Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] 05.03.2020 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою в розмірі 1583678,25 грн., що еквівалентно 63525 доларам США, а також про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.01.2019 між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого він передав відповідачу в борг 38500 доларів США. На підтвердження укладеного договору позики [PERSON] власноручно написала боргову розписку в якій, з-поміж іншого, зобов`язалася сплачувати [PERSON] 5% щомісячно за користування коштами. В борговій розписці [PERSON] також вказала, що зобов`язується повернути кошти до 04.01.2020. Однак, відповідач [PERSON] пропустила термін повернення боргу і незважаючи на встановлений та погоджений порядок та умови повернення грошових коштів стала уникати зустрічі та ухиляється від виконання зобов`язання, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. На момент подання позову за офіційним курсом НБУ вартість одного долара США дорівнює 24,93 грн., а тому [PERSON] зобов`язана сплатити позивачу [PERSON] 1583678,25 грн., з розрахунку 38500 доларів США (сума основного боргу) + (38500 х 5% х 13 місяців (з січня 2019 року по березень 2020 року) = 63525 доларів США х 24,93 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задоволити. Відповідачу [PERSON] в судове засідання не з`явилася. До суду повернулося поштове відправлення, направлене судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, з зазначеною причиною повернення « адресат відсутній». Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленою про розгляд справи судом. Заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву у визначені судом строки відповідач не подала. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.01.2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, який сторони оформили шляхом написання боргової розписки у простій формі, що передбачено частиною другою статті 1047 ЦК України. Згідно боргової розписки від 04.01.2019 [PERSON] передав [PERSON] в користування 38500 доларів США, які відповідач [PERSON] зобов`язалася повернути до 04.01.2020, з урахуванням 5% від суми боргу щомісячно (а.с.6). По закінченню визначеного вказаною вище розпискою строку [PERSON] суми позики не повернула та почала ухилятися від виконання зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 1046 ЦК України договір є укладеним з моменту коли одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Укладений договір позики відповідає вимогам частини другої статті 1047 ЦК України. Позивач на підтвердження укладення договору та його умов представив суду оригінал розписки позичальника (а.с. 64). У встановлений договором строк відповідач [PERSON] борг позивачеві [PERSON] не повернула, таким чином свої зобов`язання за договором позики не виконала. Наявність оригіналу розписки у позивача та заявлений позов свідчить про невиконання відповідачем [PERSON] умов договору позики та порушення нею вимог статей 1048, 1049 ЦК України. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складається з основної суми боргу в розмірі 959805,00 грн. (38500 доларів США х 24,93 грн.) та процентів за користування коштами в розрахунку за кожен місяць користування в розмірі 623873,25 грн. (38500 х 5% х 13 місяців (з січня 2019 року по березень 2020 року) = 25025 доларів США х 24,93 грн.), що разом становить 1583678,25 грн. Правовідносини які склалися між сторонами регулюються статтею 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримується умов укладеного договору позики, в порядку та в строки передбачені зазначеним договором борг не повернула, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як передбачено частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно витягу з договору про надання правничої допомоги позивач [PERSON] 05.03.2020 уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом Чаленко Н.В. (а.с.9) та згідно квитанції від 05.03.2020 №58 сплатив адвокату Чаленко Н.В. за вказаним вище договором гонорар в розмірі 5000 грн. (а.с.11). Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Пунктами 1 та 2 частини восьмої статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно довідки серії 12 ААБ №641308 від 04.03.2020 [PERSON] є інвалідом ІІ групи (а.с.8) і відповідно до п.9 ч.1 ст.5 звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в суді. Виходячи з вищевикладеного на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на корить позивача [PERSON] слід стягнути суму судових витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн., а також з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved