overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] 22.08.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває з 22.06.2010 року в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Шебутинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №5. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою. Спільним сімейним життям з відповідачем прожили до початку січня 2013 року, після чого їхня сім`я розпалася і вони проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є те, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Миритися з відповідачем не бажає. Їхній шлюб носить формальний характер та створює їм проблеми, які заважають використовувати їх законні права та позбавляють можливості проживати спільно. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]». У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 22.06.2010 року виконавчим комітетом Шебутинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, 22.06.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №5. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19.08.2010 року виконавчим комітетом Шебутинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Сторони з початку січня 2013 року фактично припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження сім`ї. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивачки розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивачки у відповідності до положень ст.112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] 22.08.2017 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що йому на праві власності належить будинок № 35 по вул..Хлібній в м.Запоріжжя. В спірному житловому приміщенні зареєстрований він та його син [PERSON] Відповідач з вересня 2014 р. не проживає за вказаною адресою, місце його перебування позивачу не відоме. Відповідач не несе витрат по утриманню будинку, чим чинить позивачу перешкоди в користуванні власністю. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.72, 150 ЖК України, ст.ст.392, 405 ЦК України, ст.ст.72, 150 ЖК України, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: м.Запоріжжя, вул..Хлібна, 35. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду повторно не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.1999 р. після смерті [PERSON], [PERSON] належить ? частина будинку, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Хлібна, б.35 (а.с.6). З копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] встановлено, що свідоцтво про право на спадщину у вигляді ? частини згаданого будинку іншим спадкоємцям не видавалось (а.с.25-32). В належній позивачу частці житлового будинку № 35 по вул..Хлібній в м.Запоріжжя зареєстрований син [PERSON] відповідач [PERSON] (а.с.13), який з лютого 2014 р. в будинку не мешкає, про що надано акт про не проживання (а.с.5). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] У відповідності з ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] 22.08.2017 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить: - стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; - стягувати щомісячно з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином віку трьох років, а саме до 14.12.2019 року. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У звязку з цим справа, за згодою позивача, розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2016 року (а.с. 4). За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO] (а.с. 5), який на даний час проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні (а.с. 6). У звязку з цим позивач має право на стягнення з відповідача коштів на утримання дитини та на своє утримання. Відповідач є працездатним, а тому має змогу заробляти гроші та надавати допомогу та утримання позивача та дитини. За таких обставин суд задовольняє позов в повному обсязі. У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У звязку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] 22.08.2019 звернулась в суд із заявою про надання їй права на шлюб, який має намір укласти з [PERSON] , мотивуючи тим, що внаслідок фактичних шлюбних відносин між нею та [PERSON] вона завагітніла, чекає народження дитини від нього, у них є спільне бажання укласти шлюб, проте вона не досягла шлюбного віку. [PERSON] в суді заяву підтримала, покликаючись на мотиви такої, пояснила, що чекає дитину від [PERSON] , термін вагітності 7 тижнів. Просить надати їй право на шлюб з [PERSON] [PERSON] заяву підтримав, пояснив, що є батьком дитини яку чекає [PERSON] , він теж бажає зареєструвати з останньою шлюб. Заінтересована особа [PERSON] висловилась на підтримку заяви [PERSON] , пояснила, що її дочка та [PERSON] мають намір одружитись і створити сім`ю. Вона як мати заявниці буде допомагати дітям у влаштуванні їх спільного життя, вважає, що укладення шлюбу між її дочкою та [PERSON] буде відповідати її інтересам. Представник Городоцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області в судове засідання не з`явився. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити. За положеннями ч.1 ст.22, ч.2 ст.23 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як убачається із копій свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18.12.2001, паспорта № [NUMBER] та Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с.4,6,8), [PERSON] народилась [INFO] , отже шлюбного віку не досягла. Із пояснень заявниці, заінтересованих осіб в суді, із копії довідки КЗ ГРР «Городоцька центральна районна лікарня» № 241/31 від 02.07.2019 убачається, що [PERSON] дійсно перебуває на обліку з причини вагітності 6 - 7 тижнів в Городоцькій жіночій консультації (а.с.7) Отже, ураховуючи, що [PERSON] і [PERSON] вирішили створити сім`ю, суд вважає, що укладення цього шлюбу, не буде суперечити інтересам заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] 22. 09. 2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 серпня 2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 942. Зазначила, що протягом останніх років сімейне життя між ними погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Сторони просили справу розглянути в їх відсутність, так як відповідач позов визнав. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати . Позивачці після розірвання шлюбу змінити прізвище на дівоче - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] 22.09.2015р. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 03 вересня 2006 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1255. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати, та залишити за ним судові витрати . В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування\~\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує із змісту\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про\~побудову\~сімейних відносин між собою\~та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік\~зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина\~\~зобов'язана\~утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік\~відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище - Булгару) та [PERSON] перебувають в шлюбі з 03 вересня 2006 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1255, про що свідчить повторне свідоцтво про шлюб серії I-ЕГ №082805 від 08 серпня 2013 року. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити\~шлюбні відносини. Примушування\~\~до припинення шлюбних\~\~відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] 22.09.2015р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини\~ - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, вказуючи, що відповідач, будучи батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалась судом у заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони не знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають дитину - дочку [PERSON], [INFO] /а.с. 3/. Як слідує із пояснень позивача, викладених у позові, сторони на даний час проживають окремо, дитина проживає із матір'ю - позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, має постійну зарплату, інших дітей на утриманні не має. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оцінюючи надані докази, суд вважає\~за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 22.09.2015р., на користь позивачки. На підставі с. 88 ЦПК України\~судові витрати (судовий збір у розмірі 487,20 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Згідно вимог ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] 22.09.2015р. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини . Свій позов мотивує тим, що між нею та відповідачем 29.07.2006р. було зареєстровано шлюб, під час перебування у якому народилась дитина: дочка [PERSON], [INFO], утриманням якого після розірвання шлюбу займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, на суму 400грн., щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 17 березня 2007 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ 050043, виданим 29 березня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 676 (а.с.3). Судом встановлено, що дитина на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач є батьком дитини, працевлаштований, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, щомісячно, слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). В звязку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору (державного мита) в розмірі 487,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] 22.09.2015р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинено у жовтні 2014 року. Вони зовсім різні люди, у кожного з них своє особисте життя. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та задовольнити позов, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Належним чином повідомлений відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача [PERSON], повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09.11.2013р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши докази у справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, а саме те, що сторони фактично не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved