Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) 28 лютого 2017 року звернувся в суд з позовом до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, Відділу архітектури, містобудування та житлово-комунального господарства Рахівської РДА, Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Закарпатській області про визнання права власності на самочинне будівництво. Позивач 04.04.2017 року подав позовну заяву в новій редакції, зокрема звернувся в суд з позовом до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог Відділ архітектури, містобудування та житлово-комунального господарства Рахівської РДА, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Закарпатській області про визнання права власності на самочинне будівництво. Позов мотивує тим, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №75719333 від 14 грудня 2016 року та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2101629852016 від 16 листопада 2016 року, договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданого 3 листопада 2006 рок Рахівською районною державною адміністрацією, додатку до договору оренди, серія та номер: б/н, виданого 15 червня 2011 року Рахівською районною державною адміністрацією, він являється орендарем земельної ділянки площею 0,8 га, розташованої на полонині «Драгобрат» в смт. Ясіня Рахівського району, Закарпатської області кадастровий номер: 2123656200:08:001:0132, цільове призначення якої будівництво та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. Наразі ним на орендованій земельній ділянці проведено реконструкцію нижньої станції канатно-буксирувального пристрою під готель із закладом громадського харчування, ступінь готовності якого 95%. 4 лютого 2017 року Техніком з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] виготовлено технічний паспорт на даний обєкт нерухомості. В лютому 2017 року він звернувся до Інспекції ДАБК в Закарпатській області та Рахівської районної ради, Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства про реєстрацію та прийом в експлуатацію самочинно побудованої реконструкції нижньої станції канатно-буксирувального пристрою під готель із закладом громадського харчування. Однак в цьому йому було відмовлено через те, що за теперішнім законодавством видачі вводу в експлуатації нерухомого майна передує рішення суду про визнання права власності на таке майно. При цьому, за наслідками обстеження реконструкції нижньої станції канатно-буксирувального пристрою під готель із закладом громадського харчування, ані інспекція ДАБК в Закарпатській області, ані відділ містобудування архітектури та житлово-комунального господарства не має принципових заперечень проти надання йому дозволу на реєстрацію та прийняття в експлуатацію цього об?єкта. Останніми роз'яснено про необхідність звернення до суду відповідно до вимог ст. 376 ЦК України. Зазначає, що самочинне будівництво реконструкції нижньої станції канатно-буксирувального пристрою під готель із закладом громадського харчування проводилося без порушень будівельних норм та правил, а також без порушень прав інших осіб, а його звернення до суду про визнання права власності на зазначений обєкт в повній мірі відповідає його правомірному очікуванню набуття права власності на збудований обєкт нерухомості, що узгоджується і з вимогами\~Європейської конвенції з прав людини, зокрема із статтею 1 (захист права власності) Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Крім цього, на даний час за таких обставин єдиним способом захисту своїх особистих майнових прав для нього є спосіб визнання права власності на самочинно збудовану реконструкцію нижньої станції канатно-буксирувального пристрою під готель із закладом громадського харчування, з послідуючим прийняття її в експлуатацію відповідно до вимог чинного на теперішній час законодавства. Таким чином, вважає, що формальний момент\~не прийняття в експлуатацію реконструкції нижньої станції канатно-буксирувального пристрою під готель із закладом громадського харчування, що знаходиться на полонині «Драгобрат» в смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області не може переважати над фактичними обставинами за конкретних життєвих обставин, а саме наявності вже побудованої реконструкції нижньої станції канатно-буксирувального пристрою під готель із закладом громадського харчування, на яке [PERSON] має право набути право власності, як на самочинно збудований обєкт нерухомого майна. У звязку з наведеним просить визнати за ним, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно реконструкцію нижньої станції канатно-буксирувального пристрою під готель із закладом громадського харчування, розташовану на полонині «Драгобрат» в смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області, на земельній ділянці, площею 0,8 га, кадастровий номер якої 2123656200:08:001:0132, цільове призначення - будівництво та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. Ухвалою Рахівського районного суду від 05.04.2017 року було замінено неналежних відповідачів, відділ архітектури, містобудування та житлово-комунального господарства Рахівської РДА та Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю в Закарпатській області на належного відповідача - Рахівську районну державну адміністрацію. Крім того, було залучено до участі в справі в статусі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, відділ архітектури, містобудування та житлово-комунального господарства Рахівської РДА та Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю в Закарпатській області. В судовому засіданні [PERSON] змінений позов підтримав та наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник Рахівської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги залишають на розсуд суду. Представник Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області в судове засідання не зявився, селищний голова смт.Ясіня Е.Ф. Зелінський надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без представника Ясінянської селищної ради, позов підтримує повністю, заперечень проти позову не має. Представник Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Закарпатській області [PERSON] в судовому засіданні не заявляв заперечень щодо задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, вивчивши обставини справи та дослідивши докази, прийшов до наступного висновку. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] надано в оренду строком на 50 років земельну ділянку для благоустрою лижної траси біля канатно-буксирувального пристрою із земель запасу районної ради, за межами населеного пункту, на полонині «Драгобрат» смт.Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області. Отже, зазначена земельна ділянка має комерційне призначення встановлення нижньої станції канатно-буксирувального пристрою. Вказане підтверджується проектом відведення земельної ділянки в оренду №36 від 07.03.2006 року, розпорядженням голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області №128 від 23.03.2006 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №75719323 від 14.12.2016 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2101629852016 від 16.11.2016 року, Державним актом від 31.05.2004 року. З технічного паспорта, що був виготовлений 04 лютого 2017 року техніком з інвентаризації нерухомого майна [PERSON], підтверджується факт того, що на полонині «Драгобрат» смт.Ясіня, Рахівського району позивачем проведено реконструкцію нижньої станції канатно-буксирувального пристрою під готель із закладом громадського харчування, загальною площею 1522,93 кв.м., рік побудови - 2011, інвентаризаційна вартість становить 3261000 гривень. Листом управління ДАБІ в Закарпатській області № 1007-1.14/213-ц від 15.02.2017 року позивача повідомлено про неможливість прийняття обєкта в експлуатацію, через те, що відповідно до розділу І ЗУ «Про внесення зміни до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» та пункту 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю в період до 31 грудня 2015 року приймав обєкти в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (Присадибні) будівлі і споруди сільськогосподарського призначення І і ІІ категорій складності, будівлі і споруди сільськогосподарського призначення І і ІІ категорій складності за подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені обєкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт та за результатами технічного обстеження. Цим же листом рекомендовано вирішити питання про визнання права власності на будівлю у судовому порядку та відповідно подати декларацію про готовність до експлуатації, згідно з додатком 5 до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 року №461. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 4 Постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга\~статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята\~статті 376 ЦК). У пункті 12 цієї ж\~ постанови\~ розяснено, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга\~статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга\~статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята\~статті 376 ЦК). При цьому вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до\~ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинне збудоване нерухоме майно може бути визнане за рішенням суду за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, а за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже забудоване нерухоме майно. Згідно з ч. 5\~ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст.ст.\~28,29 Закону України «Про архітектурну діяльність»\~власники та користувачі обєктів архітектури зобовязані отримувати у встановленому порядку дозвіл на виконання робіт, дозвіл на виконання будівельних робіт у відповідності\~надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів. Відповідно до змісту вимог ч.1, ч.2\~ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно з частиною 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до змісту вимог\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що при здійсненні реконструкції нижньої станції канатно-буксирувального пристрою під готель із закладом громадського харчування інтереси та права інших осіб не порушені, отже є наявні юридичні підстави для визнання за позивачем права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Виходячи із викладеного, враховуючи, що позивачем було здійсненореконструкцію нижньої станції канатно-буксирувального пристрою під готель із закладом громадського харчування на земельній ділянці, власником якої на правах оренди є позивач; будівля відповідає архітектурним, санітарним, протипожежним нормам, а також відповідає вимогам надійної і безпечної експлуатації; з урахуванням неможливості отримати документ, який, відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття вказаного об'єкта до експлуатації; а також тієї обставини, що збудований магазин не порушує прав інших осіб, суд вважає за необхідне визнати за позивачем права власності на цей об'єкт нерухомого майна. Питання про стягнення судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved