Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] 16 квітня 2018 року пред'явила до [PERSON] позов про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких [INFO] у них народився син [PERSON], батьківство щодо якого визнав відповідач, про що записано в актовому записі про народження дитини, а саме батьком дитини записаний [PERSON]. [PERSON] 24 квітня 2014 року змінив прізвище на [PERSON]. Після народження дитини відповідач проживав разом з нею, позивачем, та сином всього два місяці, він не хотів опікуватися дитиною, а тому через два місяці після народження сина, на початку 2011 року, зібравши свої особисті речі, виїхав у невідомому напрямку. Після його від'їзду вона намагалася віднайти відповідача, однак він змінив як прізвище так і свої контактні дані та не підтримував зв'язку зі своїми батьками, і як повідомили його батьки, за місцем реєстрації свого місця проживання він не проживає з 2008 року. Із 2011 року і до теперішнього часу відповідач не цікавиться життям свого сина, не відвідує його, жодним чином не спілкується з ним та не надає жодних коштів на його утримання. Він обізнаний про місце проживання дитини, однак, протягом семи років у нього не було наміру брати участь у вихованні дитини. Під час розгляду справи по суті [PERSON] у підтримання своїх позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовні заяві та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що вбачається із оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Представник органу опіки та піклування у підтримання письмового висновку пояснив про доцільність і таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина. Вислухавши вступне слово позивача [PERSON], з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про народження та довідки, виданої Пустомитівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, вбачається, що [PERSON], який змінив прізвище на [PERSON]., є батьком дитини - сина [PERSON], [INFO], матір'ю якого є [PERSON] (а.с. 8, 9). Із довідки, виданої 06.03.2018 КП СМР «ЖЕК», відомо, що [PERSON] разом із сином [PERSON], 2010 року народження, проживає по [ADDRESS] (а. с 10) Згідно довідки дитячого ясла-садка від 03.08.2017 за час перебування дитини у дошкільному закладі батько жодного разу в установі не з'являвся (а. с. 12). Із довідки-характеристики учня 2-А класу спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 8 від 28.03.2018 видно, що за період навчання [PERSON] навчанням дитини цікавиться лише його мати, [PERSON], а батько [PERSON] у школі на виховних заходах та батьківських зборах не був присутній (а. с. 13). Із розрахунку заборгованості за аліментами, проведеного 28.02.2018 Пустомитівським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, вбачається, що боржник [PERSON] аліменти не сплачує і станом на 28.02.2018 йому нарахована заборгованість в сумі 6 932,36 грн. (а. с. 16-17) За фактом несплати відповідачем аліментів за заявою [PERSON] 01.03.2018 були внесені відомості в єдиний реєстр досудових розслідувань за ч. 1 ст.164 КК України, що видно із витягу з ЄДРДР, кримінальне провадження 12018140270000356 (а. с. 19). Згідно висновку органу опіки та піклування [PERSON] не займається вихованням малолітнього сина [PERSON], [INFO], не допомагає матеріально і тому доцільно позбавити його батьківських прав щодо сина (а. с. 5-6) Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину; піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечувати здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2) ч. 1 ст. 164 цього Кодексу батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною ч. 1 ст. 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один із батьків. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Отже, [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини і тому є підстави для позбавлення його батьківських прав. У зв'язку із задоволенням позову повністю на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] слід стягнути у користь [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved