Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернувся до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал» правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Страховий капітал» (далі - відповідач, ПрАТ «СК «Страховий капітал»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 15 889,11 грн., моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн., витрати на проведення оцінки автомобіля «Опель», державний номерний знак [NUMBER], в розмірі 400,00 грн., судові витрати в розмірі 229,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 10.02.2011 року [PERSON], керуючи автомобілем «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Опель», державний номерний знак [NUMBER]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Опель», державний номерний знак [NUMBER], було пошкоджено, вартість матеріальної шкоди становить 15 889,11 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Страховий капітал», у зв'язку із чим [PERSON] 11.02.2011 року повідомив відповідача про настання дорожньо-транспортної пригоди. 14.02.2011 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Страховий капітал» із заявою про виплату страхового відшкодування, проте, відповідач виплату не здійснив. На місце дорожньо-транспортної пригоди представник відповідача не з'явився для визначення вартості заподіяних збитків, у зв'язку із чим позивач вимушений був самостійно обрати експерта за власні кошти. Вартість проведеної оцінки автомобіля «Опель», державний номерний знак [NUMBER], склала 400,00 грн., які були сплачені [PERSON] Таким чином, вказані витрати також підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Крім того, позивач вважає, що йому також завдано моральну шкоду бездіяльністю відповідача, яку він оцінює в розмірі 1 000,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2013 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал» про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] (далі - трет яособа, [PERSON]) та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд, згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність представника відповідача, який повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 10.02.2011 року [PERSON], керуючи автомобілем «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Опель», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Опель», державний номерний знак [NUMBER], одержав механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03.03.2011 року винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] (а. с. 14). Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, шкода, завдана позивачеві з вини третьої особи підлягає відшкодуванню за рахунок останньої. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність [PERSON] у період з 25.08.2010 року по 24.08.2011 року, тобто у період, коли сталась дорожньо-транспортна пригода, була застрахована у ПрАТ «СК «Страховий капітал», що підтверджується інформацією Моторного (транспортного) страхового бюро України. Як визначено у ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону від 02.12.2010 року, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону від 02.12.2010 року, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Як визначено у ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону від 02.12.2010 року, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 9.1, п. 9.2 п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону від 02.12.2010 року, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500 гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону від 02.12.2010 року, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до наданої Моторним (транспортним)страховим бюро України інформації, згідно полісу № ВС/8128140 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, франшиза становить 510,00 грн. Таким чином, ПрАТ «СК «Страховий капітал» відповідає перед позивачем за заподіяну [PERSON] шкоду в межах 25 500,00 грн. з урахуванням франшизи в розмірі 510,00 грн. Як визначено у ст.. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З аналізу викладеного слідує, що відповідач не відшкодовує всі витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в повному обсязі, а лише передбачені законодавством. Так, згідно наданого позивачем звіту № 14262 з оцінки транспортного засобу від 24.02.2011 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Опель», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок пошкодження при ДТП, становить 15 889,11 грн. (а. с. 5-9). Отже, ПрАТ «СК «Страховий капітал» відшкодовує позивачеві витрати в розмірі 15 379,11 грн. за мінусом франшизи в розмірі 510,00 грн. При чому, ПрАТ «СК «Страховий капітал» також не відшкодовує витрати позивача, пов'язані з оплатою вартості проведення оцінки автомобіля «Опель», державний номерний знак [NUMBER], в розмірі 400,00 грн., оскільки таке відшкодування не передбачено нормами чинного законодавства. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону від 02.12.2010 року, для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. 14.02.2011 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Страховий капітал» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, яка того ж дня була одержана відповідачем (а. с. 12). Згідно п. 36.1 та п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону від 02.12.2010 року, після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення. Відповідно до п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону від 02.12.2010 року, виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. Всі необхідні документи позивачем були надані. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження того, що позивачем надано не всі документи відповідач не надав. Таким чином, ПрАТ «СК «Страховий капітал» зобов'язано було виплатити суму страхового відшкодування в розмірі 15 379,11 грн., проте, відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування і на даний час. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження виплати страхового відшкодування позивачеві відповідач не надав. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з ПрАТ «СК «Страховий капітал» суми страхового відшкодування в розмірі 15 379,11 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, отже, для відшкодування заподіяної з вини [PERSON] шкоди, що перевищує ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Страховий капітал», [PERSON] має право звернутись з позовом до третьої особи - [PERSON] Щодо позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн., то суд зазначає наступне. Згідно ст.. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Позивачем не доведено наявність моральної шкоди та причино-наслідковий зв'язок між діями відповідача та моральною шкодою позивача, отже, правові підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з ПрАТ «СК «Страховий капітал» на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки суд задовольняє позов частково, то на користь позивача з відповідача підлягають стягненню 204,06 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial