Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника звернулась до суду із позовною заявою до Риба- льської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, третя особа без самостійних ви- мог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , в якій просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,75 га, що залишилась після смерті її матері [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що [INFO] . померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла зе- мельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства площею 3,75 га, що розта- шована на території Рибальскої сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] . Зазначену земельну ділянку мати заповіла її брату - [PERSON] , який помер у [INFO] року, за життя спадщину не прийняв, із спадкодавцем разом не проживав. Отже успадкувати вказану земельну ділянку вона має право як спадкоємець першої черги за законом. Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із втратою шестимісячного строку для прийняття спадщини, ненадання нею доказів сумісного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та ненадання нею доказів родинних відносин. У свідо- цтві про її народження, прізвище матері вказано « [PERSON] », а згідно актового запису про шлюб № 4 від 22.05.1963 р. матір після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на «[PERSON]», крім того, у даному актовому записі ім`я матері зазначене як «[PERSON]», замість правильного « [PERSON]». Вказані розбіжності є перешкодою у доведеності родинних відносин між нею та матір`ю. Ух- валою Татарбунарського районного суду Одеської області від 27.11.2018 р. її заяву про встанов- лення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду у зв`язку з тим, що є спір про право. При розгляді зазначеної справи в судовому засіданні були допитані свідки: її батько - [PERSON] та племін- ниця [PERSON] , які підтвердили факт того, що вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та той факт, що спадкодавець є її матір`ю, крім того ними було підтверджено те, що жодних претензій майнового характеру до неї не мають. Зважаючи на те, що успадкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу роз- глянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, сільський голова надав заяву про ро- згляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позов не подав. Третя особа - Чебаненко Г.У. у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій позовні ви- моги визнав, просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував, зазначив, що на обов`язкову долю у спадщині не претендує. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозапи- сувального технічного засобу, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюєть- ся. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ух- валу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або доб- ровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. З копій: паспорту серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] та сві- доцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.4, 6), видно, що позивач народилася [INFO] в с.Приморське Татарбунарського району Одеської області, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] Позивачу 13.11.1994 р. після реєстрації шлюбу присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] - ренко». Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7), батьки позивача: [PERSON] та [PERSON] одружились 06.05.2008 р. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.18), мати позивача - [PERSON] померла [INFO] у м.Татарбунари Одеської області. Копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.9) підтверджується, що земельна ділянка площею 3,75 га, що розташована на території Рибальської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, цільове призначення якої - для веден- ня селянського (фермерського) господарства, передана у приватну власність [PERSON] Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 27.11.2018 р., яка набрала чинності (а.с.10-11), заяву [PERSON] про встановлення фактів постійного проживання з спа- дкодавцем на час відкриття спадщини та родинних відносин з спадкодавцем залишено без розгля- ду на підставі ч.6 ст.294 ЦПК України - у зв`язку з наявністю спору про право. Вартість зазначеної земельної ділянки загальною площею 3,75 га, що перебувала у власнос- ті [PERSON] . (нині померлої), становить 89234 грн., що видно із звіту про експертну грошо- ву оцінку, складеного ФОП « [PERSON] .» від 12.12.2018 р. (а. с.12-13). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фі- зичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спад- кодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадко- давцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом стро- ку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом в порядку першої черги після померлої матері [PERSON] , крім неї право на обов`язкову частку у спад- щині має її батько [PERSON] , який відмовляється від спадщини на користь позивача. Однак, перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є те, що нею нотаріусу не надано доказів родинних відносин із спадкодавцем. Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на спадкову земельну ділянку, що залишилася після смерті спадкодавця [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved