Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] [PERSON], представник [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та процентів за договором позики, вказуючи, що 20.08.2014 року він надав відповідачеві 25\~000 грн. строком до 20.06.2017 року під 7% місячних до закінчення терміну дії договору, про що було підписано договір. У визначений строк [PERSON] борг не повернула в повному обсязі. На неодноразові звернення позивача з приводу повернення коштів відповідає відмовою. Загальна сума боргу по договору складає 114600 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позову підтримали в межах і з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час розгляду справи повідомлялася завчасно, належним чином, через оголошення на сайті Судова влада України. За таких обставин суд розглядає справу у відсутність відповідача. Заслухавши позивача, представника позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості,що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 20.08.2014 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 25000 грн., що підтверджується копією договору в матеріалах справи. Позикодавець надав позику до 20.06.2017 року. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Договором встановлено, що позичальник зобовязаний сплачувати позикодавцю відсотки за користування позикою у розмірі 7% кожного місяця до дня закінчення терміну договору в сумі 10 500 грн. Загальна сума відсотків від суми позики становить 70\~000 грн. Згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач не повернула позичені кошти у визначений розпискою строк. Посилаючись на це, позивач просить суд стягнути борг з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, що відповідно до розрахунку становить 19600,00 грн. Умови укладеного між позивачем та відповідачем договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і відповідач проти них не заперечувала, що підтверджується її підписом у договорі. Тобто даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим\~ст. 3 ЦК України. Позичальник була ознайомлена з умовами позики, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кошти у розмірі, встановленому договором. Однак зобов'язання за даним договором належним чином відповідачем не виконуються, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 114 600,00 грн., з яких: 25000,00 грн. заборгованість за договором позики; 70 000,00 грн. - відсотки від суми позики; 19\~600,00 грн. індекс інфляції. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved