Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] 11 серпня 2016 року звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на будинок, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. В судовому засіданні позивача та її представник яка діє на підставі довіреності прохали суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла - [PERSON], яка була матірю позивача. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок №5 , загальною площею 103.4 кв.м., розташований по [ADDRESS] Згідно свідоцтва про права на власності на житло [NUMBER] ,виданого відділом управління майна району Шевченківської районної державної адміністрації 28 листопада 1996 року [PERSON], [PERSON],[PERSON], даний будинок належав на праві спільної часткової власності на 1/3 часини ,кожному. [INFO], помер батько позивача [PERSON], а згодом [INFO], помер брат [PERSON] Після їх смерті спадщину на житловий будинок фактично прийняла мати позивача [PERSON], так як проживала та була зареєстрована в зазначеному житловому будинку,. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок в цілому. Заповіту померла не залишила . Вона вчасно звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом, але їй було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок (свідоцтва про право власності) , яке було втрачено при невідомих обставинах. Не маючи змоги надати нотаріусу весь перелік документів необхідний для оформлення її права на спадщину в повному обсязі, позивач змушена звернутись до суду з даною позовною заявою та просить визнати за нею право власності на зазначене вище майно в порядку спадкування за законом , після смерті матері. В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав до суду заява про розгляд справи у відсутності представника, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд заслухавши пояснення позивача,представника позивача, свідків перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Зі змісту свідоцтва про народження ([NUMBER], виданого Шевченківським РАГС Харківської області від 25 лютого 1968 року), вбачається, що [INFO] народилась [PERSON], її батьками в вищевказаному свідоцтві вказані відповідно: [PERSON], [PERSON]. Відповідно до свідоцтва ([NUMBER], виданого Шевченківським РАГС Харківської області від 23 серпня 1986 року) позивач за справою зареєструвала шлюб 23 серпня 1986 року, набула прізвища - [PERSON]. Свідоцтва про смерть ([NUMBER] від 18 березня 2000 року виданого Шевченківським ВРАГС Харківської області, [NUMBER] від 10 серпня 2002 року виданого відділом РАГС Шевченківського РУЮ Харківської області, та [NUMBER] від 10 лютого 2011 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ Харківської обалсті), засвідчують ,що батько позивача - [PERSON], помер [INFO], брат позивача - [PERSON], помер [INFO], та мати позивача - [PERSON], померла [INFO]. На підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 28 листопада 1996 року, вбачається, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] Відповідно технічного паспорту на житловий будинок (зареєстрованого в КП Шевченківське БТІ за №2/172 від 30 грудня 2005 року), домової книги, мати позивача - [PERSON], проживала разом зі своїм чоловіком - [PERSON], який помер [INFO], та сином - [PERSON], який помер [INFO], в будинку [ADDRESS] Листом №185/01-08 Печенізька державна нотаріальна контора Харківської області від 01 вересня 2016 року повідомила, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], 02 серпня 2011 року Шевченківською нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №74/2011 року по зверненню про прийняття спадщини за законом доньки - [PERSON]. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок, який залишився після смерті [PERSON] - відмовлено, так як відсутні оригінали документів на майно та запропоновано для вирішення даного питання (визнання права власності) звернутися до суду. Оголошення в місцеву газету «Краєвид» від 22 серпня 2015 року, в №№ 67-68 (1581-1582) засвідчує факт того, що вищевказане свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] від 28 листопада 1996 року було втрачено. Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-1V, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду. Пунктом 1.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від травня я2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство , зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР. Часом відкриття спадщини згідно ст. 525 Цивільного кодексу УРСР, визнається день смерті спадкодавця . Враховуючи те, що батько та брат позивача померлі у до 2004 року відповідно, до даних правовідносин застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.529 Цивільного кодексу УРСР спадкоємцями першої черги за законом є в рівних частинах діти, подружжя , батьки. Статтею 533 Цивільного кодексу УРСР передбачено ,що предмети звичайної обстановки і вжитку переходять до спадкоємців за законом, які проживали спільно з спадкодавцем, незалежно від їх черги і спадкової частки, якщо вони проживали з спадкодавцем до його смерті не менше одного року. За правилами ст. 548 Цивільного кодексу УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини Згідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні бути здійснені на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Враховуючи що на час смерть чоловіка та сина [PERSON] , була зареєстрована та мешкала разом зі спадкодавцями , інші спадкоємці право на спадщину не пред'являли, суд дійшов до висновку,що вона фактичний вступила в управління та володіння спадковим майном . Цей факт в судовому засіданні засвідчили свідки [PERSON], [PERSON] Відносини спадкування [PERSON] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , регулюються Цивільним кодексом , який набрав чинність 1 січня 2004 року. Спадкування за правилами ст.1217 Цивільного кодексу України здійснюється за законом та заповітом. До складу спадщини за правилами ст. 1217 Цивільного кодексу України входять усі права та обов'язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Оцінівши надані докази у їх сукупності, та надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, визнання за нею права власності не порушає нічиїх інтересів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved