Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] 19.11.2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 07.10.2006 року по 23.10.2015 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вказувала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі в його вихованні та розвитку не приймає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.11.2015 року та до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, однак пояснив, що на даний час ніде не працює, оскільки нещодавно проходив службу в зоні АТО. У разі визнання відповідачем позову, як визначено в частині 4\~статті 174 ЦПК України, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~ Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: З 07.10.2006 року по 23.10.2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1698. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження дитини серії 1-СР № 060427, сторони по справі є його батьками. Згідно пояснень позивача, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що\~\~позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачем до суду та до повноліття дитини. Відповідно до вимог\~Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, у зв'язку з чим судовий збір з відповідача підлягає стягненню у дохід держави.

Outcome: approved