Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання тиками, що втратили право на користування жилим приміщенням. Позов мотивовано тим, що рішенням виконкому Вінницької міської ради №368 від 23.02.2006 року [PERSON] було надано квартиру [ADDRESS]. На той час [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], який було розірвано 02.11.2009 року. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO], яка з 07.02.2009 року лише зареєстрована у квартирі. З 2000року [PERSON] та [PERSON] постійно проживали та проживають в [INFO]. Перебуваючи з жовтня 2009 року у фактичних шлюбних стосунках позивачі за власні кошти розпочали проводити у квартирі будівельно - ремонті роботи, які були завершені в 2011 році, після чого вселилися в неї та проживають по цей час. Проживаючи в даній квартирі позивачі підтримують її належний стан та проводять поточні ремонти, сплачують комунальні послуги. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.06.2010 року відповідачів вселено у спірну квартиру і згідно акту Вишенського ДВС ВМУЮ від 19.06.2013 року дане рішення примусово виконано, про що 01.07.2013 року [PERSON] власноручно написала заяву. Постановою державного виконавця від 25.03.2014 року також усунено перешкоди в користуванні квартирою [PERSON] і виконавче провадження закінчено. Проте і після цього відповідачі не вселилися в квартиру та не виконують обовязки покладені на них ст. 10 ЖК України. Просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою №95 в будинку 58-а по вул. Стахурського м. Вінниці та стягнути з відповідачів на користь позивачів судові витрати. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечила щодо його задоволення. Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнала, заперечила щодо його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Враховуючи думку учасників судового процесу, вимоги ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.03.2012 року усунено перешкоди в користуванні [PERSON] та [PERSON] квартирою та вселити [PERSON] та [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. Встановлено порядок користування квартирою виділивши в користування [PERSON] та [PERSON] кімнату площею 21.1кв.м., а [PERSON] кімнату площею 18.7 кв.м. квартири [ADDRESS]. Підсобні приміщення квартири залишити в спільному користуванні. Зобовязано житлові органи Вінницької міської ради укласти з [PERSON] і [PERSON] договір найму на жиле приміщення площею 21.1 кв.м. з [PERSON] на жиле приміщення площею 18,7 кв.м., зобовязавши рівну оплату сторін за нежитлові приміщення (а.с.49-52). На підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2013 року визнано за [PERSON] право користування приміщеннями квартири [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 23.12.2013 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2013 року змінено і резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції: визнати за [PERSON] право користування кімнатою площею 18,7кв.м. та підсобними приміщеннями в [ADDRESS], в решті рішення залишити без змін(а.с.6-8). 11.12.2013 року між МКП «ЖЕК №12» та [PERSON] укладено договір найму житла в будинках комунальної власності, а саме на кімнату площею 21,1кв.м. в квартирі [ADDRESS] (а.с.56). Згідно рахунків за житлово комунальні послуги [PERSON] та [PERSON] сплачують комунальні послуги за користування виділеною їм кімнатою площею 21,1кв.м. в квартирі [ADDRESS]. У відповідності з вимогами ст. 47 Конституції України\~\~кожен має право\~\~на житло, а відповідно до\~ст. 379 ЦК України,\~\~житлом є житловий будинок, квартира, інше приміщення\~\~нарівні з власником\~\~будинку / квартири/.\~\~Згідно ст. 156 ЖК України\~члени сімї\~\~власника квартири або будинку мають право на\~\~проживання та користування вказаним\~\~житлом. Припинення відносин з власником\~\~ житла не припиняє право проживання та користування ним, а відповідно до ст. 64 ЖК України\~\~члени сімї несуть майнову відповідальність, яка випливає з договору найму житла. Згідно з\~Постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.89 р., № 13 від 25.12.92 р., № 15 від 25.05.98 р. п. 10\~\~встановлено, що\~\~у справах про визнання наймача такими, що втратив право користування житловим приміщенням за ст. 71 ЖК України\~необхідно з'ясувати причину відсутності відповідача понад встановлені строки. Як встановлено в судовому засіданні, згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.03.2012 року, відповідачі не є наймачами житлової кімнати площею 18,7 кв.м., яка виділялась у користування позивачам. В свою чергу, позивачі не є користувачами кімнати площею 21,1 кв.м., яка виділялась у користування виключно відповідачам. [PERSON] та [PERSON] сплачують всі належні комунальні платежі за користування виділеною їм кімнатою, однак фактично не можуть користуватися нею, внаслідок перешкод, які черговий раз чинять позивачі по справі. Дані обставини неодноразово підтверджувались самою позивачкою [PERSON] під час розгляду цивільних справ про виділення їй у користування кімнати площею 18,7 к.в.м., а також цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Крім того, відповідачі фактично позбавлені можливості приватизувати надане їм у користування житлове приміщення, оскільки позивачі перешкоджають виготовленню необхідної технічної документації для проведення приватизації. Позивачі ж в свою чергу, обґрунтовуючи свої вимоги керуються ст. 71 ЖК України, яка визначає умови збереження жилого приміщення саме за тимчасово відсутнім наймачем чи членами його сімї. Таким чином, як вбачається із викладеного, так і у відповідності до пояснень самої позивачки [PERSON] з боку відповідачів жодним чином не порушуються її права щодо користування виділеної їй та [PERSON] житлової площі. Крім того, позивачка підтверджує, що всупереч рішення суду про виділення в користування відповідачам кімнати площею 21,1 кв.м. в квартири [ADDRESS] користується нею сама разом із позивачем [PERSON] Позивачі також не являються сторонами договору найму житлової кімнати площею 21,1 кв.м., який може бити розірваний з ініціативи наймача, або наймодавця. Оскільки зазначена квартира відноситься до державного житлового фонду, то у відповідності до п. 4 Постанови пленуму ВСУ № 2 від 12.04.1985 року « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу» право на предявлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням належить наймодавцю. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладено,

Outcome: dismissed