Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] 21.07.2017 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що 24.10.2014 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем по справі [PERSON] та від цього шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Пояснила, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину, взагалі не надає їй ніякої матеріальної допомоги. Зазначила, що особисто вона не працює, а відповідач працює неофіційно, отримуючи дохід від самостійних заробітків. Інших утриманців він не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. У звязку із тим, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, просила з нього стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились. При цьому, позивач [PERSON] попередньо подала до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутність, у якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за місцем його реєстрації згідно адресної довідки (а.с.11), вдруге не зявився в судове засідання, причин своєї повторної неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову до суду не представив. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як згідно вимог ч.3 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного. Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Так, згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-АМ №144494 (а.с.3) між позивачем та відповідачем 24.10.2014 року виконавчим комітетом Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області було зареєстровано шлюб. З копій свідоцтва про народження серії І-АМ №304982 (а.с.4) вбачається, що сторони є відповідно батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], на утримання якої позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача. Згідно копії довідки виконавчого комітету Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 10.07.2017 року №1137 (а.с.5) позивач [PERSON] зареєстрована в [INFO], її дочка [PERSON], [INFO] проживає із матірю та знаходиться на її утриманні. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені у відповідності до вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються. На підставі наведених доказів в судовому засіданні встановлено наявність визначених матеріальним законом зобов'язань відповідача [PERSON] щодо надання утримання своїй неповнолітній дитині [PERSON], вказане позивачем невиконання у добровільному порядку яких відповідачем ні в який спосіб не спростовано та не представлено заперечень стосовно батьківства по відношенню до неповнолітньої [PERSON] За таких підстав вимоги позивача стосовно необхідності стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини є достатньо аргументованими та відповідають матеріальному закону, передусім, положенням Конвенції про права дитини, що є складовою національного законодавства, передбачаючи пріоритет судового захисту відповідних прав неповнолітніх осіб, тобто визначення необхідності першочергового забезпечення відповідачем належного та достатнього утримання своєї неповнолітньої дитини, надто з огляду на відсутність будь-яких заперечень відповідача, незаявлення та недоведення останнім обставин стосовно незадовільного стану власного здоров'я чи наявності на його утриманні інших осіб, визначають підставність позову в цій частині вимог. Проте, відсутність відомостей про незадовільний стан здоров'я неповнолітньої дитини, на утримання якої заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача, а також недоведення позивачем належними та допустимими доказами наявності у відповідача рухомого чи нерухомого майна, грошових коштів тощо, отримання відповідачем доходу із кратним перевищенням розміру оспорюваних аліментів, останні підлягають стягненню у меншому від заявленого розміру, який визначається судом до стягненння в сумі 1000 грн. на місяць, що становитиме належне забезпечення потреб неповнолітньої дитини з боку батька за рівного обов'язку сторін щодо спільного надання утримання їх дитині, перебуваючи наразі в межах половини розміру мінімальної заробітної плати та в межах прожиткового мінімуму доходів працездатних осіб, яким є відповідач, визначаючи відповідну спроможність останнього до їх сплати, а також суттєво перевищуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на утримання дитини віком до шести років. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо вимог майнового характеру на час пред'явлення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved