Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] \~(далі\~ позивач)\~звернувся з\~позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Південна товарна біржа, про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що 03.10.2000 року придбав зазначений будинок у [PERSON] сплативши 800,00 грн. про що було укладено договір купівлі- продажу зареєстрований Первомайською філією Універсальної Біржі «Південь» за №335. 17.10.2000 року позивач зареєстрував право власності на дане домоволодіння у Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації за №1. Оскільки правова проблема з реалізацію прав власника виникла в 2019 році, через те, що договір купівлі-продажу укладено не у нотаріальній конторі, а на біржі, виникла необхідність звернення до суду. \~ \~ \~ \~У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представниця позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином до суду не прибув, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Третя особа про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином; представник в судове засідання не прибув; причини неявки не повідомив. На підставі ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Позивач придбав у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] за 800,00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 03.10.2000 р., зареєстрованим у Первомайському філіалі Універсальної Біржі «Південь» за №335. У даному договорі зазначено, що вищезазначений житловий будинок з надвірними спорудами належить [PERSON] на підставі свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок від 26.09.1989 року посвідченого Кримківською сільською радою народних депутатів та зареєстрованого Первомайським МБТІ під реєстровим №62 від 26.09.1989 року. Крім того, у договорі зазначено, що житловий будинок з надвірними спорудами проданий за 800,00 грн., які отримані продавцем до підписання справжнього договору та належить новому власнику: [PERSON] , який придбав вказаний об`єкт на біржових торгах. Згідно з реєстраційним посвідченням від 17.10.2020 року житловий будинок [ADDRESS] в цілому зареєстрований за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №335 зареєстрованого Первомайською філією Універсальної Біржі «Південь» від 03.10.2000р. та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №62. Таким чином, суд встановив, що позивач придбав житловий будинок [ADDRESS] , але нотаріально не посвідчив договір купівлі-продажу; під час укладання договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору та виконали їх. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно\~зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1\~ст. 316 ЦК України\~встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~ст. 317\~\~ЦК України\~встановлено, що\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Частиною 1\~ст. 321\~\~ЦК України\~встановлено, що\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо його право оскаржується або не визнається іншою особою. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір купівлі продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим; недодержання цієї вимоги призводило до недійсності договору (ст. 47 цього Кодексу). Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічні норми містяться у ч.2 ст. 220 ЦК України. Судом встановлено, що всі умови договору купівлі-продажу сторонами виконанні, а тому суд вважає, що наявні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона\~зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами. Ураховуючи вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved