Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

[PERSON] 22.04.2016 року звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дії Красноградського ПТМ по нарахуванню йому заборгованості за теплову енергію по особовому рахунку 020120 у розмірі 16288,76 грн. та скасування нарахованої йому відповідачем заборгованості у вказаному розмірі. Ухвалою Красноградського районного суду від 19.05.2016 року закрито провадження у даній справі в частині позову про визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню заборгованості за теплову енергію та продовжено розгляд справи про скасування заборгованості за послуги з теплопостачання. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 05.08.2014 року Красноградським підприємством теплових мереж було подано до Красноградського районного суду Харківської області заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Згідно даної заяви про видачу судового наказу станом на 01.07.2014 року у позивача була заборгованість перед Красноградським ПТМ у розмірі 5259,91 грн. Судовим наказом від 13.08.2014 року з [PERSON] на користь Красноградського ПТМ була стягнута заборгованість 5259,91 грн. та витрати на судовий збір у розмірі 121,80 грн. Даний судовий наказ виконується шляхом щомісячного утримання частини його пенсії та перерахуванням утриманих коштів на рахунок відповідача. Станом на 01.05.2016 року утримано та перераховано відповідачу в рахунок погашення боргу 3248,64 грн., залишок боргу становить 2011,27 грн. З липня 2014 року по березень 2016 року включно оплата за наді послуги з теплопостачання проводиться позивачем щомісячно відповідно до наданих КПТМ рахунків, заборгованості за вказаний період не існує, що підтверджується платіжними документами. Але незважаючи на щомісячні платежі за спожиту теплову енергію 21.01.2016 року відповідач знову звернувся до Красноградського районного суду Харківської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з позивача заборгованості, яка станом на 01.01.2016 року становить 4770,01 грн. 25.01.2016 року Красноградським районним судом було видано судовий наказ про стягнення з нього вказаної суми та витрат на оплату судового збору в сумі 689,00 грн. За заявою позивача, 11.02.2016 року судовий наказ був скасований, так як ним були надані до суду платіжні документи про повний та своєчасний розрахунок за надані послуги з теплопостачання за вказаний період. Незважаючи на це, у рахунках які надсилаються позивачеві для оплати КПТМ вказується величезна сума боргу з вимогою про сплату. Наприклад за березень 2015 року сума боргу на початок місяця вказується 18998,91 грн., за листопад 2015 року 17457,02 грн., за грудень 2015 року 17322,28 грн. У лютому 2016 року відовідачем [PERSON] було запропоновано укласти новий договір про надання послуг з центрального опалення, де у п. 10 йому пропонувалося визнати свою заборгованість перед відповідачем у розмірі 17322,28 грн. У надісланому [PERSON] КПТМ рахунку за теплову енергію за березень 2016 року сума заборгованості вказана 16288,76 грн. Яким чином у позивача виникла заборгованість, він не знає, в звязку з чим звернувся з письмовою заявою до відповідача, але відповіді не отримав. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення аналогічні наданим в позові, крім того зазначили, що рішення Красноградського районного суду Харківської області від 07.09.2016 року було відмовлено в задоволенні позову Красноградського підприємства теплових мереж до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 13627,47 грн., так як жодної заборгованості перед КПТМ в межах трирічного строку позовної давності у [PERSON] не існує, а та заборгованість, що мала місце до жовтня 2012 року не може бути стягнута, так як КПТМ пропущений строк позовної давності і жодних законних підстав для поновлення цього строку не існує. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що [PERSON] є абонентом підприємства теплових мереж. На його ім'я відкрито особовий рахунок №020120 В супереч частини 1 пункту 3 ст.20 закону України «Про житлово-комунальні послуги» письмовий договір про надання послуг з теплопостачання між [PERSON]І та Красноградським ПТМ з вини боржника не укладено, але згідно усного договору вчиненого на підставі ч.2 ст.642 ЦПК та ч.2,3 ст.205 ЦПК, Красноградське ПТМ зобов'язане надати послуги, а [PERSON] зобов'язаний своєчасно сплачувати за ці послуги. Красноградське підприємство теплових мереж добросовісно виконує умови договору, забезпечуючи споживача тепловою енергію, але [PERSON] порушуючи п.8 Договору оплату за надані послуги не проводив, і тому за ним утворилася заборгованість в сумі 13627 грн.47коп. Згідно з п.8 типового Договору про надання послуг з теплопостачання розрахунковим періодом є календарний місяць. Сума, нарахованої оплати відповідачу за послуги теплопостачання за період з 01 січня 2005 року по 31 квітня 2016 року становить 23945 грн.10коп., що підтверджується наданими копіями розрахунків. Сума сплачена відповідачем за той же період становить 10116 грн.61 коп., що підтверджується наданими розрахунками. У травні 2012р. Красноградське ПТМ зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] в сумі 13170,15 грн., однак судовий наказ було скасовано ухвалою Краксноградського районного суду від 18.06.2012р. У серпні 2014р. Красноградське ПТМ зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача в сумі 5259,91 грн., заяву було задоволено, судовий наказ виконується місцевим відділом державної виконавчої служби. Станом на 29.08.2016 року відповідно довідки об'єднаного Пенсійного фонду України Харківської області за судовим наказом №626/1773/14-ц від 13.08.2014р. про стягнення заборгованості за теплопостачання з [PERSON] на користь Красноградського ПТМ примусово стягнуто 4391,94 грн., залишок боргу за цим судовим наказом становить 867,97 грн. У січні 2016р. Красноградське ПТМ зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON]І в сумі 4770,01 грн., однак судовий наказ було скасовано ухвалою Краксноградського районного суду від 11.02.2016р. Також під час розгляду справи № 626/941/16-ц за позовом КПТМ до [PERSON]І про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, було встановлено, що заборгованість за спожиту теплову енергію у [PERSON] мала місце до жовтня 2012 року, але не може бути стягнута, так як КПТМ пропущений строк позовної давності і підстав для поновлення цього строку судом не встановлено. В звязку з цим відповідач просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] про скасування заборгованості за спожиту теплову енергію, так як [PERSON] користувався тепловою енергією, але вчасно не сплачував рахунки за користування нею, в звязку з чим виникла заборгованість, яка нараховувалась йому правомірно, але яку в даний час за період до жовтня 2012 року не можливо стягнути в звязку з пропущеним строком позовної давності. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], мкр. 3[ADDRESS] та є власником даної квартири, у якій він отримує як споживач, послуги з теплопостачання, які надаються Красноградським комунальним підприємством теплових мереж. Відповідно до п. 5 ч. 3ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. п. 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення послуги оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативними (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг та форма оплати послуг визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відсутність договору з власником квартири та іншими зареєстрованими у ній особами не є підставою для відмови в позові. Обов'язок споживача теплової енергії укласти договір із теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії передбачено ч.3ст.24 Закону України «Про теплопостачання». Неукладення договору про надання послуг з теплопостачання не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з теплопостачання, оскільки відповідно дост.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відповідно до ч.6 ст.25 ЗУ «Про теплопостачання», у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до загальних умов виконання зобовязання, установлених ст.526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань. Таким чином [PERSON] зобовязаний сплачувати відповідні комунальні платежі за надані йому послуги з теплопостачання КПТМ. При цьому, як встановлено рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 07.09.2016 року № 626/941/16-ц за позовом КПТМ до [PERSON]І про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, [PERSON] добровільно не сплачував комунальні послуги за теплопостачання з січня 2005 року по жовтень 2014 року(за період з жовтня 2012 року по липень 2014 року така плата стягнута з [PERSON] примусово судовим наказом від 13.08.2014 року). Про те що [PERSON] не сплачував в добровільному порядку надані йому послуги за теплопостачання з січня 2005 року по жовтень 2014 року, хоча повинен був їх сплачувати, в звязку з чим у нього утворилася певна заборгованість, його представник в судовому засіданні не заперечував, однак вважав що вказана сума не може бути стягнута з [PERSON], оскільки сплинули строки позовної давності. Таким чином, в судовому засіданні у цивільній справі № 626/941/16-ц було встановлено, що у [PERSON] дійсно мається заборгованість перед КПТМ за надані ними послуги з теплопостачання з січня 2005 року по 30.08.2016 року в сумі 13627,47грн. Однак дана сума з нього стягнута бути не може, так як стягнення заборгованості з [PERSON] на корить КПТМ за період з 01.10.2012 року по 01.07.2014 року в сумі 5259,91 грн. за судовим наказом, винесеним 13.08.2014 року, виконується на даний час, а після того, тобто с початку опалювального періоду 2014 року і до часу подачі позову, [PERSON] справно сплачує поточні рахунки за теплопостачання, тобто за цей час поточна заборгованість відсутня, а мається тільки за минулі роки з 2005 року до жовтня 2012 року, яка не може бути стягнута, так як КПТМ пропущений строк позовної давності. Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 07.09.2016 року № 626/941/16-ц за позовом КПТМ до [PERSON]І про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію набрало законної сили 19.09.2016 року. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, враховуючи обставини встановлені рішенням Красноградського районного суду № 626/941/16-ц за позовом КПТМ до [PERSON]І про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, а саме те, що [PERSON] користувався тепловою енергією, але не сплачував в добровільному порядку за надані йому послуги, заборгованість за теплову енергію йому нараховувалась правомірно, але не може бути стягнута в звязку з пропуском КПТМ позовної давності, тому дана заборгованість за теплопостачання не може бути скасована. Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для скасування заборгованості за послуги з теплопостачання [PERSON] На підставі ст.ст. 16, 60 ЦК України та

Outcome: dismissed