Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача. 1. У січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради Донецької області, за участю третьої особи: Першої [PERSON] державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 25.11.2016 року у м. Горлівка Донецької області помер її чоловік [PERSON]. За життя, вона з чоловіком мешкала за однією адресою: м. Горлівка, вул. Комсомольська, 23/12, однак її чоловік був зареєстрований за іншою адресою, яка зазначена у його паспорті. Після смерті [PERSON], через скрутне матеріальне становище та незадовільний стан здоровя, вона не змогла своєчасно звернутись до відповідного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім того, не мала свідоцтва про смерть українського зразка, яке також було необхідне для прийняття спадщини. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 20.04.2018 року, її заява була задоволена та був встановлений факт смерті її чоловіка. Отримав свідоцтво про смерть, вона звернулась до нотаріуса Першої [PERSON] державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, яка залишилась від її чоловіка. Враховуючи той факт, що вона не мала, як матеріальної так і фізичної можливості залишитися у м. Бахмут, вона доручила своєму представнику надати до нотаріуса відповідну заяву для отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 19.06.2018 року її представник направив нотаріусу заяву, якою просив надати інформацію щодо можливості отримання свідоцтва про право на спадщину, після свого померлого чоловіка [PERSON] Станом на час звернення до суду відповідь на дану заяву так і недійшла. Враховуючи той факт, що м. Горлівка, як на 2016 рік так і на даний час є територією, яка тимчасово окупована, тому для отримання свідоцтва про смерть українського зразка і для прийняття та оформлення спадщини, необхідно виїжджати у найближчий населений пункт на підконтрольній українській владі території, що за станом її здоровя було неможливим, оскільки після смерті її чоловіка, вона впала та зазнала серйозних ушкоджень, розрив зв'язок. Просить суд, визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлого 25.11.2016 року, три місяця з дня набрання законної сили рішенням суду. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги від 20.12.2018 року (а.с.15) в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд позову за відсутності сторони позивача, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити (а.с.45). 3. Представник\~відповідача [PERSON]\~міської ради\~Донецької області в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. 4. Представник\~третьої особи: Першої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без представника Першої [PERSON] державної нотаріальної контори (а.с.37). ІІІ. Процесуальні дії у справі. 5. Ухвалою суду від 14.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено у справі підготовче засідання. Витребувано з Першої [PERSON] державної нотаріальної контори довідку про рух спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON], померлого 25.11.2016 року, а також відомості про те чи звертався хто-небудь до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини чи з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.22). 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі\~ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був чоловіком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про укладення шлюбу серії І-ЖТ № 299070 від 04.10.1975 року (а.с.9). \~ \~ \~ \~ 8. 25.11.2016 року у м. Горлівка Донецької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-НО № 038173 від 03.07.2018 року (а.с.10). 9. Відповідно до повідомлення Першої [PERSON] державної нотаріальної контори від 18.01.2019 року, після смерті 25.11.2016 року [PERSON], в Першій [PERSON] державній нотаріальній конторі спадкова справа не заводилась (а.с.36). V. Оцінка Суду. 10. Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини [PERSON], суд виходить з наступного. 11. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однак, позивач у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини, тобто не прийняла її. 12. Згідно до п. 24\~Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 13. Крім того, відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), повязаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь\~яке втручання у право власності обовязково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). 14. Питання\~про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. 15. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки він втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для нього занадто надмірним тягарем нерозмірним з його діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. 16. Так, у відповідність до Указу президента від 14 квітня 2014 року введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України, на території м. Горлівки не в повному обсязі працювали нотаріуси, банки та державні реєстри. У звязку з чим, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що у звязку з проведенням антитерористичної операції на території м. Горлівки, він не мав можливості звернутися вчасно до нотаріальної контори, що і стало причиною пропуску строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім того, позивач [PERSON] саме після смерті свого чоловіка [PERSON] отримала розрив зв'язок та проходила лікування у період з 28.11.2016 року по 30.05.2017 року в Міській лікарні № 2 м. Горлівки, що підтверджується медичною довідкою з історії хвороби (а.с.13). 17. З листа завідувача Першої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] №9/01-16 від 18.01.2019 року (а.с.36), вбачається, що спадкова справа до майна померлого 25.11.2016 року [PERSON] відсутня. 18. У відповідність до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 19. Таким чином, зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов на тій підставі, що, на думку суду, позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і тому суд визначає позивачу додатковий строк для прийняття спадщини у продовж трьох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 20. Позивач, відповідно до позову не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати по справі.

Outcome: approved