Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в якому просить зобов'язати відповідача виплатити заборгованість із заробітної плати за травень 2014р., грошової компенсації за 10 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період робот з 28 серпня 2013 року по 30 травня 2014 року та одноразової грошової допомоги в розмірі 6-ти посадових окладів в розмірі 25347 грн. та допустити негайне виконання судового рішення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 03.04.3006р. прийнято на роботу на посаду старшого державного інспектора з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії Західного відділення в порядку переводу з Кримської електроенергетичної системи ДП НЕК «Укренерго» наказом № 44-п. На підставі наказу відокремленого підрозділу «Держенергонагляд у Кримському регіону» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» від 30.05.2014р.№ 21 вищезазначене підприємство переведено в умовах тимчасової окупації території АРК Крим до м. Херсон. 30 травня 2014року наказом Відокремленого підрозділу «Держенергонагляд у кримському регіоні» Державного підприємства «національна енергетична компанія «Укренерго» № 39-к позивача було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію згідно ст.38 КЗпП України. Відповідач у порушення вимог діючого законодавства не здійснив повний розрахунок з позивачем у зв'язку з чим остання звернулась до суду із даним позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутність. У судовому засідання представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог надавши письмові пояснення. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; - кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до п. 4.10 статуту ДДП «НЕК «Укренерго» , підприємство має право створювати відокремлені підрозділи, які не мають юридичного статусу і діють на підставі положень, що затверджуються директором підприємства. Відповідно до п.4.13 статуту керівник відокремлених підрозділів забезпечують організацію роботи в підпорядкованому підрозділі та здійснюють контроль за діяльністю підрозділів, що входять до відокремленого підрозділу або підпорядковані йому на підставі розпорядчого акта підприємства. Згідно п.5.2 положення про відокремлений підрозділ «Держенергонагляд у Кримському регіоні» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» лише ВП «Держенергонагляд у Кримському регіоні» здійснює оплату праці, преміювання та соціальне забезпечення своїх працівників відповідно до вимог чинного законодавства України, розпорядчих актів ДП «НЕК «Укренерго» та умов колективного договору. Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Як вбачається із змісту ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Протягом всього часу розгляду справи, позивачем не надано а судом не здобуто належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, які б вказували на обов'язок відповідача здійснити виплату позивачу при його звільненні. Таким чином, позовні вимоги до відповідача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed