Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON] в особі представника за договором про надання правової допомоги адвоката [PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнювала. Просить: - припинити право власності ТОВ «Північазовбуд» на житловий будинок «А» (перша черга) за адресою: м.Бердянськ, вул.Червона, 15, посвідчене свідоцтвом на право власності, виданим 18 травня 1999 року, зареєстрованим Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 18 травня 1999 року у реєстровій книзі №2 за №1135; - зобовязати реєстраційну службу Бердянського міськрайонного управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення права власності ТОВ «Північазовбуд» на житловий будинок «А» (перша черга) за адресою: м.Бердянськ, вул.Червона, 15, посвідченого свідоцтвом на право власності, виданим 18 травня 1999 року, зареєстрованим Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 18 травня 1999 року у реєстровій книзі №2 за №1135; - зобовязати реєстраційну службу Бердянського міськрайонного управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення права власності ТОВ «Північазовбуд» на житловий будинок за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Червона, 15, зареєстрованого реєстраційною службою Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, номер запису про право власності 7830840, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності бн, видане 18 травня 1999 року, видавник: Виконавчий комітет Бердянської міської ради. Зазначено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.06.2011р. та витягу про державну реєстрацію прав від 21.06.2011р.. За ТОВ «Північазовбуд» було зареєстровано право власності на житловий будинок «А» (перша черга) за адресою м.Бердянськ, вул.Червона, 15, посвідчене свідоцтвом на право власності, виданим 18.05.1999 року Виконавчим комітетом Бердянської міської ради та зареєстрованим Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 18.05.1999р. у реєстровій книзі № 2 за № 1135. Відповідно до [PERSON] державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 01.04.1999р. вказаний вище житловий будинок (перша черга) складався з 17 квартир. ТОВ«Північазовбуд» було відчужено усі квартири в житловому будинку за адресою м.Бердянськ, вул.Червона, 15, на теперішній час квартир або будь-яких обєктів нерухомого майна, які б належали ТОВ«Північазовбуд» у вказаному будинку немає. Вказує, що одночасно з переходом права власності на квартири в цьому будинку від ТОВ«Північазовбуд» до власників квартир, відбувся також перехід до власників квартир прав власності на загальне та неподільне майно житлового будинку. З моменту переходу прав власності на квартири, а разом з ними на загальне та неподільне майно в будинку №15 по вул.Червона в м.Бердянськ до власників квартир у цьому будинку ТОВ«Північазовбуд» втратило право власності на зазначений будинок в цілому. Однак відповідач із заявою про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок (І черга) по вул..Червона, 15 в м.Бердянськ, зареєстрованого на підставі свідоцтва про право власності від 18.05.1999 року до КПТІ, а згодом, до державної реєстраційної служби, не звернулося. Також зазначає, що ТОВ«Північазовбуд» використовує фактично припинене відповідно до вказівок закону право власності на житловий будинок з метою втручання у права власників квартир у вказаному будинку. В листопаді 2013 року ТОВ«Північазовбуд» звернулось до Бердянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання самочинним здійсненої останньою реконструкції належної їй квартири [ADDRESS] та зобовязання знести прибудови. При цьому в обґрунтування звернення з позовом ТОВ«Північазовбуд» зазначило наявність права власності на будинок на підставі свідоцтва на право власності, виданого 18.05.1999 року, зареєстроване Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 18.05.1999р. у реєстровій книзі № 2 за № 1135. Вказує, що існування формальної реєстрації права власності на будинок по вул.Червона, 15 в м. Бердянську за ТОВ«Північазовбуд» порушує права та охоронювані законом інтереси [PERSON], як власника квартири у вказаному будинку та співвласника загального майна будинку. На даний час реєстрація права власності на житловий будинок (І черга) по вул.Червона, 15 в м. Бердянськ на підставі свідоцтва про право власності від 18.05.1999року залишилась за ТОВ«Північазовбуд». В липні 2014 року [PERSON] звернулась до Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції із заявою про держану реєстрацію припинення права власності ТОВ«Північазовбуд» на житловий будинок (І черга) по вул.Червона, 15 в м.Бердянськ в звязку з відчуженням усіх квартир, в тому числі належної [PERSON] квартири № 15 в зазначеному будинку. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції від 21.07.2014р. у державній реєстрації припинення права власності було відмовлено. Зазначає, що існує лише судовий порядок захисту прав [PERSON], як власника квартири та співвласника загального майна будинку № 15 по вул.Червона в м.Бердянськ. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав. Додатково до зазначеного в позовній заяві пояснив, що в провадженні Бердянського міськрайонного суду перебуває справа за позовом ТОВ «Північазовбуд» до [PERSON] про визнання будівництва самочинним та зобовязання знести самочинні споруди, провадження в якій зупинено до вирішення цієї справи. Про порушення своїх прав [PERSON] дізналася після отримання копії позовної заяви. Вважає, що позовна давність не пропущена, оскільки порушення її прав є триваючим. Дії Реєстраційної служби про відмову в скасуванні реєстрації не оскаржувала. Представник відповідача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що існують рішення судів за аналогічними позовами та встановлені обставини щодо ТОВ «Північазовбуд», зокрема, рішення Бердянського міськрайонного суду від 23 жовтня 2006 року за позовом власників квартир спірного будинку до ТОВ «Північазовбуд» про визнання права сумісної власності на житловий будинок та усунення перешкод у здійсненні права власності, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2012 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 30 травня 2013 року. Вважає, що [PERSON] пропустила строк звернення з даним позовом до суду, оскільки придбавши 15 червня 2011 року квартиру мала дізнатися з тексту договору купівлі-продажу про те, що вказана квартира належить продавцю на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 15 серпня 2002 року, зареєстрованого КПТІ 20 серпня 2002 року. В договорі чітко визначена кількість кімнат та приміщень вказаної квартири із зазначенням технічних даних. Позовну давність щодо вимог про право власності на інші приміщення необхідно рахувати з 20 серпня 2002 року. Порушення права власності [PERSON] з боку ТОВ «Північазовбуд» відсутні, її право власності на квартиру не оспорюється. Представник Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що реєстрація права власності на житловий будинок № 15 по вул..Червона в м.Бердянськ Реєстраційною службою проведена 24 листопада 2014 року на підставі поданих документів, зокрема свідоцтва про право власності, технічного паспорту, довідки КПТІ. Інформація щодо припинення права власності ТОВ «Північазовбуд» на вказаний житловий будинок відсутня. Треті особи в судове засідання не зявилися. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Аналізуючи надані докази суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 319, ст. 321, ст. 328 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.1) ч.1 ст.346 ЦК України підставою для припинення права власності є відчуження власником свого майна. Частиною 2 статті 382 ЦК України визначено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ним (нею) осіб (ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 02 березня 2004 року у справі про офіційне тлумачення положень п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та про офіційне тлумачення положень ст.ст.1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) допоміжні приміщення, відповідно до п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», стають обєктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Згідно рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2011 від 09 листопада 2011 року у справі про офіційне тлумачення положень п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 15 в житловому будинку № 15 по вул.Червона в м.Бердянськ на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 15 червня 2011 року та посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] (реєстр. № 1040). Вказана квартира придбана у [PERSON], яка належала продавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Виконавчим комітетом Бердянської міської ради 20 серпня 2002 року. Право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі вказаного договору купівлі-продажу, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради від 21 червня 2011 року № 30364734. Власниками інших квартир в будинку № 15 по вул.Червона в м.Бердянськ є треті особи: [PERSON] квартира № 1; [PERSON] квартира № 2; [PERSON] квартира № 3; [PERSON] квартира № 4; [PERSON] квартира № 5; [PERSON] квартира № 6; [PERSON] квартира № 7; [PERSON] квартира № 8; [PERSON] квартира № 9; [PERSON] квартира №14; [PERSON] квартира № 16; [PERSON] квартира № 17; [PERSON] квартира № 18; [PERSON] квартира № 19; [PERSON] квартира № 20; [PERSON] квартира № 21; [PERSON] квартира № 22. Житловий будинок нараховує вісімнадцять квартир. Після прийняття будинку в експлуатацію з однієї квартири утворено дві. Нумерація квартир № 10, № 11, № 12 та № 13 в будинку відсутня. Зазначені обставини визнано сторонами в судовому засіданні, ними не оспорюють ся та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Судом також встановлено, що житловий будинок «А» (І черга), розташований за адресою: м.Бердянськ вул.Червона, 15 був зареєстрований Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 18 травня 1999 року у реєстровій книзі №2 за №1135 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18 травня 1999 року Виконавчим комітетом Бердянської міської ради. На час розгляду справи вказаний житловий будинок зареєстрований 24 листопада 2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Північазовбуд» на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18 травня 1999 року Виконавчим комітетом Бердянської міської ради. Зазначене підтверджується свідоцтвом про право власності від 18 травня 1999 року, реєстраційним написом на правовстановлюючому документі від 18 травня 1999 року, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 травня 2015 року № 37977385. Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 23 жовтня 2006 року у справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північазовбуд» про визнання права сумісної власності на житловий будинок і усунення перешкод у здійсненні права власності, (справа № 2-341/2006) встановлено обставину, що позивачі стали власниками своїх квартир після 18 травня 1999 року, після одержання ТОВ«Північазовбуд» свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок. Також встановлено, що в рішеннях виконавчого комітету Бердянської міської ради, на підставі яких видавалися свідоцтва про право власності на квартири в будинку № 15 по вул.Червона в м.Бердянськ, також відсутні рішення про припинення права власності ТОВ «Північазовбуд» на відповідні частини житлового будинку, які передані у власність позивачам, вищезазначені рішення виконавчого комітету не скасовані, не змінені, не оскаржені. Зазначеним рішенням суду в задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30 травня 2013 року рішення Бердянського міськрайонного суду від 23 жовтня 2006 року залишено без змін. Судом також встановлено, що свідоцтво про право власності, видане 18 травня 1999 року Виконавчим комітетом Бердянської міської ради на житловий будинок «А» (І черга) на час розгляду даної справи не скасовано та недійсним не визнано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що чинним законодавством не вимагається обовязкового оформлення права власності на допоміжні приміщення у багатоквартирному житловому будинку, оскільки законодавством імперативно визначається, що право на них слідує за правом на житлові приміщення. Чинне законодавство не передбачає для припинення права власності з підстави відчуження власником свого майна винесення рішення про припинення права власності будь-яким органом. Достатнім є сам факт відчуження майна. Таким чином, не вимагається визнання в судовому порядку припинення права власності на допоміжні приміщення у багатоквартирному житловому будинку. В даному випадку позивачем невірно обраний спосіб захисту свого права. Доводи відповідача про сплив позовної давності суд не приймає до уваги, оскільки [PERSON] звернулася до суду з позовом про захист свого права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння (ст. 391 ЦК України). Позовна давність на вказані вимоги не може поширюватися, оскільки в такому разі йдеться про триваюче порушення. Власник може предявити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав. В звязку з цим в задоволенні позовних вимог в частині припинення права власності ТОВ «Північазовбуд» на житловий будинок «А» (перша черга) за адресою: м.Бердянськ, вул.Червона, 15, посвідчене свідоцтвом на право власності, виданим 18 травня 1999 року, зареєстрованим Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 18 травня 1999 року у реєстровій книзі №2 за №1135, належить відмовити. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобовязання Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних записів про припинення права власності ТОВ«Північазовбуд» на житловий будинок № 15 по вул.Червона в м.Бердянськ, оскільки зазначені позовні вимоги є похідними від заявлених вимог про припинення права власності на нерухоме майно, в задоволенні яких судом відмовлено.

Outcome: dismissed