Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

[PERSON]В звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя у якому вказує, що з 20.12.2003 року перебувають з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не має. За період шлюбу, а саме 07.07.2006 року за спільні кошти придбали житловий будинок №37-а, що знаходиться по вул.. Камянсько-Дніпровській у м. Запоріжжі і розташований на земельній ділянці площею 762 кв.м. Позивач вважає, що вказане майно є спільним майном подружжя, а тому належить йому та відповідачці на праві спільної сумісної власності у рівних частках. Позивач просить суд здійснити поділ майна подружжя і визнати за ним право власності на ? частину жилого будинку №37-а по вул.. Камянсько-Дніпровській у м. Запоріжжі. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, і просить їх задовольнити. Відповідачка проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази і оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку. Згідно ст.3 Сімейного Кодексу України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст.. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 23, 24 Постанови вiд 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розглядi справ про право на шлюб, розiрвання шлюбу, визнання його недiйсним та подiл спiльного майна подружжя», вирiшуючи спори мiж подружжям про майно, необхiдно встановлювати обсяг спiльно нажитого майна, наявного на час припинення спiльного ведення господарства, зясовувати джерело i час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя , що підлягає поділу( ст.. ст.. 60,69, СК України, ст.. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч.2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати ( виключені із цивільного обороту). Незалежно від того, на імя кого із подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спiльною сумiсною власнiстю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилi й садовi будинки; земельнi дiлянки та насадження на них, продуктивна i робоча худоба, засоби виробництва, транспортнi засоби; грошовi кошти, акцiї та iншi цiннi папери, паєнакопичення у житлово-будiвельному, дачно-\-будiвельному, гаражно-будiвельному кооперативi; грошовi суми та майно, належнi подружжю за iншими зобов'язальними правовiдносинами, тощо. До складу майна, що пiдлягає подiлу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у тpeтix осiб. При подiлi майна враховуються також борги подружжя та правовiдносини за зобов'язаннями, що виникли в iнтepecax сімї (частина 4 статтi 65 СК України). Судом установлено, що з 20.12.2003 року сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбний договір між подружжям не укладався. За період шлюбу, а саме 07.07.2006 року подружжя за спільні кошти придбало житловий будинок №37-а, що знаходиться по вул.. Камянсько-Дніпровській у м. Запоріжжі і розташований на земельній ділянці площею 762 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу м. Запоріжжя [PERSON], р.№ 1428, право власності на який оформлено за [PERSON] ( а.с.7-8). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вказане нерухоме майно є спільною власністю подружжя, і сторони досягли домовленості щодо порядку його поділу. Способи та порядок поділу спільного майна подружжя зазначені у ст.71 СК України. Позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на жилий будинок. Обраний позивачем спосіб захисту свого права не суперечить приписам ст.. 16 ЦК України. Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про поділ майна подружжя є законними, обґрунтованими і доведеними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved