Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] (далі відповідачі) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивує тим, що 09.01.2015 р. в с. Станіславчик Первомайського району Миколаївської області померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй мано. Яке складається з: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 9,08 га, що розташована в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області, житлового будинку та земельних ділянок, площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та площею 0,53 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вул. Набережній, 27, в с. Станіславчик Первомайського району Миколаївської області. Після смерті бабусі спадкоємцями першої черги є його дідусь чоловік спадкодавці - [PERSON] та він за правом представлення, оскільки його батько [PERSON] помер раніше бабусі; його мати - [PERSON] є спадкоємицею за заповітом, складеним його бабусею [PERSON]. На час звернення до суду між спадкоємцями досягнуто згоди щодо прийняття всієї спадщини [PERSON]. Отримати свідоцтво про право на спадщину не є можливим, оскільки позивач не має оригіналів правовстановлюючих документів щодо спадкового майна. Ураховуючи викладене, просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на нерухоме спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач та його представник в судове засідання не зявився; представник позивача надав суду заяву про слухання справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, надали суду заяви про справи у їх відсутність; позов визнають в повному обсязі. Представник третьої особи до суду не зявився; сільський голова надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради; заперечень проти позову немає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Позивач - [PERSON] народився 10.08.1997 р. в с. Станіславчик Первомайського району Миколаївської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФП № 061964 його батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідач - [PERSON] народився 16.12.1945 р. в с. Осипівка Вільшанського району Одеської області. Відповідач - [PERSON] народилася 17.12.1979 р. в с. Синюхін Брід Первомайського району Миколаївської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії V-ТИ № 411663 від 07.06.1983 р. батьком [PERSON] є [PERSON], матірю - [PERSON]. Згідно з заповітом, посвідченим 25.07.2014 р. секретарем Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області, [PERSON] зробила розпорядження, що все майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON]. [PERSON] помер 02.08.2002 р. в м. Миколаєві, свідоцтво про смерть серії 1-ФП № 165726 від 03.08.2002 р. [PERSON] померла 09.01.2015 р. в с. Станіславчик Первомайського району Миколаївської області, свідоцтво про смерть серії І-ФП № 209280 від 13.01.2015 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої належить таке майно: житловий будинок № 27 з належними до нього надвірними будівлями, по вул. Набережній в с. Станіславчик Первомайського району Миколаївської області, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 23.08.1990 р. Болеславчицькою сільською радою народних депутатів Первомайського району Миколаївської області на підставі рішення виконкому Болеславчицької сільської ради народних депутатів № 40 від 03.11.1989 р. Зазначене свідоцтво зареєстроване в Первомайським БТІ та записано 23.08.1990 р. в реєстрову книгу № 1 під реєстровим № 101; земельна ділянка передана для присадибної ділянки, площею 0,25 га в межах згідно з планом, на території с. Станіславчик Болеславчицької сільської ради народних депутатів Первомайського району Миколаївської області, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 007581 від 13.12.1996 р.; земельна ділянка передана для особистого підсобного господарства, площею 0,53 га в межах згідно з планом, на території с. Станіславчик Болеславчицької сільської ради народних депутатів Первомайського району Миколаївської області, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 007582 від 13.12.1996 р.; земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,08 га в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 824794 від 05.05.2006 р., кадастровий номер 4825480400:01:000:0159. Відповідно до листа [PERSON] первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 2221/02-14 від 24.10.2015 р. після смерті [PERSON], яка померла 09.01.2015 р.,. була заведена спадкова справа № 242/2015. Із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON]; із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся [PERSON]; свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Зазначене підтверджується матеріалами копії спадкової справи № 242/2015. [PERSON] первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 2023/02-14 від 17.10.2015 р. позивачу розяснено, що свідоцтво про право на спадщину отримати неможливо, оскільки він не надав правовстановлюючих документів на спадкове майно; повідомлено про право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання відповідно до ст. 15 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 ЦК України\~цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно\~зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Частино 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Відповідно до положень\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень, наданих\~Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Визнання відповідачами позовних вимог в повному обсязі свідчить про домовились про зміну розміру часток у спадщині. Оскільки позивач не має оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, судовому захисту підлягає право позивача щодо визнання права на спадщину. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved