Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

[PERSON] 02.04.2019 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить ухвалити рішення, яким розірвати між ними шлюб, зареєстрований 03 жовтня 2008 року у Виконавчому комітеті Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 60. З протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2019 року, дана справа передана для розгляду судді Юсип І.М. 02.03.2020 року ухвалою суду визнано явку позивача обовязковою та витребувано оригінал (дублікат) свідоцтва про шлюб. З позовної заяви, поданої позивачем вбачається, що 03 жовтня 2008 року у Виконавчому комітеті Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області між сторонами зареєстровано шлюб. У шлюбі дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільно господарство не ведуть. З 2012 року проживають окремо, не спілкуються та не підтримують зв`язок. Вважає, що їхній шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу, суперечить його інтересам, у зв`язку із чим, наполягає на його розірванні. [PERSON] в судове засідання, яке призначалось в режимі відеоконференції не з`явився, однак його представником - адвокатом Пісковим Я.В. направлено на електронну пошту клопотання про розгляд справи у їх відсутності, оскільки через карантинні заходи, доступ до Соломянського районного суду м. Києва обмежено. Просить позов позивача задовольнити та не заперечують щодо винесення заочного рішення у справі. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, крім судових викликів була повідомлена через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України від 13.03.2020р., не повідомила причини неявки, нею не подано відзив на позов. Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного розгляду справи. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.03.2020 року - 03 жовтня 2008 року у Виконавчому комітеті Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 60. Сімейне життя у сторін не склалося, оскільки втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини фактично припинилися, проживають окремо з 2012 року. Спільне господарство не ведуть. Сім`я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти сім`ю, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог, відповідно до яких: шлюб між сторонами слід розірвати. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved