На час народження дочки, він перебував у шлюбі з [PERSON], яка у 1998 році померла. При оформленні свідоцтва про народження дитини, його померла дружина батьками записала: як матір [PERSON], зазначивши своє дівоче прізвище, а як батька, вказала лише ім»я та по-батькові позивача [PERSON]. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. З вищенаведеного вбачається, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав сторін, третіх осіб, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернувся до суду із заявою про визнання його сина [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. [PERSON] посилається на те, що його син [PERSON] при народженні отримав травму, а тому страждає на психічне захворювання, у зв'язку з чим йому встановлено ІІ групу інвалідності з 05.09.2012. З огляду на стан здоров'я [PERSON] Заявник просить визнати його недієздатним, та за поданням органу опіки та піклування призначити над ним опікуна. У судовому засіданні представник [PERSON] заяву підтримала, посилаючись на висновок проведеної по справі судово-психіатричної експертизи. Зазначила, що сам Заявник є особою похилого віку, самостійно здійснювати опіку над своїм сином вже не може Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації до суду не з'явився. Заслухавши думку учасників розгляду справи, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. [PERSON], [INFO], хворіє на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді Шизофренії параноїдної форми, апатико-дисоціативний тип дефекту. У зв'язку з цим [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності з 08.06.2015. (а.с.6). Відповідно до Висновку судово-психіатричної експертизи №109 від 23.02.2017 на теперішній час [PERSON] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст.39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст.58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Стаття 60 Цивільного кодексу України передбачає, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст.62 Цивільного кодексу опіка встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно зі ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування, тобто з визнанням [PERSON] недієздатним опіка над ним здійснюватиметься органом опіки та піклування Солом'янської райдержадміністрації в м. Києві до призначення у встановленому порядку опіки. З огляду на викладене, заява про визнання [PERSON] недієздатним є обґрунтованою, та такою, яка підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, просила їх задовольнити за підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач в суд не прибув, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 січня 1997 року, на що вказує свідоцтво про шлюб ( а.с.4), від шлюбу мають сина [PERSON], який народився [INFO] (а.с.5) За поясненнями позивача, відповідач зразу після народження дитини покинув сім'ю, з того часу сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведеться, рішенням суду на відповідача покладені аліментні зобов'язання, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Клопотання відповідача про зміну прізвища на дошлюбне підлягає задоволенню на підставі ст. 113 СК України. За наведеного рішення, витрати понесені позивачем при зверненні до суду мають бути їй компенсовані відповідачем відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Позивач надіслала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в суд не прибув, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень до позову не надходило. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Заперечень проти такого порядку розгляду справи від позивача не надходило. Судом встановлено таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 січня 2005 року. За позовною заявою, сторони з червня 2015 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. За наведеного рішення, витрати понесені позивачем при зверненні до суду мають бути їй компенсовані відповідачем відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Позивач надіслала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в суд не прибув, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень до позову не надходило. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Заперечень проти такого порядку розгляду справи від позивача не надходило. Судом встановлено таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2009 року, на що вказує свідоцтво про шлюб ( а.с.5), від шлюбу мають сина [PERSON], який народився [INFO] (а.с.6) За позовною заявою, сторони з лютого поточного року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, дитина залишилась з матір'ю, позивач планує утворити сім'ю з іншим чоловіком. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. За наведеного рішення, витрати понесені позивачем при зверненні до суду мають бути їй компенсовані відповідачем відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на утримання дочки [PERSON], 17.04.1998р.н. до закінчення нею навчання в навчальному закладі, посилаючись на те, що вона навчається на денній формі навчання Київського національного університету імені [PERSON]. Вона матеріально утримує дочку, купує всі необхідні речі для повсякденного життя, оплачує проїзд додому, сплачує кошти за продукти харчування. Донька працювати не може, у звязку із навчанням, сама позивач утримувати доньку не в змозі, а батько повинен сплачувати аліменти на її утримування, однак такої допомоги не надає, хоча може надати таку допомогу, так як працює і має постійний заробіток. В дане судове засідання позивач не з»явився, а звернувся до суду з письмовою заявою про те, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, справу слухати у його відсутності. Відповідач звернувсь до суду з заявою про те, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна повнолітня донька - [PERSON], 17.04.1998р.н., яка навчається на денній формі навчання Київського національного університету імені [PERSON]. Донька знаходиться на утриманні позивачки - матері дитини, а відповідач - батько дитини в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на її утримання на період навчання, хоч працює та може надавати таку допомогу. Дані обставини підтверджуються: даними свідоцтва про народження дитини, І-БВ №073474 від 28.05.1998р., даними довідки Київського національного університету імені [PERSON] №6918 від 22.01.2016р. та визнаються відповідачем. Крім того, згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому необхідно стягувати з часу подачі позову, а саме з 18.05.2016 року. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини, відповідача та позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2001 року та мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 04 травня 2011 року. Сімейне життя подружжя не склалося через відсутність поваги, взаєморозуміння, почуття любові та агресивну поведінку відповідача, що призвело до того, що позивач вважає збереження шлюбу неможливим, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача. В судове засідання позивач не з»явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 29). Відповідач в судове засідання також не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся судовими повістками. Відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справ та встановив, що сторони перебувають в шлюбі з 03 листопада 2001 року, який зареєстровано виконкомом Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 6. На даний час сім»я фактично розпалася і збережена бути не може, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, вона наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Згідно з копіями свідоцтв про народження, сторони є батьками дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 04 травня 2011 року. Згідно з вимогами ст. ст. 180-181 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а тому, дослідивши матеріали справи, суд, враховуючи матеріальні потреби позивача та її неповнолітніх дітей, вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню, а саме у розмірі 1/3 частини від всіх видів прибутку відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не надав доказів неспроможності сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач, у зв`язку з розпадом сім`ї, участі в утриманні своїх малолітніх дітей [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), не приймає, а тому на їх утримання позивачка просить присудити від доходів відповідача виплату коштів у розмірі 3000 грн. на обох дітей. [PERSON] в суді позов підтримала і просила його задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився.\~\~ \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. \~ \~ \~ \~Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 05 січня 2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), а матір`ю дітей є позивачка, що підтверджується відповідними копіями свідоцтва про народження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Малолітні діти проживають разом із позивачкою, за її твердженням відповідач участі в утриманні дітей не приймає, що змусило її звернутись до суду. \~ \~ \~ \~Згідно листа Вишгородського районного військового комісаріату №1575 від 25 жовтня 2016 року [PERSON] з 05 серпня 2015 року призваний на військову службу по мобілізації в особливий період до військової частини [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 і 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог та матеріального стану позивачки, яка самостійно утримує двох малолітніх дітей та потребує матеріальної допомоги відповідача. В той же час будь-які дані стосовно наявності нерегулярних або мінливих доходів відповідача, а також інших обставин, які б стали підставою визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суду не представлено. Таким чином суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідача згідно ст. 183 СК України в розмірі 1/3 частини і тим самим позов задовольнити частково. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернулася до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивачка в суді позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Збереження сім'ї вважав неможливим. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 04 листопада 2001 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]), які проживають разом з позивачкою. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернулася до суду з даним позовом у звязку з розпадом сімї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивачка в суді позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають з 10 лютого 2016, а тому подальше збереження сімї є неможливим і суперечить її інтересам, однак відповідач відмовляється подавати спільну заяву про розірвання шлюбу до органів реєстрації актів цивільного стану. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Збереження сімї вважав неможливим. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя Якименко перебувають у шлюбі з 06 січня 2015 року, дітей від якого не мають. Подальше спільне життя подружжя й збереження сімї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON]. [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити. [PERSON] в суд не прибув, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 20 серпня 2011 року, на що вказує свідоцтво про шлюб, від шлюбу дітей не мають. За позовною заявою та поясненнями [PERSON], сторони з 2014 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. [PERSON] на даний час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців в HM Prison Rendy, у своїх письмових поясненнях не зазначив свою думку щодо можливості збереження сім'ї, заперечень проти вимог позову також не надав. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved