Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] 16.12.2015 року предявив позов до ПАТ НАСК «Оранта» про стягнення компенсації в сумі 52\~591,42 грн. за прострочення грошового зобовязання, а саме, виплати страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце у 2012 році. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що 26 червня 2015 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області частково задоволено його позов до ПАТ НАСК «Оранта» про визнання дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком та стягнення страхового відшкодування і встановлено, зокрема, порушення працівниками відповідача вимог чинного законодавства, що спричинило прострочення виплати йому страхового відшкодування, котре він мав право отримати не пізніше, як через 90 днів після подання заяви про страхове відшкодування, а саме в травні 2013 року, однак таке він отримав лише 12 жовтня 2015 року. Згідно ч. 1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентованої виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, сума пені за період з 16.12.2014 року по 12.10.2015 року становить 17 691,60 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, сума втрат від інфляції за період з 09.05.2013 року по 12.10.2015 року, яка підлягає стягненню на його користь становить 31\~799,79 грн. За період з 09.05.2013 року по 12.10.2015 року прострочено 886 днів, а тому три проценти річних від простроченої суми складають 3 100,03 грн. Під час судового розгляду справи [PERSON] у підтримання своїх позовних вимог посилався на обставини, викладені в позовній заяві та просив стягнути з відповідача у його користь судові витрати в сумі 525,91 грн., повязані зі сплатою судового збору. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечення позову [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до рішення Самбірського міськрайонного суду від 26.06.2015 року ПАТ НАСК «Оранта» виконала і виплатила [PERSON] визначену у рішенні суму. Оскільки, з моменту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.12.2012 року і до 16.12.2015 року, тобто дати подання [PERSON] цього позову пройшло достатньо часу, до того ж у первинній позовній заяві про стягнення страхового відшкодування від 25 лютого 2015 року позивач не ставив вимогу про стягнення пені, втрат від інфляції та 3% річних, то позивач пропустив строк позовної давності, у межах якого може звернутися до суду із вимогою про захист свого права. Вислухавши пояснення позивача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2015 року позов [PERSON] до ВАТ НАСК «Оранта» про визнання ДТП страховим випадком та стягнення страхового відшкодування задоволено частково, стягнуто з ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь [PERSON] 42\~570,00 грн. страхового відшкодування та 182,10 грн. судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору, всього 42\~752,10 грн. (а.с. 4-7). Із зазначеного рішення відомо, що дорожньо-транспортна пригода сталася 23 грудня 2012 року, про яку [PERSON] повідомив відповідача 09.01.2013 року, однак заяву про страхове відшкодування він подав лише 10.07.2014 року. Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний, зокрема: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Ураховуючи наведене, у відповідача виник обовязок виплатити страхове відшкодування не пізніше 90 днів з дня подання [PERSON] заяви про страхове відшкодування, а саме, не пізніше 10.10.2014 року, а тому безпідставною є вимога позивача про стягнення компенсації за прострочення грошового зобовязання у період з травня 2013 року по 10 жовтня 2014 року, оскільки таке право у нього виникло з 15 жовтня 2014 року, так як саме з цього числа відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки зобовязання страховиків у разі настання страхового випадку полягає у здійсненні страхової\~виплати, то таке зобовязання є грошовим. Виплата страхового відшкодування була здійснена відповідачем в порядку примусового виконання рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2015 року на підставі виконавчого листа, виданого 31 серпня 2015 року, що вбачається із постанов про відкриття виконавчого провадження та про закінчення виконавчого провадження (а.с. 27, 28 ,29). Отже, суд відхиляє посилання відповідача на те, що [PERSON] пропущено позовну давність, тобто строк, у межах якого він може звернутися до суду з вимогою про стягнення компенсації за прострочення грошового зобовязання, а саме, страхового відшкодування, а також на те, що із вимогою про відшкодування інфляційних втрат та 3 % річних має право звернутися страхувальник, а [PERSON] за договором страхування таким не був. Відповідно до ч. 3\~ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до вимог ст. 266 та ч. 2 ст. 258 ЦК України стягнення неустойки (пені) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Тому стягнення пені підлягає за період з 15 жовтня 2014 року по 7 жовтня 2015 року в межах строку позовної давності за основною вимогою. Розрахунок пені проводиться за формулою (сума боргу) х ПО (подвійну облікову ставку) % х (кількість днів прострочки) / (100 % х 365 днів). Дата виникнення заборгованостіДата розрахункуСума боргуРозмір пеніКількість днів прострочення 15.10.201407.10.201542570.00 грн.Подвійна облікова ставка НБУ357 Період розрахункуСтавка НБУ %Кількість днів у періодіПеня, гривня 15.10.2014 - 12.11.201412.529845.57 грн. 13.11.2014 - 15.02.201514953102.36 грн. 16.02.2015 - 03.03.201519.516727.77 грн. 04.03.2015 - 27.08.20153017712386.12 грн. 28.08.2015 - 24.09.201527281763.45 грн. 25.09.2015 - 07.10.20152212615.81 грн. Всього пені: 19 441.08 грн. Так як законом і договором не був встановлений розмір процентів за прострочення виплати суми страхового відшкодування, то стягненню підлягає 3 % річних, що за період із 15.10.2014 року по 07.10.2015 року складає 1\~249,00 грн. Втрати від інфляції Місяць року за період розрахунку Індекс інфляції, % жовтень 2014102.4 листопад 2014101.9 грудень 2014103.0 січень 2015103.1 лютий 2015105.3 березень 2015110.8 квітень 2015114.0 травень 2015102.2 червень 2015100.4 липень 201599.0 серпень 201599.2 вересень 2015102.3 Період розрахункуСума боргу, грн.Сума боргу з інфляцією, грн.Інфляційне збільшення боргу, грн. 15.10.2014 - 07.10.201542 570.0064 677.5822 107.58 Ураховуючи наведене, сума компенсації за прострочення грошового зобовязання за період 15.10.2014 року по 07.10.2015 року становить 42\~797,66 грн. У звязку з частковим задоволенням позову також підлягають пропорційно до задоволених вимог стягненню із відповідача у користь позивача судові витрати у сумі 427,00 грн., повязані зі сплатою судового збору.

Outcome: partial