Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

[PERSON] 05 листопада 2018 року звернулась до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і відповідачем. У обгрунтування заявлених вимог зазначила, що сторони уклали шлюб [INFO] 2012 року та є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, підозри у сімейній зраді, приниження, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу є неможливим. Також просила залишити їй шлюбне прізвище. 19 листопада 2018 року судом отримано відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 09 квітня 2019 року відповідачем до суду надано заяву про надання строку для примирення, незгоду з позовом та розгляд справи без його участі. Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2019 року клопотання відповідача про надання строку для примирення задоволено, провадження у справі зупинено до закінчення шести місячного строку наданого судом для примирення. Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22 квітня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених вимог. Відповідач у підготовче та судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень про виклик до суду та оголошення на сайті суду (а.с.17, 24, 37, 38). Зважаючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду та що їх неявка відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті, судом розглянуто справу без участі сторін. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб [INFO] (а.с.3) та є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.4, 5). Згідно зі статтею 51 Конституції України та статтею 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач скористалась своїм правом на добровільність шлюбу та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд вважає встановленим, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивача щодо залишення шлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved