Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] 18.08.2015 року звернувся до суду із позовом про захист прав споживачів, який згодом уточнював. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинку № 12 по вул. Урожайній в м. Нікополі з 1997 року на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 26 серпня 1997 року. 08.09.2000 року між ним та відповідачем було укладено договір з надання послуг газопостачання № 15617. 17 липня 2015 року до його помешкання прийшли посадові особи відповідача та склали акт претензію з приводу порушення цілісності заводської пломби на приладі обліку газу (розкрошилася частина пластини). 21 липня 2015 року, після демонтажу та проведення експертизи зазначеного приладу обліку відповідач склав акт претензію з приводу самовільного втручання позивача в роботу побутового газового лічильника (далі ПГЛ). 28 липня 2015 року відповідач на підставі акту претензії від 21.07.2015 року виставив позивачу суму збитків у розмірі 19 944,89 грн., а 06 серпня 2015 року на підставі того ж акту претензії вже 20 016,48 коп. Не погоджуючись з даними діями відповідача, [PERSON] посилаєтсья на те, що йому в якості підстави для віповідальності пред'явлено три протилежні між собою обставини: -порушення цілісності заводської пломби згідно акту претензії від 17.07.2015 року; -відсутність заводської пломби згідно акту виявлених порушень від 17.07.2015 року; -втручання у роботу ПГЛ згідно акту експертизи від 21.07.2015 року, що унеможливлює встановити, яке ж саме порушення Правил користування послугами газопостачання допустив позивач. Газопостачання йому відключили без письмового попередеження про причини і строки. Засідання комісії по нарахуванню збитків, яке, як його повідомили, мало відбутися 31.07.2015 року, насправді було проведено за його відсутності 28.07.2015 року, без врахування його доводів та заперечень. Про день та час засідання комісії 06.08.2015 року його взагалі ніхто не повідомляв, воно також проводилося за відсутності позивача. На вмотивовану претензію від 11.09.2015 року з приводу зазначених обставин відповідач, всупереч п. 37 Типового договору з надання послуг газопостачання населенню не надав жодної відповіді, у звязку з чим в силу того ж пункту претензії [PERSON] з приводу предмету спору вважаються обгрунтованими. Крім того, на руйнування пломби позивач неодноразово звертав увагу контролерів Нікопольського управління по експлуатації газового господарства ще з 2013 року, проте жодної реакції на його повідомлення не настало. Також [PERSON] вважає, що йому із застосуванням нечесної підприємницької практики були навязані непотрібні йому умови договору на проведення зняття та повірки побутового газового лічильника, поскільки відповідач змусив його підписати зазначений договір, зловживаючи при цьому своїм монопольним становищем. Враховуючи наведені обставини, просить суд задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання 16.04.2016 року не зявилася через участь у нараді у м. Дніпропетровську. Будучи юридичною особою, у всі інші судові засідання відповідач уповноважених представників, окрім [PERSON], не направляв. Можливостей реалізовувати свої процесуальні права при цьому мав достатньо, поскільки щоразу належним чином повідомлявся про день та час слухання справи, однак ними не скористався з власної волі. Суд, зясувавши думку інших учасників процесу, прийшов до висновку про необхідність її вирішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «САМГАЗ РІВНЕ» - подала до суду заяву про вирішення справи на розсуд суду за їх відсутності. Пояснили при цьому, що з огляду на отримані ними копії матеріалів справи, під час встановлення та експлуатації спірного ПГЛ були порушені норми ТУ У 33.2-31299504-001: 2008, настанови щодо експлуатування СМУК. 407369. 014 РЭ, ДБН В. 2.5 20 2001, а саме: руйнування пломби могло відбутися від дії несприятливих факторів оточуючого середовища надмірного ультрафіолетового випромінювання, вітру, дощів, низьких та високих температур тощо, поскільки лічильник газу на зовнішній стіні будинку [PERSON] не був захищений закритою металевою шафою, а був встановлений на відкритому просторі (а. с. 116,117). Заслухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 24 березня 1980 року (а. с. 6 зв.), та є його власником на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 26 серпня 1997 року, виданого згідно рішення Нікопольської міської Ради народних депутатів від 20 серпня 1997 року № 534/1 (а. с. 8). 08.09.2000 року між сторонами у справі було укладено договір про надання послуг з газопостачання населенню № 15617 (а. с. 9). 17.07.2015 року відносно [PERSON] було складено акт претензію з приводу порушення заводської пломби на рахунковому механізмі (розкрошилася частина пластини). Розгляд даного акту претензії було призначено на 22.07.2015 року у кабінеті № 8 по вул. Серова, 51 в м. Нікополі (а. с. 12). Того ж дня лічильник газу у [PERSON] було демонтовано, а газопостачання відключено (а. с. 13). Згідно акту виявлених порушень від того ж 17.07.2015 року, після демонтажу лічильника, на ньому була відсутня пластмасова пломба рахункового механізму на ПГЛ з лівої сторони (а. с. 14). Така ж відсутність пломби була закріплена у акті № 206 експертизи лічильника газу від 21.07.2015 року (а. с. 15). 21.07.2015 року щодо [PERSON] було складено акт претензію з приводу втручання у ПГЛ, розгляд цього акту претензії призначено на 31.07.2015 року (а. с. 16). Згідно п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» від 09 грудня 1999 року № 2246 газопостачання на обєкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі: проведення планово-профілактичного обслуговування та/або капітального ремонту систем газопостачання; ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновних робіт; несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог\~пункту 19\~цих Правил; самовільного використання газу споживачем; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо; порушення споживачем\~Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації; подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання; відмови споживача від встановлення лічильника газу з ініціативи і за кошти газопостачального підприємства. Таким чином, даною нормою матеріального права встановлений вичерпний перелік порушень, за які газопостачання споживачеві природнього газу може бути припинено. При цьому зривання і пошкодження пломб становлять собою різні правові підстави і не можуть (по відношенню до однієї і тієї ж самої пломби) існувати одночасно. Суд погоджується із доводами позивача про протиріччя, які існують між актом претензією та актом виявлених порушень, поскільки вони складені в один день 17.07.2015 року, але містять у собі різні підстави для відповідальності [PERSON], а саме: пошкодження заводської пломби та її відсутність. Одночасно такі обставини щодо однієї і тієї ж заводської пломби спірного приладу обліку газу існувати не можуть, а тому встановити, яке саме порушення Правил допустив [PERSON] не виявляється можливим. Крім того, суд звертає увагу і на те, що самостійної правової підстави для припинення газопостачання та нарахування збитків як «втручання у роботу ПГЛ» чинними Правилами не передбачено, а тому акт претензія від 21.07.2015 року не грунтується на законі. Згідно абз. 2 п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» від 09 грудня 1999 року № 2246 у зазначених випадках газорозподільне підприємство зобов'язане поінформувати споживача про причини і строки припинення газопостачання, а газопостачальне підприємство - здійснити протягом одного місяця перерахунок оплати послуг, що надавалися споживачеві. В порушення даної норми матеріального права, судом не добуто жодних доказів попередження [PERSON] про відключення від системи газопостачання з інформуванням про причини такого відключення з боку відповідача, у чому також вбачається порушення прав та законних інтересів [PERSON] Суд також дає оцінку і тим обставинам, що під час встановлення приладів обліку газу відповідальність за дотримання ДБН та ТУ лежить саме на організації, яка проводить таке встановлення. А оскільки встановлення приладу обліку газу в будинку [PERSON] проводили робітники відповідача, то вони і повинні були встановити закриту металеву шафу або розяснити [PERSON] наслідки невчинення такої дії, а не встановлювати лічильник газу на відкритій місцевості в порушення ТУ У 33.2-31299504-001: 2008, настанови щодо експлуатування СМУК. 407369. 014 РЭ та ДБН В. 2.5 20 2001. Крім того, суд бере до уваги і те, що контролери відповідача 22.10.2013 року, 14.03.2014 року, 23.06.2014 року, 02.09.2014 року (а. с. 25,30) відвідували будинок [PERSON] В той же час, з наданих позивачем фототаблиць (а. с. 67 70) видно, що руйнування заводської пломби на спірному приладі обліку газу розпочалося ще станом на 14.10.2013 року, а тому контролери відповідача мали обєктивну змогу і можливість зробити відповідні зауваження чи розяснення [PERSON] з приводу такого становища чи повідомити відповідних посадових осіб відповідача, але нічого подібного не зробили. Сам же [PERSON] постійно звертав увагу контролерів на поступове руйнування пломби та намагався зясувати, що йому робити при таких обставинах, але жодної конкретної відповіді не отримав. Суд також погоджується і з доводами позивача про обмеження його у можливості захисту своїх прав та внесення своїх доводів та зауважень під час нарахування штрафних санкцій. Так, згідно акту претензії від 17.07.2015 року, його комісійний розгляд мав відбутися 22.07.2015 року (а. с. 12). Проте, судом не добуто жодних доказів того, що такий розгляд відбувся і які результати за собою він мав. Розгляд акту- претензії від 21.07.2015 року мав відбутися комісійно 31.07.2015 року (а. с. 16), але рахунок на оплату збитків згідно цього ж акту був виставлений [PERSON] ще 28.07.2015 року (а. с. 20), тобто за 3 дні до засідання комісії, без присутності [PERSON], без засідання самої комісії та врахування пояснень і заперечень позивача. Рахунок від 06.08.2015 року взагалі не має під собою підстав, поскільки про час засідання комісії в цей день [PERSON] взагалі не повідомлявся (а. с. 21). Крім того, суд погоджується і з доводами позивача про обгрунтованість висловлених ним вимог у претензії до відповідача, які є ідентичними до позовних. Дійсно, 11.09.2015 року [PERSON] направляв відповідачу вмотивовану претензію з приводу обставин, викладених ним у позові (а. с. 125). Дана претензія була отримана відповідачем 14.09.2015 року (а. с. 121). У відповідності до абз. 3 п. 37 Договору про надання населенню послуг з газопостачання (а. с. 47 58), укладеного та підписаного сторонами 19.08.2015 року, тобто до написання зазначеної претензії, у разі неприбуття представників сторони, якій адресовано претензію або у разі відмови від складання відповідного акта претензія вважається обгрунтованою (а. с. 56 зв.). Будь яких доказів реагування відповідача на претензію [PERSON] з приводу обставин, викладених ним як у претензії, так і у позові, судом не добуто. А тому суд приходить до висновку, що всі викладені у ній доводи [PERSON] в сил п. 37 Договору є обгрунтованими. При таких обставинах, суд приходить до висновків про супечливість і неможливість встановлення конкретних підстав відповідальності [PERSON] за порушення Правил надання послуг з газопостачання населенню; порушення прав [PERSON] під час відключення від системи газопостачання в частині повідомлення про час та причини такого відключення; систематичні порушення прав [PERSON] під час комісійного вирішення питання про правомірність актів претензій та нарахування йому збитків; обгрунтованість заявленої позивачем претензії від 11.09.2015 року, а тому знаходить його вимоги в частині припинення дії рахунків на сплату збитків від 28.08.2015 року та 06.08.2015 року щодо нього і зобовязання відповідача поновити газопостачання обгрунтованими і підлягаючими задоволенню. В той же час, не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про визнання договору на проведення зняття та повірки побутового газового лічильника недійсним, поскільки судом не добуто доказів прямого чи опосередкованого примусу позивача до його укладення. Зазначений договір був підписаний обома сторонами та фактично виконаний. Експертиза спірного лічильника газу була проведена і до її висновку [PERSON] висловив своє відношення (а. с. 15). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у відповідності до задоволеної частини позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial