Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] 03.09.2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.07.2010 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], і яка проживає з позивачкою. Відповідач вже більше місяця проживає окремо і у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги не надає. Дочка постійно перебуває на її утриманні. В усній розмові відповідач повідомив, що не бажає проживати разом і вести спільне господарство. Відповідач працює помічником машиніста електропоїзда ДЕПО Київ-пас. Добровільно домовитись із відповідачем про сплату аліментів їй не вдається, а тому вона вимушена звертатися із позовом до суду. Інших утриманців відповідач не має, стягнень за виконавчими документами не проводиться. У зв'язку із зазначеним просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки аліменти в розмірі ? частки доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явились надали заяви в яких: позивачка - позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, відповідач - позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі, що просить позивачка. Також сторони просять провести розгляд справи у їх відсутність. (а.с. 13, 15) Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що вони скористались своїми процесуальними правами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2010 р. (а.с.5). Від спільного проживання у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина проживає разом із матір'ю - [PERSON] в [ADDRESS]. (а.с. 7) Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). При вирішенні питання про розмір аліментів, враховуючи, що відповідач здоровий, працездатний, працюючий, відсутність відомостей у суду про наявність/ відсутність у відповідача інших дітей та непрацездатних утриманців, скрутне матеріальне становище дитини, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на користь позивачки в інтересах дитини в частці від заробітку відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183, 191 СК України та виходячи з обставин справи. Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути кошти (аліменти) на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача [PERSON], так як ним позов визнано повністю та визначений розмір аліментів на утримання дитини відповідає вимогам закону. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved