Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] 23.05.2017 року предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти знаходяться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON], 20 січня 2016 року у розмірі по 1/3 частки кожному з усіх видів його заробітку(доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про народження відомо, що сторони є батьками дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO] (а. с. 4-5). Згідно довідки ОСББ «Єдність м.Селидове» від 22.05.2017 року, [PERSON] проживає за адресою: [INFO] разом з дітьми: [PERSON] та [PERSON], [INFO](а.с.10). Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями\~ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обовязку утримувати дітей, і тому, згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу відповідача, враховуючи вимогу позивача. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року,\~який вступив в дію 08.07.2017 року, а саме:\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Ураховуючи вказані обставини, суд дійшов до висновку, що передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обовязку утримання неповнолітньої дитини не встановлено, отже з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у єдиному частковому співвідношенні до його заробітку, а саме у розмірі 1/3 частини\~всіх видів заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 23.05.2017 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки зміни до ст..182 СК України вступили в дію 08.07.2017 року, а тому починаючи з 08.07.2017 року стягненню підлягають аліменти в розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивача звільнено від слати судового збору, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved