Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом, посилаючись на те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 20 грудня 1998 року. Після смерті останнього відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), розташовану на території земель колишнього КСП «ім.Кірова» с.Вільховець, площею 1,10 в умовних кадастрових гектарах, посвідчене сертифікатом серії ХМ №065538. Позивач спадщину прийняла, вступивши в управління та розпорядження спадковим майном. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в порядку спадкування у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, тому звернулась до суду. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач Новоушицька селищна рада подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без участі їх представника, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-БВ №211776 від 09 квітня 2013 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] помер 20 грудня 1998 року, актовий запис №61. Відповідно до довідок Новоушицької селищної ради №3363-3365, 3367 від 11 грудня 2017 року позивач проживала разом із [PERSON] до дня його смерті 20 грудня 1998 року в с.Нова Гута, вул.Дружби, 24, Новоушицького району. Після смерті останнього позивач прийняла спадщину в вступивши в управління розпорядження спадковим майном. Позивач є донькою спадкодавця [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії VІ-УР №902637 від 14 січня 1964 року видане Вільховецькою сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 26 січня 2017 року № 62/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «ім.Кірова» с.Вільховець, Новоушицького району, після смерті [PERSON], який помер 20 грудня 1998 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене майно. Згідно повідомлення цього ж нотаріуса від 06 березня 2018 року №163-01-09 спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 021, виданого 04 липня 1995 року КСП «ім.Кірова» с.Вільховець, прізвище [PERSON] прописано за № 430. Відповідно до довідок виданих відділом Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області [PERSON] було видано сертифікат серії ХМ №065538 на право на земельну частку (пай) площею 1,10 в умовних кадастрових га, про що свідчить запис в книзі в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) КСП «ім.Кірова» с.Вільховець за №106. Нормативна грошова оцінка земельної частки (пай) станом на 01 січня 2018 року становить 22284,63 грн. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 р., спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ст.549 ЦК Української РСР, в редакції від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. З оголошення в газеті «Наддністрянська Правда» суд вбачає, що сертифікат серії ХМ №065538, що посвідчував право, [PERSON] на земельну частку (пай), втрачений, а тому позивач не може оформити спадкові права через нотаріальну контору і захистити свої права, як спадкоємця, іншим чином, окрім як у судовому порядку. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу [PERSON], як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON] на успадкування права на земельну частку (пай). Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved