Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Жмеринської міської ради Вінницької області про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності, мотивуючи його тим, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із частки квартири [ADDRESS]. Вказана квартира є спільною сумісною власністю померлого [PERSON] та позивачів, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло видане 25.02.1993 р. виконкомом Жмеринської міської ради. За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів належну йому частку квартири [ADDRESS] позивачці [PERSON] З метою оформлення своїх спадкових прав позивачка [PERSON] звернулась до Жмеринської міської нотаріальної контори, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 309/03-31 від 26.03.2014 р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру у зв'язку із невизначеністю часток у спільній сумісній власності на квартиру. Оскільки іншого способу захисту порушеного права позивачки немає, за життя [PERSON] між співвласниками ніяких домовленостей щодо визначення часток не було просять визнати, що частка [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/4 кожного. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились надали заяви в яких позовні вимоги підтримли в повному обсязі та просять їх задовольнити. Також просить провести розгляд справи у їх відсутність. (а.с. 29-31) Представник відповідача - Жмеринської міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явилась, але через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України покладається на розсуд суду, просить справу розглядати без її участі (а.с.43-44). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оглянувши позовну заяву, заяви позивачів, взявши до уваги заяву представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав та інтересів. Відповідно до ч.ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). [PERSON] постійно та на час смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS](а.с.12) [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 10), яка після одруження із [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. (а.с. 9) Із свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1993 року, виданого згідно рішення виконкому Жмеринської міської ради від 25.02.1993 року №191, зареєстрованого Жмеринським відділом Вінницького обласного об'єднаного БТІ 04.03.1993 року №5630, позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та померлому [INFO] батькові позивачки [PERSON] - [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], без визначення часток кожного із співвласників. Згідно заповіту від 31.10.2001 р., посвідченого державним нотаріусом Жмериської міської державної нотаріальної контори Антал Л.С., зареєстрованим у реєстрі за №1-1155, [PERSON] заповів всю належну йому частину квартири [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 14) Нотаріус Жмеринської міської державної нотаріальної контори, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.03.2014 року №309/02-31 відмовив позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? квартири [ADDRESS], належної її батьку [PERSON], який помер [INFO] у зв'язку з відсутністю у правовстановлюючому документі відомостей про належність цього майна спадкодавцеві, тобто не визначена частка у спільній сумісній власності. (а.с. 15). З довідки № 305 від 07.10.2013 року КП «ВООБТІ» (а.с.23) вбачається, що згідно інвентаризаційної справи № 9383 на квартиру [ADDRESS] станом на 31.12.2012 р. в КП «ВООБТІ» 30.04.1993 р. було зареєстровано право спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.02.1993 р. виконавчим комітетом Жмеринської міської ради Вінницької області на підставі рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області від 25.02.1993 р. № 191. Станом на 18.09.2013 року квартира в цілому складається з коридору 24-1, кухні 24-2, кімнати 24-3, кладової 24-4, кладової 24-5, кімнати 24-6, кімнати 24-7, кладової 24-8, кладової 24-9, коридору 24-10, ванни 24-11, туалету 24-12, балкону та частини підвалу під сарай площею 2,2 кв.м (загальною площею 61,2 кв.м, в тому числі житлова площа 37,4 кв.м). загальна площа квартири змінилась за рахунок покращеного оздоблення, що не є самочинним. Станом на 18.09.2013 р. самочинно зведених та переобладнаних приміщень не виявлено, що також відображено і в технічному паспорті на дану квартиру (а.с.19-22). Відповідно до копії спадкової справи № 217/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 33-42) встановлено, що позивачка [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], інші спадкоємці відмовились від належної їм частки спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Отже, вказана вище квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Оскільки один із співвласників на даний час помер, встановити таку домовленість неможливо. Відповідно до ч. 2 ст.3 70 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 3.4. інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753-0/4-13 від 16.05.2013 року у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Таким чином, враховуючи позицію відповідача, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що частки позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], у квартирі, яка знаходиться у їх спільній сумісній власності, є рівними, та складає по 1/4 квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 355, 370 ЦК України,

Outcome: approved