Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) 27 вересня 2017 року звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій вказує, що 24 вересня 1999 року між нею та [PERSON] (далі - відповідач), було укладено шлюб, який зареєстровано 24 вересня 1999 року Кам»янською сільською радою, Попільнянського району, Житомирської області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтвах про народження зазначений відповідач. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їх з відповідачем інтересам та інтересам їх дітей. Спору про розподіл майна, що є їх спільною сумісною власністю немає. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та вони знаходяться на повному утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач фізично здорова особа, працездатний та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Інших дітей та утриманців у нього немає, стягнення за виконавчими документами з його доходів не проводяться. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, прізвище залишити їй «[PERSON]» та стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружні стосунки, не бажають миритися та діти знаходяться на утриманні позивачки. Судом встановлено, що 24 вересня 1999 року Кам»янською сільською радою, Попільнянського району, Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 7, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] та серії [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження, зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 24 СК України, передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до частини другої статі 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Пунктами 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 передбачено, що відповідно до статті 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно статті 180, частини першої, частини другої, статті 183, частини першої статті 184 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивачки на утримання дітей щомісячно, до досягнення ними повноліття. Згідно приписів частини першої, третьої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved