Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] 05.12.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 часток від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивувала тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. 06.01.2013 року у позивача та відповідача народилася донька [PERSON], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Станом на час подання позову усі витрати, повязані з утриманням дитини позивач несе самостійно, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки відповідач офіційно працює, отримує постійний заробіток, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, інших утриманців не має, позивач просить визначити аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня предявлення позову до суду до досягнення дочкою повноліття. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з наведеним вище позовом до відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не зявилися, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, що наведено у позовній заяві, просила суд позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно у встановлений законом спосіб, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на позицію представника позивача, яка не заперечила проти заочного розгляду справи, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, враховуючи зміст заяви представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.05.2016 року у справі №127/9904/16-ц (а.с.22). У період зареєстрованого шлюбу, а саме 06.01.2013 року у позивача та відповідача народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 11.01.2013 року (серія І-АМ №246571), про що 11.01.2013 року складено відповідний актовий запис за №148, в якому в графі «Батько» вказано відповідача [PERSON] (а.с.4). Позивач проживає разом з дитиною, здійснює її утримання самостійно. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами\~Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3\~статті 181 Сімейного кодексу України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів(надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України. У цьому звязку судом встановлено, що відповідач по справі офіційно працює, а тому аліменти з нього слід стягувати у відповідній частці від його заробітку (доходу). Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача суд враховує також те, що спільна дитина фактично перебуває на повному утриманні матері, що потребує значних коштів. Зважаючи на вказані обставини, а також на розмір заявлених вимог, виходячи із принципу, взаємного обовязку батьків по утриманню дітей, суд вважає можливим встановити аліменти на рівні 1/3 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на встановлені судом обставини справи. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті\~ст. 191 СК України\~з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 05.12.2015 року. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень\~ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial