Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивують тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON]. Спадкодавцеві за життя належав будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на об'єкт нерухомого майна від 18.05.2010 року, витягом з рішення виконачого комітету Липинської сільської ради Луцького району № 105 від 20.11.2009 року «Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна», згідно якого вирішено оформити праао приватної вланості на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦПК України, оскільки їх матір [PERSON] відмовилася від належнї їй частки падщини, подавши відповідну заяву до нотраіуса. Через відсутність правовстановлюючих документів позивачі не можуть отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в нотаріальній конторі. Спадкоємці за законом першої черги на вище вказану спадщину фактично прийняли спадщину шляхом постійного проживання з померлим на час відкриття спадщини та шляхом вернення у встановлений термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Просили визнати за ними право власності на спадкове майно, після смерті батька [PERSON] по 1/2 частини будинку за кожним. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з'явилися, їх представником подано заяву, в яких позовні вимоги були підтримані в повному об'ємі, та просив розгляд справи проводити у відсутності позивачів. Представник відповідача Липинської сільської ради Луцького району в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, заперечень щоо задоволеня позову немає і просив розгляд справи проводити у його відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Судом встановлено, що будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна від 18.05.2010 року (а.с. 11-16), витягом з рішення виконачого комітету Липинської сільської ради Луцького району № 105 від 20.11.2009 року «Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна», згідно якого вирішено оформити праао приватної вланості на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] (а.с. 26); довідкою № 1018 від 05.08.2013 року, виданою Липинською сільською радою (а.с. 52), з якої вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі № 7 значиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] рахується за [PERSON], спадкодавець до смерті проживав у спаковому будинку [ADDRESS] з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] Таким чином, суд прийшов до висновку, що спірне нерухоме майно належало [PERSON], який помер [INFO], згідно свідоцтва про смерть (а.с. 18), на праві власності. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. В судовому засіданні встановлено, що гр. [PERSON] являється сином [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 19), та що [PERSON] являється дочкою [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 20) та копією свідоцтва про одруження (а.с. 21). З постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2014 року (а.с. 24) та від 18.03.2014 року (а.с. 25) вбачається, що позивачі зверталися до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу щодо отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, проте у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів їм було запропоновано звернутися до суду. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачі відмову від спадщини не заявляли. Позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 50). Згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно довідки 1018 від 05.08.2013 року, виданою Липинською сільською радою (а.с. 52) встановлено, що позивач [PERSON] на час смерті спадкодавця постійно проживав з ним. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати право власності на спадкове майно за позивачами.

Outcome: approved