Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє представник - адвокат Паньків В.Д., звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком по [ADDRESS] та примусово зняти її з реєстраційного обліку даного житлового будинку. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS]; згідно технічного паспорта загальна площа житлового будинку - 57,1 кв.м., житлова площа - 34,3 кв.м. Довідкою № 534 від 27.08.2018, виданою виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради стверджено, що за останні п'ять років станом на 27.08.2018 у даному житловому господарстві по [ADDRESS] Горденківського району зареєстровано п'ять осіб: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та відповідачка [PERSON], [INFO] Хоча відповідачка прописана (зареєстрована) по [ADDRESS], але фактично з 2013 року і по даний час вона з власної волі в даному господарстві не проживає та не появляється. Добровільно знятися з реєстрації не бажає. Позивачці, членам її сім'ї та суміжникам їх господарства місце проживання відповідачки невідоме. Оскільки відповідачка не проживає в житловому будинку позивачки без поважних причин, тому вона втратила право на користування житлом за вищевказаною адресою. У зв'язку з реєстрацією відповідачки у позивачки виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, в отриманні субсидій, чим порушуються її права. 20.11.2018 представник позивачки подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, просить ухвалити рішення про усунення перешкод у користуванні позивачкою [PERSON] належним їй на праві приватної власності житловим будинком та господарськими спорудами по [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та господарськими спорудами за вищевказаною адресою. В судовому засіданні представник позивачки підтримав уточнені позовні вимоги, просить задовольнити. Суду пояснив, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідачка є дочкою рідної сестри мами позивачки. В житловому будинку позивачки відповідачка не проживає до 10 років. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачки. Суд, вислухавши представника позивачки, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2012 року по справі № 905/1578/2012, яке набрало законної сили 05 червня 2012 р., за [PERSON], [INFO], визнано право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] після смерті батька [PERSON]. Копією витягу про державну реєстрацію прав № 34791455 від 11.07.2012 стверджено, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта 37106315). Копією довідки № 534 від 27.08.2018, виданою виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради підтверджується, що за останні п'ять років у житловому будинку, що в [ADDRESS] за місцем проживання зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (вибула в місто Івано-Франківськ 11.06.2016 р.), [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (прибула із м. Світлодарськ 17.12.2013 р.). Довідкою № 535 від 27.08.2018, виданою виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради стверджено, що відповідачка [PERSON], [INFO] на території Олієво-Королівської сільської ради за місцем проживання зареєстрована за адресою - [ADDRESS] із 17.12.2013, проте тут не проживає з часу реєстрації. За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони проживають по сусідству з мамою позивачки - [PERSON], яка проживає [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] є внучкою [PERSON] та племінницею позивачки [PERSON]. Понад 5 років відповідачка не проживає в будинку позивачки по [ADDRESS]. Актом про обстеження житлового будинку [ADDRESS], складеним комісією Олієво-Королівської сільської ради 02.11.2018, стверджується, що в даному господарстві зареєстрована за місцем проживання [PERSON], [INFO], яка фактично тут не проживає з моменту реєстрації місця проживання - з грудня 2013 року. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1, 5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Судом встановлено, що відповідачка не є членом сім'ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачкою не укладала, в будинку позивача по [ADDRESS] не проживає з 2013 року, хоча зареєстрована в ньому. Реєстрація місця проживання відповідачки в належному позивачці житловому будинку перешкоджає їй належно реалізовувати свої права власника об'єкта нерухомості, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення уточнених позовних вимог. На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 29, 310, 317, 319, 321, 383 ЦК України,

Outcome: approved