Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування. Позивачі свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер [PERSON], який приходився чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина,яка складається з: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Вказаний будинок є спільною сумісною власністю подружжя. Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті чоловіка та батька - [PERSON] Відповідачі по справі, від прийняття спадщини відмовились на їх користь. На даний час позивачі вирішили оформити право на спадщину належним чином, однак нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просять суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] як частку у спільному сумісному майні подружжя, та на 1/4 його частину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та батька [PERSON], який помер [INFO] та за [PERSON] право власності на 1/4 частку вказаного житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Позивачі [PERSON], та [PERSON] в судове засідання не з'явились, згідно поданих заяв просять проводити слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, згідно поданих заяв просять проводити розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с. 6), який перебував у зареєстрованому шлюбі із позивачем по справі [PERSON] з 25.01.1970 року, відповідно до свідоцтва про одруження (а.с. 7). Із представлених документів, зокрема довідки виданої виконкомом Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області № 1300 від 16.12.2009 року (а.с. 9), договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності (а.с.10), рішення Цуманської селищної ради Ківерцівського району №17 від 23.03.1977 року про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.11), акту від 25.03.1977 року про винесення в натуру меж земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку (а.с. 12), житловий будинок із господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] був побудований спадкодавцем [PERSON] під час перебування у шлюбі з [PERSON] є їх спільною сумісною власністю. Рішенням Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області №4/35 від 18.02.2016 року, було перейменовано [ADDRESS] на [ADDRESS] ( а.с.15). Позивач [PERSON]. є сином [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.04.1985 року (а.с. 8). Згідно ст. 22 ч. 1 Кодексу про шлюб та сім'ю України та ст. 368 ЦК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] є синами спадкодавця, проте від прийняття спадщини відмовились, про що написали відповідні заяви до нотаріуса (а.с. 13-14). Позивачі [PERSON] та [PERSON] зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті батька та чоловіка, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця (а.с. 16). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] як частку у спільній сумісній власності подружжя, та на 1/4 його частину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] та за [PERSON] право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved