Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] 22 травня 2014 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заявник у своїй заяві посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0.062 га в [ADDRESS], їй же належить і будинок з господарськими будівлями і спорудами на вказаній земельній ділянці, але в Державному акті про право приватної власності на землю, свідоцтві про право власності на будинок, довідці про кадастровий номер і витягу з реєстру власників нерухомого майна її «по батькові» вказано «[PERSON]», в той час як, на її думку, вірно «по батькові» по паспорту вона значиться як «[PERSON]». Вона є членом садового товариства, сплачує необхідні податки і збори, користується земельною ділянкою і будівлями правомірно і без порушень. Зараз заявник почала приводити до ладу правовстановчі документи на земельну ділянку, будинок та інш. у відповідності з законодавством, але зробити вказане виявилося неможливим, оскільки у вказаному Державному акті на право приватної власності на землю, свідоцтві, довідці і витягу з реєстру була припущена помилка, так замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Раніше вона на ці розбіжності уваги не звернула і не звернулася у офіційні інстанції для виправлення помилки. В теперішній час у зв'язку з необхідністю упорядкування документів заявниця звернулася до селищної і міської ради з проханням виправити помилку, на що отримала відмову і їй було рекомендовано з цим питанням звернутися до суду. У зв'язку з зазначеною обставиною на теперішній час заявник не має змоги належним чином упорядкувати і оформити свої ж документи. Заявник у своїй заяві просив суд встановити юридичний факт про те, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП ДН 012444, виданий 28 січня 1997 року Кіровською селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18 грудня 1996 року № 47, виданий громадянину України [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0.062 га для ведення садівництва в [ADDRESS]; довідка № 13059 від 16 лютого 2012 року про формування кадастрового номеру земельній ділянці (кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:695:0366), яка розташована [ADDRESS], що надається [PERSON] для ведення садівництва; свідоцтво про право власності на нерухоме майно на тип об'єкта: садовий будинок загальною площею 57.0 кв. м., виданого Дніпропетровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 20 червня 2007 року, серія ЯЯЯ № 390077, виданого на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації № 988 - Р від 10 травня 2007 року, власник [PERSON]; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», номер витягу - 14981441 від 20 червня 2007 року на тип об'єкта: садовий будинок, реєстраційний номер 19296757, адреса об'єкта: [ADDRESS], власник [PERSON], задовольнивши заяву. Представник заінтересованої особи територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. Фактично, на думку суду, просили справу розглянути без участі їх представника за наявними матеріалами і рішення винести по закону на розсуд суду. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника вказаної заінтересованої особи згідно ст. 169 ЦПК України. З'ясувавши думку заявника і заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені та добуті докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом в судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.062 га в [ADDRESS], їй же належить і будинок з господарськими будівлями і спорудами на вказаній земельній ділянці, але в Державному акті про право приватної власності на землю, свідоцтві про право власності на будинок, довідці про кадастровий номер і витягу з реєстру власників нерухомого майна її «по батькові» вказано «[PERSON]», в той час як вірно «по батькові» по паспорту вона значиться як «[PERSON]». Вона є членом садового товариства, сплачує необхідні податки і збори, користується земельною ділянкою і будівлями правомірно і без порушень. Зараз заявник почала приводити до ладу правовстановчі документи на земельну ділянку, будинок та інш. у відповідності з законодавством, але зробити вказане виявилося неможливим, оскільки у вказаному Державному акті на право приватної власності на землю, свідоцтві, довідці і витягу з реєстру була припущена помилка, так замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Раніше вона на ці розбіжності уваги не звернула і не звернулася у офіційні інстанції для виправлення помилки. В теперішній час у зв'язку з необхідністю упорядкування документів заявниця звернулася до селищної і міської ради з проханням виправити помилку, на що отримала відмову і їй було рекомендовано з цим питанням звернутися до суду. У зв'язку з зазначеною обставиною на теперішній час заявник не має змоги належним чином упорядкувати і оформити свої ж документи. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З паспорту заявниці, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру і інших довідок видно, що заявниця має прізвище українською мовою - [PERSON], ім'я [PERSON],і по-батькові [PERSON], її на вказане прізвище, ім'я та по-батькові видавалися офіційні документи. Відповідно до довідки (експертний висновок) відділу іноземних перекладів Дніпропетровської торгово-промислової палати від 13 травня 2014 року імена по батькові [PERSON] і [PERSON] є ідентичними і походять від одного імені - [PERSON], розбіжність виникає при творенні жіночих імен по батькові і залежить від суфіксів - івн(а) чи ївн(а); від імені [PERSON] жіноче ім'я по батькові правильно буде [PERSON]. Суд вважає вимоги заяви обґрунтованими, виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: « 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено і заявником доведено, що у вказаному спірному Державному акті на право приватної власності на землю серії ДП ДН 012444, виданий 28 січня 1997 року Кіровською селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18 грудня 1996 року № 47, виданий громадянину України [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0.062 га для ведення садівництва в [ADDRESS], довідці № 13059 від 16 лютого 2012 року про формування кадастрового номеру земельній ділянці (кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:695:0366), яка розташована [ADDRESS], що надається [PERSON] для ведення садівництва, свідоцтві про право власності на нерухоме майно на тип об'єкта: садовий будинок загальною площею 57.0 кв. м., виданого Дніпропетровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 20 червня 2007 року, серія ЯЯЯ № 390077, виданого на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації № 988 - Р від 10 травня 2007 року, власник [PERSON] та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», номер витягу - 14981441 від 20 червня 2007 року на тип об'єкта: садовий будинок, реєстраційний номер 19296757, адреса об'єкта: [ADDRESS], власник [PERSON] дійсно вказано вірно ім'я по батькові заявника - [PERSON], але в інших її документах: паспорт, довідка про ідентифікаційний номер та інш. не вірно вказане це ім'я по-батькові: правильно потрібно писати «[PERSON]» (а не «[PERSON]») - так воно повністю значиться і по Державному акту, свідоцтву та інш. (не вірність запису відбулася через різне читання його по-батькові, заміну радянських паспортів на українські та інш.). Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявник заперечує будь-які домовленості і зобов'язання стосовно заінтересованих осіб (крім передбачених законом), не законні дії відносно нього та предмета спору, а заінтересована особа не довела зворотнього, можливе твердження вказаної особи про наявність будь-яких інших зобов'язань стосовно вимог заяви є припущенням. При таких обставинах суд вважає, що оскільки всі інші дані в акті, свідоцтві, паспорті та інших документах заявника повністю співпадають з встановленими судом даними, зазначеними у паспорті, довідках заявника, витягу та інш. суд вважає можливим заяву задовольнити та встановити юридичний факт про те, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП ДН 012444, виданий 28 січня 1997 року Кіровською селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18 грудня 1996 року № 47, виданий громадянину України [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0.062 га для ведення садівництва в [ADDRESS]; довідка № 13059 від 16 лютого 2012 року про формування кадастрового номеру земельній ділянці (кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:695:0366), яка розташована [ADDRESS], що надається [PERSON] для ведення садівництва; свідоцтво про право власності на нерухоме майно на тип об'єкта: садовий будинок загальною площею 57.0 кв. м., виданого Дніпропетровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 20 червня 2007 року, серія ЯЯЯ № 390077, виданого на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації № 988 - Р від 10 травня 2007 року, власник [PERSON]; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», номер витягу - 14981441 від 20 червня 2007 року на тип об'єкта: садовий будинок, реєстраційний номер 19296757, адреса об'єкта: [ADDRESS], власник [PERSON]. Таким чином обставини заяви знайшли своє об'єктивне підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved