Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] 13 серпня 2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю. В обґрунтування заяви зазначив, що в січні 2018 року померла дружина двоюрідного дідуся заявника - [PERSON], [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. 15 березня 2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Уварова Максима Олександровича з заявою про прийняття спадщини, однак, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 липня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не подано документи, які підтверджують родинні зв'язки з померлою. Встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON], померлою в січні 2018 року, за адресою: [ADDRESS], необхідно для реалізації права щодо спадкування, як спадкоємця четвертої черги. Зазначає, що після смерті двоюрідного дідуся та чоловіка померлої [PERSON], померлого [INFO], заявник та його родина почали навідуватися до померлої [PERSON], підтримували її морально та матеріально. З 2012 року [PERSON] почав проживати разом з померлою [PERSON], оскільки вона часто хворіла та потребувала сторонньої допомоги, здійснював постійний догляд, як за членом сім'ї. Особисто здійснював догляд за спадкодавцем, допомагав їй у побуті, вів спільне господарство, купував їй ліки, готував їжу, після смерті здійснив поховання, що підтверджується наступними документами: свідоцтвом про поховання серія [NUMBER] від 15.02.2018; квитанцією за ритуальні послуги від 13.02.2018 на суму 656,65 грн.; квитанцією від 15.02.2018 з КП «Ритуальна служба» на суму 679,87 грн. На підставі вищевикладеного просить встановити факт проживання [PERSON] однією сім'єю зі спадкодавцем - [PERSON], яка померла в січні 2018 року, з 2012 року по день її смерті. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2018 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Уварова Максима Олександровича копію спадкової справи № 4/2018, номер у спадковому реєстрі 62143829, після смерті [PERSON], померлої __ січня 2018 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали та просили задовольнити. Від заінтересованої особи - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Уварова М.О. до суду надійшла письмова заява, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що в січні 2018 року померла [PERSON] (а.с. 23). Померла [PERSON] є дружиною двоюрідного дідуся заявника - [PERSON], померлого [INFO]. Після смерті [PERSON] 15 березня 2018 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Уварова Максима Олександровича з заявою про прийняття спадщини (а.с. 39). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Уварова Максима Олександровича про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 липня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не подано документи, які підтверджують родинні зв'язки з померлою (а.с. 50). За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного терміну, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON], померлою в січні 2018 року, за адресою: [ADDRESS], заявнику необхідно для реалізації права щодо спадкування, як спадкоємця четвертої черги. Згідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В підтвердження факту постійного проживання з [PERSON] з боку заявника надано наступні докази: 1. рахунок на оплату № 243 від 11.09.2015 на суму 11 248,00 грн., видаткову накладну № 346 від 16.09.2015 на суму 12 078,00 грн., квитанцію № 250 від 11.09.2015 на суму 2 000,00 грн. в підтвердження придбання меблів, згідно якого покупцем зазначено [PERSON], адресу доставки - [ADDRESS]; 2. видаткову накладну № ОТК-0360487 від 18.12.2015 та товарний чек № 166159/67 на суму 8 799,00 грн. в підтвердження придбання холодильника; 3. накладну на суму 5 925,00 грн., накладну на суму 3 845,00 грн. в підтвердження придбання меблів, згідно якого покупцем зазначено [PERSON], адреса: [ADDRESS]; 4. договір № 02448 від 24.01.2013 на підключення до глобальної мережі «Internet» та обслуговування абонента, укладений між [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], додаток № 1 та квитанцію № 070124-3 від 24.01.2013. Зазначені докази підтверджують факт підключення до мережі «Internet» у 2013 році та придбання заявником меблів у 2015 році за адресою: [ADDRESS]. Також, з боку [PERSON] надано докази в підтвердження факту поховання [PERSON], а саме: свідоцтво про поховання серія [NUMBER] від 15.02.2018; квитанцію за ритуальні послуги від 13.02.2018 на суму 656,65 грн.; квитанцію від 15.02.2018 з КП «Ритуальна служба» на суму 679,87 грн. В судовому засіданні заявник пояснив, що з 2012 року почав проживати разом з померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], оскільки вона часто хворіла та потребувала сторонньої допомоги, здійснював постійний догляд, як за членом сім'ї. Особисто здійснював догляд за спадкодавцем, допомагав їй у побуті, вів спільне господарство, купував їй ліки, готував їжу, після смерті здійснив поховання. Зазначив, що на початку січня перебував на протязі одного тижня у відрядженні в іншому місті та коли померла [PERSON] його не було за місцем постійного проживання. Однак належних та допустимих доказів в підтвердження перебування заявника в зазначений період часу у відрядженні не надано. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є бабусею заявника зазначила, що в січні 2018 року [PERSON] перебував у відрядженні приблизно три тижні, а також пояснила, що сусіди померлої зателефонували та повідомили їй, що давно не бачили [PERSON] В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] з 2012 року. Свідок [PERSON] підтвердила факт придбання заявником холодильника та меблів, а також зазначила, що померла [PERSON] не могла самостійно себе обслуговувати та потребувала сторонньої допомоги, догляд за нею здійснював [PERSON] Як вбачається з довідки про причину смерті від 12 лютого 2018 року, причина та дата смерті [PERSON] не встановлена через гнильні зміни (а.с. 43), отже [PERSON] після смерті, на протязі тривалого часу перебувала в зачиненій квартирі. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що заявником не доведено факт його постійного спільного проживання з померлою [PERSON] протягом п'яти років до часу відкриття спадщини, оскільки факт придбання меблів та техніки, здійснення оплати за поховання не є свідченням постійного спільного проживання осіб, наявності спільного побуту та взаємних прав та обов'язків, і, як наслідок, про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Outcome: dismissed