Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя Лозівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в Харківській про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку у зв'язку з відсутністю в ньому тривалий час. В обґрунтування вимог позивачі зазначили, що їм на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS]. В квартирі є зареєстрованим [PERSON], який з листопада 2010 року не проживає в спірній квартирі, інтересу до спірного житла не проявляє, його майна в квартирі не має, не приймає участі в утриманні квартири, спроб вселитися до квартири не робив. У заяві до суду позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтримали вимоги, просили розглянути справу у їх відсутність. Відповідач просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, зазначив, що йому відомі наслідки визнання позову. Третя особа - відділ у справах громадянства і міграції та реєстрації фізичних осіб Лозівського МРВ УМВС України в Харківській області в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася. Перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи та стверджується належними доказами, квартира за адресою: [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с. 21/. В квартирі окрім співвласників [PERSON], [PERSON] зареєстрований [PERSON] /а.с. 20/. Стаття 156 ЖК України передбачає, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення./ст. 163 ЖК України/. Позивачі вказують, що [PERSON] фактично не проживає у спірній квартирі з листопада 2010 року, що документально підтверджується актом від 25.08.2014 року/а.с. 23/, інтересу до спірного житла не проявляє, його майна в квартирі не має, спроб вселитись до спірної квартири він не робив, не приймає участі в утриманні квартири. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Стаття 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Судом встановлено, що договір найму спірного жилого приміщення з відповідачем не укладався, відповідач фактично не проживає у спірній квартирі з листопада 2010 року, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач квартирою не цікавиться, квартиру не утримує, комунальні послуги за квартиру не сплачує. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставин, за яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім відповідачем понад встановлений законом строк, судом не встановлено. Доказів того, що відповідач не втратив інтересу до спірної квартири, матеріали справи не містять. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не проживає в спірній квартирі за адресою: [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, а тому, убачає правові підстави для визнання його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням Щодо позовних вимог про зобов'язання органа реєстрації зняти [PERSON] з реєстрації у спірній квартирі, то суд вважає ці вимоги передчасними, оскільки за вимогами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved