Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] в лютому місяці 2016 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати за ним право на користування житловим приміщенням квартиру [ADDRESS], посилаючись на положення ст..ст.64,65 ЖК України і стверджуючи що з 1990 року він проживав в квартирі у якості члена сімя наймача квартири [PERSON], яка померла 5 червня 2015 року. В судовому засідання позивач свої вимоги підтримав. Представник відповідача та представник третьої особи до суду не зявились, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вислухав позивача, свідків, вивчив матеріали справи і встановив наступне: В жовтні 1989 року [PERSON] заселилась до квартири [ADDRESS] на підстав ордері за №733, виданого 6.10.1989 року виконком Центральної райради м.Одеси. 7.09.1990 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб актовий запис за №771. Від цього шлюбу сторони мали сина [PERSON] Позивач стверджує, що в 1990 році він заселився до квартири [ADDRESS] у якості члена сімї наймача квартири [PERSON], але реєстрацію за місцем проживання не оформив (був зареєстрований за місцем проживання батьків [ADDRESS] ). Після смерті сина і дружини він позивач- у січні місяці 2016 року звернувся до Київської рай адміністрації з питання визнання за ним права на користування житлом в вищезазначеній квартирі і укладання договору найму. Позивач отримав письмові розяснення, що у звязку з відсутністю у нього реєстрації за місцем проживання, належить звертатися до суду з вимогами про визнання права на користування житлом. [PERSON] доводить, що більше 25 років він з дружиною постійно проживали в спірній квартирі, що він заселився до квартири за згодою наймача квартири, з дружиною вони мали спільне господарство, один бюджет, піклувались одне про одного. На обґрунтування своїх вимог позивач надав такі письмові докази: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, квитанції по оплаті комунальних послуг по спірній квартирі за періоди 2015-2016 років, свідоцтво про смерть [PERSON], свідоцтво про смерть [PERSON] (сина), письмову відповідь Київської рай адміністрації від 29.01.2016 року за №М-102, лист КП «БТІ» Одеської міськради про відсутність зареєстрованого права власності на нерухоме майно на імя [PERSON], талон про зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання, документи, що підтверджують витрати [PERSON] на поховання сина [PERSON] у 2013 році, витрати на поховання дружини [PERSON] у 2015 році, письмові докази, що [PERSON] отримував у 2014 року послуги звязку від ТОВ «Тенет» за адресою [ADDRESS], поштова кореспонденція, що надходила на імя позивача за вищевказаною адресою у 1994 році, 1997 році і в 1999 році, пояснення свідків [PERSON] і [PERSON] сусідів позивача, які підтвердили в судовому засіданні факт постійного проживання [PERSON] [INFO] разом з дружиною [PERSON] При наведених обставинах суд вважає позов [PERSON] підлягаючим задоволенню з таких правових підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. У даному випадку позивач чоловік наймача житлового приміщення, за згодою наймача заселився до квартири, більше 25 років постійно проживав разом з наймачем у цій квартирі однією сімєю, і набув рівного з наймачем права користування жилим приміщенням.

Outcome: approved