Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

[PERSON] , в особі представника - адвоката Кравченко О.В., звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К., у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №251133 від 30.06.2021, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у розмірі 40 693,02 грн., а також стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на її користь сплачений судовий збір у розмірі 1362 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 30.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №251133 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №101/3891290-СК від 07.09.2021 за період з 25.06.2020 до 31.05.2021 у розмірі 40 693, 02 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 22 373,42 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 16 169,60 грн., заборгованість за пенею та штрафом - 2100 грн., плата за вчинення виконавчого напису - 50 грн. На підставі вказаного виконавчого напису, 03.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. відкрито виконавче провадження №66694908. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус послався на п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, який на час вчинення виконавчого напису втратив чинність. Разом із позовною заявою, [PERSON] , в особі представника - адвоката Кравченко О.В., звернулась до суду із заявою про забезпечення позову. Ухвалою судді від 08.11.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Вирішено провести перше судове засідання у цій справі 09.12.2021. Ухвалою судді від 08.11.2021 зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66694908, яке перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича, на підставі виконавчого напису, вчиненого 30.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 101/38911290-СК від 07.09.2017, який укладено між ТОВ «Таскомбанк» та [PERSON] у розмірі 40 693,02 грн., до розгляду справи по суті. 29.11.2021 від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача Чечельницька А.О. просила відмовити у задоволенні позову, вважає позовну заяву безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 25.06.2020 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договів відступлення прав вимоги №б/н, відповідно до якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «ТАСКОМБАНК» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», у тому числі і за кредитним договором №101/3891290-СК від 07.09.2017. Зазначає, що відповідачем подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчих написів: оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитними договорами, а отже, виконавчий напис не може бути визнаний таким, що не підлягають виконанню, оскільки заборгованість, зазначена в оспорюваному написі, можна вважати безспірною. Крім того, відповідач не погоджується із твердженням позивача про вчинення виконавчого напису поза межами встановленого строку. Вважає, що оскільки право вимоги виникло у відповідача 25.06.2020 внаслідок укладення договору відступлення права вимоги, строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває в межах із 25.06.2020 по 25.06.2023, тому до моменту звернення відповідача до нотаріуса 30.06.2021 минуло менше трьох років. Інших заяв по суті справи не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, 30.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., на підставі ст.ст. 87 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис за реєстровим № 251133 про стягнення з [PERSON] невиплачених у строк грошових коштів на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», якому АТ «ТАСКОМБАНК», на підставі договору факторингу №б/н від 25.06.2020, відступлено право вимоги за кредитним договором №101/3891290-СК від 07.09.2017, укладеним між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] . Як зазначено у виконавчому написі, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стягнуто заборгованість за період з 25.06.2020 по 31.05.2021 у розмірі: заборгованість за тілом кредиту - 22 373,42 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 16 169,60 грн.; заборгованість за пенею та штрафами - 2100 грн., за вчинення цього виконавчого напису стягнуто плату із стягувача у розмірі 50 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 40 693,02 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. від 03.09.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66694908 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 251133 від 30.06.2021. У своїй позовній заяві позивач [PERSON] просить визнати вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус послався на п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, який на час вчинення виконавчого напису втратив чинність. За загальним правилом, визначеним ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 (надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п. 1 та п. 2 постанови № 662 оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Виконавчий напис, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., 30.06.2021, на підставі кредитного договору №101/3891290-СК від 07.09.2017, який укладено між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] у простій письмовій формі. Вказані обставини свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Тобто, станом на 30.06.2021 (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору №101/3891290-СК від 07.09.2017, який укладено між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] у простій письмовій формі. Доказів того, що вказаний кредитний договір був посвідчений нотаріально ані відповідачем, ані приватним нотаріусом суду не надано. У позові позивач зазначає, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, який на час вчинення виконавчого напису втратив чинність, та суд вважає такі доводи позивача, з врахуванням викладених вище вимог Закону, обгрунтованими. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказані доводи позивача, відповідачем не спростовані. Доводи представника відповідача, викладені у відзиві, не спростовують викладених у позові підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зокрема тверджень позивача з приводу того, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, який на час вчинення виконавчого напису втратив чинність. Доводи представника відповідача про те, що ними не був пропущений трирічний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, та про те, що заборгованість [PERSON] перед відповідачем є безспірною суд не оцінює, оскільки у позові позивач, як на підставу визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не посилався на вказані обставини. Крім того, відповідачем взагалі не надано суду ні копії договору про відступлення права вимоги, ні копії кредитного договору, за якими такі вимоги настали, а також розрахунку заборгованості. Враховуючи викладені обставини, суд доходить до висновку, що доводи позивача та надані позивачем докази є належними і допустимими, також достовірними і достатніми для підтвердження його позовних вимог. Суд взагалі позбавлений можливості перевірити, на підставі яких документів приватний нотаріус вчинив виконавчий напис, та, чи відповідають вони переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, та взагалі не відомо чи дійсно у [PERSON] на час вчинення виконавчого напису була наявна заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та її розмір. З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 30.06.2021, зареєстрований в реєстрі за № 251133 про стягнення з [PERSON] невиплачених у строк грошових коштів на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», якому АТ «ТАСКОМБАНК», на підставі договору факторингу №б/н від 25.06.2020, відступлено право вимоги за кредитним договором №101/3891290-СК від 07.09.2017, укладеним між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] , таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом задоволені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь позивача її витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 908,00 грн. а також, за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн., а всього 1362,00 грн.

Outcome: approved