Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що із [PERSON] (далі - відповідач) він 30 березня 2011 року зареєстрував шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку - [PERSON] , [INFO] , які перебувають на вихованні матері. Позивач зазначає, що спільне життя не склалось, тому що в них різні погляди на життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Подружні відносини між ними припинені з вересня 2018 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Допомогу на утримання дітей сплачує своєчасно. За таким обстави позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки шлюб існує формально, що суперечить інтересам сім`ї. Позивач просить, розірвати шлюб із [PERSON] , зареєстрований 30 березня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 307. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статтями 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30 березня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 307, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини залишилось « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , їх батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною другою статті 114 Сімейного Кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому

Outcome: approved