Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] 12.02.2016р звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 09.10.2001р перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачем у справі. Зазначає, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що з жовтня 2014 року їх сім'я розпалась та вони припинили шлюбні відносини, а з лютого 2015 року стали проживати окремо. Вважає, що зберегти сім'ю неможливо, так як між ними відсутнє взаємоповага, між ними зникла любов, щирість, взаєморозуміння, виникла відчуженість, примирення неможливе. Вказує, що з часу, коли стали жити окремо, вони припинили вести спільний побут. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] підтримав свої вимоги в повному обсязі, та надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] позов визнала цілком, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила її прізвище залишити «[PERSON]». Суд вважає можливим розглянути справу у попередньому судовому засіданні у відсутність сторін, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 09.10.2001р Відділом РАГС Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, убачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2001 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 10.10.2001р відділом РАГС Краматорського МУЮ Донецької області, актовий запис № 954). З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримав свій позов, а відповідач його повністю визнала. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони з жовтня 2014 року не перебувають у шлюбних відносинах, з лютого 2015 року живуть окремо, спільне господарство не ведуть, у зв'язку з чим суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які не пов'язані шлюбним побутом, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище відповідача після розірвання шлюбу за її клопотанням залишити «[PERSON]». Згідно наданого посвідчення [NUMBER] від 24.07.2007р позивач [PERSON] являється інвалідом 2-ї групи довічно, у зв'язку з чим, у відповідності до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» останній звільнений від сплати судового збору при звернені до суду із позовом про розірвання шлюбу, у зв'язку з чим, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20грн.

Outcome: approved