Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням . Позивачі , обґрунтовуючи позовні вимоги, вказують, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1999 року , Договору про визначення часток в праві спільної сумісної власності на квартиру від 01.02.2019 року, Договору дарування від 08.05.2019 року, вони являються співвласниками квартири [ADDRESS] . Крім них , в даній квартирі зареєстрована [PERSON] , відповідачка по справі, яка більше 17 років не проживає , особистих речей немає, будь-якої участі в облаштуванні квартири не приймає, не сплачує комунальних послуг , оскільки перебуває за кордоном. Реєстрація відповідачки в зазначеній квартирі ускладнює їм, як співвласникам квартири , можливість оформити субсидію на оплату комунальних послуг, оскільки вони не мають можливості надати довідку про доходи відповідачки , що призводить до надмірних матеріальних витрат, тому просять визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням , а саме : квартирою [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі і просять його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у зв`язку з перебуванням за кордоном, позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, також направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності , у зв`язку з перебуванням за кордоном, позов визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідачки на підставі наявних матеріалів . Заслухавши позивачів , свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1999 року , Договору про визначення часток в праві спільної сумісної власності на квартиру від 01.02.2019 року, Договору дарування від 08.05.2019 року, Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 165829432 від 08.05.2019 року, № 156223703 від 14.02.2019 року, № 156224909 від 14.02.2019 року, позивачі - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками квартири [ADDRESS] . Крім співвласників , у квартирі зареєстрована [PERSON] , відповідачка по справі , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї та розміру платежів за житлово-комунальні послуги № 330 від 28.07.2016 року, копією довідки КП «УК Добробут» № 1954 від 09.08.2018 року, копією довідки з відділу реєстрації місця проживання юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради № 1102 від 15.05.2019 року. З вересня 2001 року відповідачка у вищевказаній квартирі не проживає , особистих речей немає, будь-якої участі в облаштуванні квартири не приймає, не сплачує комунальних послуг , оскільки перебуває за кордоном . Факт не проживання [PERSON] у вищевказаній квартирі з вересня 2001 року підтверджується актами перевірки паспортного режиму від 28.07.2016 року, від 09.08.2018 року, від 23.05.2019 року, та поясненнями свідків у суді [PERSON] , [PERSON] Реєстрація відповідачки в зазначеній квартирі ускладнює власникам квартири можливість оформити субсидію на оплату комунальних послуг, оскільки позивачі не мають можливості надати довідку про доходи відповідачки , що призводить до надмірних матеріальних витрат. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни , які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Разом з цим , згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника , у тому числі житлового приміщення або будинку , вимагати будь-яких усунень свого порушенного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом , який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-709цс16 від 16.11.2016 року. Відповідно до ч.1,ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що члени сім`ї власника житла , які проживають разом з ним , мають право на користування цим житлом відповідно до закону . Житлове приміщення , яке вони мають право займати , визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідачка [PERSON] є членом сім`ї позивачів , понад сімнадцять років не проживає у квартирі [ADDRESS] , не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат з утримання квартири та не приймає участь у спільному побуті, крім того , відсутні її особисті речі, тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Тому, позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню у повному об`ємі.

Outcome: approved