Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] 22 лютого 2021 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] , та просить виділити зі спільного часткового майна: житлового будинку [ADDRESS] в натурі належну йому частину, а саме: 51/100 будинку [ADDRESS] та визнати за ним в порядку виділення частки зі спільного часткового майна право власності на окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими спорудами, який складається з: житловий будинок літ «А» загальною площею 38,4 кв.м, житловою площею 19,0 кв.м, з прибудовами літ. «а, а2», літня кухня літ. «Б», сараї літ. «Г,Н,О,П,Р», гараж літ. «Л», убиральня літ. «Д», вимощення І, огорожа №1,2, колодязь ІІ, який розташований на земельній ділянці площею 0,0964 га згідно схеми поділу земельної ділянки, виконаної ФОП [PERSON] ; іншу частину спільного майна, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0280 га за адресою: [ADDRESS] , залишити в якості спадкового майна спадкодавця [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що він є власником 51/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Співвласником іншої частини будинку 49/100 згідно документів є брат позивача [PERSON] , який помер у 2014 році. На момент смерті він був зареєстрований разом з донькою [PERSON] , яка була повнолітня. З дружиною покійний [PERSON] спільно не мешкав, зареєстровані були за різними адресами, та вона не подавала заяву про прийняття спадщини, також є такою, що відмовилась від прийняття спадщини. Єдиним спадкоємцем, що вважається таким, що прийняв спадщину є донька [PERSON] відповідач. Відповідачка не бажає наразі оформляти спадкове майно, приватизувати земельну ділянку, або оформляти договір оренди та визначити кадастровий номер. Без визначення кадастрового номера та оформлення права користування чи власності на будинок неможливо ним розпорядитись, не можливо провести реконструкцію чи перебудову, бо декларація про початок будівництва (реконструкції) та про завершення потребує зазначення кадастрового номера земельної ділянки. Самостійний виділ та реєстрація одним співвласником своєї частини мана в натурі неможлива, бо це суперечитиме вимогам ст.ст. 364,367 ЦК України. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягав та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої позов визнала та просила розглянути справу у її відсутність. Представник Подільської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явився. Надали заяву, згідно якої проти задоволення заяви не заперечували та просили розглянути справу у відсутність представника. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 51/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВІ №802485, посвідченого 21 грудня 2016 року приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстровано у реєстрі за №2307. Інші 49/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 16 лютого 1995 року державним нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстровано у реєстрі за №І-293. [INFO] у віці 54 роки в м. Котовськ Одеської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2014 року. Відповідач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.10.2011 року. [PERSON] не отримувала свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складеного СПД Консул М. Є. від 15.09.2020 року, за технічними показниками житловий будинок [ADDRESS] може бути поділено. Склад новоутворених об`єктів та їх адреси: 1. [ADDRESS] в складі: житловий будинок літ «А» загальною площею 38,4 кв.м, житловою площею 19,0 кв.м, прибудови літ. «а, а2», літня кухня літ. «Б», сараї літ. «Г,Н,О,П,Р», гараж літ. «Л», убиральня літ. «Д», вимощення І, огорожа №1,2, колодязь ІІ; 2. [ADDRESS] в складі: житловий будинок літ «А» загальною площею 34,8 кв.м, житловою площею 28,1 кв.м, прибудова літ. «а1», сарай літ. «И», убиральня літ. «З», вимощення І, огорожа №1,2. Згідно схеми поділу земельної ділянки, виконаної ФОП [PERSON] , [PERSON] надається земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0280 га, [PERSON] - площею 0,0964 га. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, розпоряджатись, користуватись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд. Частиною першою ст.356 ЦК України передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч.1, 2, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною 1 ст.377 ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч.1,2 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення. Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття. У відповідності до п.»г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. Вказана правова позиція Верховного Суду України висловлена у постановах від 23.12.2015 року у справі № 6-244цс15, від 12.10.2016 року, № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 року у справі № 910/18560/16. Згідно з ч.1ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до п.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з ст. 364 ЦК України співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з положеннями ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Враховуючи, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, частка об`єкту може бути виділена в натурі, проте відповідач не оформила своє право власності на 49/100 частин житлового будинку, що унеможливлює виділення частки житлового будинку у позасудовому порядку, тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved