Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, в якому вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем померлого за заповітом та спадщину після смерті батька прийняв, крім того, оформив свої спадкові права на належне батькові спадкове майно. До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] . З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану нерухомість, позивач звернувся до нотаріуса, проте, отримав відмову, так як відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчене 11 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстром № 23, позивач є власником земельної ділянки загальною площею 0,25 га, розташованої у [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 1824786000:03:004:0082, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 40072997, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1651786418247. Згідно рішення № 11 прийнятого 22.02.1995 року Саверецькою сільською радою, [PERSON] було виділено під будівництво житлового будинку, земельну ділянку площею 0,25 га. Відповідно до дозволу № 126 на право проведення будівельних робіт від 14.04.1997 року, [PERSON] дозволено проведення будівельних робіт по спорудженню індивідуального житлового будинку. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ 04-21-006247 виданого Саверецькою сільською радою 20 грудня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 62, [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої у [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Проте, збудувавши будинок, батько позивача за життя не здійснив реєстрації права власності на нього. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Судові витрати покладає на себе. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу провести без його участі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника селищної ради, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 лютого 2020 року виданого Київським міським відділом державної реєстрації смертей Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 2669 /а.с. 7/. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 11 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2500 га, кадастровий номер 1824786000:03:004:0082, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ 04-21-006247. Спадкова справа № 6/2020, зареєстровано в реєстр і за № 23 /а.с. 8/. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 11 січня 2021 року, актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна та про право власності, а саме: про земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), власником якої вказаний [PERSON] , розмір частки: 1 /а.с. 9/. Як вбачається з Технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовленого 04 червня 2020 року Комунальним підприємством «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради, замовником технічної інвентаризації на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , вказаний [PERSON] . Інвентаризаційна справа № 19 /а.с. 10-12/. Відповідно до рішення № 11 від 22 лютого 1995 року «Розгляд заяв» виданого Саверецькою сільською радою народних депутатів Попільнянського району Житомирської області, вирішено виділили [PERSON] земельний участок 0,25 га під будівництво і вважати його забудовником та дозволили [PERSON] будівництво житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS] /а.с. 13/. Згідно Дозволу № 126 на право проведення будівельних робіт виданого 24 квітня 1997 року Відділом архітектури Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] дозволяють проведення будівельних робіт по спорудженню індивідуального житлового будинку з господарчими будівлями на садибній ділянці по [ADDRESS] /а.с. 14/. Як вбачається з Паспорту земельної ділянки під індивідуальне будівництво житлового будинку і господарчих будівель в [ADDRESS] , [PERSON] отримав даний паспорт 1997 року № [NUMBER] для будівництва житлового будинку /а.с. 15-17/. Довідкою № 59 від 19 квітня 2021 року Виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області визначено, що житловий будинок, який належав [PERSON] , знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с. 18/. Відповідно до Довідки № 163/01-16 від 22 жовтня 2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, [PERSON] дійсно є спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Спадкова справа заведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 6/2020 та зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 65570356. Майно, яке підлягає державній реєстрації, складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належність якого померлому підтверджується довідкою № 126, виданою Попільнянською селищною радою Попільнянського району Житомирської області 23 червня 2020 року. Житловий будинок розташований на земельній ділянці із кадастровим номером 1824786000:03:004:0082, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ 04-21-006247, виданого Саверецькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області 20 грудня 2000 року на підставі рішення Саверецької сільської ради № 39 від 27 червня 2000 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1651786418247. Ця довідка видана з метою пред`явлення її для подальшої державної реєстрації права власності спадкодавця за заявою спадкоємця /а.с. 19/. Як вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1/02-31 від 11 січня 2021 року виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, щодо майна померлого [PERSON] 24 лютого 2020 року відкрито спадкову справу № 6/2020. Спадкодавцем [PERSON] на ім`я [PERSON] , його сина, складено заповіт, посвідчений Пилипчук Л.А., держаним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, 05 жовтня 2018 року за реєстровим № 1560. Зі змістом заповіту спадкоємець за заповітом ознайомлений. Спадщину за вказаним заповітом спадкоємець [PERSON] прийняв, подавши відповідну заяву приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу. Інших спадкоємців за заповітом немає. Непрацездатна за віком дружина спадкодавця [PERSON] , [INFO] , від прийняття свого права на обов`язкову частку у спадщині відмовилась, про що подала заяву. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не може бути видано, оскільки нотаріусу не подано правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна його батька [PERSON] , померлого [INFO] /а.с. 20-22/. Згідно Звіту про оцінку майна № PART - 17042021-003 виданого ТОВ «Партнер -Екс» 17 квітня 2021 року, ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 44,8 м.кв., з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , складає 21 450 гривень 00 копійок /а.с. 23/. Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 ЦК України. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 ЦК України, зокрема із правочинів. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з частини 1 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною першою статті 182, частинами 1, 2 статті 331 ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Згідно приписів частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності з п.п. 4.15, п. 4, ч. 1, глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», на момент завершення будівництва, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем за заповітом на майно батька [PERSON] , який помер [INFO] , права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом просив залишити судові витрати за ним, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Outcome: approved