Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] 23.11.2017 предявила позов до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на земельну ділянку площею 1,1594 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області, у порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], котра померла 23 квітня 2015 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що після смерті її матері відкрилася спадщина, до складу якої входить вказана земельна ділянка, однак у кадастровому номері земельної ділянки допущена помилка, а саме, пропущена цифра 3. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON], її дочка [PERSON], котрі відмовилися від прийняття спадщини, подавши про це заяви до Рудківської державної нотаріальної контори, та вона, позивач. У звязку із набранням чинності з 1 січня 2013 року Законом України «Про державний кадастр» та втратою чинності «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю…», яка затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43 та «Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», яка затверджена наказом Держкомзему від 22 червня 2009 року № 325, припинено видачу державних актів та отримати новий державний акт з відповідними виправленнями неможливо. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову. Згідно ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Відповідно до ст. 211 цього Кодексу розгляд справи відбувається в судовому засіданні, про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із свідоцтва про смерть відомо, що 23 квітня 2015 року померла [PERSON] (а. с. 7). Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2017 року вбачається, що [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON], котра померла 23 квітня 2015 року житловий будинок та належні до нього господарські будівлі та споруди, що знаходяться у с. Загіря по вул. Тихій, 26 Самбірського району Львівської області та право на земельну частку (пай) розміром 1,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості із земель, що перебували у власності Луківської спілки власників селянських господарств (а. с. 19). Із Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 10 серпня 2010 року Самбірською районною державною адміністрацією, видно, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадмінстрації № 631 від 16 вересня 2008 року є власником земельної ділянки площею 1,1594 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якій присвоєно кадастровий номер 462428400:09:000:0013 (а. с. 14). Згідно відповіді відділу у Самбірському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області земельні ділянки з кадастровими номерами 462428400:09:000:0013 та 462428430:09:000:0013 не зареєстровані у державному земельному кадастрі, земельна ділянка, яка розташована на території Луківсьокї сільської ради площею 1,1594 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 10 серпня 2010 року, серії ЯЕ № 530052, на підставі розпорядження голови Самбірської РДА від 16 вересня 2008 року № 631 та зареєстрована у державному земельному кадастрі за кадастровим номером 4624284300:09:000:0013( а. с. 15). Із листа Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області про внесення виправлень до Державного акта серії ЯЕ № 530052, який виданий імя [PERSON] в частині неправильно написаного кадастрового номера та відповіді Самбірської РДА Львівської області від 12 вересня 2016 року вбачається, що внести зміни у зазначений державний акт на право власності на земельну ділянку, а саме в кадастровий номер земельної ділянки не допускається (а. с. 16). Згідно п. 4.1. Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22 червня 2009 року № 325 виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У звязку із набранням чинності 1 січня 2013 року Закону України «Про державний кадастр» та втратою чинності вказаної Інструкції припинено видачу державних актів, через що внести виправлення до вказаного Державного акта на право власності на земельну ділянку не можливо. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved