Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

[PERSON] 13 листопада 2018 року пред`явила до Воле - Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області позов про визнання права власності на житловий будинок по [ADDRESS] та право власності на земельні ділянки, загальною площею 0,45 га, які призначені для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться на території с. Вербівка Садковицької сільської ради у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що [PERSON] із-за життя все своє майно заповіла їй, позивачу, однак правовстановлюючі документи на будинок були втрачені. [PERSON] станом на 1 липня 1990 року була зареєстрована у вказаному будинку одна та була єдиним і останнім членом колгоспного двору. Житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, проте правовстановлюючий документ на земельну ділянку також був втрачений. 17 серпня 2018 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області ухвалено рішення, яким за нею, позивачем, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] визнано право власності на земельні ділянки, загальною площею 1,72 га, які призначені для ведення особистого підсобного господарства та розташовані на території с. Вербівка Самбірського району Львівської області. Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок і земельну ділянку, яка призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Від відповідача Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника та визнання позову. Суд дійшов висновку про задоволення позову на підставі наявних у суду матеріалів, виходячи із такого. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях. Відповідно до ст. 211 цього Кодексу розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 2 статті 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про здійснення судового розгляду справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Із свідоцтва про смерть відомо, що [INFO] померла [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із заповіту, складеного 22 серпня 2017 року, видно, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті заповідає [PERSON] , 1955 року народження (а. с. 9). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із відповіді Самбірської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкоємцю за заповітом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа (а. с. 10). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із довідки № 1265, виданої Самбірським МБТІ 10 жовтня 2018 року, відомо, що житловий будинок по [ADDRESS] в цілому зареєстрований на праві особистої власності за [PERSON] відповідно дубліката свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Садковицької сільської ради від 19 жовтня 2006 року за № 24 ( а. с. 11). Із довідок, виданих 24.10.2018 виконавчим комітетом Воле - Баранецької сільської ради Самбірського району, технічного паспорта, довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна та копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно видно, що господарство по [ADDRESS] відносилося до колгоспного двору, майно якого складалося із житлового будинку, 1939 року побудови та криниці і станом на 01.07.1990 року головою та єдиним членом цього двору була [PERSON] (а. с. 13, 14, 15, 16, 17, 18,19). Згідно ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на момент припинення колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Отже, вказане будинковолодіння було майном колгоспного двору, яке станом на 01.07.1990 року належало на праві власності [PERSON] Також, із копії державного акта на право приватної власності на землю видно, що [PERSON] , яка проживала у с. Вербівка, на підставі рішення Садковицької сільської ради від 4 березня 1996 року № 4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,45 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території с. Вербівка Садковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, із якої 0,12 га призначена для обслуговування житлового будинку, а решта для ведення особистого підсобного господарства (а. с. 23). Ураховуючи наведене, до складу спадщини, що відкрилася унаслідок смерті [PERSON] , входить право власності на вказані житловий будинок та земельні ділянки. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За наведеного, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на будинок та вказану земельну ділянку.

Outcome: approved