Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON]\~10 листопада 2016 року\~року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] Джонатан\~про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16 червня 2011 року вона зареєструвала за законами Шаріата у місті Каїр шлюб з відповідачем [PERSON] Джонатан (громадянином [PERSON] Королівства Великої Британії та Північної Ірландії), про що було видано офіційну шлюбну угоду за законами шаріату 568 від 2011 року № 5986, номер засвідчення 05, актовий запис № 2449 в реєстрі актів цивільного стану Каїру від 16.06.2011 року . Зазначає, що від шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON] Джеймс, [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблено запис за № 363 від 14.02.2012 року та видано свідоцтво про народження серії 1-ЕГ № 180308 (повторно) від 16.07.2013 року. Вказує, що вже понад рік шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного з подружжя різні погляди на життя. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у без її участі. На позовних вимогах наполягала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився та подав суду засобами електронного звязку заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до\~задоволення з наступних підстав. Судом з офіційного перекладу з арабської мови шлюбної угоди № 5986, номер засвідчення 5 встановлено, що 16 червня 2011 року [PERSON], зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Джонатан у м. Каїр у Арабській Республіці Єгипет, про що була видана офіційна шлюбна угода за законами шаріату 568 від 2011 року, актовий запис № 2449 в реєстрі актів цивільного стану Каїру від 01.03.2010 року (а.с.8-11, 13), дана шлюбна угода була складена в суботу 16 червня 2011 року о другій годині дня в актовому залі відділу у справах реєстрації актів громадянського стану уповноваженим юристом Ахмед Саїд та офіційно засвідчена відповідним штампом Посольства України в Арабській Республіці Єгипет. Документи, складені за участю органів державної влади та місцевого самоврядування або такі, що від них виходять, може бути використано на території іншої держави лише після відповідного їх посвідчення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами. Найбільш поширеним способом оформлення документів для їх можливого використання за кордоном є проставлення апостилю, запровадженого Гаазькою Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів. Апостиль - це спеціальний штамп, який проставляється на офіційні документах, що надходять від держав - учасниць зазначеної Конвенції. Він засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампа, яким скріплено відповідний документ. Відповідно до ст.ст.2,3 зазначеної Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений\~\~документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положенням вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі - учасниці цієї Конвенції. Згідно ст.58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного Кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Від спільного життя з відповідачем\~є неповнолітня дитина [PERSON] Джеймс, [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, [INFO] про, що повторно видано свідоцтво про народження серії І-ЕГ № 180308, а в книзі актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис № 363, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 180308 від 16 липня 2013 року ( а.с.12) Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України чинним законодавством України запроваджено принцип добровільності шлюбу. За змістом положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу будь-яке примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до роз'яснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторони не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивача і відповідача неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] Джонатан слід розірвати. При цьому не підлягає до задоволення вимога позивача про визначення місця проживання дитини - неповнолітнього [PERSON] Джеймс, 21 грудня 2011 року, оскільки така вимога може бути розглянута лише у самостійному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову, а не під час позовного провадження про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: partial