Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просять усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] , визнавши відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що позивачі є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який є колишнім власником житла, та добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку у квартирі. 30 серпня 2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачі та їх представник не з`явились. Представник позивачів - адвокат Брошко І.В. надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивачів, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також зазначив, що позивачі не наполягають на стягненні судового збору з відповідача, просять його не стягувати. Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Також просив судовий розгляд провести без його участі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. Положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , попереднім власником квартири був відповідач [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Білоус З.В. 06.07.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 582, та копією Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 264584464, № 264584627 від 06.07.2021. Відповідно до Витягу Центру надання адміністративних послуг Рубіжанської міської ради Луганської області №4801 від 20 липня 2021 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власник має право володіння, користування і розпорядження своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є колишнім власником квартири, а також те, що він у своїй письмовій заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачі просили не стягувати з відповідача на їх користь судові витрати. Тому суд вважає справедливим та розумним не стягувати з відповідача на користь позивачів суму сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved