Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-29 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого виступає адвокат [PERSON], звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що у його власності перебуває земельна ділянка загальною площею 0,2298 га, яка розташована за адресою: с.Велика Добронь, вул.Надьтемете, 17, Ужгородського району, Закарпатської області, кадастровий номер вищевказаної земельної ділянки - 2124880900:11:013:0025, цільове призначення ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Підтвердженням даного факту є [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №82499757 від 15.03.2017, сформований державним реєстратором Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розроблена ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у 2016 році, відповідно до якої межі земельної ділянки були закріплені межовими знаками, про що свідчить акт прийому-передачі межових знаків на зберігання. Додатково в технічній документації присутній акт земельної комісії Великодобронської сільської ради від 28.09.2016 року, яким погоджено межі земельної ділянки за кадастровим №2124880900:11:013:0025 у звязку із безпідставною та не обґрунтованою відмовою суміжними землекористувачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], погодити межі суміжної земельної ділянки. Рішенням тринадцятої сесії сьомого скликання Великодобронської сільської ради №316 від 26 січня 2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність останнього вищевказану земельну ділянку. Позивач вказує, що на зазначеній земельній ділянці знаходиться його власний житловий будинок, господарські будівлі і споруди, він веде домашнє господарство, вирощує овочі та фрукти. [PERSON] з тим, незважаючи на те, що у нього наявні всі передбачені законодавством документи на право власності на земельну ділянку, використовувати її в повному обсязі, тобто у повній наданій йому площі розміром 0,2298 га, він немає можливості, оскільки з весни 2017 року суміжним землекористувачем - громадянкою [PERSON], було самовільно знищено межові знаки та без будь-яких законних на те підстав, захоплено (зайнято) частину земельної ділянки, яка належить громадянину [PERSON] З вказаного часу частина земельної ділянки [PERSON] неправомірно використовується громадянкою [PERSON] у власних цілях, а саме: нею земельна ділянка була виорана та засіяна, зібрано з неї урожай. При цьому, жодних договорів, які б надавали право користування цією ділянкою саме відповідачкою [PERSON], громадянином [PERSON] не укладалося і наміру надавати свою земельну ділянку стороннім особам останній не мав та немає. На неодноразові звернення [PERSON] та членів його родини, його сусідка - відповідачка [PERSON] не реагувала, самовільно звільнити захоплену (зайняту) нею земельну ділянку не схотіла, а тому врегулювати даний спір власними силами та мирних шляхом йому не вдалось. [PERSON] вважає, що вказаними діями громадянка [PERSON] грубо порушила його конституційні права, а тому з метою захисту своїх прав та притягнення до передбаченої законодавством відповідальності особу, яка їх порушила, 07.09.2017 року він звернувся з відповідним зверненням до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області управління контролю за використанням та охороною земель. З виїздом на місце, працівниками відділу контролю за використанням та охороною земель у Великоберезнянському, Ужгородському, Перечинському, районах та м.Ужгород Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області - державним інспектором у сфері Державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Великоберезнянському, Ужгородському, Перечинському районах та м.Ужгород було встановлено, що межові знаки на земельній ділянці в натурі (на місцевості), які на графічних матеріалах позначені точками А до Б відсутні та знищені суміжним землекористувачем [PERSON] та зорано і засіяно сільськогосподарськими культурами частину належної на праві приватної власності земельної ділянки гр.[PERSON], що в свою чергу перешкоджає і не дає можливості використовувати її в повному обсязі. Факт самовільного зайняття земельної ділянки підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом - земельної ділянки №16.3-02/68 від 02.10.2017 року, відповідно до якого, в результаті проведеного обстеження було виявлено самовільне використання відповідачкою [PERSON] земельної ділянки громадянина [PERSON] Інститут добросусідства, який на сьогодні безпосередньо закріплений в главі 17 ЗК України, фактично виходить з того, що добросусідські відносини базуються на обовязках кожної сторони. Якщо такий обовязок не дотримується одним із субєктів, власники та землекористувачі суміжних (сусідніх) земельних ділянок мають право вимагати припинення відповідної діяльності (ст.104 ЗК України). Тобто право добросусідства встановлює обмеження прав на землю. За нормою ч.3 ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Зважаючи на наведене, позивач [PERSON] вказує, що дії відповідача [PERSON] із самовільного зайняття земельної ділянки порушують його права, як власника земельної ділянки на володіння, користування, розпорядження нею. Статтею 90 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно ст.212 цього ж Кодексу, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. За таких обставин, позивач просить: зобовязати [PERSON] звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, належну йому земельну ділянку з кадастровим номером 2124880900:11:013:025, яка розташована на території Великодобронської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області; стягнути з [PERSON] на його користь сплачений судовий збір у розмірі 352,40 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечили проти їх задоволення та прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні заявлений до неї [PERSON] позов визнала повністю, про що надала суду письмову заяву, суд виходячи з вимог ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе вирішити виниклий між сторонами спір по суті у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні будь-якого обґрунтованого сумніву щодо достовірності встановлених обставин та добровільності визнання відповідачкою [PERSON] заявленого до неї [PERSON] позову, судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлений [PERSON] позов про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки є обґрунтованим та з врахуванням позиції сторін та вимог ч.1 ст.82 ЦПК України підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду справи, суд приходить до висновку, що \~з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 352,40 грн., а решту суми судового збору, що становить 50% від сплаченого при подачі позовної заяви до суду, позивачу слід повернути з державного бюджету.

Outcome: approved