overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

[PERSON] в червні 2020 року заявила позов про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] [INFO] , та дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі 30% з усіх видів доходу, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 03.06.2020 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив до суду не направив. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. Сторони з грудня 2002 року перебувають в шлюбних відносинах, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 10) В цьому шлюбі у них народився син [PERSON] , і дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11-12). За позовною заявою, сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть діти перебувають на утриманні матері. Статтями 180, 181 СК України встановлено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та визначено способи утримання дітей, в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов`язань. Позивач в заяві вказує, що відповідач не надає допомогу на утримання дитини. Отже, позивач вправі вимагати покладення на відповідача аліментних зобов`язань. Визначений позивачем розмір аліментів узгоджується з відповідними приписами сімейного законодавства, є прийнятним і реальним до виконання. Отже, позов підлягає задоволенню. Витрати у справі, за такого рішення, суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст.141ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

[PERSON] в червні 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 14.06.2014 року між сторонами Вінницьким міським відділом ДРАЦС ЦЗМУЮ (м. Хмельницький) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1211. За час спільного проживання у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина на даний час проживає з матір`ю. Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на роль кожного із подружжя сім`ї. Внаслідок цього сторони не змогли досягти порозуміння у відносинах Позивач [PERSON] згідно заяви просив справу слухати у його відсутність. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. В зв`язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ЦЗМУЮ (м. Хмельницький), актовий запис № 1211, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого повторно, серії [NUMBER] від 10.06.2020 року. Від спільного шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 11.11.2014 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 840,80 грн. судового збору на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

[PERSON] в червні 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 17.02.2015 року відділом ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області було зареєстровано шлюб між сторонами. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, у сторін різні погляди на уклад подружнього життя, різні інтереси, на даний час вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач [PERSON] згідно заяви просив справу слухати у його відсутність. Позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. В зв`язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.02.2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 301, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 17.02.2015 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 840,80 грн. судового збору на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

[PERSON] в червні 2020 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та просив встановити факт, що архівна довідка № 1302/04 від 17.01.2020 року видана Публічним акціонерним товариством «Управління капітального будівництва Хмельницької АЕС» [PERSON] , [INFO] , належить [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Заява мотивована тим, що 08.11.2019 року заявник [PERSON] досягши 60-річного віку був звільнений з роботи по ст. 38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію, про що було начальником відділу кадрів ТОВ «Будівельно - монтажне управління» зроблено запис під № 30 у належній заявнику трудовій книжці [NUMBER] . 01.01.2020 року заявник звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії за віком. Під час обрахування загального трудового стажу працівники управління порадили інші довідки за періоди трудової діяльності для до призначеної пенсії. На підтвердження свого трудового стажу з 07.06.1990 року по 01.10.1991 року на вимогу заявника ПАТ «Управління капітального будівництва Хмельницької АЕС» була видана архівна довідка № 1302/04 від 17.01.2020 року, але в ній містяться розбіжності в персональних даних працівника, а саме «видана [PERSON] [INFO] в тім, що він працював в управлінні будівництва Хмельницької АЕС з 07.06.1990 року по 01.10.1991 року». Таким чином у архівній довідці № 1302/04 від 17.01.2020 року ПАТ «Управління капітального будівництва Хмельницької АЕС» його прізвище було зазначено « [PERSON] », а правильним є написання « [PERSON] ». Таким чином, встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику потрібне для оформлення пенсії. Заявник [PERSON] згідно заяви просив справу слухати у його відсутність, заяву підтримує. Представник ГУ ПФУ у Вінницькій області згідно заяви при розгляді справи по суті покладається на розсуд суду. Представник ПАТ «Управління будівництва Хмельницької АЕС» згідно заяви не заперечує щодо задоволення заяви про встановлення факту правовстановлюючого документу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України заявник є [PERSON] , [INFO] . У архівній довідці № 1302/04 від 17.01.2020 року ПАТ «Управління капітального будівництва Хмельницької АЕС» прізвище заявника було зазначено « [PERSON] », а правильним є « [PERSON] ». Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів доводиться факт належності правовстановлюючого документу. За таких обставин суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

[PERSON] в червні 2020 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та просив встановити факт, що диплом серії [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , виданий 30.06.1993 року Вінницьким політехнічним інститутом на російській мові на « [PERSON] », належить [PERSON] , [INFO] . Заява мотивована тим, що відповідно до паспорта громадянина України заявник є [PERSON] , [INFO] . Проте, в його дипломі, серії [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , виданий 30.06.1993 року на російській мові зазначено ім`я « [PERSON] ». У зв`язку з вказаними розбіжностями в даному дипломі у заявника виникли ускладнення при оформленні пенсії по інвалідності, оскільки вказані розбіжності у написанні були виявлені працівниками управління Пенсійного фонду України у м. Вінниця та по цій причині диплом не був прийнятий як документ для оформлення пенсії. Таким чином, встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику потрібне для оформлення пенсії. Заявник [PERSON] згідно заяви просив справу слухати у його відсутність, заяву підтримує. Представник ГУ ПФУ у Вінницькій області згідно заяви при розгляді справи по суті покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України заявник є [PERSON] , [INFO] . Дане також підтверджується копією пенсійного посвідчення, серії [NUMBER] . В дипломі, серії [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , виданий 30.06.1993 року на російській мові ім`я заявника зазначено « [PERSON] ». З листа Вінницького національного технічного університету вбачається, що Вінницький національний технічний університет, як і будь - який інший заклад вищої освіти немає права у адміністративному порядку вносити будь - які зміни або виправлення до диплому. Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів доводиться факт належності правовстановлюючого документу. За таких обставин суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] В»ячеслав Анатолійович звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON]. Позивач посилається на те, що 29 січня 2011 року він уклав шлюб з відповідачем по справі, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 58. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] В»ячеславівну, [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося на ґрунті несхожості характерів. Позивач також вважає, що примирення та подальше збереження сім'ї неможливе, оскільки на даний час вони не проживають разом. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, де просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву, де просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 29 січня 2011 року між [PERSON] В»ячеславом Анатолійовичем, [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Голубинська) [PERSON], [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 58, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-КЕ №075182 від 29 січня 2011 року. Оскільки подальше спільне життя даного подружжя і збереження сім'ї стали неможливими тому цей шлюб можливо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] В»ячеслав Миколайович звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що 16 січня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 5 та було видано Свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ № 093454. Від шлюбу мають сина [PERSON] В»ячеславовича, [INFO]. Спільне життя у нього з відповідачкою не склалося. З березня 2017 року вони не проживають сім»єю, сімейних стосунків не підтримують та не ведуть спільного господарства. Вважає, що шлюб існує лише формально і його збереження суперечить його інтересам. Просить суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити, крім того не заперечує щодо заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася повторно, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, заслухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 16 січня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 5 та було видано Свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ № 093454. Від шлюбу мають сина [PERSON] В»ячеславовича, [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося. На даний час шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечить їхнім інтересам. Враховуючи, що сторони не бажають підтримувати шлюбні стосунки, примирення між ними неможливе, суд вважає, що сімя розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON] В»ячеславович звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з відповідачкою 20 червня 2008 року зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 75. Від сумісного проживання з відповідачкою мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що сімейні відносини з відповідачкою припинилися в звязку з різними поглядами на сімейне життя, разом не проживають з жовтня 2016 року. Вважає, що подальше збереження сімї неможливе і тому шлюб необхідно розірвати. Майна, яке підлягає розподілу у них не має. Просив суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, проте від неї до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги визнала повністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20 червня 2008 року [PERSON]В та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 75. Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії 1- НО № 208799, виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 693. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини, так як сімейні відносини сторони не підтримують і не бажають того, на примирення не згодні, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] В»ячеславович звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з відповідачкою 27 березня 2004 року зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 103. Від сумісного проживання з відповідачкою мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що сімейні відносини з відповідачкою припинилися в звязку з різними поглядами на сімейне життя, разом не проживають з серпня 2014 року. Вважає, що подальше збереження сімї неможливе і тому шлюб необхідно розірвати. Майна, яке підлягає розподілу у них не має. Просив суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, повідомлена в установленому законом порядку. Позивач дав згоду на винесення заочного рішення по справі, тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 березня 2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 103. Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії І - НО № 713928, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 503 . Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини, так як сімейні відносини сторони не підтримують і не бажають того, на примирення не згодні, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON]Г 03 березня 2015 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 22.07.2009 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем тривалий час відсутні тому, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 22.07.2009 р. Заводським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом №154 (а.с.5). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved