Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника [PERSON] 11.10.2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнениїх позовних вимог, просила суд визнати протиправним та скасувати наказ від 04.10.2017 року № 37-к «Про звільнення [PERSON]А.», зі змінами, внесеними наказом № 40-к від 13.10.2017 року, виданий начальником Головного управління Держпродспоживслужби\~ в Запорізькій області [PERSON], який викладено в наступній редакції: «Звільнити [PERSON] з посади начальника Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини згідно пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю України в перший робочий день після її виходу з лікарняного»; визнати протиправним та скасувати наказ № 40-к від 13.10.2017 року\~ «Про внесення змін до наказу Головного управління Держпродспоживслужби\~ в Запорізькій області від 04.10.2017 року № 37-к», виданий\~ начальником Головного управління Держпродспоживслужби\~ в Запорізькій області [PERSON]. В обгрунтування позову вказала , що вона відповідно до наказу Головного управління ветеринарної медицини в Запорізькій області від 03 квітня 2012 року № 8-к переведена на посаду начальника Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини та з 05.04.2012 року працювала на зазначеній посаді. Відповідно до наказу від 04.10.2017 року № 37-к, виданого начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (надалі Управління, відповідач) [PERSON], «[PERSON] 04 жовтня 2017 року звільнено з посади начальника Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини, згідно пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю України». Крім того, наказом № 40-к від 13.10.2017 року «Про внесення змін до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 04.10.2017 року № 37-к» Відповідач вніс зміни до наказу від 04.10.2017 року № 37-к, а саме: Внести зміни в розпорядчу частину наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 04.10.2017 року № 37-к «Про звільнення [PERSON]А.», виклавши її в наступній редакції: «Звільнити [PERSON] з посади начальник а Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини згідно пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю України в перший робочий день після її виходу з лікарняного». Позивачка вважає вказані накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки їх видано в порушення норм чинного законодавства України, зокрема вимог статей 147 та 149 Кодексу законів про працю України, а саме: обовязки та завдання, які покладені на неї посадовою інструкцією, вона виконувала належним чином, жодного факту неналежного виконання нею обовязків за період роботи на займаній посаді встановлено не було, нею не допускалось будь-якого порушення вимог посадової інструкції чи трудової дисципліни; описова частина оскаржуваного наказу не містить визначення який саме дисциплінарний проступок вона вчинила; у оскаржуваному наказі відповідач зазначає , що нею начебто була порушена ст. 164-2 КУпАП , однак її до адміністративної відповідальності не притягували. Також , позивачка зазначила, що в наказі наявне посилання та те, що впродовж року за аналогічним порушенням вона вже притягувалась до дисциплінарної відповідальності, однак зазначене не відповідає дійсності. Крім того , [PERSON] посилається на те, що її звільнення було здійснено без згоди профспілкового комітету . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити, вказавши, що оскаржувані накази винесені з дотриманням вимог чинного законодавства, дисциплінарне стягнення застосоване відповідо до положень ст. ст. 147-149 КЗпП, крім того, вказав, що наразі відсутній предмет спору, оскільки позивачка наразі не звільнена. Також представник відповідача вважав необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності згоди профспілкового органу на звільнення , вказавши що в даному випадку чинним законодавством вказана згода не передбачена. Представник третьої особи просила ухвалити рішення на розсуд суду, однак вказала, що доводи позивача щодо обов»язкової згоди профспілкового органу на її звільнення є необґрунтованими, з тих підстав, що в разі звільнення керівника установи надання такої згоди не вимагається. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно з ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Частинами 1, 3 ст. 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Зокрема, у справі про звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України суд повинен з'ясувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна\~\~вважати у зв'язку з вчиненням його систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати в чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7,8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Відповідно до п. 23 вказаної постанови Пленуму Верховного суду України за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Судом встановлено, і зазначене не оспорювалося сторонами, що [PERSON] , відповідно до наказу Головного управління ветеринарної медицини в Запорізькій області від 03 квітня 2012 року № 8-к переведена на посаду начальника Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини та з 05.04.2012 року працювала на зазначеній посаді. Наказом відповідача від 14.08.2017 року № 162 «Про створення робочої групи Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, було встановлено в підрозділах «провести оцінку їх діяльності (комплексні заходи державного нагляду) та надати практичну допомогу з виконання Законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері безпечності харчових продуктів та ветеринарії», «Про ветеринарну медицину», «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», «про забезпечення санітарно-епідемічного благополуччя населення», «Про звернення громадян» та інших нормативних документів, в т. ч. з питань ведення бухгалтерського обліку та звітності, стану управління державним майном та збереження активів, ідентифікації та реєстрації тварин, кадрової роботи, ведення санітарно-просвітницької роботи та діловодства, за період з 2-го кварталу 2014 р. для Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини та її структурних підрозділів; з 2-го кварталу 2016 року для управління Держпродспоживслужби в м. Запоріжжі по теперішній час від 05.09.2017». За результатами роботи Робочої групи була складена Довідка про результати планової виїзної оцінки (комплексних заходів державного нагляду) від 05 вересня 2017 року. 18.09.2017 року на пропозицію відповідача [PERSON] було надано пояснення. Відповідно до наказу від 04.10.2017 року № 37-к, виданого начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області [PERSON], «[PERSON] 04 жовтня 2017 року звільнено з посади начальника Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини, згідно пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю України». Як підстава для застосування дисциплінарного стягнення зазначено наступне : Довідка про результати планової виїзної оцінки діяльності Управління Держпродспоживслужби в місті Запоріжжі, Запорізькій міській державній лікарні ветеринарної медицини та її структурних підрозділах з питань виконання Законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері безпечності харчових продуктів та ветеринарії», «Про ветеринарну медицину», «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», «про забезпечення санітарно-епідемічного благополуччя населення», «Про звернення громадян» та інших нормативних документів, в т. ч. з питань ведення бухгалтерського обліку та звітності, стану управління державним майном та збереження активів, ідентифікації та реєстрації тварин, кадрової роботи, ведення санітарно-просвітницької роботи та діловодства, за період з 2-го кварталу 2014 р. для Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини та її структурних підрозділів; з 2-го кварталу 2016 року для управління Держпродспоживслужби в м. Запоріжжі по теперішній час від 05.09.2017». В тексті оскаржуваного наказу, також зазначено, що при виданні оскаржуваного наказу «ураховується, що упродовж року за аналогічним порушенням [PERSON] вже притягувалась до дисциплінарної відповідальності. Наказом начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 25.05.2017 року № 105 [PERSON] оголошено догану за неналежну організацію роботи Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини та її структурного підрозділу Державної лікарні ветеринарної медицини Комунарського району, невиконання посадових обовязків щодо організації контролю виконання у підпорядкованих підрозділах і особисто допущені порушення фінансового та податкового законодавства». Із вказаним наказом від 04.10.2017 року № 37-к позивача ознайомлено 04.10.2017 року. В подальшому наказом № 40-к від 13.10.2017 року «Про внесення змін до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 04.10.2017 року № 37-к» внесені зміни до наказу від 04.10.2017 року № 37-к, а саме: Внести зміни в розпорядчу частину наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 04.10.2017 року № 37-к «Про звільнення [PERSON]А.», виклавши її в наступній редакції: «Звільнити [PERSON] з посади начальника Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини згідно пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю України в перший робочий день після її виходу з лікарняного». Як вбачається з посадової інструкції [PERSON], до завдань та обовязків начальника лікарні належать, зокрема: -п. 3.4. Організовує роботу Лікарні та інших структурних підрозділів, розподіляє обовязки між спеціалістами ветеринарної медицини і затверджує посадові інструкції. -п. 3.9. Впроваджує в практику досягнення ветеринарної медицини. -п. 3.10. Оцінює епізоотичну ситуацію в місті та видає обовязкові для виконання розпорядження щодо проведення профілактики, лікування та ліквідації інфекційних, інвазійних захворювань тварин, та забезпечує охорону території міста від занесення з територій інших держав, регіонів, областей, районів або карантинної зони збудників хвороб тварин, а також не допускає їх розповсюдження за межі території міста або карантинної зони. -п. 3.16. Організовує та контролює впровадження в практику роботи передового досвіду з профілактики захворювань тварин і птиці, прогресивних і найбільш ефективних методів і заходів профілактики та лікування, використання у практиці досягнення науки. -п. 3.17. Організовує роботу спеціалістів щодо виконання наказів, постанов, правил та інструкцій з питань ветеринарної медицини, планів протиепізоотичних заходів, попередження і ліквідації захворювань тварин заразними хворобами. -п. 3.18. Реалізує заходи щодо додержання ветеринарно-санітарних вимог, установлених законодавством. -п. 3.19. Організовує роботу із запобігання проявам корупції, виявлення та припинення її проявів, усунення наслідків корупційних дій. -п. 3.21. Сприяє впровадженню системи ідентифікації свійських тварин. -п. 6.1. Начальник лікарні одержує матеріали для роботи від головного управління ветеринарної медицини в Запорізькій області, управління ветеринарної медицини в м. Запоріжжі. -п. 6.3. Начальник лікарні в межах своїх повноважень співпрацює з місцевими органами виконавчої влади, органами м місцевого самоврядування, з іншими підрозділами, а також підприємствами, установами, організаціями і громадянами. -п. 6.5. Працює у тісному контакті з галузевими фахівцям; надає необхідну методичну допомогу співробітникам у виконанні завдань та доручень. Разом з тим, як вбачається з п.1 (щодо встановлення порушень виявлених перевіркою) оскаржуваного наказу , дисциплінарне стягнення до позивачки застосоване , зокрема за незадовільний рівень організації роботи ЗМДЛВМ з питань діловодства щодо обліку вхідної документації з установ вищого рівня, в т.ч. за даними журналів реєстрації, що негативно впливає на виконавчу дисципліну при наданні інформації та якість цієї інформації, спричиняє пряме невиконання вимог організацій вищого рівня, чим порушено вимоги пп. 3.4, 6.1 посадової інструкції начальника ЗМДЛВМ.Однак, згідно п. 3.4 посадової інстикції позивач організовує роботу Лікарні та інших структурних підрозділів, розподіляє обовязки між спеціалістами ветеринарної медицини і затверджує посадові інструкції, а відповідно до п. 6.1 начальник лікарні одержує матеріали для роботи від головного управління ветеринарної медицини в Запорізькій області, управління ветеринарної медицини в м. Запоріжжі. Крім того , в п. 3 (щодо встановлення порушень виявлених перевіркою) зазначено Незадовільний рівень забезпечення структурних підрозділів ЗМДЛВМ - лікарень ветеринарної медицини адміністративних районів ветеринарними медикаментами (засобами), ці підрозділи потребують проведення ремонту приміщень, в деяких випадках капітального; заходи для розширення переліку їх послуг відсутні, постійний стаціонарний телефонний зв'язок в стані налагодження, чим порушено вимоги пп. 3.9, 3.16, 3.18 Посадової інструкції начальника ЗМДЛВМ. Разом з тим за змістом п. 3.9. посадової інструкції позивач впроваджує в практику досягнення ветеринарної медицини, а відповідно до п. 3.16. організовує та контролює впровадження в практику роботи передового досвіду з профілактики захворювань тварин і птиці, прогресивних і найбільш ефективних методів і заходів профілактики та лікування, використання у практиці досягнення науки. З огляду на наведене , суд вважає , що в оскаржуваному наказі дійсно відповідач не конкретизував , в чому виявилося порушення [PERSON] вищезазначених положень посадової інструкції або трудових обов»язків, яким чином вона неналежно розподіляє обов»язки між спеціалістами та затверджує посадові інструкції, в чому полягає не впровадження в практику досягнень ветеринарної медицини та інш... Крім того, у оскаржуваному наказі відповідач зазначає, що позивачкою було порушено ст. 164-2 КУпАП , однак судом встановлено , і вказана обставина не оспорювалася відповідачем, що [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувалася. Тобто, притягнувши позивачку до дисциплінарної відповідальності відповідач в даному випадку не навів конкретні факти невиконання чи неналежного виконання позивачкою , саме з її вини обовязків визначених у пунктах 3.4.; 3.9.; 3.10.; 3.16.; 3.17.; 3.18.; 3.19.; 3.21.; 6.1.; 6.3.; 6.5. посадової інструкції, а також зазначив факти, які не відповідають дійсності , через що оскаржуваний наказ не можна вважати таким, що відповідає вимогам чинного законодавства . Слід також зазначити, що відповідачем було видано наказ № 211 від 04.10.2017 року «Про результати планової вибіркової оцінки діяльності Держпродспоживслужби в м. Запоріжжі» , в п. 3 якого наказано керівникам Управління Держпродспоживслужби в м. Запоріжжі і ЗМДЛВМ провести необхідні перевірки, встановити осіб , винних у виявлених перевіркою порушеннях, вирішити питання про їх відповідальність згідно з чинним законодавством, що дає суду дійти висновку, що відповідач , встановив наявність дисциплінарного проступку в діях позивачки , видавши оскаржуваний наказ від 04.10.2017 року № 37-к не виконав свій же наказ № 211 , не провів перевірку, та не встановив винних осіб. З огляду на вищенаведене суд вважає, що наявні підстави для скасування наказу від 04.10.2017 року № 37-к , а також наказу № 40-к від 13.10.2017 року\~ «Про внесення змін до наказу Головного управляння Держпродспоживслужби\~ в Запорізькій області від 04.10.2017 року № 37-к». При цьому доводи представника відповідача щодо відсутності предмету спору з огляду на те, що звільнення відповідачки не відбулося суд не приймає до уваги, оскільки оскаржуваним наказом від 04.10.2017 року № 37-к Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області було неправомірно застосоване дисциплінарне стягнення , чим порушені її права , а наказом № 40-к від 13.10.2017 року\~ лише було усунуто вчиненні відповідачем порушення , оскільки згідно ч. 3 статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Разом з тим, суд вважає безпідставними доводи [PERSON] щодо непогодження її звільнення з профспілковим органом, оскільки відповідно до вимог ст.43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового працівника) допускається у випадках : зокрема, звільнення керівника підприємства, установи організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу).

Outcome: approved