Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що [INFO] в с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON]. Після її смерті залишилось нерухоме майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] який відноситься до категорії робочого двору, головою якого була [PERSON] Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом від 30 травня 1997 року є [PERSON], який фактично успадкував майно своєї матері, але нотаріально не оформив. [INFO] в с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON]. Після його смерті залишилось нерухоме майно, а саме: вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що у зв'язку з тим, що [PERSON] не мав свідоцтва про право власності на житловий будинок, так як не встиг це документально оформити, то нотаріальна контора не може переоформити будинок на [PERSON], оскільки не відбулася первинна реєстрація в бюро технічної інвентаризації. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] на: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] В судове засідання учасники справи не з'явились. Позивач [PERSON] попередньо подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] попередньо подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник відповідача - сільський голова Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області також попередньо подав суду письмову заяву про розгляд справи без представника сільської ради, в поданій заяві зазначив, що при прийнятті рішення покладається на думку суду. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Вінницької РДА за довіреністю Кучер Ю.В. попередньо подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в поданій заяві зазначила, що при винесенні рішення покладається на думку суду. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом встановлено, що [INFO] в с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть [NUMBER] від 23.12.2014 року (а.с. 78). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якої увійшов житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] 1/2 частка якого належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння № 150 від 01.02.1990 року, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 106), а інша 1/2 частка - в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], що підтверджується ксерокопією заповіту від 08.06.1982 року (а.с. 107) та матеріалами інвентаризаційної справи № 282 на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS], оглянутої в судовому засіданні. Факт належності зазначеного житлового будинковолодіння [PERSON] також підтверджується ксерокопією виписок з погосподарської книги по даному будинковолодінню (а.с. 217-223). Відповідно до довідки № 256, виданої виконкомом Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області 22.05.2015 року, згідно записів домової книги № 7 Стадницької сільської ради за 1991-1997 роки, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] відноситься до категорії робочого двору, головою якого була [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] (а.с. 8, 10). Відповідно до відомостей технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] виготовленого ТОВ «Приват-БТІ» станом на 18 березня 2015 року, його загальна площа становить 57,9 кв.м, житлова - 39,7 кв.м. Будинковолодіння складається з: житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», ганку, козирка, сараю літ. «Б», сараю літ. «б», сараю літ. «б1», убиральні літ. «В», погребу літ. «Г», шиї погребу літ. «ш/п», колодязя № 1 (а.с. 17-20). На випадок своєї смерті [PERSON] 30 травня 1997 року склала заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право - [PERSON]. 30 травня 1997 року цей заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області - [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 12, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 4). [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], оскільки вступив в оперативне управління спадковим майном, а саме: займався побілкою кімнат в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] в якому до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована [PERSON], проводив ремонт огорожі та обробляв земельну ділянку, що підтверджується довідкою № 88, виданою виконкомом Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області 02.03.2015 року (а.с. 6) та довідкою № 257, виданою виконкомом Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області 22.05.2015 року (а.с. 9). [INFO] в с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 11.08.2014 року (а.с. 5). Після смерті [PERSON], померлого [INFO] відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого увійшов також вищезазначений житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] який [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], однак, при житті не встиг переоформити на нього правовстановлюючі документи на своє ім'я. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], є його син [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження [NUMBER] від 07.08.2000 року (а.с. 13). З ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 05.12.2003 року вбачається, що 05 грудня 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було зроблено запис за № 221, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 05.12.2003 року (а.с. 14). Відповідно до копії спадкової справи № 612/2014 року, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON], з заявами про прийняття спадщини після його смерті звернулись: 21 листопада 2014 року - [PERSON] (колишня дружина спадкодавця) від імені малолітнього сина [PERSON] та 23 січня 2015 року - [PERSON] (рідна сестра спадкодавця) (а.с. 64-68). Видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно на ім'я [PERSON] після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO], Вінницька районна державна нотаріальна контора не має можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджується ксерокопією листа Вінницької районної державної нотаріальної контори № 594/02-17 від 10.03.2015 року (а.с. 12). Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Так, судом є встановленим, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом матері [PERSON], яка померла [INFO]. Спадщину він прийняв шляхом вступу в оперативне володіння спадковим майном, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, чинного на час відкриття спадщини), а саме: займався побілкою кімнат в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] в якому до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована [PERSON], проводив ремонт огорожі та обробляв земельну ділянку. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON]. Спадкоємцем першої черги за законом після його смерті, який прийняв спадщину, є його син [PERSON], [INFO]. Спадкоємицею другої черги за законом, яка прийняла спадщину, є рідна сестра спадкодавця - [PERSON]. Тому, в силу вимог ст. 1258 ЦК України, [PERSON] має переважне право на спадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки судом є встановленим, що позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове будинковолодіння, іншого способу захисту своїх спадкових прав, акрів судового, у нього немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved