Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] 10 серпня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], в якому позивачка просила поновити їй права на частку у спільній власності шляхом визнання за нею право власності на ? частку у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та усунути перешкоди у користуванні квартирою, шляхом її вселення. Свій позов мотивувала тим, що 03 листопада 1981 року вона уклала шлюб з [PERSON] 08 травня 1996 року на підставі договору купівлі-продажу, за спільні кошти, вони з чоловіком придбала квартиру [ADDRESS]. 20 травня 2005 року шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано. Через деякий час після розірвання шлюбу [PERSON] знявся з реєстрації у спірній квартирі та переїхав за адресою:м. Дніпропетровськ, вул. Охотницька, буд. 14. В той же час позивачка продовжувала жити у квартирі. У липні 2015 року до неї звернувся відповідач із пропозицією звільнити квартиру, погрожуючи застосуванням до неї фізичного насилля, що змусило її тимчасово покинути квартиру, звернутись до суду та міліцію. Як зясувалось, [PERSON], 22 грудня 2014 року продав без відповідного дозволу належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру третій особі - [PERSON], яка у свою чергу 26 травня 2015 року продала спірну квартиру відповідачу - [PERSON]. Позивачка в свою згоду на продаж квартири не надавала, про що свідчить відсутність відповідної нотаріальної заяви. У зв'язку з порушенням її прав власності змушена звернутися до суду з позовом. Просить суд задовольнити заявлені вимоги та стягнути з відповідача на її користь сплачений при зверненні до суду судовий збір (а.с.2-6). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. В судове засідання третя особа [PERSON] не зявилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, письмових заяв від неї не надходило. В судове засідання третя особа [PERSON] не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Зі згоди представника позивача суд проводить розгляд справу в заочному порядку, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 03 листопада 1981 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (а.с.8). Під час шлюбних відносин 08 травня 1996 року позивачка разом з відповідачем за спільні кошти придбали квартиру [ADDRESS] , яка була зареєстрована на відповідача, що підтверджується договором купівлі-продажу, який був посвідчений державним нотаріусом [PERSON]О.(а.с.9-10). Згідно статті 22 КпШС, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Згідно статті 28 КпШС, статті 70 Сімейного кодексу України, 370 Цивільного кодексу України - в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. 20 травня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.11). Згідно статті 68 Сімейного кодексу України - розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідач [PERSON], 22 грудня 2014 року продав без відповідного дозволу позивачки, належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS] третій особі - [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 22 грудня 2014 року, який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] зареєстровано в реєстрі за № 2513, чим порушив її конституційні права. (а.с.67) Позивачка свою згоду на продаж квартири не надавала, про що свідчить відсутність відповідної нотаріальної заяви. Згідно статті 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно частини 3 статті 65 Сімейного кодексу України згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. 26 травня 2015 року [PERSON] продала спірну квартиру відповідачу [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 26 травня 2015 року, який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.12-15). Розглядаючи позов по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного. У відповідності до\~ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно зі ст.ст.10,\~60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Так, посилаючись на відсутність волевиявлення позивача, щодо відчуження квартири [ADDRESS], останній вказує на те, що відчуження квартири поза волею позивача відбулось, так як її чоловік [PERSON] скрив інформацію від нотаріуса про те, що спірна квартира була придбана в період знаходження в шлюбних відносин з позивачкою. Укладаючи договір купівлі-продажу [PERSON] вчинив дії, що призвели до припинення права власності позивача. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого\~ст.41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ч. 1\~ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване у нього. За приписами\~статті 387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п. п. 2, 3 ч.1\~ст. 388 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача в тому разі, якщо майно було викрадене в нього або вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом. Положення наведеної норми є підставою для витребування майна у набувача за обставин, коли майно придбавається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати, поза волею власника цього майна. Статтею 396 ЦК України\~встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень\~глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача. Відповідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Окрім того, відповідач створює позивачці перешкоди у користуванні власністю, так як змінив замки в квартирі та не впускає її до житла, що підтверджується зверненням до Ленінського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.с.49-50). Також позивачка зверталася до прокуратури Ленінського районна м. Дніпропетровська на неправомірні дії [PERSON], на що їй запропоновано за захистом своїх цивільних прав звернутися до суду (а.с.53). Згідно\~ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, оскільки з матеріалів справи вбачається, що спірна квартира [ADDRESS] відчужена [PERSON] без відповідного дозволу позивачки, відповідачем чиняться позивачці перешкоди в користуванні її власністю, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Перелічене свідчить про те, що право позивача є грубо порушеним з боку відповідача і тому підлягає захисту. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд враховує, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 1235,87 грн., а тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved