Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[INFO] року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0000 га, що знаходиться на території Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], однак із об'єктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус не може прийняти від неї заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, у позовній заяві просила, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, справу слухати у її відсутності (а.с. 3). Відповідач [PERSON] та представник відповідача - сільський голова Рівненської сільської ради подали суду заяви про визнання позовних вимог та про слухання справи у їх відсутності (а.с. 22, 23). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] року у с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 8). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка, що розташована на території Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 14). Своє право спадкувати після смерті [PERSON] у першій черзі спадкоємців позивач довела довідками Рівненської сільської ради № 175 від 07 березня 2017 року та № 935 від 05 жовтня 2017 року (а.с. 9, 10), витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 12), свідоцтвом про одруження (а.с. 13). Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори у своїх роз'ясненнях зазначив, що не вбачається можливим прийняти заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері через пропущення нею строків встановлених для подання такої заяви (а.с. 15). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Довідками виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 175 від 07 березня 2017 року та № 975 від 05 жовтня 2017 року (а.с. 9, 10) стверджується, що на день смерті [PERSON] проживала біля своєї дочки [PERSON]. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважала, що, проживаючи разом із спадкодавцем хоча й без реєстрації місця проживання, здійснюючи за нею догляд, а в подальшому і поховання, набула повне право на спадщину. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50165078 від 06 грудня 2017 року (а.с. 26) слідує, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилася). Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved