Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON], звернувшись в березні 2014 року до суду з позовною заявою, а у квітні 2014 року та в березні 2015 року - із заявами про уточнення позовних вимог, просять визначити, що кожному з них належить по 24/100 частки земельної ділянки, розташованої по вул.Островського, 3 в м.Рівне, площею 0,0448 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що є співвласниками 24/100 часток кожен квартири №1 в житловому будинку №3, розташованому по вул.Островського в м.Рівне, однак не можуть дійти згоди щодо володіння та користування присадибною земельною ділянкою з іншим її співвласником - відповідачем [PERSON], а також з колишнім та нинішніми співвласниками квартири - відповідачами [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Останнім двом належить на праві приватної спільної часткової власності, відповідно, 42/100 та 10/100 частки вищевказаної квартири. Також просять припинити їх та [PERSON] право спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку, визнавши за ними, як співвласниками часток квартири в житловому будинку, право приватної спільної часткової власності, по 24/100 частки за кожним, на земельну ділянку площею 0,0448 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:028:0461, Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК №541963, виданий 21 липня 2010 року. Просять поділити вказану земельну ділянку в натурі між співвласниками квартири [ADDRESS], виділивши їм в натурі земельну ділянку відповідно до Варіанту №1 розподілу земельної ділянки, запропонованого висновком судової інженерно-технічної експертизи №41128/11_ЮШ від 26.12.2014 р. В судовому засіданні співпозивачі та їхні представники позовні вимоги підтримали та з мотивів, наведених у позовній позові й у заявах про уточнення позовних вимог (а.с.2, 3, 21, 22, 109), просять задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та в обґрунтування своїх заперечень пояснив, що тим чи іншим чином не порушував права позивачів, як співвласників квартири та земельної ділянки, оскільки відчужив належну йому частку квартири на користь [PERSON] і [PERSON], а до спірної земельної ділянки взагалі не має ніякого відношення, тим більше, будучи ще власником житла, співпозивачі його туди не допускали. Представник співвідповідачів [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та в обґрунтування заперечень своїх довірителів пояснила, що їм, як співвласникам квартири [ADDRESS], належить відповідно, 42/100 та 10/100 часток квартири, однак ідеальні частки земельної ділянки між сторонами не визначені, тому просила призначити по справі додаткову комплексну будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання: визначити варіанти поділу земельної ділянки, розташованої по вул.Островського, буд.3 в м.Рівне, без залишення частини земельної ділянки у спільному користуванні сторін та умови, за яких такий поділ земельної ділянки в натурі можливий (а.с.123). Відповідач [PERSON], зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме (а.с.20), на неодноразові виклики в судові засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином - через оголошення у пресі (а.с.112), а також поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, вказаною позивачами, повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Зясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. На підставі поданих позивачами та досліджених в судовому засіданні письмових доказів - копій документів судом встановлено, що [PERSON] з [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності по 24/100 частки двокімнатної квартири №1 в житловому будинку №3, розташованому по вул.Островського в м.Рівне (а.с.4, 5, 8 - 10). Відповідачці [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 42/100 частки вказаної квартири, а відповідачеві [PERSON] - 10/100 часток житла (а.с.11, 12). Разом з тим, згідно виданого 21 липня 2010 року управлінням Держкомзему у м.Рівному на імя [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯК №541963), позивачі та відповідач [PERSON] є співвласниками земельної ділянки площею 0,0448 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:028:0461, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належить їм на праві спільної сумісної власності (а.с.6, 7). Зазначені обставини в судовому засіданні сторонами були визнані та ними не оспорювалися. Відповідно до ч.1 ст.364, ст.370 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Як передбачено ч.4 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Разом з тим, із встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин вбачається, що жоден зі співвідповідачів, в тому числі співвласник земельної ділянки [PERSON], не порушує та в минулому не порушував майнові права та інтереси позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, оскільки співвідповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не є співвласниками спірної земельної ділянки, а відповідач [PERSON] тривалий час там не проживає, як житлом так і земельною ділянкою не користується, місце його проживання чи перебування нікому зі сторін не відоме. Натомість, як було встановлено судом під час проведення 22.04.2015 р. виїзного судового засідання за місцем розташування квартири та спірної земельної ділянки, співвласники квартири [PERSON] і [PERSON] там не проживають й житлом не користуються, оскільки співпозивач [PERSON] не допускає інших співвласників квартири до володіння та користування як квартирою так і присадибною земельною ділянкою. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed