Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] 11 травня 2016 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до ПрАТ «Науково-виробниче обєднання «Созидатель» (а. с. 4-9). В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві та представник його інтересів у судовому засіданні посилались на те, що [PERSON] на праві приватної власності належить нежитлове приміщення № 81, загальною площею 164,3 кв.м, розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Космічна, буд. 3а. За умовами договору інвестування в будівництво нежитлового приміщення № П4-2-1-2 від 14 жовтня 2005 року, укладеного між сторонами, інвестор, яким є позивач, зобовязався інвестувати в будівництво нежитлового приміщення (будівельний № 2 секція 2 по проекту) загальною будівельною площею 176,62 кв.м, що розташоване на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, в районі вул. Космічній та вул. Мандриківській, а забудовник, який є відповідачем, зобовязався організувати будівництво, введення в експлуатацію «Житлового комплексу» та передрати інвертору у власність приміщення. Відповідно до додатку № 2 до договору інвестування в будівництво нежитлового приміщення № П4-2-1-2 від 14 жовтня 2005 року, офіс № 2 має два виходи, один у загальний коридор та сходів із обладнаним пандусом, другий одразу на вулицю. З даного додатку позивач вбачає, що офіси № 1 та № 2 мають спільний коридор/тамбур та сходи. Проте, при ознайомленні з матеріалами іншої судової справи позивачу стало відомо проте, що відповідач зареєстрував за собою право приватної власності на приміщення загального користування: тамбур №1, коридор № 2, літ. а4-ганок з пандусом, чим порушив право спільної власності позивача на дані приміщення та обмежив можливості позивача належну експлуатацію свого приміщення № 81. У звязку із зазначеним позивач просив суд скасувати право власності відповідача на житлові приміщення: тамбур № 1, коридор № 2, літ. а4-ганок з пандусом на І поверсі житлового будинку № 3-А по вул. Космічній у м. Дніпропетровську та скасувати державну реєстрацію права власності відповідача на дані приміщення загального користування (а. с. 4-9). У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні факти. З матеріалів справи вбачається та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, що [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення № 81, загальною площею 164,3 кв.м, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, буд. 3а, а ПрАТ «Науково-виробниче обєднання «Созидатель» є власником нежитлового приміщення №80 за цією ж адресою загальною площею 219,5 м2 та складається з: 1 тамбур, 2- коридор площею 12,0 м2, 3 офісне приміщення, 4 офісне приміщення, 5 коридор; 6 умивальня, 7 санвузол, 8 санвузол, 9 санвузол, 10 санвузол, 11 умивальня, 12 тамбур, 13 офісне приміщення (а. с. 20-21, 22, 46-49, 51) Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради № 3282 від 23 вересня 2010 року «Про погодження акта готовності до експлуатації обєкта «Будівництво житлової забудови (ІІ черга) по вул. Космічній, 3-А» та сертифіката відповідності серії ДП № 000541 від 14 жовтня 2010 року відповідач є замовником будівництва та забудовником будинку 3-А по вул. Космічній (а. с. 52-53). Судом також встановлено, що 12 серпня 2015 року під час обстеження комісією у складі представників ПрАТ «Науково-виробниче обєднання «Созидатель» було встановлено, що власник приміщення № 51 провів незаконні будівельні роботи метою перепланування належного йому приміщення, а саме: встанволено перегородку у приміщенні ПрАТ «Науково-виробниче обєднання «Созидатель» № 80 в будинку № 3-а по вул. Космічній у м. Дніпропетровську (а. с. 57). В подальшому було складено ще два акти на підтвердження порушення [PERSON] прав ПрАТ «Науково-виробниче обєднання «Созидатель» (а. с. 58, 59), що також підтверджується листом ТОВ «Ріелнест», в якому зазначено про неможливість проведення поточної інвентаризації приміщення № 80 у звязку з тим, що власник приміщення № 81 самочинно приєднав частину приміщення поз.2 приміщення № 80 до свого і не надав доступу до обміру (а. с. 56). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За викладених обставин суд приходить до висновку, що право власності на приміщення №80 в цілому по вул. Космічній, 3А у м.Дніпропетровську зареєстроване за відповідачем згідно з чинним законодавством України і внесено до державного реєстру, у звязку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даного позову у повному обсязі. викладеного,

Outcome: dismissed