Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до [PERSON] (далі - Відповідач) з позовом про розірвання шлюбу за наступних обставин. 21 серпня 2010 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1020 від 21.08.2010 року. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, і в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У сторін протилежні погляди на шлюб, сім'ю. За твердженням Позивача Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє Позивачу та їм душевні страждання. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Час на примирення, який надано у відповідності до ст. 111 Сімейного Кодексу сторони використали. Позивач вважає, що за вказаних обставин шлюб існує формально, сім'я розпалася остаточно, а тому просить шлюб розірвати. Сторони надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.21). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2010 року згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER](а.с.16). Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5-6). Причиною розірвання шлюбу послужило те, що сторони не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя, що унеможливлює спільне проживання. В результаті життєвого непорозуміння сторони втратили почуття поваги та любові, подружніх стосунків не підтримують, загального господарства не ведуть, мешкають окремо. Примирення між ними неможливо. Сторони не бажають перебувати у сімейних відносинах. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України чинним законодавством України запроваджено принцип добровільності шлюбу. За змістом положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу будь-яке примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, суд вважає, що відсутність взаємопорозуміння, несумісність характерів, призвели до розпаду сім'ї , а також факт припинення шлюбних відносин сторін,окреме поживання, небажання сторін знаходитись у шлюбних відносинах, свідчать, що сім'я розпалась, примирення неможливе, шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved