Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

[PERSON] 18 грудня 2019 року звернувся з позовом до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року підготовче засідання було закрито і призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у своєму позові посилався на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 1997 року, від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові один до одного. На теперішній час позивач фактично створив нову сім`ю, в якій має дитину. З 2013 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просив шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 1997 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська, актовий запис № 389 (а.с. 5). Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові один до одного. З 2013 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. На теперішній час позивач фактично створив нову сім`ю, в якій має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Відповідач у своїй заяві від 2 квітня 2020 року позовні вимоги визнала. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір, який у розмірі 768 гривень 40 коп підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved