Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

[PERSON] ,\~ [PERSON] звернулися до суду позовною заявою, в обґрунтування якої зазначали, що є спадкоємцями за законом після померлого [INFO] батька та чоловіка- [PERSON] . За життя від імені останнього секретарем Виконавчого\~комітету Бодаквянської\~сільської ради\~Лохвицького району\~Полтавської області\~10.02.2015\~року за\~реєстровим №\~13\~посвідчено заповіт,\~яким [PERSON] \~належну йому\~на праві\~постійного користування\~земельну ділянку\~площею 51,00\~га,\~цільове призначення:\~для ведення\~селянського (фермерського)\~господарства заповів\~доньці [PERSON] . Позивачі належним чином прийняли спадщину, подавши заяви про прийняття спадщини до Другої Лохвицької державної нотаріальної контор, на підставі яких була заведена спадкова справа № 12/2017. Син спадкодавця- [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини. До складу спадкового майна також входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та який належав померлому [PERSON] відповідно до Виписки з погосподарської книги. Але, право власності на будинок не зареєстроване, відповідно до ст. 1299 ЦК України, у зв`язку з чим, постановою нотаріуса було відмовлено у вчинення нотаріальної дії. 21.05.2021 року ТОВ «Експертне бюро» Рідний дім» на ім`я [PERSON] виготовило відповідну технічну документацію на будинок. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та передбаченої законодавством державної реєстрації права власності [PERSON] ,\~ [PERSON] позбавлені можливості на сьогоднішній день в позасудовому порядку оформити право власності на житловий будинок за собою як за спадкоємцями за законом. Просять визнати за ними, як спадкоємцями за законом, після померлого [INFO] [PERSON] , право власності по 1/2 частині житлового будинку (літ. А), який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 75,8 кв. м., житловою площею 32,5 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами: гараж (літ. Б), сарай (літ. В, в), сарай (літ. Г), погріб (літ. Д), вбиральня (літ. Е), огорожа (№ 1), свердловина (№ 2), зливна яма (№ 3). Ухвалою судді від 19.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с. 29). Ухвалою суду від 07.12.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 38). В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] до позову додали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують (а.с. 25). Представник відповідача- Заводської міської ради Полтавської області, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних у справі доказів (а.с. 32). Третя особа- нотаріус Другої Лохвицької\~державної нотаріальної\~конторина адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 32). Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності учасників справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.\~13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1216\~ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України, передбачено що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Місцем відкриття спадщини відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно до частини 1 ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Виходячи з положень ч.ч. 1-2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах- уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно частини 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 1 ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дружиною і донькою [PERSON] (а.с. 10, 11, 12, 13). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Згідно довідки за № 635, виданої 17.11.2021 року Виконавчим комітетом Заводської міської ради Полтавської області, вбачається, що згідно виписки Погосподарської книги № 1 с. Бодаква- будинок з погосподарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить померлому [PERSON] (а.с. 17). Згідно акту обстеження від 17.11.2021 року, будинок знаходиться у задовільному стані, газифікований та придатний для проживання (а.с. 18). [PERSON] ,\~ [PERSON] звернулися до Другої Лохвицької\~державної нотаріальної\~конториіз\~заявами про\~прийняття спадщини,\~на підставі\~яких нотаріусом\~було заведено\~спадкову справу\~№ 12/2017,\~проте,\~постановою нотаріуса\~за вих.\~№ 238/02-31\~від 20.09.2021\~року було\~відмовлено у\~видачі свідоцтв\~про спадщину,\~у зв`язку\~з ненаданням\~документів,\~що підтверджують\~право власності\~на вказаний\~житловий будинок\~(а.с.\~14). Син\~спадкодавця-\~ [PERSON] ,\~відмовився від\~прийняття спадщини.Інших спадкоємців після померлого [PERSON] немає, що підтверджується листом нотаріуса Другої Лохвицької\~державної нотаріальної\~контори(а.с. 33). Згідно інформаційної довідки № 334 від 10.02.2021 року право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у КП «Лубенське МБТІ» не зареєстроване (а.с. 20). З технічного паспорта, виготовленого ТОВ «Експертне бюро «Рідний дім», вбачається, що вищевказаний будинок з погосподарськими будівлями був введений в експлуатацію у 1988 році, а по господарські будівлі- з 1986р. по 1989р. (а.с. 21-24). Зважаючи на той факт, що вимогами законодавства чинного на момент виникнення права власності, державна реєстрація не передбачалась ні як підстава переходу права власності, ні як формальна констатація перед третіми особами факту переходу права власності, до реєстрації права власності, що виникло у 1988 році, має застосовуватись законодавство про реєстрацію права власності чинне на момент такої реєстрації. П. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частинами. 3, 4 ст. 3 зазначеного Закону, передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Наданими суду доказами підтверджено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов`язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок, у [PERSON] ,\~ [PERSON] виникло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved