Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] (далі Заявник) звернулась до суду з заявою про оголошення [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] -1, Андрушівського району, Житомирської області, жительки с. Терни, вул. Концевича А.Д., буд. 26, Дворічанського району Харківської області померлою. В обґрунтування своєї заяви, посилається на те, що 18 березня 2012 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшло різне майно. [PERSON] та [PERSON], які були зареєстровані разом з [PERSON] проте не проживали, вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті, як спадкоємці першої черги. Заявник пропустила строк для прийняття спадщини, в свою чергу [PERSON] дав письмову згоду на прийняття спадщини Заявником, таку згоду Заявнику необхідно отримати і від [PERSON], однак вона з 1996 року за місцем реєстрації не проживає і з того часу місце її знаходження не відоме. В звязку з тим, що мати Заявника відсутня за місцем проживання більше трьох років і місце знаходження її невідоме, Заявник вважає, що є підстави для оголошення її померлою, що є необхідною умовою для продовження оформлення спадщини після смерті батька. Представник Заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Новоєгорівської сільської ради Дворічанського району Харківської області, в судове засідання не зявився, надіслали до суду заяву, в якій просили розглядати справу без їх участі та вимоги заяви визнають в повному обсязі не заперечують проти їх задоволення. Представник заінтересованої особи Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області, в судове засідання не зявився, надіслали до суду заяву в якій просили справу розглядати без їх участі, проти заяви не заперечують. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання 05 лютого 2018 року не зявився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, вимоги викладені в заяві визнає в повному обсязі. В судовому засіданні 14 листопада 2017 року зазначив, що заяву підтримує. Відповідно до частини третьої \~статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Правовідносини з приводу оголошення особи померлою регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої\~статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З матеріалів справи, судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії І-АГ № 846649) /а. с. 9/ Згідно копії Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 348087, [PERSON], помер 18 березня 2012 року /а. с. 4/ Як вбачається з копії довідки Новоєгорівської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 10 березня 2017 року № 351/02-30, [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] -1, Андрушівського району, Житомирської області, був зареєстрований по день смерті 18 березня 2012 року в с. Терни, вул. Концевича А.Д., буд. 26, Дворічанського району Харківської області, проте фактично не проживав на території сільської ради з 2006 року. [PERSON] помер в с. Макорти, Софіївського району Дніпропетровської області під час відбування покарання у виправній колонії № 45. По день смерті разом з ним були зареєстровані дружина [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], проте фактично не проживали. Які разом з [PERSON], [INFO] - дочкою померлого є спадкоємцями його майна за законом. Заповіт [PERSON] не складався. /а.с.5/ [PERSON], зареєстрована в [INFO] А.Д., буд. 26, Дворічанського району Харківської області, фактично не проживає на території сільської ради з 1996 року і по теперішній час, та місце знаходження її не відоме (довідка Новоєгорівської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 24 квітня 2017 року № 556 та від 22 листопада 2017 року № 254/02-20) /а. с. 8, 69/ [PERSON] 09 березня 2017 року звернулась до приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] /а. с. 6/ Відповідно до листа державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори від 23 березня 2017 року 3 319/01-16, [PERSON], відмовлено в оформленні спадщини після смерті батька [PERSON], в звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. /а. с. 7/ Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 02 лютого 2018 року, за результатами проведеної перевірки з 01 січня 1995 року по 12 січня 2018 року в архіві Дворічанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області актового запису про смерть [PERSON], 11 березня 1950 оку народження не виявлено. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] близько 20 років пропала та місце її знаходження невідоме. Суд не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. У пункті 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~надано роз'яснення, що судам необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Відповідно до частини першої\~статті 46 ЦК України\~фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідомо. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у частини другій \~статті 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісті у звязку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті, згідно\~статті 47 ЦК України. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Відповідно до розяснень викладених у п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Статтею 306 ЦПК України\~визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки ставлячи вимогу про оголошення матері [PERSON] померлою, Заявником викладено обставин та надано докази того, що існували певні обставини, які б загрожували смертю матері Заявника. Окрім того, із наданих Заявником доказів вбачається, що протягом всього періоду відсутності матері вона вживала певних заходів щодо її розшуку - зверталася з цього приводу до правоохоронних органів. Тобто, Заявником надано суду реальні докази, що підтверджують ймовірність виникнення обставин, що загрожували б життю матері Заявника та були б підставою для оголошення її померлою. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях\~12 та\~13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями\~76-77\~та\~81 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відомості про місцезнаходження [PERSON] відсутні, за місцем останнього проживання вона не з'являється, тому у суду наявні підстави для визнання даної особи померлою з роз'ясненням заявникові, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до частини сьомої\~статті 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved