Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області (далі-відповідач), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції Київської області та просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0.481 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 3222786501:01:012:0098, що розташована в с. Пашківка Макарівського району Київської області по вулиці Чкалова та відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії I-KB за № 063087, належала її померлій матері [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 0.731 га, з цільовим призначенням - для будівництва , обслуговування житлового будинку - 0.2500 та для ведення особистого підсобного господарства - 0.481 га, що розташована по [ADDRESS]. Право власності на зазначену земельну ділянку спадкодавець набула на підставі рішення Пашківської сільської ради за № 5 від 30 вересня 1997 року. Державний акт на право приватної власності на землю видано 25 грудня 1997 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за спадкодавцем за № 89. Ще за життя, а саме, 02 квітня 1992 року спадкодавцем було складено заповіт, посвідчений секретарем Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, реєстровий номер -7, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також усе те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом вона заповіла позивачці по справі. Позивач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщин, що свідчить про прийняття нею спадщини. 29 листопада 2011 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Грисюк О.В., реєстровий номер 1-2698, відповідно до якого, нею було оформлено право на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 0.731 га, у межах згідно з планом, що розташована на території [ADDRESS], належної померлій [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I-KB за № 063087, виданого Пашківською сільською радою Макарівського району Київської області, 25 грудня 1997 року, на підставі рішення Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області від 30 вересня 1997 року за № 5, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 89. Цільове призначення (використання земельної ділянки - 0.731 га - передано для будівництва, обслуговування житлового будинку - 0.250; передано для ведення особистого підсобного господарства - 0.341 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0.250 га становить 34587 гривень, а площею 0.314 га - 4194 гривня. Проте, після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, в ході проведення процедури реєстрації в реєстраційній службі Макарівського районного управління юстиції Київської області була виявлено технічна помилка, яка полягає у неправильно вказаній площі земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства. За таких обставин зареєструвати своє право вищезазначену частини спадщини вона немає можливості, що підтверджується відповіддю державного реєстратора та державного нотаріуса про неможливість виправлення вищезазначеної технічної помилки, а тому виникла необхідність для звернення з позовом до суду для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0.481 га, яка відповідно до вищезазначеного державного акту на право приватної власності на землю належала її матері [PERSON]. У судове засідання позивачка не прибула, через канцелярію суду подала письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутність, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач Пашківська сільська рада Макарівського району Київської області у судове засідання свого представника не направили, подали до суду заяву в якій просили суд слухати справу у відсутність їх представника. Проти задоволення заявлених вимог не заперечили. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції Київської області у судове засідання свого представника не направили, подали через канцелярію суду лист з проханням слухати справу у відсутність їх представника. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 320 за 2009 р. до майна померлої [INFO]. [PERSON], суд встановив, наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.02.2009 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої з поміж іншого майна входить земельна ділянка, загальною площею 0.731 га, з цільовим призначенням - для будівництва, обслуговування житлового будинку - 0.2500 та для ведення особистого підсобного господарства - 0.481 га, що розташована по [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії I-KB за № 063087. Право власності на зазначену земельну ділянку спадкодавець набула на підставі рішення Пашківської сільської ради за № 5 від 30 вересня 1997 року. Державний акт на право приватної власності на землю видано 25 грудня 1997 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за спадкодавцем за № 89. Ще за життя, а саме, 02 квітня 1992 року спадкодавцем було складено заповіт, посвідчений секретарем Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, реєстровий номер -7, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також усе те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом вона заповіла, позивачці по справі, [PERSON]. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 цього Кодексу - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщин не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Отже, оскільки на час відкриття спадщини, позивач постійно не проживала разом із спадкодавцем, тому вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що свідчить про прийняття нею спадщини.(аркуш спадкової справи 1) 29 листопада 2011 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Грисюк О.В., реєстровий номер 1-2698, відповідно до якого, позивачем було оформлено право на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 0.731 га, у межах згідно з планом, що розташована на території [ADDRESS], належної померлій [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I-KB за № 063087, виданого Пашківською сільською радою Макарівського району Київської області, 25 грудня 1997 року, на підставі рішення Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області від 30 вересня 1997 року за № 5, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 89, з цільовим призначенням (використання земельної ділянки - 0.731 га - передано для будівництва, обслуговування житлового будинку - 0.250; передано для ведення особистого підсобного господарства - 0.341 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0.250 га становить 34587 гривень, а площею 0.314 га - 4194 гривні. Проте, після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, в ході проведення процедури реєстрації в реєстраційній службі Макарівського районного управління юстиції Київської області була виявлено технічна помилка, яка полягає у неправильно вказаній площі земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства. Так, в державному акті на право приватної власності на землю виданого на ім'я спадкодавця зазначено, що площа земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства становить 0.341 га, хоча в дійсності площа цієї ділянки становить 0.481 га (0.731-0.250 = 0.481), що підтверджується поміткою зробленою на державному акті на право приватної власності на землю головою Пашківської сільської ради та повідомлення управління Держземагентства у Макарівському районі Київської області за № 01-12/1046 від 24.04.2014 року. Відповідно до наданого повідомлення площа земельної ділянки, яка зазначена технічній документації щодо передачі земельної ділянки громадянки України [PERSON] у приватну власність згідно з рішенням Пашківської сільської ради народних депутатів Макарівського району Київської області № 5 від 30.09.1997 року становить 0.731 га, з яких 0.25 га для будівництва та обслуговування будинків та 0.48 га для ведення особистого підсобного господарства. Відповідями державного реєстратора від 02.07.2014 р. та державного нотаріуса про неможливість виправлення вищезазначеної технічної помилки від 03.07.2014 р. позивачці було відмовлено у внесенні часткових змін до раніше виданого свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщину входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. А згідно ст. 392 цього Кодексу власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчується його право власності. Враховуючи те, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, а право покійної [PERSON] на земельну ділянку площею 0.481 га підтверджується довідкою управління Держземагентства у Макарівському районі Київської області, загальною площею земельної ділянки зазначеної в державному акті на право приватної власності на землю, площа якої становить 0.731 га, з яких 0.250 - для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0.481 га для ведення особистого підсобного господарства, що в цілому складає 0.731 га, а також відміткою сільського голови про виправлення площі земельної ділянки з 0.341 га на 0.481 га, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вирішуючи спір по суті, суд виходить також з наступного. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved