Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] 11 квітня 2016 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що згідно виконавчого листа №2-319/11 Кремінського районного суду від 13 травня 2011 року, з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки Інни [INFO] та сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 21 березня 2011 року. Проте з січня 2016 року і по теперішній час діти проживають з ним і знаходяться на його утриманні, відповідач проживає на території Російської Федерації і допомоги на утримання дітей не надає, тому просить припинити стягнення з нього аліментів. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав. Відповідач\~ [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що перед відїздом до Російської Федерації в січні 2016 року вона залишила банківську картку, на яку перераховуються аліменти, доньці. Вона повернулася із заробітків 03 березня 2016 року, вказану банківську картку вона забрала, на той час грошових коштів на ній не було. Діти проживали з нею до 06 квітня 2016 року. Вона проти припинення стягнення аліментів, оскільки їй треба погашати кредит та сплачувати комунальні послуги. Не заперечує, що діти проживають та бажають мешкати з батьком. Представник третьої особи - державний виконавець ВДВС Кремінського РУЮ [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вказала, що з січня 2106 року діти дійсно проживають з батьком та знаходяться на його утриманні. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст. 60 цього Кодексу кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень…. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішення суду законною сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В якості підстави для звільнення від сплати аліментів, позивач посилається на те, що діти проживають з ним, тому відповідач не має права на утримання аліментів. Основним предметом доказування по даній справі є місце проживання дітей, оскільки відповідно до ч.2 ст. 181 СК України обовязок сплачувати аліменти має той з батьків, хто проживає окремо від дітей. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Відповідно до виконавчого листа №2-319/11 Кремінського районного суду від 13 травня 2011 року (а.с. 4) з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки Інни [INFO] та сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 21 березня 2011 року. Постановою старшого державного виконавця від 06 листопада 2013 року (а. с. 7) виконавче провадження за вказаним виконавчим листом було відкрито, а постановою від 12 листопада 2011 року (а.с. 5) направлено його для виконання за місцем роботи [PERSON] у ТОВ «Реконструкція технологічних свердловин». Згідно довідки з цього підприємства (а.с. 19) з заробітної плати позивача щомісячно відраховуються аліменти у розмірі 1/3 частини на користь [PERSON] Актом обстеження житлово-побутових умов (а. с. 9) підтверджено факт проживання дітей разом з батьком [PERSON] у належному йому будинку за адресою: вул. Тітова, 31 м. Кремінна Луганської області. Вказані обставини також підтверджуються актом державного виконавця від 27 квітня 2016 року (а.с. 40). З пояснень сторін вбачається про домовленість проживання дітей з позивачем у звязку з виїздом відповідача узимку 2016 року на заробітки до Російської Федерації. У звязку з чим відповідач надала свою платіжну картку, на яку надходили також аліментні платежі, не позивачу, а своїй доньці. В березні 2016 року по приїзду вона забрала картку і користувалася нею на свій розсуд. До теперішнього часу діти проживають з позивачем, з чим згодна відповідач. Діти не мають бажання повертатися до матері і цей факт також нею не заперечується. Витрачання відповідачем грошей на дітей, які вона заробила після приїзду із заробітків, за узгодженням з позивачем, не спростовують доводи останнього, оскільки відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у їх утриманні в грошовій і/або натуральній формі. Тому суд погоджується з доводами позивача, з яким проживають на теперішній час діти та знаходяться на його утриманні, про припинення стягнення з нього аліментних платежів.

Outcome: approved