Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 вересня 2004 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить 7,9554% від земельної ділянки площею 32,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бургунської сільської ради та 1,5753% від земельної ділянки площею 44,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бургунської сільської ради. Зазначена спадщина позивачем була прийнята, він подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої [PERSON]. У звязку з тим, що в актах на земельні ділянки титульним володільцем майна є інша особа, відсутністю оригіналів державних актів, в оформленні спадщини позивачу було відмовлено. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 27.09.2004 року, а саме на: 7,9554% від земельної ділянки площею 32,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бургунської сільської ради та 1,5753% від земельної ділянки площею 44,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бургунської сільської ради. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, згідно наданої заяви позов визнав, просив справу розглянути у їх відсутність. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Матеріалами справи встановлено, що 27 вересня 2004 року померла [PERSON], мати [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: 1) 7,9554% від земельної ділянки площею 32,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бургунської сільської ради, яка належала їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021468, виданого 20.04.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 08.02.2005 року № 52; 2) 1,5753% від земельної ділянки площею 44,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бургунської сільської ради, яка належала їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021497, виданого 18.04.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 08.02.2005 року № 52. З свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2005 року вбачається, що після смерті 27.09.2004 року [PERSON] її сину [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на частину майна. Тобто у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняв, однак свідоцтво про спадщину на земельні ділянкі не видавалось, оскільки спадкове майно складається із часток у спільній власності, в актах на земельні ділянки титульним володільцем майна є інша особа, відсутні оригінали державних актів, тому позивач вимушений був звернутися до суду з цим позовом. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Outcome: approved