Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] 08 вересня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина посилаючись, що вона має на утриманні сина [PERSON], [INFO], який навчається на другому курсі Вищого професійного училища № 7 м. Кременчука на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги з боку батька відповідача [PERSON], яку він не надає. Просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку починаючи з 28 вересня 2016 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 ч. на утримання сина [PERSON] на час його навчання. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Судом встановлено, що сторони: [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], який знаходиться на матеріальному утриманні матері позивача [PERSON] Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» від 07 вересня 2016 року № 3630 за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та її син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Згідно довідок від 31 серпня 2016 року за № 266 та від 19 жовтня 2016 року за № 846 [PERSON] є учнем Вищого професійного училища № 7 м. Кременчука Полтавської області, форма навчання денна, термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2018 року, отримує стипендію в розмірі 311 грн. в місяць. Позивач [PERSON] працює в Кременчуцькому комунальному автотранспортному підприємстві 1628 на посаді провідного інженера з охорони праці та за період з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року отримала заробітну плату в сумі 35 976 грн. 31 коп., що підтверджується довідкою про доходи від 08 листопада 2016 року за № 44. Відповідач [PERSON] працездатний, фізично здоровий, осіб, які перебувають на його утриманні немає. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу як визначено в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що повнолітній [PERSON], який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги і відповідач має можливість її надавати в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до закінчення навчання. Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved