Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі - «Відповідач»), треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., Приватний виконавець територіального округу Київської області Валявський О.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. 15.02.2021 року Позивачу на телефон прийшло повідомлення про арешт його рахунків. Того ж дня з реєстру боржників Позивач дізнався, що 15.02.2021 року приватним виконавцем територіального округу Київської області Валявським О.А. відкрите виконавче провадження №64507170 на підставі виконавчого напису №151, виданого 02.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з Позивача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 13 607,50 грн. В рамках даного виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А. винесено постанову про стягнення з Позивача основної винагороди у розмірі 1 360,75 грн., постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 569,00 грн. У той же час, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Посилаючись на приписи матеріального та процесуального права України, Позивач просив суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., зареєстрований в реєстрі за №151 від 02.01.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 780036 від 05.12.2018 року в сумі 13 607,50 грн. - таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути на його користь понесені судові витрати в розмірі 908,00 грн. Ухвалою суду від 22.02.2021 року було відкрито провадження у даній справі та постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.36-37). 20.05.2021 року Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду Позивачем було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.39-40). В судові засідання представник відповідача - ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець територіального округу Київської області Валявський О.А. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.41, 42, 43, 44, 51, 52, 53, 54, 55). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із приписами ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з приписами ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України за №282/20595. 02.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №151, відповідно до якого запропоновано стягнути заборгованість на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором №780036 від 05.12.2018 року в сумі 13 607,50 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 930,00 грн. (а.с.8). 15.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А., відкрите виконавче провадження №64507170 на підставі виконавчого напису №151, виданого 02.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з Позивача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 13 607,50 грн. (а.с.24-25). В рамках даного виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А. винесено постанову про арешт коштів боржника та постанови про стягнення з Позивача основної винагороди у розмірі 1 360,75 грн., постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 569,00 грн. (а.с.26, 27, 28). У той же час, за приписами ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено зміни до вказаного Переліку, зокрема, щодо можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: «а після слів «заставлене майно доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1: доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказані постанови були опубліковані в Офіційному віснику України: від 21.03.2017 року №23, від 24.11.2017 року №92. Враховуючи викладене, виконавчі написи можуть вчинятися на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вбачається за можливе. При цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Таким чином, суд погоджується з доводами Позивача про те, що даний виконавчий напис було вчинено нотаріусом помилково, на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим, а також не на самому договорі, а окремим документом. Правової позиції щодо неможливості вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями дотримується й Міністерство Юстиції України (лист «Щодо вчинення виконавчих написів» від 25.06.2020 року). Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність вимог Позивача. Наявні всі правові підстави для задоволення його вимог та визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 908,00 грн. також стягується з Відповідача на користь Позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved