Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] 13.12.2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Крім того, 27.02.2019 року подала до суду нову редакцію позовної заяви, в якій посилається на те, що з 24.05.2009 року з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області №2-52/11 від 27.01.2011 року розірваний. Після розірвання шлюбу їй присвоєно дівоче прізвище «Пшеничка». [PERSON] є батьком їхнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею і перебуває на повному її утриманні. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області №2-385/11 від 30.05.2011 року з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини, [PERSON], стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 11.05.2011 року та до досягнення дитиною повноліття. 28.10.2013 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, у звязку з чим після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «Андронік». В 2017 році у неї народилася дитини [PERSON] Вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь є занадто низьким, оскільки їхньому малолітньому сину [PERSON] на даний час девять років, а прожитковий мінімум на дитину такого віку станом на 01.12.2018 року становив 2027 грн. При цьому, мінімальний розмір аліментів на дитину відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не менше 1013 грн. 50 коп., а тому 300 грн., які сплачує відповідач, не є достатньою сумою для нормального, гармонійного розвитку дитини та забезпечення його всім необхідним. Згідно довідки-розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів №27353855 від 04.05.2018 року відповідач не в повній мірі сплачує аліменти, та заборгованість станом на листопад 2018 року складає 6853,23 грн. Крім того, їхній син, [PERSON] з 2014 року є дитиною-інвалідом та потребує стороннього догляду та супроводу. На даний час він навчається в Чернівецькому обласному навчально-реабілітаційному центрі №1 та не перебуває на повному державному забезпеченні. Двічі на тиждень вона вимушена возити його на навчання та з навчання. Також витрачаються значні кошти на купівлю ліків за кордоном, крім того періодично необхідно проходити реабілітацію для дітини-інваліда. На все це у неї немає достатньо коштів, оскільки вона має ще одну дитину, яку також потрібно утримувати, забезпечувати її всім необхідним, тому, відповідно, обсяг коштів, які вона витрачала на сина [PERSON] зменшився вдвічі. Виходячи з того, що на сьогоднішній день вона не працює, перебуває в декретній відпустці, у звязку із підвищенням цін на житлово-комунальні послуги, а також того, що їх син є дитиною-інвалідом, на лікування якого витрачаються нею чималі кошти, у звязку зі зміною сімейного стану, погіршенням її матеріального стану та стану здоровя дитини, вимушена звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свого неповнолітнього сина. Просить відповідно до положень ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України (далі - СК України) змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання дитини, [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми 300 грн. на частку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, проте подала до суду письмову заяву, якою просила провести розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не зявився, однак в порядку, передбаченому ч.7 ст.130 ЦПК України через адміністрацію Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор (№33)», в якому на даний час утримується як підозрюваний у вчиненні злочину, направив до суду заяву, якою погодився з позовною заявою позивача [PERSON], тобто визнав позов. При цьому, заяв про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не подавав, а етапування його в судове засідання з установи попереднього увязнення нормами ЦПК України не передбачено. 29.03.2019 року на адресу суду від адвоката [PERSON] надійшла письмова заява про відкладення підготовчого судового засідання, однак до даної заяви не долучено докази, передбачені ч.4 ст.62 ЦПК України, що підтверджують участь адвоката в даній справі. Згідно ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову у продовжує судовий розгляд. Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ст.247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.82 ч. 1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення підготовчого судового засідання та вважає доцільним ухвалити судове рішення в даному підготовчому судовому засіданні, без присутності сторін та на підставі наявних в справі доказів. Судом встановлено, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області №2-52/11 від 27.11.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище-Пшеничка) А.А., який зареєстрований 24.05.2009 року виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №08, розірваний. [PERSON] присвоєно дошлюбне прізвище «Пшеничка». Крім цього, рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області №2-385/11 від 30.05.2011 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 11.02.2011 року і до повноліття дитини. Дане рішення\~вступило в\~законну силу 10.06.2011 року. 28.10.2013 року позивач та [PERSON] зареєстрували між собою шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини «Андронік» (повторне свідоцтво про шлюб серії І-МИ №09261 від 01.11.2013 року). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-МИ №273256 від 18.10.2017 року. Згідно довідки №1813, виданої 31.07.2018 року виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. З довідки №2455, виданої 22.10.2018 року виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, встановлено, що [PERSON],[INFO], зареєстрована та проживає в [INFO]. До складу її сімї входить: її чоловік [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Крім цього, довідкою №2456, виданої 22.10.2018 року виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області [PERSON] підтверджується, що разом з нею спільно проживає її малолітній син [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. З довідки-розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів №27353855, виданої 04.12.2018 року Сокирянським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, встановлено, що на підставі виконавчого листа №2-385/11, виданого 30.05.2011 року Сокирянським районним судом Чернівецької області, розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів за період з 11.05.2011 року по листопад 2018 року становить 6853,23 грн. З довідки-розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів №27353855, виданої 27.02.2019 року Сокирянським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, встановлено, що на підставі виконавчого листа №2-385/11, виданого 30.05.2011 року Сокирянським районним судом Чернівецької області, розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів за період з 11.05.2011 року по лютий 2019 року становить 2509,73 грн. З копії посвідчення серії ААБ №084487 від 07.07.2014 року вбачається, що дане посвідчення видане УСЗН Сокирянської РДА [PERSON], 09.11.2009 року як інваліду з дитинства та дитині-інваліду. Відповідно до довідки №02-14/243, виданої 05.10.2018 року комунальним загальноосвітнім навчальним закладом «Чернівецький обласний навчально-реабілітаційний центр №1», [PERSON], [INFO], навчається у 2-Б класі комунального загальноосвітнього навчального закладу «Чернівецький обласний навчально-реабілітаційний центр №1» та не перебуває на повному державному забезпеченні. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою ст.182 СК України визначено обставини, які враховує суд при визначені аліментів: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність на утриманні платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Положеннями ч.1 ст.192 СК України врегульовано зміну розміру аліментів, зокрема розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Однак, позивачкою обрано спосіб захисту прав дитини на належне утримання шляхом звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів: з твердої грошової суми на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд вважає, що, враховуючи обставини передбачені ч.1 ст.182 СК України, відповідач має можливість та здатний сплачувати на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін аліменти, у визначеному позивачкою розмірі. При цьому, суд враховує тимчасовий період перебування відповідача в місцях попереднього увязнення та наявність у нього можливості сплачувати аліменти на дитину, перебуваючи на волі, або працюючи та заробляючи кошти в місцях позбавлення волі. Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка законодавством звільнена від сплати судового збору, то його на користь держави необхідно стягнути з відповідача. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обємі, зі стягненням з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 704,80 грн. (розмір який діяв станом на 13.12.2018 року - день подання позову до суду). На підставі ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року, ст.ст. 181-183, 192 СК України та

Outcome: approved