Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Візінський В.В., звернулася в суд з позовом до Кунисівської сільської ради, [PERSON] , в якому просить визнати за позивачкою право на земельну частку (пай) розміром 37,80 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] мала право на вищезгадану земельну частку (пай) відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-04 № 10-0482. [PERSON] померла [INFO] . На час її смерті разом з нею проживала і була зареєстрована дочка [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, в т.ч. й право на земельну частку (пай) розміром 37,80 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Однак, свої права юридично не оформила. [PERSON] померла [INFO] , залишивши заповіт, яким все належне їй майно заповіла позивачці [PERSON] . Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.07.2019 у справі № 342/261/19 встановлено факт постійного спільного проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства по [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до Городенківської районної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 37,80 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Кунисівської сільської ради в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, нормативно-грошова оцінка якого становить 39 370,59 грн. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Візінський В.В. підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Представник відповідача Кунисівської сільської ради в судове засідання не з`явився. Кунисівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів. Суд, заслухавши вступне слово представника позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Копією Сертифіката на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-04 реєстраційний № 10-0482, виданого 03.02.1996 Кунисівською сільською радою народних депутатів, стверджено, що [PERSON] , жителька с. Кунисівці Городенківського району Івано-Франківської області, на підставі рішення Кунисівської с/Ради народних депутатів від 2.12.95 р. № 52 отримала в приватну власність земельну ділянку в розмірі 37,80 умовних кадастрових гектарів на території Кунисівської с/Ради в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості; сертифікат зареєстрований у книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 482. Копією витягу з книги реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки по с. Кунисівці Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що [PERSON] 03.02.96 отримала Сертифікат серії ІФ-04 № 10-0482 на земельну частку (пай) розміром 37,80 умовних кадастрових гектарів. Земельні ділянки [PERSON] в рахунок належної їй земельної частки (паю) не виділялися, що підтверджується довідкою № 288, виданою 10.10.2019 виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради. [PERSON] померла [INFO] у віці 95 років в с. Кунисівці Городенківського району, запис за № 4 від 01 липня 1997 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кунисівською сільською радою Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до [INFO] , застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] ; разом з нею проживала і була зареєстрована дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 289, виданою 09.10.2019 виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради. Про те, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 листопада 1979 р. відділом ЗАГС м. Городенка, запис за № 23 від 03 вересня 1930 р. в книзі реєстрації актів про народження. Наведене свідчить, що спадкоємець першої черги за законом, [PERSON] , дочка [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері. Однак, документи про спадкування не оформила. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2282/01-16 від 13 листопада 2019 р. та Інформаційною довідкою № 58276132 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.11.2019 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , - не заводилася. За заповітом, посвідченим 16 грудня 2008 р. секретарем Кунисівської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 243, [PERSON] , [INFO] , жителька с. Кунисівці, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право, - заповіла [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] у віці 78 років в с. Кунисівці Городенківського району, актовий запис за № 12 від 18 грудня 2008 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Кунисівської сільської ради Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На день смерті ( [INFO] ) [PERSON] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] ; разом з нею проживав і був зареєстрований син [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 288, виданою 09.10.2019 виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради. Про те, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 серпня 1956 р., запис за № 51 від 24 серпня 1956 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження. Останній є батьком позивачки [PERSON] , про що свідчать копії: свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видані виконкомом Кунисівської сільської ради. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26 липня 2019 р. по справі № 342/261/19 (провадження № 2/342/375/2019), що набрало законної сили 05 вересня 2019 р., встановлено факт постійного спільного проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства по [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. З мотивувальної частини рішення слідує, що спадкодавець [PERSON] є бабою [PERSON] . Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, позивачка [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті баби [PERSON] , оскільки постійного спільно проживала однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 325/2019, наданої суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, вбачається, що позивачці [PERSON] , спадкоємцю за заповітом померлої [PERSON] 19 жовтня 2019 р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1280, на право на земельну частку (пай) розміром 37,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, що належала померлій [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 227351, яка перебуває у спілці селян «Кунисівська» в с. Кунисівці Городенківського району. Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, - судом не встановлено. До складу спадщини [PERSON] входить також право на земельну частку (пай) розміром 37,80 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, яку [PERSON] успадкувала як спадкоємець за законом після смерті матері [PERSON] за сертифікатом на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-04 № 10-0482, виданим 03.02.1996 Кунисівською сільською радою, хоча документи про спадкування права на дану земельну частку (пай) не оформила. Нормативно грошова оцінка вищезгаданої земельної частки (пай) станом на 2019 рік становить 39 370,59 грн., що стверджується повідомленням відділу у Городенківському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 0-9-0.24-157/104-19 від 17.10.2019. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1985/02-31 від 11 жовтня 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] на право на земельну частку (пай), що розташована на території Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області розміром 37,80 умовних кадастрових гектарів та належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки, після смерті якої в управління спадковим майном вступила її дочка [PERSON] , але спадкових прав не оформила, з посиланням на те, що спадкоємець не надала правовстановлюючий документ на спадкову земельну частку (пай), встановленого законодавством України зразка. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права на земельну частку (пай) розміром 37,80 умовних кадастрових гектарів за сертифікатом на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-04 № 10-0482, виданим 03.02.1996 Кунисівською сільською радою на ім`я [PERSON] , судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 524-526, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved