Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) 21 жовтня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 липня 2005 року. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, втрату почуття поваги один до одного. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинено, незважаючи на спільне проживання, тому позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач у судове засідання не з'явилася, про місце, день та час розгляду повідомлена належним чином, у позовній заяві просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про місце, день та час розгляду повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2005 року. Зазначені обставини, що встановлені судом, підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-ОК №003382 (а.с. 3). Від спільного шлюбу позивач з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Зазначені обставини, що встановлені судом, підтверджуються свідоцтвами про народження серії І-ОК №063600 та серії І-ОК№023536 відповідно (а.с.4, 5). Позивач на примирення не згодна, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин та розірвання шлюбу. Причиною розладу в сімї стали різні погляди на життя, внаслідок чого позивач та відповідач втратили почуття поваги один до одного. Судом встановлено, що розлад в сімї позивача носить не тимчасовий, а тривалий характер. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін, оскільки відносини, які склалися між подружжям, суперечать інтересам позивача. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач, якай наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved