Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 29 червня 2016 року Корнинської селищною радою зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] (далі- відповідач), актовий запис №7, після чого вона змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя не склалось, тому що в них різні погляди на життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Подружні відносини між ними припинилися з березня 2018 року, з цього часу спільне господарство не ведеться. Спору про поділ спільного майна немає. За таким обстави позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач просить, шлюб зареєстрований 29 червня 2016 року виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 7, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, 25 березня 2020 року надала до суду телефонограму в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, 25 березня 2020 року надав до суду заяву в якій надав письмову згоду на розірвання шлюбу. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29 червня 2016 року виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 7, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , їх батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною другою статті 114 Сімейного Кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved