Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[INFO] померла тітка позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне її майно. За життя [PERSON] вчинила розпорядження - заповіт, яким усе належне їй майно, де б воно не було із чого б не складалось заповіла [PERSON] Будучи єдиним спадкоємцем на майно померлої позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на час смерті з померлою не проживала та не звернулась до нотаріуса у шестимісячний термін з дня її смерті, тобто не прийняла спадщину належним чином. Причиною пропуску строку вказує те, що вона є матір'ю чотирьох дітей, які були малолітніми на час відкриття спадщини та вона не мала можливості залишити їх без нагляду та особисто подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити її додатковий строк - три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, надала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, однак Осіївський сільський голова подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 5) [INFO] померла [PERSON]. За життя остання вчинила розпорядження - заповіт, посвідчений 27.11.2006 року секретарем виконкому Осіївської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №174 (а.с.6), яким усе належне їй майно, де б воно не було із чого б не складалось заповіла [PERSON] На звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину вона отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 02-31/225 від 09.08.2016 року (а.с. 13) на підставі того, що спадкоємець не прийняв спадщину належним чином та пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини. З довідки Осіївської сільської ради № 788 від 01.08.2016 року (а.с.7) вбачається, що вона є єдиною спадкоємицею на майно [PERSON], яка померла [INFO]. Крім того, з довідок відповідача (а.с.11-12) також вбачається, що вона понесла всі витрати на поховання останньої. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування причини пропуску строку для подачі заяву про прийняття спадщини позивач наводить те, що вона будучи матір'ю малолітніх дітей не мала можливості залишити їх без нагляду та особисто звернутись до нотаріуса. Отже, з померлим в одному будинку на день смерті вона не проживала, а із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у шестимісячний термін не звернулась. З наявних доказів судом не вбачається, що позивач була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті спадкодавця, оскільки законодавство України не виключає можливість подачі такої заяви поштою, а тому такі причини пропуску строку не можуть бути визнані судом поважними. Приймаючи таке рішення, суд враховує позицію Пленуму Верховного Суду України з даного питання, викладену в Постанові від 30.05.2008 року №7, де зазначено, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення відповідних дій. Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 роз'яснив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи наведене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відсутні законні підстави для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed