Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] (далі - відповідачка), зареєстрований 22.09.2017 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 4022. Підставою для розірвання шлюбу зазначає різні інтереси, різний погляд на життя, відсутність інтересу один до одного. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторони не підтримують. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні 08.06.2021 позивач наполягав на розірванні шлюбу та категорично заперечував проти клопотання відповідачки про надання строку для примирення. Крім доводів щодо втрати почуття любові до відповідача, позивач також зазначив, що проживає однією сім`єю з іншою жінкою, яка перебуває в стані вагітності та очікує від нього дитину. Наявність формального шлюбу з відповідачкою перешкоджає позивачу можливості укласти шлюб з жінкою, з якою він в даний час разом проживає однією сім`єю та яка чекає від нього дитину. Враховуючи позицію відповідачки, яка категорично заперечувала проти розірвання шлюбу, судом в судовому засіданні 08.06.2021 справу не було розглянуто, судове засідання відкладено на 30.06.2021 з метою надання відповідачу можливості вжити заходів щодо збереження шлюбу. В судове засідання 30.06.2021 позивач не з`явився, надав заяву (вх. від 22.06.2021), в якій просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позов. Також позивач надав суду клопотання (вх. від 22.06.2021), в якому просив пришвидшити розгляд справи. Зазначив, що бажає укласти шлюб з іншою жінкою, з якою разом проживає. До клопотання додав довідку з місця проживання, згідно якої проживає спільно з [PERSON] , та довідку від 09.06.2021, згідно якої [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації з діагнозом: вагітність 27-28 тижнів. Відповідачка та її представник в судовому засіданні 30.06.2021 неодноразово наполягали на наданні строку для примирення. Судом було відмовлено у вказаному клопотанні, оскільки з позиції позивача, висловленої в судовому засіданні 08.06.2021, а також його письмових заяви і клопотання вбачається, що примирення між сторонами не відбулось, будь-яке бажання зберегти сім`ю та шлюб у позивача відсутнє. Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи та аргументі відповідачки та її представника відносно того, що відносини сторін з минулого судового засідання покращились та позивач не заперечує проти збереження сім`ї, оскільки вказані доводи спростовуються позицією позивача, викладеної в його заяві та клопотанні. Також суд враховує, що позивач звернуся до суду з даним позовом 22.02.2021. Таким чином, з часу звернення позивача до суду з даним позовом і до моменту ухвалення рішення минуло більше 4 місяців. Відповідно, відповідачка мала достатній строк для примирення та відновлення відносин з позивачем, проте такого примирення не відбулось. Оцінюючи доводи представника відповідачки відносно того, що довідка про вагітність не є належним та допустимим доказом того, що позивач є батьком дитини, суд керується таким. Підставою для відмови в наданні строку для примирення є не достовірне встановлення судом факту батьківства позивача щодо дитини, якою вагітна [PERSON] , а факт категоричної відмови позивача від будь-яких заходів щодо примирення з позивачем та його категоричне заперечення щодо відкладення розгляду справи. Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду від 30.05.2019 у справі № 442/6319/16-ц, від 15.01.2020 у справі № 200/952/18, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Враховуючи категоричне заперечення позивачем проти будь-яких подальших спроб примирення з відповідачкою, доводи позивача щодо проживання однією сім`єю з іншою жінкою, яка вагітна від нього, засади добровільності шлюбу, а також завдання розгляду справи протягом розумного строку, яке випливає із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, ст. 2 ЦПК України, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для подальшого відкладення розгляду справи, в тому числі з метою надання строку для примирення, оскільки таке відкладення порушувало би право позивача на розгляд справи протягом розумного строку та фактично означало би примушування позивача до подальшого перебування в шлюбі з відповідачкою, що суперечитиме конституційним засадам добровільності шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне. 22.09.2017 між [PERSON] та [PERSON] Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 4022, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». Під час вказаного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу порушуватиме засади добровільності шлюбу та суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. З наведених вище підстав суд відхиляє доводи відповідачки відносно того, що вона заперечує проти розірвання шлюбу та бажає зберегти сім`ю. Відповідно до позиції відповідачки суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved