Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

[PERSON] 18.02.2015 року предявив позов до ПАТ «Перший Український [PERSON]» (далі ПАТ «ПУМБ») про захист прав споживачів, а саме про визнання дій щодо надання квитанції платіжного термінала недержавною мовою неправомірними та зобовязання надати квитанцію платіжного терміналу українською мовою і надавати усі наступні квитанції платіжних терміналів українською мовою. У обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що купуючи продовольчі товари для особистого вжитку в ТОВ «Омега» отримав квитанцію про оплату карткою іноземною мовою, хоча як користувач фізична особа, яка користується платіжною послугою як платник, під час купівлі товарів просив видавати квитанції українською мовою, однак йому було відмовлено посилаючись на технічну неможливість. Під час придбання продукції у третьої особи йому, [PERSON], було відмовлено у наданні чеків на українській мові, чим порушено його право на якісне обслуговування та право на вільне використання електронних платіжних засобів, оскільки не запропоновано позивачу розрахуватись тим засобом, який би його задовольняв, виходячи із вказаної вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про засади державної мовної політики» в економічній і соціальній діяльності обєднань громадян, приватних підприємств, установ та організацій, громадян субєктів підприємницької діяльності та фізичних осіб вільно використовується державна мова, регіональні мови або мови меншин, інші мови. Цим же нормативним актом, передбачений порядок застосування регіональних мов. На території м. Києва та на території реєстрації його, позивача, відсутні будь-які рішення органів місцевого самоврядування про застосування російської мови як регіональної мови, а тому не дотримано принципу вільного використання державної мови. Громадська організація «Незалежні» 12.05.2015 року заявила самостійні вимоги щодо предмета спору та просила визнати дії ПАТ «ПУМБ» щодо надання квитанції платіжного терміналу недержавною мовою неправомірними щодо невизначеного кола споживачів, зобовязати ПАТ «ПУМБ» видавати квитанції платіжних терміналів українською мовою всім споживачам, які явно не обрали іншу мову, і в обґрунтування позовних вимог посилалася на обставини, викладені позивачем [PERSON] Позивач [PERSON] під час судового розгляду зменшив розмір позовних вимог, а саме, просив визнати неправомірними дії відповідача щодо надання квитанції платіжного термінала недержавною мовою та зобовязати відповідача надавати усі наступні квитанції платіжних терміналів українською мовою. Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Громадської організації «Незалежні» у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ПАТ «ПУМБ», який був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився повторно, про причину неявки не повідомив, у звязку з чим суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України постановив ухвалу про вирішення справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів. Під час виконання судового доручення представник відповідача позову [PERSON] не визнав та надав письмове заперечення, посилався на те, що форми документів за операціями з використанням електронних платіжних засобів установлюються правилами платіжних систем і повинні містити обовязкові реквізити, визначені цим положенням. Операції користувачів повинні виконуватися з оформленням квитанції платіжного термінала, чека банкомата, сліпа та інших документів за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій формі, що складаються та друкуються державною мовою за місцем проведення операції в такій кількості примірників, яка потрібна для всіх учасників операції, та/або документів в електронній формі, передбачених правилами платіжної системи. Також, документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів можуть бути оформлені та/або надруковані іншою мовою за домовленістю сторін відповідно до законодавства України. Статтею 5 Закону України «Про засади державної мовної політики» закріплено, що державна мовна політика України базується на визнанні і всебічному розвитку української мови як державної та гарантуванні вільного розвитку регіональних мов або мов меншин, інших мов, а також права мовного самовизначення і мовних уподобань кожної людини. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про засади державної мовної політики» принципи мовної політики, викладені у статті 5 цього Закону застосовуються до всіх регіональних мов або мов меншин України, які вживаються в межах її території. У контексті Європейської хартії регіональних мов або мов меншин до регіональних мов або мов меншин України, до яких застосовуються заходи, спрямовані на використання регіональних мов або мов меншин, віднесена зокрема й російська мова. В економічній і соціальній діяльності обєднань громадян, приватних підприємств, установ та організацій, громадян - субєктів підприємницької діяльності та фізичних осіб вільно використовується державна мова, регіональні мови або мови меншин, інші мови. Тому, в економічній і соціальній діяльності підприємства не позбавлені права поряд з державною мовою використовувати інші мови ( регіональні, мови меншин), та документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів можуть бути оформлені та/або надруковані іншою мовою (ніж державна) мовою за домовленістю сторін. Крім цього, позивач погодився отримати квитанцію платіжного терміналу з інформацією, надрукованою російською мовою. Перевіривши всю інформацію, зазначену в чеку позивачем не висловлено заперечень щодо мови, на якій такий чек було надруковано та в підтвердження правильності зазначеної у чеку суми, валюти та дати здійснення операції, поставлено власний підпис на ньому. Тобто підтверджено здійснення операції. В подальшому з будь-якими заявами та скаргами щодо незрозумілої інформації вказаної у чеку та отримання чеку на іншій мові [PERSON] до ПАТ «ПУМБ» не звертався. Крім цього технічні можливості термінального обладнання дозволяють видавати чеки як на російській мові, так і українській мові ( а.с. 59-64). Вислухавши пояснення позивача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та про відмову у позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, з таких підстав. Згідно ст.ст. 10, 60 та 61 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Із наданих позивачем [PERSON] чеків № 133193 та № 442791 фіскальних чеків та виписки по картковому рахунку вбачається, що 16 грудня 2014 року та 19 грудня 2014 року [PERSON] здійснив покупку в супермаркеті «Варус» ТОВ у м. Києві з використанням електронних платіжних засобів через платіжні термінали ПАТ «ПУМБ» і чеки цих терміналів йому були видані на недержавній мові (а.с. 6, 101). Згідно ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до п. 7. Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», яке було чинне на час оформленням вказаних чеків платіжних терміналів, операції користувачів повинні виконуватися з оформленням квитанції платіжного термінала, чека банкомата, сліпа та інших документів за операціями з використанням спеціальних платіжних засобів у паперовій формі, що складаються та друкуються державною мовою за місцем проведення операції в такій кількості примірників, яка потрібна для всіх учасників операції, та/або документів в електронній формі, передбачених правилами платіжної системи. Документи за операціями з використанням спеціальних платіжних засобів можуть бути оформлені та/або надруковані іншою мовою за домовленістю сторін відповідно до законодавства України або якщо платіжний пристрій дає користувачу технічну можливість здійснити вибір мови на його замовлення. Постачальник платіжних послуг зобовязаний забезпечити відповідність мови надрукованих паперових документів за операціями з використанням спеціальних платіжних засобів мові, яка була вибрана користувачем на екрані платіжного пристрою. Частиною першою статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що інформація споживачеві повинна надаватися згідно із законом про мови. Відповідно до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова. Згідно ст. 6 Закону України українська мова як державна мова обовязково застосовується на всій території України при здійсненні повноважень органами законодавчої, виконавчої та судової влади, у міжнародних договорах, у навчальному процесі в навчальних закладах в межах і порядку, що визначаються цим Законом. Обовязковість застосування державної мови чи сприяння її використанню у тій чи інший сфері суспільного життя не повинні тлумачитися як заперечення або применшення права на користування регіональними мовами або мовами меншин у відповідній сфері та на територіях поширення. Жодне положення цього Закону не може тлумачитися як таке, що спрямоване на звуження сфери використання державної мови. Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про засади державної мовної політики», у контексті Європейської хартії регіональних мов або мов меншин до регіональних мов або мов меншин України, до яких застосовуються заходи, спрямовані на використання регіональних мов або мов меншин, що передбачені у цьому Законі, віднесені, зокрема російська мова, щодо якої можуть застосуватися заходи, спрямовані на використання регіональних мов або мов меншин. Жодне з положень цього Закону про заходи щодо розвитку, використання і захисту регіональних мов або мов меншин не повинне тлумачитися як таке, що створює перешкоди для використання державної мови. Ураховуючи наведені норми закону про мови і те, що місцевою радою за місцем операцій з використанням спеціальних платіжних засобів, а саме Київською міською радою, рішення про використання російської мови, як регіональної мови або мови меншин, не приймалося, та доказів у підтвердження домовленості сторін в оформлені та/або надруковані документів за операціями з використанням спеціальних платіжних засобів іншою мовою і про те, що користувачем на екрані платіжного пристрою було вибрано російську мову для друкування паперових документів за операціями з використанням спеціальних платіжних засобів, відповідачем не подано, суд дійшов до висновку про те, що було порушено право споживача [PERSON] на отримання державною мовою інформації у чеках під час здійснення операцій з переказу коштів з використанням платіжних терміналів і відхиляє посилання відповідача на те, що надання [PERSON] 16 грудня 2014 року та 19 грудня 2014 року російською мовою чеків під час здійснення операцій з переказу коштів з використанням платіжних терміналів є правомірним і позивач погодився отримати квитанцію платіжного терміналу з інформацією, надрукованою російською мовою. Згідно ст.ст. 3 та 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших: визнання права, припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обовязку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Отже, порушене право споживача [PERSON] на отримання державною мовою інформації у чеках під час здійснення операцій з переказу коштів з використанням платіжних терміналів підлягає захисту шляхом визнання неправомірними дій відповідача щодо видачі таких чеків недержавною мовою. Однак, вимога щодо зобовязання відповідача надавати [PERSON] усі наступні чеки українською мовою під час здійснення операцій з переказу коштів з використанням платіжних терміналів задоволенню не підлягає, так як між позивачем і відповідачем ще не виникли зобовязальні правовідносини в силу закону та/або договору і тому відсутні підстави стверджувати, що відповідач буде порушувати, не визнавати або оспорювати право позивача на отримання державною мовою інформації у чеках під час здійснення операцій з переказу коштів з використанням платіжних терміналів. Згідно ст. 34 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, предявивши позов до однієї чи обох сторін. Отже, участь таких третіх осіб у цивільній справі зумовлена тим, що судовий спір між сторонами у розпочатій справі прямо стосується прав та інтересів цих третіх осіб і задоволення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, робить неможливим задоволення вимог позивача щодо цього ж предмета спору. Предметом спору у справі за позовом [PERSON] є надання йому відповідачем 16 грудня 2014 року та 19 грудня 2014 року недержавною мовою чеків під час здійснення операцій з переказу коштів з використанням конкретних платіжних терміналів та зобовязання відповідача надавати йому, позивачу, усі наступні чеки українською мовою під час здійснення операцій з переказу коштів з використанням платіжних терміналів. Із позовної заяви Громадської організації «Незалежні» вбачається, що цією організацією заявлено не самостійні вимоги щодо вказаного предмета спору, а вимоги щодо іншого предмета спору, а саме, про визнання неправомірними дій ПАТ «ПУМБ» з приводу надання квитанцій платіжного терміналу недержавною мовою щодо невизначеного кола споживачів та зобовязання ПАТ «ПУМБ» видавати квитанції платіжних терміналів українською мовою всім споживачам, які явно не вибрали іншу мову, тобто заявлено нові вимоги в інтересах інших осіб. Крім того, третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не наведені підстави для предявлення такого позову, а саме надання відповідачем квитанцій платіжного терміналу недержавною мовою невизначеному колу споживачів та докази, якими обґрунтовуються ці позовні вимоги. У звязку з наведеним у позовних вимогах Громадської організації «Незалежні» слід відмовити за безпідставністю вимог.

Outcome: partial