Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] [PERSON] Хайнріх, в особі [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Придніпровської районної ради м. Черкаси про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Свій позов обґрунтовує тим, що він та відповідачка є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою в м. Черкаси. Хоча позивач і живе в [PERSON], однак він весь час систематично спілкувався з сином, брав участь у його вихованні, надавав і надає матеріальну допомогу, купує речі, одяг та іграшки. Починаючи з осені 2016 року у сторін почалися непорозуміння щодо його участі у вихованні сина, відповідачка створює штучні перешкоди стосовно можливості нормального спілкування позивача із сином. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. У звязку з цим просив суд зобовязати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні із сином [PERSON], [INFO], встановити наступний порядок участі у спілкуванні та вихованні [PERSON]: побачення 1 раз у квартал, терміном до 7 календарних днів за місцем знаходження [PERSON] [PERSON] Хайнріха; спільний відпочинок 2 рази в рік під час шкільних канікул на території України та інших закордонних держав до 15 календарних днів; спільний відпочинок 1 раз на рік під час шкільних літніх канікул на території України та інших закордонних держав до 21 календарних днів; необмежене спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу завязку. Зобовязати [PERSON] систематично інформувати [PERSON] [PERSON] Хайнріха про перебіг навчання сина в школі, заняття в гуртках, спортивних секціях і других змінах в житті сина. Зобовязати [PERSON], за чотирнадцять днів до дня зустрічі [PERSON] [PERSON] Хайнріха з сином, надати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги під тримали, просили задовольнити його повністю. Відповідачка та її представник проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що відповідачка не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з сином. Представник третьої особи під час розгляду справи поклалася на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [PERSON] Гайнріх та [PERSON] є батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР №125156 від 17 грудня 2010 року. Крім цього встановлено, що батько дитини є громадянином [PERSON] та проживає в [PERSON]. Дитина проживає разом з матірю в м. Черкаси. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 153 СК України батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Згідно ч.2 ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні та особистому спілкуванні. Опитаний в судовому засіданні, в порядку ст. 171 СК України неповнолітній [PERSON] пояснив суду, що бажає бачитися та спілкуватися з батьком, але в присутності матері. Згідно вимог ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного із них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного із батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоровю. Згідно вимог ч.2 ст.16 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, інші члени сім'ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов'язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею і судом встановлено, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. З метою визначення прихильності малолітнього [PERSON] до одного з батьків, 11 грудня 2017 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси зобовязано Черкаський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді надати в судове засідання висновок щодо прихильності малолітнього [PERSON] до одного з батьків. З листа Черкаського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді №29 від 11 січня 2018 року вбачається, що з метою виконання вищевказаної ухвали та для проведення комплексу психодіагностичних методик, які надають можливість визначити прихильність дитини до одного з батьків, спеціалісти Центру запрошували матір малолітньої дитини декілька разів, але запрошення залишилось проігнорованим. Таким чином, за відсутності можливості проведення консультацій з малолітнім [PERSON], Центр на має можливості виконати ухвалу суду. Отже, перешкоджаючи позивачу у вільному спілкуванні з дитиною, відповідачка порушує права дитини, визначені в п. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї від 20.11.1989 року (набула чинності з 02.09.1990 року), відповідно до якої дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті відношення та прямі контакти з обома батьками крім випадків, коли це суперечить інтересами дитини. Відповідно до ч.1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. 16 січня 2018 року органом опіки та піклування Черкаської міської ради підготовлено висновок №23 про участь у вихованні та спілкуванні батька [PERSON]Г.Г. з малолітнім [PERSON] Згідно вказаного висновку, орган опіки та піклування м. Черкаси вважає за доцільне визначити батьку [PERSON]Г.Г. спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON], який народився 30 квітня 2005 року: один раз на квартал протягом 7 днів; 21 день влітку; без присутності матері; з урахуванням обставин, які можуть виникнути. Враховуючи вищевикладене, а також те, що згідно законодавства, під час вирішення спору щодо участі батьків у вихованні дитини береться до уваги поведінка батьків, особиста прихильність дитини до них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан здоровя позивача, діючи в інтересах малолітньої дитини,

Outcome: partial