Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] (далі\~- позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 21.02.2019, просить суд стягнути з ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» (далі\~- відповідач) на свою користь 14\~000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті професійного захворювання. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що з\~відповідачем позивач\~перебував у\~трудових відносинах\~з 26.03.1987\~до 04.01.1999,\~з 13.01.1999\~по 14.08.2008\~та з\~15.08.2008\~по 06.05.2014.Звільнений 06.05.2014 на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. 18.02.2015 відносно позивача складений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, яким позивачу встановлено: хронічна попереково-крижова радикулопатія з вираженим больовим мязово-тонічним синдромом, помірним лівобічним корінцевим синдромами, обмеженням статико-динамічної функції хребта, захворювання професійне, встановлене вперше. 04.06.2015 позивач вперше оглянутий на МСЕК за професійним захворюванням, де йому встановлено первинно 50% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом третьої групи за професійним захворюванням, з 22.05.2015 безстроково. Враховуючи отримане професійне захворювання, внаслідок якого відбулось погіршення стану його здоровя, як-то, виражені болі у поперековому відділі хребта, тягнучі болі у лівій нозі, затруднення при пересуванні, він багато часу перебуває у лікарнях в умовах стаціонару, що викликає негативні емоції та переживання, а також тривале перебування з відповідачем у трудових відносинах - більше 27 років, позивач вважає, що умовами виробництва йому заподіяна моральна шкода. В судове засідання позивач не прибув, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, на вимогах у зменшеному розмірі 14\~000 грн. наполягає. Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 14\~000 грн., про що надав відзив на позов. Відповідач зазначає, що позивач працював не 27 років, а з 15.08.2008 по 06.05.2014 (5 років 4 місяці), хворів він у зазначені ним періоди (2003-2007) ще до прийняття на роботу до відповідача в 2008 р., оскільки згідно даних довідки АА №703973 з ЄДРПОУ первинна реєстрація ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» здійснена лише з 25.01.2008. Відповідач погоджується відшкодувати позивачу моральну шкоду у розмірі 14\~000 грн. пропорційно періоду роботи у відповідача до предявленої суми у позові, виходячи з обґрунтованого розрахунку: 27 років/5 років 4 місяці = 5; 70 000 грн./5 = 14\~000 грн. Правом участі в судовому засіданні відповідач не скористався, представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. В силу приписів ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Копією трудової книжки на ім'я позивача підтверджується, що останній перебував з відповідачем у трудових відносинах з 15.08.2008 по 06.05.2014, працював прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті, був звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію (а.с.8-10). За змістом Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, складеного 18.02.2015, затвердженого Начальником Маріупольського місткого управління ГУ ДСЕС у Донецькій області, головним державним санітарним лікарем м.Маріуполя [PERSON], 18.02.2018 комісія, до складу якої входять, в тому числі, працівники ТОВ ШБК «Донецькшахтопроходка», провела розслідування причин виникнення у позивача професійного захворювання: хронічної попереково-крижової радикулопатії з вираженим больовим мязово-тонічним, помірним лівобічним корінцевим синдромами, обмеженням статико-динамічної функції хребта - захворювання професійне, встановлене вперше. Зазначений діагноз установлений Донецькою обласною клінічною лікарнею професійних захворювань (а.с.12-13). За пунктами 16-19 вказаного Акту професійне захворювання у позивача виникло у звязку з подовжувальним періодом роботи в шкідливих умовах, обумовлених впливом шкідливого фактора важкість праці. Визначена причина професійного захворювання: згідно лабораторно-інструментальних досліджень проведеними науково-дослідницьким інститутом Медико-екологічних проблем Донбасу у вугільній промисловості потужність зовнішньої праці при роботі за участю мязів нижніх кінцівок і тулуба 295,8Вт (ПДР 90Вт), теж саме при роботі з переважною участю мязів плечового поясу 124,2Вт (ПДР 45Вт), маса підійманого вантажу складала 40 кг при ПДР 30 кг. З метою запобігання професійним захворюванням (отруєнням) директору «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» при працевлаштуванні робітників, які мають тривалий термін роботи в підземних умовах, пропонується проводити поглиблений медогляд. В акті також зазначено, що осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, які привели до даного професійного захворювання, встановити немає можливості у звязку з тривалим виробничим стажем працівника в шкідливих умовах праці, кількаразову зміну дільниць і робочих місць, часту зміну керівників дільниць. Відповідно до довідок МСЕК №№124465, 451866 позивачу встановлена третя група інвалідності за професійним захворюванням з 22.05.2015 безстроково та 50% втрати професійної працездатності безстроково. Рекомендовані заходи для відновлення працездатності: «Д» - нагляд та лікування у невролога, терапевта, кардіолога; визначена потреба у додаткових видах допомоги: медикаментозне, санаторно-курортне лікування по профзахворюванню (а.с.11). Зверненню до Донецької обласної клінічної лікарні професійних захворювань передували неодноразові звернення позивача до лікарні у звязку із загостренням хронічної попереково-крижової радикулопатії, що підтверджується випискою з амбулаторної карти позивача, епікризу №4165/516, історії хвороби №5279/923 (а.с.14-18). Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Приписами ст.173 КЗпП України за потерпілим закріплено право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Обовязки роботодавця з управління охороною праці визначені ст.13 Закону України «Про охорону праці», за змістом якої роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Положеннями ч.1 ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» факт заподіяння моральної шкоди повязують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв'язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. В своєму Рішенні від 27.01.2004 Конституційний Суд України визначив, що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Враховуючи викладені обставини справи та наведені норми права з урахуванням розяснень Верховного Суду України та Конституційного Суду України, суд доходить висновку, що факт отримання позивачем на підприємстві відповідача професійного захворювання, яке призвело до втрати його професійної працездатності на 50% та встановлення 3 групи інвалідності, необхідність медикаментозного та санаторно-курортного лікування таких захворювань, апріорі свідчить про спричинення позивачу моральних страждань, втрати нормального життєвого укладу, притаманного віку позивача, необхідність прикладати додаткових зусиль для організації свого життя, а отже, вказує на спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №3, відповідно до якого розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість отриманих захворювань, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Також суд враховує, що відповідачем визнані позовні вимоги в частині 14000 грн., а позивачем, з урахуванням позиції відповідача, позовні вимоги зменшені до 14\~000 грн. За викладених обставин, суд не вбачає підстав для не задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 14\~000 грн. Отже, позов підлягає задоволенню. При цьому суд зазначає, що згідно з пп.164.2.14 п.164.2 ст.164 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю. Таким чином, стягнута за рішенням суду моральна шкода в зв'язку із ушкодженням здоров'я не є об'єктом оподаткування доходу платника податку. Окремо суд відмічає, що за змістом ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даним позовом, який є майнового характеру, звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved