Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулась до Московського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить встановити той факт, що вона, [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги заявник вказує на те, що її чоловік - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у зв`язку із чим вона звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з проханням призначити одноразову грошову допомогу за померлого чоловіка, але отримала відмову, оскільки у наданих до заяви документах виявлено розбіжності у прізвищах, а саме: у її паспорті вказане прізвище « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть її чоловіка вказано його прізвище « [PERSON] ». Вважає, що такі розбіжності в їх документах виникли внаслідок перекладу з російської мови на українську. Одержати або відновити документи, що посвідчують цей факт, вона не може, її чоловік помер. Встановлення факту родинних відносин необхідне для отримання нею одноразової грошової допомоги. 15.03.2021 року заявник у судове засідання не з`явився, однак до канцелярії Московського районного суду м. Харкова подав заяву, відповідно до змісту якої просить суд розглядати заяву у його відсутність, заяву просить задовольнити. Заінтересована особа також 15.03.2021 року не з`явилась у судове засідання, проте в матеріалах справи мається заяву від 29.01.2021 року, в якій зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області просить суд розглядати заяву [PERSON] без участі представника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Частиною 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне повідомлення всіх учасників справи відсутність, передбачених ч. 2 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч. ч. 1, 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованої особи на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку про задоволення поданої заяви, враховуючи наступне. Відповідно до копії паспорту громадянина України [NUMBER] заявник [PERSON] , народилася [INFO] в с. Сороківка Харківського району Харківської області. На 10 сторінці означеного паспорту вказано сімейний стан заявника: зареєстровано шлюб у м. Харкові, Палац одруження «Дзержинський», 07.05.1982 року, [PERSON] . Вказане також підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , в якому російською мовою зазначено: « [PERSON] , родившийся [INFO] , место рождения Липцы, Харьковская область, и [PERSON] , [INFO] , родившаяся в с. Сороковка, Харьковская область, 07 мая 1982 заключили брак, место регистрации Харьков, Дворец бракосочетания «Дзержинский», после заключения брака жене и мужу присвоена фамилия « [PERSON] ». [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] , про що свідчить свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.08.2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , який народився [INFO] у с. Липці Харківської області, помер [INFO] . [PERSON] поховала [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про поховання № 598 від 05.08.2020. Після цього заявник звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про отримання одноразової грошової допомоги за померлого чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Рішенням від 12.10.2020 року Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області відмовлено заявнику у призначенні одноразової грошової допомоги за померлого чоловіки [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , оскільки у наданих документах виявлено розбіжності у прізвищах. Зокрема, у паспорті заявниці прізвище зазначено як « [PERSON] », а у померлого пенсіонера (чоловіка) « [PERSON] ». У зв`язку з цим заявнику було рекомендовано привести документи у відповідність для призначення одноразової грошової допомоги. З копії паспорту померлого вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] у с. Липці Харківської області. На 10 сторінці паспорту померлого мається запис, що він 07.05.1982 уклав шлюб у Палаці одруження «Дзержинський» м. Харків, прізвище дружини зазначено [PERSON] . З особової картки працівника [PERSON] , [INFO] , вбачається, що він має дружину [PERSON] , 1961 року народження, та сина [PERSON] , 1982 року народження. З оглянутої спадкової справи № 48П/2021 вбачається, що [PERSON] написала подала заяву до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що остання відмовляється від права на прийняття спадщини. У судовому засіданні свідок [PERSON] , підтвердив, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] . Вказане також підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право безперешкодного звернення людини до суду за захистом своїх прав гарантується ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» суд зазначив, що частина 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві (Bellet v. France, 04/12/1995, Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36). Порядок розгляду справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, врегульовано у главі 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Розділу IV «Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України, зокрема щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Як визначено у ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України і не є вичерпним. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Суд має право встановлювати юридичні факти тільки за додержання таких умов: а) це мають бути юридичні факти, тобто такі, які тягнуть за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин; б) заявниками у цих справах можуть бути тільки громадяни; в) коли чинне законодавство допускає судовий порядок встановлення даного факту; г) коли в іншому порядку його встановити не можна; ґ) при встановленні факту не повинен вирішуватися спір про право. Факт встановлення родинних відносин заявнику необхідно для оформлення права на отримання одноразової грошової допомоги. Встановлення факту родинних відносин породжує для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. З урахуванням вищевикладеного, вивчивши надані суду докази на обґрунтування заявлених вимог, повно та всебічно дослідивши надані заявником документи і матеріали, ретельно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, вислухавши в судовому зсідання пояснення заявника, допитавши в судовому засіданні свідків, які підтвердили факт родинних відносин між заявником та померлим [PERSON] , оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved