Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] 04 червня 2017 року, керуючи автомобілем ВАЗ-2106, номерний знак [NUMBER], не обравши безпечної швидкості та не врахувавши дорожню обстановку, допустив наїзд на електроопору № 20 Л-3 від ТП-247 в с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області, чим завдав СО «Мурованокуриловецькі ЕМ» ПАТ «Вінницяобленерго» майнову шкоду в сумі 4\~601 гривню 88 копійок. Добровільно майнову шкоду [PERSON] не відшкодовує, а тому для захисту своїх справ та інтересів з відповідним позовом ПАТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Мурованокуриловецькі електричні мережі» 26 жовтня 2017 року звернулося до суду. Представник позивача (а.с. 19) [PERSON] в судове засідання не зявилася, подавши клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 32). У заяві від 04 грудня 2017 року підтримала позовні вимогу у заявленому обємі (а.с. 32), а в заяві від 13 грудня 2017 року (а.с. 36) просила стягнути з відповідача судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача до суду. Відповідач [PERSON], який зареєстрований у м. Хмельницький (а.с. 3), у судове засідання, призначене на 04 грудня 2017 року не зявився, судова повістка повернулись до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання (а.с. 30-31). У судове засідання, призначене на 18 грудня 2017 року, відповідач викликався через оголошення в газеті «Подільські вісті» від 12 грудня 2017 року (а.с. 40). З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Судом на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: 04 червня 2017 року [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-2106, номерний знак [NUMBER], допустив наїзд на нерухому перешкоду - електроопору № 20 Л-3 від ТП-247, що в с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6, 7). Цього ж числа [PERSON] звернувся до директора Мурованокуриловецьких ЕМ із заявою про проведення відновлювальних робіт по заміні пошкодженої опори (а.с. 8). Договорами про виконання робіт № 192-17 та 193-17 від 06 червня 2017 року (а.с. 11-12) [PERSON] взяв на себе зобовязання оплатити заміну одностоякової залізобетонної опори ПЛ напругою до 1 кВ з одинарним кріпленням до 5 проводів на суму 2 592 гривні 50 копійок та оплатити послуги автотранспорту у сумі 2009 гривень 38 копійок. Калькуляцією вартості виконаних робіт, калькуляцією на автопослуги та актами приймання виконаних робіт (а.с. 14, 15, 16, 17) стверджується правомірність нарахування вищезазначених сум [PERSON] за виконані роботи. В добровільному порядку відповідач збитки не погашає. У пункті 2.2. Договору про виконання робіт № 193-17 (а.с. 11) зазначено, що оплатити послуги замовник повинен на протязі 10 банківських днів з моменту підписання договору, а оплатити послуги по автотранспорту на протязі трьох банківських днів з моменту підписання Акту виконаних робіт. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно пунктів 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини першої\~статті 1187 ЦК\~джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 ПДР\~України). Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода, заподіяна внаслідок пошкодження електроопори в сумі 4601 гривня 88 копійок. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 1600 гривень судового збору (а.с. 1), а також 06 грудня 2017 року оплачено 300 гривень витрат, понесених за розміщення в газеті оголошення про виклик відповідача (п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) (а.с. 37). Отже, з відповідача на користь позивача належить до стягнення 1900 гривень (1600 гривень судового збору + 300 гривень витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача) судових витрат.

Outcome: approved