Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої діє її представник адвокат Бірюков Ігор Юрійович звернулися до суду з позовною заявою до Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач в інтересах якого діє представник адвокат Бірюков І.Ю. зазначили, що позивач є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8.5250 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Широківської сільської ради Станично - Луганського району, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ № 009954, що виданий 04 жовтня 1999 року Широківською сільською радою народних депутатів. 01 грудня 2020 року Позивач звернулася до Станично - Луганської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 8.5250 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Широківської сільської ради Станично - Луганського району. Відповідно до роз`яснення нотаріуса Станично - Луганської державної нотаріальної контори Кондратьева В.О. від 01 грудня 2020 року № 944/02-17, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 8.5250 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Широківської сільської ради Станично - Луганського району - відмовлено, у зв`язку з тим, що позивач не подав до органів нотаріату заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Позивач вказує, що вона не зверталася з заявою про прийняття спадщини протягом 16 років, тому що не знала, що після смерті матері залишилася земельна ділянка, а на державний акт права власності на землю, вона звернула увагу коли наводила лад в документах, і тільки після цього почала приймати заходи щодо прийняття спадщини. За цих обставин позивач зазначає, що вона не має можливості надати суду докази поважних причин пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами пропуску строку для прийняття спадщини, тому єдиним способом захисту порушених прав, є визнання судом права власності на спадкове майно. У зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з проханням постановити у справі рішення, яким визнати за [PERSON] , п.і.н. [NUMBER] право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на земельну ділянку площею 8.5250 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Широківської сільської ради Станично - Луганського району, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЛГ № 009954, що виданий 04 жовтня 1999 року Широківською сільською радою народних депутатів. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, проти заявленого позову не заперечує. У зв`язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видане 10.03.1976 року Чугинською сільською радою Станично-Луганського району Ворошиловградської області, виданого на ім`я [PERSON] , та копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції Луганської області. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] виданого 16 січня 2004 року Широківською сільською радою Станично-Луганського району району Луганської області. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8.5250 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Широківської сільської ради Станично - Луганського району, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ № 009954, що виданий 04 жовтня 1999 року Широківською сільською радою народних депутатів. 01 грудня 2020 року позивач звернулася до Станично - Луганської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 8.5250 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Широківської сільської ради Станично - Луганського району. Відповідно до роз`яснення нотаріуса Станично - Луганської державної нотаріальної контори Кондратьева В.О. від 01 грудня 2020 року № 944/02-17, на звернення позивача з питань оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 8.5250 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Широківської сільської ради Станично - Луганського району - відмовлено, у зв`язку з тим, що позивач не подав до органів нотаріату заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері, у зв`язку з неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та іншими підзаконними нормативними актами. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять всі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки, спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на земельну ділянку, і дане майно залишається не успадкованим спадкоємцем за законом [PERSON] , а також беручи до уваги, що відповідач проти позову не заперечує, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті та того, що частка у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. На підставі викладеного,

Outcome: approved