Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] в грудні 2015 року звернулась до Малиновського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON] за участю третьої особи - Пятої Одеської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтувавши позов тим, що 02 квітня 1998 року померла [PERSON], яка залишила заповіт на імя позивача. Однак, при оформленні спадщини державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з розбіжностями, які виникли при визначення частки спадкового майна. У судовому засіданні представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву в який підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовну заяву по вказаній справі. Від третьої особи - Пятої Одеської державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла копія спадкової справи, представник третьої особи в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] 02 квітня 2014 року склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в Спадковому реєстрі за №2-393. Відповідно до тексту вказаного заповіту [PERSON] заповідала на випадок її смерті усе своє майно [PERSON]. 15 листопада 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії № І-ЖД № 392965, від 17.11.2014 року, актовий запис № 11582. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 серпня 1998 року , спадкдавцю [PERSON], належала на праві приватної власності 21/200 (двадцять одна двохсота) частина домоволодіння, що знаходиться по вулиці Бугаївській 28, міста Одеси. 15 квітня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Пятої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №57340238, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Однак, державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з розбіжностями, які виникли при визначення частки спадкового майна. Відповідно до положень ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. В ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). За ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом положень ч. 5 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Згідно положень ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо невстановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У відповідності до частини 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В ч.1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, наданої для огляду суду Пятою Одеською державною нотаріальною конторою нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з не відповідністю правовстановлювального документа на спадкове майно здійсненому перерахунку. У судовому засіданні встановлено, що 30 жовтня 2008 року Одеським міським бюро технічної інвентаризації реєстрації обєктів нерухомого майна здійснено перерахунок часток домоволодіння №28 по вул. Бугаївській у м. Одеса. За результатами проведеного перерахунку частка, яка належала померлій [PERSON] (21/200) частина домоволодіння по вулиці Бугаївській 28 у місті Одеса) перераховано на 7/100 (сім сотих) частини вказаного домоволодіння. Проте, [PERSON] за життя у встановленому законом порядку не зареєструвала право власності на свою частку вказаного домоволодіння відповідно до вищезазначеного перерахунку та не отримала свідоцтво про право власності, безперешкодно проживаючи в частині домоволодіння по день смерті. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що у померлої [PERSON] на праві приватної власності належало 7/100 (сім сотих) частини домоволодіння, що знаходиться по вулиці Бугаївській 28 у місті Одеса. Враховуючи, що позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак в звязку з розбіжностями, які виникли при визначення частки спадкового майна - домоволодіння по вулиці Бугаївській 28 у місті Одеса позбавлена права її оформити в установленому законом порядку та з урахуванням визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно у вигляді 7/100 частини домоволодіння, яке знаходиться по вулиці Бугаївській 28 міста Одеси, яке відкрилося після смерті [PERSON]. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved