Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] 22.01.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 455 гривень щомісяця, починаючи від дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 167 гривень щомісяця, починаючи від дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що сторони з 30.01.2005 року перебувають в офіційному шлюбі, подружні відносини припинені, позивачем подано до суду заяву про розірвання шлюбу. Під час шлюбу у позивача та відповідача народилися діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач після припинення подружніх відносин ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, займається підприємницькою діяльністю, зареєстрований як фізична особа-підприємець, здійснює роздрібну торгівлю авто інструментами на авторинку «Сатурн». Від діяльності отримує постійний мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Позивач потребує матеріальної допомоги від батька своїх дітей на їх утримання в розмірі прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з наведеним вище позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] повідомив, що він на даний момент зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте має намір припинити підприємницьку діяльність, через її збитковість. За останній час він взагалі не отримує будь - яких доходів, його дохід дійсно є мінливим, який неможливо проконтролювати. Звітність про свою підприємницьку діяльність він подає раз на рік. На запитання суду повідомив, що він не веде та не подає щомісячної звітності, та бувають такі дні що він продасть товару на 200 - 500 грн., а буває, що взагалі нічого не продасть. Інших утриманців у нього немає, кредитних зобов'язань перед третіми особами він також немає. Будь - якого нерухомого майна чи земельних ділянок він немає також. Має у власності автомобіль ВАЗ 2107. Позов визнав частково, просив суд задоволити позов про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 750 гривень на кожну дитину щомісячно. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 30.01.2005 року зареєстрували шлюб у виконкомі Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, про що 30.01.2005 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №02 (а.с.9). Під час шлюбу у позивача та відповідача народилися діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, в яких в графі «Батько» зазначено відповідача [PERSON] (а.с.10-11). Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що в позовній заяві позивач зазначила, що відповідач отримує нерегулярний мінливий дохід від своєї підприємницької діяльності та відповідач не заперечував проти цієї обставини (вказана обставина в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню), суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги те, що спільні діти, проживаючи разом з матір'ю, знаходяться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Тому, суд, зважаючи на взаємний обов'язок батьків по утриманню дітей, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає за можливе встановити аліменти в розмірі 750,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, що буде розумним, справедливим та зваженим. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 22.01.2016 року. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial