Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Климко [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06.08.1993 року, виданого міським фондом комунального майна на підставі Розпорядження від 06.08.1993 року №68, зареєстрованого в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород» Ужгородської міської ради Закарпатської області за №1098, кватира, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Лобачевського, 65/3, належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. 27.10.2015 року [PERSON] помер. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.04.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем ? частини вищезазначеної квартири являється [PERSON]. Таким чином позивачі є єдиними власниками вищевказаної квартири, які в ній проживають та сплачують комунальні послуги. Однак, позивачам стало відомо, що у даній квартирі є зареєстрованими ще [PERSON], [PERSON], [PERSON], Климко [PERSON], [PERSON] Однак, відповідачі не є власниками даної квартири та не проживають в ній з грудня 2012 року. Оскільки факт реєстрації відповідачів за вказано вище адресою порушує права позивачів щодо користування та розпорядження даною житловою квартирою, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу, просить суд задовольнити позовні вимоги, та, винести рішення, яким визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], Климко [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: м. Ужгород, вул. Лобачевського, 65/3. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує, та просять розгляду таку за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], Климко [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК (в редакції від 15.12.2017 року) та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. По справі встановлено, на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06.08.1993 року, виданого міським фондом комунального майна на підставі Розпорядження від 06.08.1993 року №68, зареєстрованого в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород» Ужгородської міської ради Закарпатської області за №1098, кватира, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Лобачевського, 65/3, належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. 27.10.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть [PERSON] І ФМ №200083 від 28.10.2015 року. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.04.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем ? частини вищезазначеної квартири являється [PERSON]. Таким чином позивачі є єдиними власниками вищевказаної квартири, які в ній проживають та сплачують комунальні послуги. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживаннявласника та місцезнаходження майна. Однак, позивачам стало відомо, що у даній квартирі є зареєстрованими ще [PERSON], [PERSON], [PERSON], Климко [PERSON], [PERSON] Однак, відповідачі не є власниками даної квартири та не проживають в ній з грудня 2012 року. Факт реєстрації відповідача підтверджується наявною в матеріалах справи копією Довідки №502 від 11.05.2017 року, виданою ТОВ «Управління житлом». Згідно ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди. Однак, судом встановлено, що факт реєстрації відповідача за вказано вище адресою порушує права позивача щодо користування та розпорядження даним будинком, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР особа визнається також, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наявного в матеріалах справи [PERSON] про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації №502 «о» від 11.05.2017 року вбачається, що громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON], Климко [PERSON], [PERSON] не проживають за адресою: [INFO] з грудня 2012 року. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що слід визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved