overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

[PERSON] 26 червня 2014 року уклав у відділенні № 21 філії Полтавське РУ ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» договір банківського строкового вкладу, згідно з яким банк прийняв від нього вклад в сумі 1235000 грн. під 20,10% річних строком по 1 липня 2015 року. Оскільки по закінченню строку дії договору банк не повернув йому вклад, [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з банку внесених ним коштів. В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, хоча відповідач про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з пунктами 1.1, 1.2 договору № 331832/130964/370-14 від 26 червня 2014 року про банківський строковий вклад відповідач прийняв від [PERSON] 1235000 грн. під 20,1% річних строком по 1 липня 2015 року. У відповідності з п. 4.1 договору після закінчення наведеного строку банк повинен повернути [PERSON] вклад за його вимогою. Заяву про повернення вкладу позивач подав до банку 1 липня 2015 року. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Частина 4 ст. 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. На підставі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місцезнаходження майна. У відповідності з вимогами ст. 1058, ч. 2 ст. 1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, однак за ч.ч. 1, 4 ст. 1060 ЦК України повинен повернути вклад зі спливом встановленого договором строку. Згідно з ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути обмежена у здійснені права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, з 2 липня 2015 року банк користується грошовими коштами позивача без будь-яких правових підстав, порушуючи конституційні гарантії його права власності. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України в разі задоволення позову з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON] 26 червня 2015 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається, що від шлюбних відносин з [PERSON] вона 30 листопада 2007 року народила сина [PERSON]. Відповідач з травня 2011 року ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, з дитиною не спілкується, матеріально не допомагає, не цікавиться фізичним та моральним станом своєї дитини, тому просить задовольнити її вимоги, позбавити [PERSON] батьківських прав. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, у телефонному режимі повідомив про те, що він згоден з позовом своєї колишньої дружини, тому суд погоджується з думкою учасників процесу про розгляд справи за його відсутністю. Представник Служби у справах дітей Кремінської райдержадміністрації [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, представника Служби у справах дітей, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України батька може бути позбавлено судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Позивачка, в обґрунтування своїх вимог, посилається виключно на ці обставини. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 1 із змінами та доповненнями розяснив, що ухилення батьків від виконання своїх обовязків повинно бути за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Докази, які надані до справі, свідчать про наступне. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. Дитина проживає з матірю. Із висновку служби у справах дітей, акту обстеження житлово-побутових умов позивачки, копії рішення Кремінського районного суду про розірвання шлюбу, характеристик [PERSON], сина [PERSON], вбачається, що [PERSON] не займається вихованням дитини з травня 2011 року, не піклується про неї, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. З огляду на ці обставини, у суду є достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] 26 червня 2018 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 23.03.2007 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, позивач в позовній заяві просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , позов визнав повністю. У звязку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 23.11.2007 р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 934 (а.с.6). \~ \~ \~ \~Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Окрім того, згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] 27.01.2014 р. звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обгрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 16.10.2001 р. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними непорозуміннями, сварками та різними поглядами на життя. Вони не підтримують подружніх стосунків, не спілкуються та не ведуть спільного господарства. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Крім того, на даний момент позивач фактично проживає та має намір створити сім'ю з іншою жінкою, котра перебуває на 24 тижні вагітності. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась , однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечила. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 16.10.2001 р. Цей шлюб для них є першим. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Як позивач, так і відповідач не бажають надалі вживати заходів для примирення, відновлення подружніх стосунків та збереження шлюбу. Це не відповідає їх інтересам. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відтак встановлені судом обставини підтверджують, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, розпад шлюбу є безповоротним. Спроби примирення були би неможливі і не відповідають інтересам обох сторін. А тому шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] 27.01.2014 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обгрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 08.10.1993 р. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними непорозуміннями, сварками та різними поглядами на життя. Вони не підтримують подружніх стосунків, не спілкуються та не ведуть спільного господарства. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 08.10.1993 р. Цей шлюб для них є першим. За час спільного проживання у них народилосьдвоє дітей. Судом з пояснень сторін встановлено, що вони не підтримують подружніх стосунків. Як позивач, так і відповідач не бажають надалі вживати заходів для примирення, відновлення подружніх стосунків та збереження шлюбу. Це не відповідає їх інтересам. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відтак встановлені судом обставини підтверджують, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, розпад шлюбу є безповоротним. Спроби примирення були би неможливі і не відповідають інтересам обох сторін. А тому шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] 27.01.2014 року звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 10.10.2004 року між нею та [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що фактично сім'я розпалася, супружних відносин не підтримують з грудня 2012 року, проживають порізно, причина розпаду сім'ї - відсутність взаєморозуміння, почуттів любові та поваги, у зв'язку із чим виникають сварки та скандали. Вважає неможливим подальше збереження шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з урахуванням письмових заяв сторін і визнання відповідачем позову, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.10.2004 року між [PERSON] та [PERSON] Поліславною зареєстрований шлюб Ізумруднівською сільською радою Джанкойського району АР Крим, актовий запис № 15 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). Сторони сімейні та подружні відносини не підтримують з грудня 2012 року, спільне господарство не ведуть, загального бюджету не мають. Вказані обставини визнані сторонами, тому доведенню не підлягають. Задовольняючи вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористувався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує його інтереси, чи інтереси інших осіб. Суд визнає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б моральним принципам, вимогам ст. 24 СК щодо добровільності шлюбу та заборони примушення до шлюбу, у зв'язку з чим, шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.24, ст.104 ч. 2, ст.105 ч. 3, 110 ч.1, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON] 27.01.2014 року звернулася в суд з цією заявою і просить оголосити померлим її сина [PERSON] [INFO]. На обґрунтування заяви заявниця пояснила, що з 23 січня 2004 року син не повернувся додому з селища. 26 січня 2004 року вона звернулася із заявою про зникнення сина в Чечельницький РВ УМВС. З того часу сина не бачила і місце його перебування їй не відоме. Оголошення сина [PERSON] померлим необхідно для найняття в установленому порядку панахиди за упокій душі сина. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав суду телеграму про розгляд справи без його участу, проти задоволення вказаного факту не заперечує. Дослідивши докази, заслухавши пояснення заявниці, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 23 січня 2004 року по теперішній час відсутній за місцем реєстрації свого проживання [ADDRESS]. З того часу, тобто більше ніж протягом трьох років, про нього не має ніяких відомостей про його місце перебування. На підставі ст.46 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] 27.01.2015 р. звернувся до Московського райсуду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що сімейні стосунки між ним та відповідачкою припинені, почуття любові та поваги одне до одного ними втрачені; подальше спільне життя й збереження шлюбу неможливо. Оскільки, вони проживають окремо один від одного, сім*я фактично розпалася, просить розірвати шлюб. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечувала та надала нотаріально посвідчену заяву; в судове засідання не з*явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином і суд розглянув справу за її відсутності, на підставі наданих доказів. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Сторони з 01.06.2012 р. знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, якій міститься в матеріалах справи. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Як встановлено судом, подружжя [PERSON] почуття любові та поваги одне до одного втратили; подружніх стосунків не підтримують, сім*я фактично розпалась і останні проживають окремо один від одного; відновляти сімейні стосунки не бажають. Приведене дає суду можливість зробити висновок, що збереження шлюбу між подружжям суперечить їх інтересам, та шлюб належить розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] 27.01.2015 р. звернувся до Московського суду м. Харкова з позовом до ПАТ «АВТРАМАТ» про стягнення стягнення середнього заробітку за час затримки у виплати остаточного розрахунку з 29.07.2014 р. по 06.10.2014 р. в сумі 11 486 гр. 09 коп., вказавши, що він працював у відповідача та був звільнений з посади 29.07.2014 р. В день звільнення остаточного розрахунку з ним не проведено, у зв*язку з чим, судовим наказом від 22.08.2014 р. на його користь стягнено 14837 гр. 11 коп. в рахунок заборгованості по заробітної плати. Оскільки, до цього часу розрахунок з ним не проведений, просить стягнути з відповідача середній заробіток за вісь час затримки виплати остаточного розрахунку у зазначеному розмірі. Просив позовні вимоги задовольнити та справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином і суд розглянув справу у його відсутності, на підставі наданих доказів, заочно. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.» Статтею 117 цього Кодексу встановлюється відповідальність підприємства за затримку розрахунку при звільненні. Як вбачається з наданих документів, при звільненні з [PERSON] остаточний розрахунок проведений не був; судовим наказом Московського районного суду м.Харкова від 22.08.2014 р. на користь останнього стягнено 14837 гр. 11 коп. в рахунок заборгованості по заробітної платі. Відповідно довідки від 12.01.2015 р. середня заробітна плата [PERSON] 4336 гр. 59 коп., або 234 гр. 41 на день. Таким чином, середній заробіток за час затримки у виплати остаточного розрахунку з 29.07.2014 р. по 06.10.2014 р. становить 11 486 гр. 09 коп. Тому, суд задовольняє позовні вимоги та на користь позивача стягує середній заробіток за час затримки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] 27.01.2015 року звернувся в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що [INFO] в селі Плебанівка Шаргородського району Вінницької області померла його мати [PERSON]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, спадкоємцем за заповітом якого є він - [PERSON] В січні 2015 року він звернувся в Шаргородську державну нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину по заповітом, але йому було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що в сільській раді йому пояснили, що спадщину він може оформити через шість місяців після смерті матері, оскільки вступив у фактичне управління спадщиною, що прирівнюється до подання заяви про прийняття спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Бахмат Г.І. позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 10.02.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.5,9), спадкоємцем за заповітом якої є її син - [PERSON] (а.с.8), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через невірну консультацію працівників сільської ради. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] 27.01.2016р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 28.11.2009р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинені у сторін з січня 2016 року, через те, що постійне вживання алкоголю відповідачем, вчинення сварок з порчею майна. В судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності наполягала на задоволенні позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 28 листопада 2009 року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 419. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з січня 2016 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «[PERSON]».

Outcome: approved