Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] 08.05.2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі з 29.06.2007 року та мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. Подружні відносини припинені внаслідок зловживання позивачем спиртними напоями та ігнорування потреб сімї. Сторони проживають окремо. Дитина проживає з матірю. Позивач просила шлюб розірвати та після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Рогушева». Крім того позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини доходів позивача до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Додатково пояснила, що спільне проживання подружжя припинено з травня 2013 року. Вона на даний час доглядає дитину та отримує державну допомогу у сумі 130 гривень на місяць. [PERSON] має задовільний стан здоровя. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоровя, однак офіційно не працює. Інших утриманців крім доньки [PERSON] відповідач не має. Справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про час та місце судового засідання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши позивача, дослідивши письмові докази вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки сімя розпалася остаточно, позивач на примирення не згодна та подальше збереження шлюбу протирічить її інтересам. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до свідоцтва про шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу Батуєва) [PERSON] [INFO] зареєстровано шлюб 29.06.2007 року у м. Черкаси, про що зроблено актовий запис №732 (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], яка народилась [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини та розподіл майна подружжя суду не заявлено. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач своїх заперечень проти позову не надав. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини також підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 8 травня 2015 року (дата звернення із позовом до суду) і до повноліття дитини, тобто до 12 серпня 2030 року. Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 243,60 гривень, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 105, 110, 112, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved