Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

[PERSON] 15 липня 2021 року пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 лютого 2004 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що шлюбні відносини між ними давно припинені, у них відсутнє будь-яке порозуміння, що призвело до стійкого розладу подружніх відносин, виявилося, що вони мають різні погляди на, через що подальше спільне проживання неможливе. Спроби примиритися не дали жодних результатів, оскільки відповідачка не бажає змінити свою поведінку та спосіб життя, а продовжувати такі шлюбні відносини він не бажає. Тобто, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим, оскільки фактично сім`я розпалася, а його спроби зберегти сім`ю не дали жодних результатів. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] також подала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного\~суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності\~всіх учасників\~справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 05 жовтня 2021 року, яке у зв`язку із неявкою відповідачки відкладено на 4 листопада 2021 року. Із свідоцтва про одруження та довідки про склад сім`ї видно, що сторони зареєстрували шлюб 12 лютого 2004 року від якого мають троє неповнолітніх дітей (а. с. 4, 6). Із заяви по суті справи відомо, що сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved