Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] 12 листопада 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди посилаючись, що 15 березня 2013 року в місті Кременчуці сталася дорожньо-транспортна пригода, де відповідач [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21093 реєстраційний номер [NUMBER] виїхав на смугу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем LIFAN 520 GX реєстраційний номер [NUMBER], яким він керував та який йому належить на праві власності. В результаті дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль зазнав таких технічних пошкоджень, що унеможливлює його подальше безпечне використання як транспортного засобу. Відповідно до постанови Кременчуцького районного суду від 30 травня 2013 року пригода сталася з вини відповідача. Вартість нанесеного йому матеріального збитку пошкодженням автомобіля згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №184 від 20 березня 2013 року дорівнює вартості автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди та складає 45 853, 33 грн. Страховою групою ТАС відповідно до листа від 13 червня 2013 року та страхового акту від 13 червня 2013 року йому виплачено страхове відшкодування в сумі 32 253, 33 грн., згідно зобов'язуючої пропозиції залишки його автомобіля продали за 14 600 грн. Вважає, що в результаті порушення його цивільного права йому було завдано збитків і він має право на їх відшкодування винною особою, якою є відповідач. Також він має право на відшкодування спричиненої йому моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях від дорожньо-транспортної пригоди та втрати автомобіля, порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, яку він оцінює в 50 000 грн., що і просив суд стягнути з відповідача на його користь, а також вартість юридичної допомоги в сумі 10 000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити, про обставини та підстави якого пояснив так, як це викладено в заяві, уточнюючи, що шкоду спричинену пошкодженням автомобіля йому страхова компанія відшкодувала в повному обсязі, але, крім цього, він ще витратив значні кошти на евакуацію автомобіля, на проведення експертиз та на інші потреби пов'язані з даною дорожньо-транспортною пригодою, докази про що в нього відсутні, тому він їх включив в розмір спричиненої йому моральної шкоди. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити та пояснив, що страхова компанія відшкодувала позивачу спричинену матеріальну шкоду пошкодженням його автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди повністю, а доказів про спричинену йому моральної шкоду, як і про вартість наданої юридичної допомоги він суду не надав. Заслухавши пояснення сторін, їх уповноважених представників, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В відповідності до ч.1ст.11 ЦПК України суд розглядає спір в межах позовних вимог. Так, згідно постанови Кременчуцького районного суду від 30 травня 2013 року відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення за ст.124 КУпАП за те, що він керуючи автомобілем ВАЗ 21093 реєстраційний номер [NUMBER] 15 березня 2013 року в 08 год. та рухаючись в місті Кременчуці на вул.60 років Жовтня біля зупинки громадського транспортну «Міський сад» порушивши вимоги п.11.4 Правил дорожнього руху України виїхав на полосу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем LIFAN 520 GX реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав технічних ушкоджень. Розмір нанесеного йому матеріального збитку пошкодженням автомобіля згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №184 від 20 березня 2013 року становить 45 853, 33 грн., який йому відшкодовано в повному обсязі Страховою групою ТАС, що сторонами не оспорюється. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; - у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, і що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою, як зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, в зв'язку з чим він зазнав душевних страждань, бо втратив засіб пересування, змушений був змінити свій звичний образ життя. Отже, позивачу з вини відповідача була спричинена моральна шкода, розмір якої суд оцінює враховуючи принципи виваженості, розумності та справедливості, а також ступінь вини відповідача, який вчинив правопорушення з необережності, в сумі 1000 грн. Доказів на обґрунтування моральної шкоди в більшому розмірі позивач суду не надав. Щодо позовних вимог про відшкодування вартості юридичної допомоги в сумі 10 000 грн., то суд в цій частині позову позивачу відмовляє повністю за відсутністю передбачених законом підстав для задоволення. Оскільки позов задоволено частково, то в відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 600 грн., що підтверджено документально, пропорційно задоволеній частині позову в розмірі 60 грн.

Outcome: partial