Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з Відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб 27 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що зроблено актовий запис №38. За час спільного життя у них народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з Позивачем. Зазначає, що шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують з січня 2018 року. Причиною зазначеного стало те, що у них різні характери та погляди на життя, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Миритися з дружиною наміру не має, вважає, що сім`я їхня розпалася остаточно, тому просить шлюб, зареєстрований між ним та Відповідачкою. Позивач, [PERSON] , в підготовче засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подавала, надала 30.10.2019 року заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, заперечень щодо позову не заявила та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами був зареєстрований 27 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області за №38. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: дочку, [PERSON] , [INFO] , дочку, [PERSON] , [INFO] , та сина, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню відповідно до ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин з січня 2018 року. У даний час шлюб має формальний характер, збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, Відповідачка на розірвання шлюбу згідна, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Відповідачка, [PERSON] , у заяві зазначила про бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем [PERSON] , тому їй слід залишити таке. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію даного рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, для виконання. Питання про стягнення судових витрат Позивачем не ставилося. На підставі викладеного та

Outcome: approved