Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач 1), [PERSON]Є (Позивач 2), [PERSON] (Позивач 3) та [PERSON] (Позивач 4) звернулися в суд із позовною заявою про визнання права власності за [PERSON] право власності на 2/3 частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 62, с. Камянки, Підволочиський район Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла 25 червня 2016 року та на 1/3 частку цього ж житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що належить йому як члену колгоспного двору; за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/6 частку (за кожним) житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 62, с. Камянки, Підволочиський район Тернопільської області, що належить їм як членам колгоспного двору. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Позивачі покликалися на те, що після смерті 02 жовтня 2010 року [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Шевченка, 62, с. Камянки, Підволочиський район Тернопільської області. Дане домоволодіння відноситься до категорії колгоспного двору, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок по вул. Шевченка, 62 в селі Камянки, виданим 28.06.1991 року виконкомом [PERSON] сільської ради народних депутатів Тернопільського району. До складу даного колгоспного двору станом на 1991 року входили: [PERSON], [INFO], - голова двору, [PERSON] [INFO], дружина, [PERSON] [INFO], син, [PERSON] [INFO], невістка, [PERSON] [INFO], внук, [PERSON] [INFO], внук, що підтверджується довідкою Архівного відділу Підволочиської районної державної адміністрації від 24 січня 2017 року №48. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] та син [PERSON], як спадкоємці за законом першої черги відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. 25 червня 2016 року померла [PERSON], спадщину після якої прийняв син - [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Тиким чином, Позивач [PERSON], фактично є власником 1/2 частки домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Шевченка, 62, с. Камянки, Підволочиський район Тернопільської області (2/12 успадковано після батька, 2/12 - після матері і 1/6 як член колгоспного двору). У відповідь на звернення до приватного нотаріуса [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], - Позивачу 1 було розяснено, що не подані відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, з огляду на вказане позивачі були змушені звернутися до суду для захисту своїх невизнаних прав. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Позивачі подали заяви в яких просять справу розглядати без їх участі, позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач подав заяву в якій проти позову не заперечив. Розглянувши позовну заяву, враховуючи заяви сторін, які просять справу вирішувати у їх відсутності, позовні вимоги задовольнити, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких міркувань. Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 28 червня 1991 року виконкомом [PERSON] сільської ради народних депутатів, цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в селі Камянки по вулиці Шевченко за №62 належить колгоспному двору, що складається з 6-х членів, головою якого є [PERSON]. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому [PERSON] народних депутатів №27 від 25 червня 1991 року. Згідно реєстраційного напису, даний житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами зареєстровано в Тернопільському БТІ на праві особистої власності за колгоспним двором, що складається з 6-х членів, записаний 28 червня 1991 року в реєстрову книгу № 2 стор. № 85 за реєстром № 184. До складу даного колгоспного двору станом на 1991 року входили: [PERSON], [INFO], - голова двору, [PERSON] [INFO], дружина, [PERSON] [INFO], син, [PERSON] [INFO], невістка, [PERSON] [INFO], внук, [PERSON] [INFO], внук, що підтверджується довідкою №48 Архівного відділу Підволочиської районної державної адміністрації від 24 січня 2017 року. Відповідно до ст. 120 ЦК Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р., який діяв на момент виникнення правовідносин (далі ЦК УРСР), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а згідно ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Пленум Верховного Суду України у п. а) ч. 6 постанови № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснює, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена колгоспного двору визначається з рівності часток всіх його членів. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/6 частці будинковолодіння по вул. Шевченко, 62 в с. Камянки, Підволочиського району, Тернопільської області, як членам колгоспного двору. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №055625, виданого 05 жовтня 2007 року [PERSON] сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, 02 жовтня 2007 року помер [PERSON]. Однією із підстав припинення права власності є смерть власника (п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина третя ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] та син [PERSON] (свідоцтво про народження серії ЯЕ №740248, видане 22 жовтня 1953 року), як спадкоємці за законом першої черги відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що вбачається із довідки Підволочиської селищної ради №60 від 27.01.2017 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №209457, виданого 27 червня 2016 року виконкомом Підволочиської селищної ради Тернопільської області, 25 червня 2016 року померла [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син - [PERSON] (свідоцтво про народження серії І-ИД №251842, видане повторно 08 лютого 2017 року), як спадкоємець за законом першої черги відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що вбачається із довідки Підволочиської селищної ради №78 від 23.01.2017 року. Таким чином Позивач 1 є власником 1/2 частки домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Шевченка, 62, с. Камянки, Підволочиський район Тернопільської області (2/12 у порядку спадкування після смерті батька, 2/12 - після смерті матері та 1/6 як член колгоспного двору); Позивачі 2,3,4 - 1/3 частки (кожен) вказаного домоволодіння. Згідно з технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 18 січня 2017 р., довідкою про технічний опис обєкта нерухомого майна №5 від 18 січня 2017 року, виданими БТІ Підволочиського району, власником житлового будинку за адресою вул. Шевченка, 62, в с. Камянки Підволочиського району Тернопільської області значиться [PERSON]. Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, видано на підставі рішення виконкому [PERSON] народних депутатів №27 від 25 червня 1991 року. Згідно з відповіддю №3/01-16 від 24.01.2017 року приватного нотаріуса [PERSON] Позивачу 1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями №62 по вул. Шевченка в с. Камянки Підволочиського району Тернопільської області після смерті батька [PERSON], який помер 02 жовтня 2007 року, у звязку з відсутністю належним чином оформленого правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане будинковолодіння. З огляду на вказане Позивачі через відсутність правовстановлюючого документу не можуть оформити спадкове майно на себе, що свідчить про порушення їх прав, які підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене,

Outcome: approved