Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] 13 липня 2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи: Департамент адмініпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2020 року позовну заяву прийнято до провадження суду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та призначено судовий розгляд на 14\~серпня 2020 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2020 року судовий розгляд справи було відкладено і призначено дату розгляду на 29 вересня 2020 року. Позивач у своєму позові посилався на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніною І.О. і зареєстрованого в реєстрі за № 728, [PERSON] є власником Ѕ частини домоволодіння [ADDRESS] . Власником іншої Ѕ частини зазначеного домоволодіння є третя особа, [PERSON] . У вказаному домоволодінні зареєстровано небогу позивача [PERSON] , яка у будинку не проживає, її речей у ньому немає, комунальні послуги вона не сплачує, поточний ремонт не здійснює, добровільно зніматися з реєстрації не бажає. Перешкод у проживанні за місцем реєстрації їй ніхто не чинить. Позивач у своїх позовних вимогах просив суд усунути йому перешкоди у користуванні домоволодінням шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS] . Відповідачеві [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено. Третім особам Департаментові адмініпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради і [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову до суду третіми особами подано не було. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніною І.О. і зареєстрованого у реєстрі за № 728, [PERSON] є власником 4/40 домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 11), право власності на які у встановленому законом порядку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 12-13). Власником 4/40 домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніною І.О. і зареєстрованого у реєстрі за № 727 є [PERSON] (а.с. 8), право власності на яке у встановлено порядку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 9-10). Згідно з довідкою № 13120, виданою 23 грудня 2019 року Департаментом адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, у спірному домоволодінні зареєстровано крім позивача та третьої особи [PERSON] , відповідача [PERSON] (а.с. 30). Згідно з актом-довідкою № 640 про не проживання, складеною 13 грудня 2019 року [PERSON] і [PERSON] та затвердженою головою квартального комітету № 9 Новокодацької районної у м. Дніпрі ради Корж С.П., [PERSON] не проживає у спірному домоволодінні з вересня 2014 року (а.с. 29). На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця прожива ння в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідач не є власником (співвласником) домоволодіння [ADDRESS] , не проживає у ньому з вересня 2014 року, її речей у домоволодінні, належному позивачеві та третій особі, немає, комунальні послуги вона не сплачує, участь в утриманні домоволодіння не приймає, суд доходить висновку, що відповідач втратила право користування спірним домоволодінням, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп. (а.с. 1), який з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, підлягає стягненню з відповідача на користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved