Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] 20 листопада 2015 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 18 лютого 2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Куйбишева №35 (колишній номер 25-а) в смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області. Позивачем спадщина у встановлений законом строк була прийнята шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, однак постановою Краснокутської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на будинок. Позивач має намір успадкувати належне їй майно, оскільки являється спадкоємцем за законом першої черги. Відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно перешкоджає [PERSON] оформити спадщину через нотаріальну контору. В звязку з вищевикладеним, за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Куйбишева №35 (колишній номер 25-а) в смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області, який належав її батькові [PERSON] У відкрите судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача Краснокутської селищної ради Харківської області в відкрите судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та при ухваленні рішення покладався на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Матеріалами справи встановлено, що 18 лютого 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ВЛ №482224, виданого відділом ДРАЦС Краснокутського РУЮ. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: вул. Куйбишева №35 (колишній номер 25-а), смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області, що належав спадкодавцю [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до пяти включно, посвідченого 19 березня 1959 року Виконкомом Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має то й з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивач [PERSON] являється донькою померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення шлюбу, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Позивач після смерті батька [PERSON] з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок ( постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.11.2015 року №1569/02-31), а тому позивач позбавлена можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку. Однак, як вбачається з відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори №2257 від 21.12.2015 року, в Краснокутській держнотконторі після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №183/2015 року та спадкоємцем за законом є дочка спадкодавця - [PERSON], яка прийняла спадщину протягом шести місяців шляхом подачі заяви. Інших заяв про прийняття спадщини або відмову від її прийняття від спадкоємців [PERSON] до нотаріальної контори не надходило. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала достатньо суду доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця батька [PERSON] має законне право на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved