Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

[PERSON] 6 травня 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки. Ухвалою судді Ленінського суду м. Дніпропетровська від 8 травня 2014 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки, які нею було усунуто 22 травня 2014 року. Позивач у своєму уточненому позові посилалася на те, що 25 лютого 1995 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 14 липня 2008 року і до повноліття дитини. Дане рішення відповідачем в повному обсязі не виконувалось, внаслідок чого, станом на день повноліття [PERSON] - [INFO], за відповідачем утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 10 054 грн. 30 коп. Таким чином сума неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 1 січня 2010 року по [INFO], яку відповідач має сплатити на користь позивача складає 71 519 грн. 54 коп. Позивач у своєму позові просила суд стягнути зі [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] за період з 1 січня 2010 року по [INFO] у розмірі 10 054 грн. 30 коп. та суму неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 71 519 грн. 54 коп. Відповідач [PERSON] у своїй заяві, наданій на адресу суду, просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнавав частково, не заперечував проти стягнення з нього неустойки по сплаті заборгованості по аліментам у розмірі 25 000 грн. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 272 (а.с. 3). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 25 лютого 2009 року було видано виконавчий лист № 2-3367 від 19 грудня 2008 року про стягнення з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 липня 2008 року і до повноліття дитини, або зміни матеріального положення сторін, на користь [PERSON] (а.с. 6). Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22 квітня 2014 року виконавчий лист № 2-3367 виданий 25 лютого 2009 року було повернуто стягувачу та встановлено, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачено не в повному обсязі, заборгованість на повноліття дитини склала 10 054 грн. 30 коп. (а.с. 5). Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28 липня 2009 року, наданої Ленінським відділом ДВС ДМУЮ, заборгованість по аліментам, станом на 26 березня 2014 року становить 10 054 грн. 30 коп. (а.с. 7). Крім того, розмір неустойки за період з 1 січня 2010 року по [INFO] за несплачені відповідачем аліментами становить 71 519 грн. 54 коп. (а.с. 16). Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. На підставі ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Ч. 2 ст. 196 СК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 552 ЦК України сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Не можуть бути прийняті судом доводи відповідача щодо його частково визнання позовних вимог в частині стягнення з нього пені по заборгованості сплати аліментів у розмірі 25 000 грн., оскільки ним жодних доказів в обґрунтування своєї позиції суду надано не було, а також не було наведено жодної підстави для зменшення розміру пені по сплаті заборгованості по аліментам до зазначеної ним суми. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості по аліментам у розмірі 10 054 грн. 30 коп. та неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 71 519 грн. 54 коп. на утримання сина [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved