Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного та визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. На даний час вони бажають подарувати належні їм обом частину квартири своїй доньці, однак укласти відповідний договір у нотаріуса не можуть, оскільки не визначено розміру часток кожного із співвласників. Враховуючи те, що домовленості про визначення часток з відповідачем у досудовому порядку досягнуто не було, а розмір частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, тому просять поділити спірну квартиру між співвласниками, визначивши, що частки [PERSON] та [PERSON] у даній квартирі складають по 1/3 частині. Згідно заперечення на позовну заяву, подану відповідачем [PERSON] та його представником [PERSON], заявлений позов вони не визнають, вказуючи на те, що у спірній квартирі неможливо виділити кожному із співвласників ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна було б переобладнати у такі квартири, тому просять відмовити у задоволенні даного позову. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у задоволенні заявлених вимог. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Як передбачено ч. 2 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER], виданого Ковельською дистанцією цивільних споруд Рівненського відділу Львівської залізниці від 15.01.1996 року, виписки з інвентаризаційних матеріалів КП «ВОБТІ» від 28.10.2015 року, співвласниками квартири [ADDRESS] загальною площею 72, 3 кв.м, житловою площею 43, 5 кв.м, є позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] /а.с. 6-7/. Як вбачається з технічного паспорту на вищевказану квартиру, розмір часток між співвласниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не визначені /а.с. 29-30/. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Таким чином, розмір часток [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спірній квартирі є рівними і відповідно складають 1/3 частини, тому вимоги позивачів є підставними та підлягають до задоволення. Щодо заперечення відповідача та його представника на заявлений позов, суд вважає його безпідставним, оскільки в межі заявлених позовних вимог не входить виділ співвласникам у натурі частки із майна, а лише визначення часток співвласників у спільному майні, що чітко визначено ст. 358 ЦК України. На підставі викладеного, ст.ст.355, 357, 358 ЦК України, ,

Outcome: approved