Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] 08 жовтня 2015 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свій позов мотивує тим, що з 1996 року по 2009 рік перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею. На даний час син навчається в Східноєвропейському національному університеті імені [PERSON], в звязку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку надавати відмовляється. Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], 04 листопада 1997року народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04 листопада 1997року до закінчення дитиною навчання, тобто до 30.06.2019 року. В судове засідання позивач не зявилася, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві . В судове засідання відповідач не зявився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/7 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 04 листопада 1997року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ 012899, виданим 02 грудня 1997року народження відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 2174 (а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що на даний час дитина сторін [PERSON] є повнолітнім, однак продовжує навчання. З довідки №10/4303 від 06.10.2015 року, виданої Східноєвропейським національним університетом імені [PERSON] вбачається, що останній навчається, є студентом першого курсу іноземної філології денної форми навчання Східноєвропейського національного університету імені [PERSON]. (а.с.4) Термін навчання у вищевказаному навчальному закладі - з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року. (а.с.4) З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №619 від 10 листопада 2009 року. (а.с.5) Судом встановлено, що син сторін [PERSON] після розірвання шлюбу проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у наданні матеріальної допомоги сину не приймає. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно вимог ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до зазначених норм, судом встановлено, що син сторін [PERSON] досяг повноліття 04.11.2015р. , і його вік становить понад 18 років, проте не перевищує 23 років, він навчається та потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] має регулярний дохід у виді заробітної плати та, відповідно, має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, у зв'язку з його навчанням в учбовому закладі, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у частці від його доходу. При цьому, будь-яких доказів перебування на утриманні відповідача інших осіб суду не надано, а також не доведено наявність інших обставин, за яких відповідач позбавлений можливості надавати сину таку матеріальну допомогу, а тому визнання останнім заявлених позивачем вимог, зокрема, стягнення з нього 1/7 частки його заробітку, не порушує права, свободи чи інтереси, як відповідача, так і інших осіб. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, аналізуючи наведене, та приймаючи до уваги вищевказані обставини справи, матеріальний стан сторін, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/7 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04.11. 2015 року, до припинення [PERSON] навчання, але не довше як до досягнення останнім двадцяти трьох років. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. В звязку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору (державного мита) в розмірі 487,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial