Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

I. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 28 вересня 2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09 грудня 2014 року в газеті «Урядовий кур`єр» №229 відповідно до ст. 641 ЦК України була розміщена публічна пропозиція АТ «Укргазбанк» про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з метою надання банківських послуг, яка набрала чинності з дати її публікації в газеті та діє до дати оприлюднення в цій же газеті заяви про відкликання публічної пропозиції. 25 січня 2021 року [PERSON] підписала у ПАТ АБ «Укргазбанк» Заяву-Анкету №ASJ-43101-17-DOM про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до цієї заяви, максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту становить 300 000 грн, початкова сума ліміту дозволеного овердрафту - 3 400 грн, строком на 12 місяців, зі сплатою 30% річних (базова процентна ставка) та 48% річних (процентна ставка на прострочену заборгованість). Відповідно до розділу 6 Договору, внаслідок підписання Заяви-Анкети, відповідач взяла на себе обов`язок не пізніше останнього дня строку дії ліміту дозволеного овердрафту в повному обсязі повернути Банку отримані кредитні кошти (Дозволений овердрафт); сплатити суми основного боргу за Дозволеним овердрафтом та проценти за користування Дозволеним овердрафтом в розмірі та в строки, передбачені Договором та Програмою кредитування; за користування неповерненою у встановлені Договором строки сумою Дозволеного овердрафту (мінімального платежу) сплатити проценти в розмірі, встановленому Програмою кредитування. Клієнт несе відповідальність за виконання умов цього Договору згідно з законодавством України. В разі порушення умов цього Договору сторони зобов`язані відшкодувати будь-які витрати та/або збитки завдані винними діями іншої сторони. Під збитками сторони розуміють неодержані доходи (втрачена вигода), які сторона мала право одержати у разі належного виконання зобов`язань за цим Договором другою Стороною, заборгованість за цим Договором в повному обсязі (в т. ч. сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, комісія, неустойка, будь-яка інша заборгованість Клієнта за цим Договором) (п. 8.5. Договору). Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 16 липня 2021 року у неї утворилася заборгованість у сумі 25 310 грн 67 коп., яка складається з наступного: 21 138 грн 09 коп. - заборгованість по кредиту (прострочена), 427 грн 34 коп. - заборгованість по процентам (поточна), 3 210 грн 11 коп. - заборгованість по процентам (прострочена) та 535 грн 13 коп. - платежі відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. У зв`язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів та процентів, ПАТ АБ «Укргазбанк» просить стягнути з останньої вказану суму боргу. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Від представника позивача ПАТ «Укргазбанк» надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 29). ІІІ Процесуальні дії у справі Ухвалою від 04 жовтня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 26-27). Протокольною ухвалою від 28 жовтня 2021 року розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, остання відсутня за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (а. с. 31). У судове засідання, призначене на 15 листопада 2021 року, відповідач [PERSON] не з`явилася. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом вручення судової повістки (а. с. 34). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки під час підготовки справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про її розгляд. За правилами ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач двічі у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, у суду наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів, про що постановлено ухвалу, відповідно до вимог статей 280 - 281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються нормами ЦК України. Судом встановлено, що 25 січня 2017 року відповідач [PERSON] підписала заяву-анкету №ASJ-43101-17-DOM на підтвердження приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, опублікованого в газеті «Урядовий кур`єр» №229 від 09 грудня 2014 року. Відповідно до умов вказаної заяви-анкети максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту становить 300 000 грн, початкова сума ліміту дозволеного овердрафту - 3 400 грн, строком на 12 місяців, зі сплатою 30% річних (базова процентна ставка) та 48% річних (процентна ставка на прострочену заборгованість). Зі змісту вказаної заяви вбачається, що підписавши її, [PERSON] підтвердила акцептування публічної пропозиції АБ «Укргазбанк» на укладення договору, яка була опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» та розміщена на сайті банку і приєдналася до умов договору. Договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної [PERSON] заяви-анкети на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Крім того [PERSON] підтвердила, що ознайомлена з довідкою про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість споживчого кредиту у формі овердрафту на максимально можливий ліміт дозволеного овердрафту, що є додатком до цього договору. Підтвердила, що погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування, в редакції, що діяла на день підписання цього договору. Договір вважається укладеним з моменту його підписання позичальником (а. с. 13). На підставі зазначеної анкети-заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» відкрив [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті, тарифний план Універсальна картка «Домовичок» та видав платіжну картку (а. с. 13-14). Відповідно до довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту у формі овердрафт за програмою «Універсальна картка «Домовичок», [PERSON] під розпис ознайомлена з умовами кредитування та Тарифним планом «Домовичок», згідно з якими строк кредитування становить 12 місяців; орієнтовна сума кредиту 3 400 грн; погашення основної суми боргу за дозволеним овердрафтом здійснюється щомісяця до 25 числа та становить 7% від фактичної заборгованості по основному боргу на 1- ше число кожного місяця (мінімум 50,00 грн, але не більше фактичної заборгованості на 1-ше число місяця); проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості та сплачуються щомісячно (а. с. 15). Розпискою від 25 січня 2017 року підтверджується, що [PERSON] отримала банківську платіжну картку [NUMBER] (а. с. 14 зворотній бік). З наведеного вище слідує, що між сторонами у справі укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник прийняв і погодився із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Згідно з п. 1.3 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, опублікованого в газеті «Урядовий кур`єр» №229 від 09 грудня 2014 року (надалі Публічна пропозиція) банк здійснює всі операції по карткових рахунках клієнтів з використанням платіжних карток та/або їх реквізитів згідно з чинним законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України, правилами відповідних платіжних систем та цим договором. Пунктом 1.4 Публічної пропозиції передбачено, що в заяві на приєднання клієнт фіксує конкретні параметри обраного ним виду продукту, в тому числі: валюту карткового рахунку, тарифний план, тип платіжної картки, додаткові послуги. Банк відкриває картковий рахунок та видає платіжну картку та пін-код до неї на підставі підписаної клієнтом заяви на приєднання або електронного документу, сформованого та відправленого клієнтом в порядку, визначеному договором при відкритті карткового рахунку через ДКП відповідно до законодавства України та правил відповідної платіжної системи (п. 3.1 Публічної пропозиції). Відповідно до п. 3.7 Публічної пропозиції за надання послуг (здійснення операцій), що передбачені цим договором, банк отримує плату в розмірі та в строки, що передбачені тарифами. Згідно з п. 3.10 Публічної пропозиції клієнт має право здійснювати розрахунки за операціями проведеними з використанням платіжної картки з лімітом дозволеного овердрафту за рахунок наданого банком овердрафту, а у разі запровадження банком незнижувального залишку, в сумі, що розраховується як різниця між фактичною сумою залишку по картковому рахунку та сумою незнижувального залишку. Відповідно до п. 3.19 Публічної пропозиції сторони домовилися, що при надходженні коштів на картковий рахунок клієнта в національній валюті, погашення заборгованості за овердрафтом (кредитом) здійснюється у наступній черговості: 1) прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом та овердрафтом (кредитом) (якщо буде мати місце прострочення); 2) заборгованість за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом; 3) прострочена заборгованість за дозволеним овердрафтом та овердрафтом (кредитом) (якщо буде мати місце прострочення); 4) заборгованість за дозволеним овердрафтом (в т. ч. мінімальний платіж). Згідно з п. 8.4 та 8.5 Публічної пропозиції клієнт несе відповідальність за виконання умов цього договору згідно із законодавством України. В разі порушення умов цього договору сторони зобов`язані відшкодувати будь-які витрати та/або збитки, завдані винними діями іншої сторони. Під збитками сторони розуміють неодержані доходи (втрачена вигода), які сторона мала право одержати у разі належного виконання зобов`язань за цим договором другою стороною, заборгованість за цим договором в повному обсязі (в т. ч. сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, комісія, неустойка, будь-яка інша заборгованість клієнта за цим договором). Відповідно до 6.3.7 Публічної пропозиції, банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язань клієнтам за цим договором, зокрема, у разі порушення клієнтом строків/термінів сплати будь-яких платежів за цим договором, в тому числі сплати процентів, будь-яких комісій, та інших платежів, передбачених цим договором, про що клієнт повідомляється відповідно письмовою вимогою (а. с. 5-10). Всупереч умовам кредитного договору відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачує заборгованість по кредиту та процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. 17 травня 2021 року позивач направив відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів та комісії за користування кредитом (а. с. 18-19). Однак, відповідач вимогу не виконала, заборгованість не погасила. Судом встановлено, що відповідач користувалася кредитними коштами та частково погашала заборгованість за кредитним договором. Останній платіж у сумі 3 грн 79 коп. було сплачено 28 лютого 2021 року. Однак, внаслідок того, що щомісячні платежі за кредитним договором вносилися несвоєчасно та не в повному обсязі, станом на станом на 16 липня 2021 року в [PERSON] утворилася заборгованість у сумі 25 310 грн 67 коп., яка складається з наступного: 21 138 грн 09 коп. - заборгованість по кредиту (прострочена), 427 грн 34 коп. - заборгованість по процентам (поточна), 3 210 грн 11 коп. - заборгованість по процентам (прострочена) та 535 грн 13 коп. - заборгованість по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України (а. с. 10-12). Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджується кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). При цьому суд враховує позиції ЄСПЛ щодо аргументації судових рішень, закріплені, зокрема в п. 42 рішення «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, в якому наголошується, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись, виходячи з обставин кожної справи (рішення «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року). Право може вважатися ефективним, тільки, якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (п. 33рішення від 21 березня 2000 року у справі «Дюлоранс проти Франції»; п. п. 32, 35 рішення від 07 березня 2006 року у справі «Донадзе проти Грузії»). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. У ч. 3 ст. 12, ст. ст. 76 - 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідач [PERSON] не використала можливість і право реалізувати свої процесуальні права, заперечувати проти позову, надати докази у підтвердження своїх заперечень, на виклик суду не прибула. Небажання [PERSON] надати відзив та докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, з`являтися на виклик суду, дає суду право обмежитись доказами, наданими позивачем. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини щодо виконання зобов`язань, зокрема, за договором позики. У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом положень ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. VІ. Висновки суду Аналізуючи наведені вище норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що між сторонами у справі було укладено кредитний договір у встановленій законом формі, з визначенням усіх істотних умов. ПАТ АБ «Укргазбанк»» виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором порушив, кредитні кошти не повернув та проценти за користування ними не сплатив. Враховуючи вищенаведене та виходячи з закріпленого у ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 25 310 грн 67 коп., яка складається із заборгованості по кредиту та процентів. VIІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, з судового збору, який покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК). Оскільки позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» судом задоволені у повному обсязі, стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягають судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору у сумі 2 270 грн (а. с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved