overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] в грудні 2017 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2007 року. Від шлюбу сторонни мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначила, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть з 2015 року. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2017 року позов залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання з'явилася, позов підтримала. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] в грудні 2018 року заявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.01.2019 року справа направлена до Святошинського районного суду м. Києва за підсудністю. 02.05.2019 року справа передана до мого провадження. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 03.05.2019 року. [PERSON] в судовому засіданні просив шлюб укладений між сторонами розірвати, а [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 16.10.2004 року, від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . Сторони з квітня 2014 року не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, дитина за домовленостю сторін залишилась з матір`ю, спору щодо утримання дитини, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про зміну прізвища на дошлюбне позивачем не порушувалось. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

[PERSON] в грудні 2018 року заявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, що був укладений між ними. [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, на вимогах позову наполягав. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву в якій позов визнала, просила розглянути справу без її участі. Судом встановлено таке. Сторони перебувають в шлюбі з 22.01.2011 року, на що вказує свідоцтво про шлюб (а.с. 2), від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. За позовною заявою сторони з лютого 2017 року не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, діти залишились проживати з матір'ю. Даних про наявність спору щодо утримання, місця проживання дітей, майнового спору, заява не містить. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить приписам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

[PERSON] в грудні 2018 року заявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 26.12.2018 року. Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, а відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення його вимог. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 23.10.2004 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, дитина за домовленостю сторін залишилась з матір'ю, спору щодо утримання дитини, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про зміну прізвища на дошлюбне позивачем не порушувалось. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

[PERSON] в грудні 2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що позивач та відповідач 14.06.2009 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 9. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років сімейне життя у сторін поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач самоусунувся від виконання сімейних обовязків та обовязків по вихованню дитини. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Більше року сторони проживають окремо, примирення є неможливим. Позивачем до суду надано заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про визнання позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). А тому, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.06.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Красносільській сільській раді Бершадського району Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 070665 від 14.06.2009 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 245720, виданого відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Вінницького міського\~управління юстиції\~Вінницької області\~05.12.2012\~року. Згідно з ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст.\~55\~Сімейного кодексу\~України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати,\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

[PERSON] в грудні 2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що позивач та відповідач 24.07.2014 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 148977. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя у сторін не склалось, в шлюбі 2 роки не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про визнання позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). А тому, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.07.2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС РС Вінницького міського управління МУЮ у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1703, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 148977 від 24.07.2014 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 299536, виданого відділом ДРАЦС\~РС Вінницького\~МУЮ у\~Вінницькій області\~12.11.2014\~року. Згідно з ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст.\~55\~Сімейного кодексу\~України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] в грудні 2018 року звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем , вказавши, що з [PERSON] перебувають у шлюбі з 27 червня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені з 2016 року через втрату почуття взаєморозуміння та любові. Оскільки примирення неможливе , просила шлюб між нею та відповідачем розірвати . У вступному слові позивачка позов підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідачпозов визнав , не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи ,вислухавши вступне слово учасників справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 27 червня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як вбачається\~з пояснень\~ наданих\~суду учасниками\~справи,\~вони не\~бажають надалі\~підтримувати шлюбні\~стосунки.\~ Вважають, що сім'я розпалась остаточно, на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] в грудні 2019 року заявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 27.12.2019 року. [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просить задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію подала заяву в якій позов визнала та просить задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 08.04.2010 року, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . Сторони з 2017 року не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, спору щодо утримання дитини не має, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] в грудні 2019 року заявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 17.12.2019 року. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію подала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просить задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію подав заяву в якій позов визнав та просить задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з 08.06.2008 року, від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . З квітня 2019 року сторони не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спору щодо утримання дитини не має, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про зміну прізвища на дошлюбне позивачем не порушувалось. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] в грудня 2015 року звернулася до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та категорично наполягала на його задоволенні з викладених у ньому підстав. Ствердила, що спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають протягом двох років, відповідач має проблеми з вживанням алкогольних напоїв, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідач позов не визнав. Вважав, що сім'ю можливо зберегти і примиритися, Проте, яким чином можливо відновити сімейні відносини і зберегти сім'ю, пояснити не зміг. Позивачка можливість примирення категорично відкинула й наполягала на розірванні шлюбу. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 07 грудня 2003 року, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON] ([INFO]), яка проживає разом з позивачкою. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам позивачки не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON]В.(далі Позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] (далі Відповідач) таким, що втратив право користуватися належною їй на праві приватної власності квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що вона на підставі договору дарування від 21.08.2015 року стала власником вищезазначеної квартири, яку подарувала їй бабуся [PERSON] і в якій був зареєстрований брат її баби Відповідач по справі, який з 2013 року у квартирі не проживає. Позивач вважає, що Відповідач своєю бездіяльністю порушує її конституційні права власника. Вона змушена витрачувати зайві кошти на оплату комунальних послуг та не може в силу цих обставин розпорядитися квартирою на свій розсуд. В судовому засіданні Позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не прибув, про день слухання справи повідомлявся належним чином відповідно вимог ч.4 ст.74 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, покази свідків [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що Позивач є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі, окрім Позивачки, зареєстрований Відповідач, який з 2013 року в квартирі не проживає і місце його проживання чи перебування Позивачці не відомо. Можливо Відповідач проживає в іншому місці, проте не знявся з реєстрації в квартирі, що належить Позивачці. Добровільно відповідач виписатися з будинку не бажає, чим перешкоджає Позивачці користуватися своєю власністю. Встановлені судом факти обєктивно підтверджуються обставинами викладеними в позовній заяві, копією договору дарування від 21.08.2015 року та витягом з державного реєстру (а.с.7-9), довідкою №3671 від 05.10.2016 року про осіб, які зареєстровані в квартирі (а.с.10). Аналізуючи установлені обставини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України, ст. 71 ЖК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї власника без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні Відповідач не проживає без поважних причин в квартирі [ADDRESS], яка належить в даний час Позивачці з 2013 року, тобто більше року, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] (в дитинстві [PERSON]) звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на біржі, дійсним. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27.08.1995 р. між [PERSON] та [PERSON], від імені якого діяла законний представник (мати) [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/95-0341, зареєстрований Одеською універсальною товарною біржою «Центр», згідно якому позивач купив у відповідача 175/1000 частин квартири [ADDRESS]. У судове засідання позивач не зявився, його представник надала заяву, якою позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити та закінчити розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином через ЗМІ, в суд не зявився, про причину неявки суду не повідомив. Треті особи в суд не зявилися, [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, представник біржі до суду не зявився. Суд, у звязку з неявкою сторін, ухвалив слухати справу за відсутності сторін на підставі належних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. 27.08.1995 р. між [PERSON] та [PERSON], від імені якого діяла законний представник (мати) [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/95-0341, зареєстрований Одеською універсальною товарною біржою «Центр», згідно якому позивач купив у відповідача 175/1000 частин квартири [ADDRESS]. Сторонами договір виконано в повному обсязі. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року положення зазначеного Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 р., положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності й не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями Цивільного Кодексу 1963 р. Відповідно до ст. 224 ЦК України покупці і продавець повністю виконали умови договору купівлі - продажу. Із змісту договору купівлі-продажу, зареєстрованого на біржі, вбачається, що розрахунок за придбану нерухомість був виконаний в повному обсязі до підписання договору, про що свідчить п. 4 договору. Будь-яких суперечок між покупцями і продавцем немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України. Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, суд вважає можливим поновити порушене право позивача на підставі ст. 47 ч. 2 ЦК УРСР. При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково одною із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР на вимогу сторони, що виконала угоду, має право визнати її дійсною.

Outcome: approved