Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач»), третя особа - Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. [INFO] померла її бабуся - [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті бабусі, відкрилася спадщина на належне Позивачу майно - квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій: 1/2 частка на підставі свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] , виданого Комунальною службою приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква від 26.06.2000 року, 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Білоцерківською міською державною нотаріальної конторою від 16.03.2006 року за реєстровим №2-1201. Згідно довідки про місце проживання та склад сім`ї, виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської, в даній квартирі на день смерті [PERSON] також зареєстровані: Позивач, сини Позивача - [PERSON] і [PERSON] , а також Відповідач - [PERSON] . Позивач є спадкоємцем після смерті бабусі, за правом представлення, оскільки батько Позивача - [PERSON] помер [INFO] , до смерті своєї матері. Позивач не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки проживала і проживає у спадковій квартирі і знала, що має право на частку квартири. На початку лютого 2021 року Позивач звернулась до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори щодо видачі її свідоцтва про право на спадщину на частку у квартирі після смерті бабусі, але постановою державного нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру видане 31.07.2020 року її дядькові, Відповідачу - [PERSON] . Відповідач [PERSON] не повідомив нотаріуса про факт існування ще одного спадкоємця першої черги - [PERSON] , дочки померлого брата [PERSON] , і успадкував право на всю квартиру, тоді як мав право на 1/2 її частки порівну з Позивачем. За таких обставин Позивач вимушена була звернутися до суду та просила визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. від 31.07.2020 року, зареєстровано в реєстрі за №3-1075, спадкова справа №296/2020, на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на квартиру [ADDRESS] в частині права на 1/2 її частки; визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [INFO] бабусі - [PERSON] ; стягнути з Відповідача на її користь судовий збір у розмірі 3 832,00 грн. Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 09.04.2021 року постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.41). 23.07.2021 року ухвалою суду про витребування доказів з метою повного об`єктивного та всебічного розгляду справи було витребувано з Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області належним чином завірену копію спадкової справи заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.75). 08.10.2020 року на виконання вимог вищевказаної ухвали на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №296/2020 (а.с.96-141). 06.10.2021 року в судовому засіданні представник Позивача підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позові та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.59, 60, 70, 94). 06.10.2021 року в судове засідання представник третьої особи - Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без участі їхнього представника (а.с.52, 72, 82). Суд, вислухавши пояснення представника Позивача, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, оглянувши матеріали спадкової справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла бабуся Позивача, [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.08.2018 року, виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №1354 (зворот а.с.99). Після її смерті, відкрилася спадщина на належне Позивачу майно - квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій: 1/2 частка на підставі свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] , виданого Комунальною службою приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква 26.06.2000 року, 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Білоцерківською міською державною нотаріальної конторою 16.03.2006 року за реєстровим № 2-1201 (а.с.107, 108). Згідно довідки про місце проживання та склад сім`ї, виданої Управлінням надання адміністративних послуг Білоцерківської міської ради 30.10.2018 року за №7924, в даній квартирі на день смерті [PERSON] також зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також Відповідач - [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Позивач є спадкоємцем після смерті бабусі за правом представлення на підставі ст.1266 ЦК України, оскільки батько Позивача та син [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (згідно свідоцтва про смерть від 19.11.1981 року, виданого у м.Києві Ленінським РАЦС, запис №2633), тобто, до смерті своєї матері (а.с.11). Тому, Позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті бабусі відповідно до приписів п.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до заяви від 11.02.2021 року Позивач звернулася до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори щодо видачі її свідоцтва про право на спадщину на частку у квартирі після смерті бабусі. Постановою державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Юрченко І.О. від 11.02.2021 року за вих. № 445/02-31 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] видане 31.07.2020 року її дядькові Відповідачу - [PERSON] (а.с.15-16). З матеріалів спадкової справи №296/2020, заведеної Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою убачається, що [PERSON] 31.07.2020 року звернувся до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері, [PERSON] , де зокрема зазначено, що інших спадкоємців окрім нього немає (а.с.99). Разом з тим, як убачається з довідки про місце проживання та склад сім`ї, виданої Управлінням надання адміністративних послуг Білоцерківської міської ради 30.10.2018 року за №7924, [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та зареєстрована за адресою: квартира [ADDRESS] до дня смерті (а.с.13). За даною адресою на день смерті спадкодавця проживали та зареєстровані також: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.07.2021 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Приймак А.П., зареєстрованого в реєстрі за №3-1075, [PERSON] прийняв у спадщину - квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій: 1/2 частка на підставі свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] , виданого Комунальною службою приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква 26.06.2000 року, 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Білоцерківською міською державною нотаріальної конторою 16.03.2006 року за реєстровим № 2-1201. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.08.2018 року, виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №1354. Після смерті [PERSON] в Другій Білоцерківській міській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №296/2020, що підтверджується інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину №66198064 від 31.07.2020 року). Оскільки на момент смерті бабусі Позивача вона була зареєстрована разом з померлою за адресою: квартира [ADDRESS] , то на підставі ст.1268 ЦК України, Позивач фактично прийняла спадщину після її смерті, але спадкові права не оформила. Від спадщини померлої бабусі Позивач нотаріально не відмовлялася. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: -місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; -місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; -документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; -реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Факт реєстрації позивача за адресою: квартира [ADDRESS] , підтверджується: відповідною відміткою в паспорті позивача; довідкою про місце проживання та склад сім`ї, виданої Управлінням надання адміністративних послуг Білоцерківської міської ради 30.10.2018 року за № 7924. Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Крім цього, відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. Крім того, у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України п.п. 3.21 та 3.22 глави 10: спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він незаявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. З огляду на наведене, виходячи із змісту ч.3 ст.1268 ЦК України, якою визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї усі вказані вище особи є такими, що прийняли спадщину відповідно до закону після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України - частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а тому усі спадкоємці за законом після смерті [PERSON] мають право на 1/2 частину кожний у спадковій масі, що залишилась після смерті спадкодавця. Враховуючи ті обставини, що позивачем доведено наявність спадкового майна у спадкодавця, підтверджено час відкриття спадщини, однак, з урахуванням тих обставин, що інші спадкоємці за законом також прийняли спадщину належним чином, інші спадкоємці не відмовились від прийняття вказаної спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, є достатні правові підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Згідно з приписами ст.141 ЦПК України, судові витрати, які поніс Позивач при зверненні до суду, також підлягають стягненню з Відповідача, а саме у розмірі 3 832,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved