Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 27.09.2016 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства. Шлюбні відносини припинено більше одного року. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. У досудовому порядку розірвати шлюб немає змоги, тому позивач просить: розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, який зареєстрований 27.09.2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2582. Ухвалою суду від 08.02.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копія ухвали від 08.02.2021 року та копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялися за адресою реєстрації: [ADDRESS] , поштове відправлення № 0800105301185 повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та з урахуванням вимог п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, вважається належним повідомленням особи про розгляд справи. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала. У зв`язку з наведеним суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 27.09.2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2582. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 10). Як вказав позивач, а відповідач не скористалася своїм правом заперечити, сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Проте у даній справі такі особи відсутні. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними доказами ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, відповідачем відповідними доказами їх не спростовано, а тому позов про розірвання шлюбу є таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору сплаченого позивачем при подачі позову в розмірі 840,80 грн. (документально підтверджені а.с. 1), тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved