Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] 13 липня 2017 року пред'явили позов до Воле - Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме, належності [PERSON], котрий помер [INFO], свідоцтва про право власності на житловий будинок та сертифіката на право на земельну частку (пай) і визнання права власності на спадкове майно, а саме: визнати за [PERSON] право власності на 1/10 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], котра померла [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на 3/10 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], котрий помер [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай), розміром 0, 58 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель, що перебували в колективній власності Верхівецької селянської спілки, що належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай); визнати за [PERSON] право власності на 1/15 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], котрий помер [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS], як частку в майні колишнього колгоспного двору; визнати за [PERSON] право власності на 1/15 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], котрий помер [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS], як частку в майні колишнього колгоспного двору; визнати за [PERSON] право власності на 1/15 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], котрий помер [INFO]. У обґрунтування свого позову [PERSON], [PERSON] та [PERSON] посилалися на те, що вказаний будинок належав до майна колгоспного двіру, головою якого був [PERSON] і станом на 01.07.1990 членами цього двору крім нього були: [PERSON] - його дружина, [PERSON] - зять, [PERSON] - внук, [PERSON] - внук, котрим відповідно до ст. 120 ЦК УРСР це майно належало на праві сумісної власності, розмір часток яких були рівними, а саме по 1/5 частині. Після смерті [PERSON], котра померла [INFO] відкрилася спадщина на 1/5 частину зазначеного будинковолодіння, яку прийняли її чоловік - [PERSON] та дочка - [PERSON], котрі фактично вступили у володіння та управління спадковим майном, однак документально не оформили право власності. [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину цього будинковолодіння, яка належала йому як члену колишнього колгоспного двору та 1/10 частина даного будинковолодіння, яка була успадкована ним після смерті дружини [PERSON], а також на земельну частку (пай), розміром 0,58 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай). На день смерті [PERSON] зі спадкодавцем проживала його дочка - [PERSON] і відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї. [INFO] помер [PERSON] чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/5 частину вказаного будинковолодіння, та на день його смерті у будинку проживали: його дружина - [PERSON], сини - [PERSON] та [PERSON], а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину, так як протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявили про відмову від неї. Нотаріусом було відмовлено [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що будинковолодіння належить до майна колгоспного двору, у якому частки не визначені, а також у зв'язку із тим, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) є виправлення. Під час судового розгляду позивач [PERSON] у підтримання своїх позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, а позивачі [PERSON] та [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Від відповідача - Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника та визнання позову. Вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про право власності на жилий будинок, довідок, виданих 16.06.2017 виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району та технічного паспорта відомо, що будинок по [ADDRESS] побудованого в 1959 році, який складається із житлового будинку, літньої кухні, гаража, вбиральні, кладової, криниці та огорожі і належить до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON] (а. с. 4, 6-7, 8). Згідно ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на момент припинення колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Із довідки, виданої 06.06.2017 виконавчим комітетом Воле - Баранецької сільської ради Самбірського району, вбачається, що згідно записів погосподарської книги господарство по [ADDRESS], головою якого був [PERSON], відносилося до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15.04.1991 у ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Із сертифіката на право на земельну частку (пай) видно, що [PERSON] на підставі рішення Самбірської районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року № 585 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Верхівецької селянської спілки розміром 0,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), однак у цьому сертифікаті є виправлення, а саме по батькові власника виправлено із Миколайович на Михайлович ( а. с. 12). Згідно довідки № 2141, виданої 6 червня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Воле - Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що [PERSON] та [PERSON] є одна і та ж сама особа; свідоцтво про право власності на житловий будинок від 14 лютого 1991 року дійсно належало йому, а також те, що йому дійсно видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] ( а. с. 16). Тобто, у деяких документах ім'я та по батькові [PERSON] записано по різному, однак із наданих доказів достовірно відомо, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок та сертифікат на право на земельну частку (пай) належали [PERSON]. За наведеного на момент припинення колгоспного двору їх членам майно належало на праві спільної сумісної власності у рівних частках, а саме, по 1/5 частині вказаного будинку. Із свідоцтва про смерть відомо, що [INFO] померла [PERSON] (а. с. 9). Правилами статтей 548 та 549 ЦК Української РСР, який був чинний на час відкриття спадщини, встановлено, що для набуття права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже, внаслідок смерті [PERSON]І відкрилася спадщина, до складу якої входило її право власності на 1/5 вказаного житлового будинку і її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] прийняли її, вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки на день її смерті проживали у вказаному будинку, що вбачається із довідки (а. с. 10). Із свідоцтва про смерть видно, що [INFO] помер [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/5 частину цього будинку, а також на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Верхівецької селянської спілки розміром 0,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і його дочка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на день його смерті проживала у вказаному будинку, що вбачається із довідки, виданої виконавчим комітетом Воле - Баранецької сільської ради Самбірського району (а. с. 13). [INFO] помер [PERSON], унаслідок смерті котрого відкрилася спадщина на 1/5 частину вказаного будинку, яку прийняли його дружина [PERSON] і сини [PERSON] та [PERSON] по 1/15 частині вказаного будинку, так як на день смерті [PERSON] вони проживали у вказаному будинку, що видно із довідки (а. с. 15). Самбірська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що житловий будинок [ADDRESS] належить колишньому колгоспному двору, у майні якого частки не визначені, а також через те, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) є виправлення. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи наведене, право позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] шляхом визнання за ними права власності у порядку спадкування та на частки у майні колишнього колгоспного двору.

Outcome: approved