Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості, з підстав, передбачених ст.ст. 251, 252, 509, 530, 553-559, 626, 631 ЦК України. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 24.05.2017 р. між ТОВ «Система Груп» (код ЄДРПОУ 41306072) як Позикодавцем та [PERSON] (далі - відповідач-1) як Позичальником було укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги, згідно з умовами якого [PERSON] була надана поворотна фінансова допомога в національній валюті України в сумі 2 250 297, 00 грн. (п. 2.1. Договору про надання поворотної фінансової допомоги). Судом досліджено вказаний Договір про надання поворотної фінансової допомоги як доказ надання позики відповідачу-1. Суд прийшов до висновку, що ТОВ «Система Груп» як Позичальник виконало свої зобов`язання в повному обсязі, а саме надало [PERSON] поворотну фінансову допомогу - грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Даний факт, в тому числі, підтверджено відповідачем-1 в поясненнях, наданих судові. Із аналізу Договору про надання поворотної фінансової допомоги випливає, що Позикодавцем та відповідачем-1 було встановлено остаточний термін погашення поворотної фінансової допомоги - 31.12.2018 р. (п.2.4. Договору про надання поворотної фінансової допомоги). Крім того, 24.05.2017 р. між ТОВ «Система Груп» як Позикодавцем та [PERSON] (далі - відповідач-2) як Поручителем Позичальника за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 24.05.2017 р., було укладено Договір поруки. Судом досліджено вказаний договір та встановлено, що відповідно до його умов відповідач-2 поручився перед Позикодавцем за виконання обов`язків відповідачем-1 за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 24.05.2017 р. (п.1.1. Договору поруки). На відповідача-2 було покладено солідарний з Боржником - [PERSON] обов`язок щодо компенсації Позикодавцю суми коштів у розмірі 50 000, 00 грн. у випадку порушення відповідачем-1 обов`язків за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 24.05.2017 р. Строк дії Договору поруки було встановлено Сторонами - до 24.05.2021 р. (п. 4.1. Договору поруки). Обставини, зазначені вище, відповідач-2 підтверджує у своєму Відзиві на позовну заяву, який було подано в строки, визначені Ухвалою суду про відкриття провадження в даній справі. В подальшому, як це випливає із досліджених судом матеріалів справи, 14.09.2020 р. між ТОВ «Система Груп» як Первісним кредитором та [PERSON] як Новим кредитором було укладено Договір про відступлення права вимоги, згідно з умовами якого Первісний кредитор передав, а Новий кредитор отримав право вимоги в розмірі 2 250 297, 00 грн. за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 24.05.2017 р. до Боржника - [PERSON] . В поясненнях, наданих судові, [PERSON] не заперечує проти вимог Нового кредитора до неї як до Боржника за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 24.05.2017 р., заборгованість визнає, однак, вважає, що борг, у даній справі, повинно бути стягнуто з відповідача-2 як з Поручителя. Відповідач-2 у Відзиві на позовну заяву зазначає, що позов [PERSON] до [PERSON] повинен бути задоволений повністю, але у позовних вимогах [PERSON] до відповідача-2 повинно бути відмовлено в цілому. Ухвалою від 13.10.2020 р. позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено на 28.10.2020 р. Щодо прийняття участі в засіданні, яке відбулося 28.10.2020 р., учасники справи - позивач та Відповідач-2 надали судові клопотання, в яких просили суд здійснювати розгляд справи без їхньої участі на підставі матеріалів справи. Вказані клопотання судом задоволено. Відповідач-1, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, в засідання не з`явилася. Будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу судові не надала. У відповідності до положень ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Одночасно з тим, як вже зазначалося вище, відповідачем-2 подано до суду Відзив на позовну заяву, в якому остання заперечувала проти задоволення позову [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення 50 000, 00 грн. з [PERSON] . Відповідач-2 послалася на те, що 24.09.2020 р. вона звернулася до [PERSON] з заявою про повернення грошових коштів за договором, оскільки строк погашення боргу, згідно умов Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 24.05.2017 р., на момент подання вищезгаданої заяви, настав. Суд дослідив вказану заяву від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] та встановив, що факти, викладені відповідачем-2 у Відзиві на позовну заяву відповідають юридичним та фактичним обставинам справи. Отримання вказаної заяви позивачем, після подання ним позову до суду, підтверджується власноручною припискою та підписом позивача, які містяться на заяві [PERSON] . У вказаній приписці позивач зазначив, що не може прийняти виконання від [PERSON] як Поручителя, оскільки ним вже подано позовну заяву до суду для вирішення цих питань саме в судовому порядку. [PERSON] просить суд не задовольняти вимоги позивача до відповідача-2, посилаючись на ч.2 ст.559 ЦК України. При цьому, відповідач-1, у поясненнях, наданих судові, про які зазначалося вище, вважає, що нести відповідальність щодо сплати боргу за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 24.05.2017 р. повинен саме Поручитель відповідно до укладеного Договору поруки, а не відповідач-1. Із аналізу пояснень відповідача-1 випливає, що [PERSON] не заперечує проти вимог Нового кредитора - позивача в даній справі і визнає не тільки той факт, що їй було надано позику в розмірі 2 250 297, 00 грн., але й факт того, що на сьогодні нею вказаний борг перед позивачем все ще не погашено. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] з огляду на нижченаведене. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Вимогами ст. ст.13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріалами справи підтверджується факт надання відповідачеві-1 грошових коштів за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 24.05.2017 р. Окрім того, суд підтверджує правомірність набуття [PERSON] прав вимоги до [PERSON] внаслідок укладення з ТОВ «Система Груп» відповідного Договору про відступлення прав вимоги, згідно з яким позивач набув право вимоги до відповідача-1 в розмірі 2 250 297, 00 грн. Враховуючи, що відповідачем-1 не надано доказів погашення боргу на дату розгляду справи у суді, суд приходить до висновку, з урахуванням строків погашення боргу, передбачених п.2.4. Договору про надання поворотної фінансової допомоги, а саме не пізніше 31.12.2018 р., що відповідач-1 не виконав своїх грошових зобов`язань перед позивачем за Договором про надання поворотної фінансової допомоги в цілому, в зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] до відповідача-1 - [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, в тому числі з огляду на таке. Пунктом 1.1. Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 24.05.2017 р., визначено, що Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених Договором. В п.2.4. Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 24.05.2017 р., Сторонами було погоджено остаточний термін погашення поворотної фінансової допомоги як 31.12.2018 р. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором про надання поворотної фінансової допомоги, який за своєю правовою природою є договором позики, відповідно до ст. 1046 ЦК України, позикодавець передає у власність другій стороні позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, суд вважає за можливе покласти на [PERSON] обов`язок щодо сплати нею позивачеві боргу в розмірі 2 250 297, 00 грн. згідно з умовами Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 24.05.2017 р. Одночасно з тим, з урахуванням наведеного, з приводу позовних вимог [PERSON] до [PERSON] суд, в ході розгляду справи та дослідження наявних в ній доказів, прийшов до висновків про неможливість їх задоволення в цілому з огляду на таке. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] , при зверненні до нього [PERSON] з заявою про повернення грошових коштів від 24.09.2020 р., згідно з умовами Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 24.05.2017 р. та Договору поруки від 24.05.2017 р., відмовився прийняти від [PERSON] виконання зобов`язань в розмірі 50 000, 00 грн., пославшись на те, що ним подано позов до суду для вирішення даних питань саме в процесі судового провадження. Про це позивачем зроблено відповідну приписку на заяві [PERSON] , про що суд вже вказував вище. Судом взято до уваги вказаний доказ - заяву про повернення грошових коштів за договором як належний та допустимий, яким підтверджуються в цілому всі факти та обставини, викладені [PERSON] у її Відзиві на позовну заяву в даній справі. З приводу зазначеного, суд бере до уваги наступне. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч.1 ст. 553 ЦК України). Частиною 2 ст. 553 ЦК України визначено, що порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. При цьому, поручителем може бути як одна особа, так і декілька осіб (ч.3 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554 ЦК України). Договором поруки в даній справі передбачається саме солідарна відповідальність Поручителя - [PERSON] щодо зобов`язань Боржника - [PERSON] в розмірі 50 000, 00 грн. Частиною 4 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Сторонами - Позикодавцем та Поручителем було погоджено строк дії Договору поруки - до 24.05.2021 р. Одночасно з тим, ч. 2 ст. 559 ЦК України визначено спеціальні підставі припинення поруки. Зокрема, вказаною частиною ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Суд підтверджує наявність всієї сукупності обставин в даній справі, з якими законодавець, пов`язує припинення поруки відповідно до положень ч.2 ст. 559 ЦК України. Беручи до уваги вищевикладене, суд констатує, що порука в даній справі, внаслідок відмови [PERSON] прийняти виконання боргових зобов`язань, запропоноване позивачеві [PERSON] , припинилася. Отже, відповідач-2, на момент винесення рішення в даній справі, не є зобов`язаною особою по відношенню до інших учасників правовідносин з приводу надання поворотної фінансової допомоги - [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до відповідача-2 не підлягають задоволенню в цілому з огляду на факти, викладені вище. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача-1 на користь позивача слід стягнути судові витрати відповідно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial