Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] 21.03.2016 р. звернулась до Московського райсуду м. Харкова із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої дитини -сина [PERSON], [INFO], вказавши в обґрунтування наступне. Вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від котрого мають дитину сина [PERSON]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області 20.11.2013 р. шлюб між ними розірвано. За згодою батьків, після розірвання шлюбу, дитина залишилась проживати та проживає до цього часу разом з нею. Батько дитини протягом останніх років життям сина не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з ним та приймати участь у його вихованні; фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов*язків, матеріальної допомоги сину не надає. Весь цей час син знаходиться на повному її утриманні; вона сама піклується за сином та його духовним розвітком. Тому, з посилкою на приписи Сімейного Кодексу України просить позбавити батька батьківських прав. Просила справу розглянути у її відсутності, про що надала письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку, передбаченому ст.74-76 ЦПК України. Тому, за згодою позивача, суд розглянув справу у відсутності відповідача, на підставі наданих доказів, заочно. Представник органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області позовні вимоги підтримав; надав суду висновок про доцільність позбавлення батька батьківських прав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд розглянув справу у відсутності сторін, на підстави наданих доказів. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини … Як встановлено судом, [PERSON], [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2010 р. по 20.11.2013 р., від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2013 р. №361/10502/13ц про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини, які містяться в матеріалах справи. На цей час дитина проживає разом з матір*ю, що підтверджується актом обстеження побутових умов від 09.09.2015 року. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області №1-18/959 від 27.10.2015 року визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні сина [PERSON], 2011 р.н. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верхового Суду України 30.03.2007 N 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав зазначено, що «Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав,передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини,її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.» Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України «кожна сторона зобов*язана довесті ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях». Відповідач доказів щодо спростування доводів позивача не надав; тому, з урахуванням викладеного, суд має підстави для задоволення позову.

Outcome: approved