Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] 27.10.2015 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що 10.07.2015 р. між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку № 3 по вул..Мечникова в м.Запоріжжя. У придбаному ним будинку залишились зареєстрованими колишній власник будинку та його родички, відповідачі по справі, яких згідно п.11 вищевказаного договору, продавець зобов»язався зняти з реєстрації до 10.08.2015 р., однак в цій частині умови договору не виконав. Реєстрація відповідачів в будинку, створює позивачу перешкоди в користуванні власністю. В буднику відповідачі не мешкають, їх фактичне місцеперебування [PERSON] не відомо. За позовом [PERSON], посилаючись на ст..ст.386, 391 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування ті вільний вибір місця проживання в Україні», просить усунути йому перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком № 3 по вул.Мечнікова в м.Запоріжжя. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі до суду не з»явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Представник третьої особи - Шевченківського районного відділу у м.Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області до суду не з»явився, належним чином був повідомлений про розгляд даної справи, заяви про бажання приймати участь у судових засіданнях до суду не подавав. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачуна підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 725, на праві власності належить будинок № 3 по вул.Мечнікова в м. Запоріжжя, про що надано копію договору. Право власності на вказану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 10.07.2015 р., номер запису про право власності 10367077, про що надано відповідний витяг. П.11 договору купівлі-продажу передбачає зобов»язання продавця [PERSON] до 10.08.1015 р. зняти з реєстрації всіх зареєстрований у відчужуваному житловому будинку осіб. Після укладення договору купівлі-продажу, в будинку залишився зареєстрованим продавець відповідач [PERSON] та його родичі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією будинкової книги та довідками з довідково-адресного бюро. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Таким чином, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки, припинення права власності на будинок попереднього власника за відсутності відповідного договору з новим власником, за змістом ст.ст. 383, 405 ЦК України та ст.ст. 150,156 ЖК України припиняє його право на користування цим житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved