Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, [PERSON], про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно. У позові вказували, що [INFO] помер [PERSON], який доводиться їм батьком та дідом. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, 1978 року побудови, який знаходиться у [ADDRESS], загальна вартість якого становить 174699,00 грн. Згідно погосподарських книг Виженської сільської ради Вижницького району за 1977-2010 роки спірне господарство відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, оскільки голова двору [PERSON] був членом колгоспу та працював в колгоспі «Радянська Україна» с. Черешенька Вижницького району, звідки і вийшов на пенсію. Станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору були: [PERSON] - голова двору, його дружина - [PERSON], їх син - [PERSON] та малолітня онука (дочка сина) - [PERSON], які зв'язки із колишнім колгоспним двором ніколи не втрачали, своєю працею та коштами підтримували його у належному стані. Інших членів колгоспного двору не було. Відповідач [PERSON] ніколи у спірному будинку не проживала і не була зареєстрована. Майно двору повністю збереглося і до цього часу не зменшувалося і не збільшувалося. Вважають, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина не на цілий житловий будинок, а на 1/4 його частину, оскільки житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами є майном колишнього колгоспного двору, що збереглося після його припинення, тобто станом на 15.04.1991 року. Так як членів колгоспного двору всього четверо, то кожний член двору має право на 1/4 частину господарства. Приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Олійник Ю.М. за заявою спадкоємця [PERSON] була заведена спадкова справа №6/2016 р. після смерті [PERSON] Він, [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] Крім нього спадкоємцями першої черги за законом є його матір [PERSON], яка спадщину фактично прийняла, однак спадкових прав у нотаріуса не оформила. Також спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька є його рідна сестра [PERSON], яка спадщину не прийняла, спочатку на неї не претендувала, однак пізніше свою думку змінила під психологічним тиском своєї дочки [PERSON], яку впустив жити до спадкового будинку після смерті батька [PERSON] і яка хоче, щоб спадковий будинок залишився їй. Таким чином, спадщину після [PERSON], яка складалася із 1/4 частини житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами прийняли - [PERSON] та він, [PERSON], по 1/2 частці спадщини, що по відношенню до всього будинку становить по 1/8 його частині. Він, [PERSON], фактично прийняв спадщину, вступив у володіння та управління спадковим майном, на день смерті батька постійно проживав і є зареєстрованим у спадковому будинку до цього часу, розпорядився майном померлого, зокрема за погодженням із матір'ю, передав деякі речі відповідачу [PERSON] [INFO] померла [PERSON], яка доводиться їм відповідно матір'ю та бабою. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, належної їй частки у майні колгоспного двору і 1/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, належної їй частки спадщини після смерті [PERSON] Приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Олійник Ю.М. за заявою спадкоємця [PERSON] була заведена спадкова справа №59/2017 р. після смерті [PERSON] Він, [PERSON] фактично прийняв спадщину, вступив у володіння та управління спадковим майном, був і є зареєстрованим у спадковому будинку на час смерті, розпорядився майном померлої. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Олійник Ю.М. йому, [PERSON] було відмовлено у зв'язку не наданням належним чином оформлених документів, які посвідчують право власності спадкодавців на спадкове майно та не було надано документи, що підтверджують родинні стосунки [PERSON] та [PERSON], як матері та сина. У свідоцтві про його народження та у свідоцтві про смерть матері є розбіжності у написанні її прізвища та імені. Так, у свідоцтві про його народження прізвище, ім'я та по-батькові матері вказано «[PERSON]», а у свідоцтві про її смерть вказано «[PERSON]». Просили: встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON], померлої [INFO] в с. Виженка Вижницького району Чернівецької області; визнати за ними - [PERSON] та [PERSON] право власності, по 1/4 частині кожному, житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами в [ADDRESS], як майна колишнього колгоспного двору; визнати за [PERSON] право власності на 2/4 частини спадкового майна [PERSON], померлого [INFO] і [PERSON], померлої [INFO], яке складається із житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами у [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] звернулася в суд із зустрічним позовом до Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON], про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин, визнання осіб такими, що втратили право на частку у колгоспному дворі та визнання права власності на спадкове майно. У зустрічному позові вказувала, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. На момент смерті батька у будинку були зареєстровані: [PERSON], [INFO] (дружина та її мати), [PERSON], [INFO] (син та її рідний брат), [PERSON], [INFO] (онучка та її племінниця). [INFO] померла її мати [PERSON] Спадкоємцями за законом після смерті батька та матері є вона, [PERSON] (донька) та її рідний брат, [PERSON] (син), як спадкоємці першої черги. Вона та її брат звернулися до нотаріуса з метою прийняття спадщини, однак нотаріус їм відмовив у видачі свідоцтва у зв'язку відсутністю документів, які підтверджують факт родинних стосунків та відсутністю право установчих документів на спадкове майно та що нею пропущено строк на прийняття спадщини. Із заявою до нотаріуса вона звернулася у 2016-2017 роках, однак нею було отримано постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12.08.2017 року за №396/02-31. Вона хворіла та не маючи правової освіти та відповідних знань вважала, що має право у будь-який час звернутися за отриманням спадщини від своїх батьків. Вважає, що має повне право просити суду про визнання таких причин поважними, оскільки: перебувала на амбулаторному лікуванні; є донькою спадкодавців, та належить до першої черги спадкоємців; проживає у сільській місцевості, де відсутній нотаріус, а тому відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України суд може визначити їй додатковий строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини. В її свідоцтві про народження було допущено помилку у графі батько та зазначено, що її батько «[PERSON]», а з свідоцтва про смерть вбачається, що він помер, як батько «[PERSON]». Також у свідоцтві про укладення шлюбу з її матір'ю, батько записаний «[PERSON]» та її мати «[PERSON]». Дані помилки перешкоджають прийняти спадщину, а тому вважає, що має право просити суд про встановлення факту родинних стосунків з метою прийняття спадщини, зокрема що «[PERSON]» та її мати «[PERSON]» є чоловіком та дружиною, а також що «[PERSON]» є її батьком. У вересні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно у якому посилався на те, що [INFO] помер його батько. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого у [ADDRESS]. Вказував, що він є спадкоємцем першої черги за законом і відповідно до вимог ст.549 ЦК України в редакції 1963 року фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживав у даному будинку. Також вказував, що крім нього спадкоємцем першої черги за законом є його рідна сестра, яка спадщину не прийняла і на неї не претендує. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими у [ADDRESS], який належав батьку, який помер [INFO]. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 06.04.2017 року позов задоволено в повному обсязі. Рішенням Апеляційного суду в Чернівецькій області від 07.07.2017 року рішення Вижницького районного суду від 06.04.2017 року скасовано та у задоволенні його позову відмовлено. В ході розгляду вказаної справи було встановлено, що на час смерті її батька в спірному будинку проживала також його дружина та її мати, яка також прийняла спадщину після смерті. Позивач та його донька ні одного дня не проживали в спадковому будинку. Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] відносився до колгоспного двору, головою якого був їх батько. Будинок та інші господарські споруди було побудовано в 1978 році. Станом на 15.04.1991 року згідно з копією погосподарської книги членами колгоспного двору були: [PERSON], [INFO] (дружина та їх мати), [PERSON], [INFO] (син та її рідний брат), [PERSON], [INFO] (онучка та її племінниця). [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у даному помешканні у 2000 році, в той же час жодного дня у вищевказаному спадковому майні не проживали, а відтак не брали та не могли брати участі своєю працею чи коштами у веденні спільного господарства. Визнаючи право власності за її братом на весь житловий будинок після смерті їх батька, суд першої інстанції не перевірив, хто був членом колгоспного двору та яка частка в його майні належала кожному з них після припинення колгоспного двору. Поза увагою суду залишилося те, що після смерті їх батька спадщина відкрилась на належну йому частину майна, а не на все майно бувшого колгоспного двору. Враховуючи, що після смерті в межах передбаченого законом строку на прийняття спадщини ніхто із спадкоємців з заявою про прийняття спадщини не звертався, суд не з'ясував коло осіб, які фактично прийняли спадщину. З матеріалів справи вбачається, що після смерті їх батька спадкоємцями за законом першої черги були його дружина, а їх мати та відповідачі. Дружина на час смерті їх батька разом з ним проживала, а тому в силу ст.549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину. [INFO] їх мати померла. При розгляді даної справи нею було надано ощадні книжки на ім'я померлих батьків. Отже, суд повинен був з'ясувати членів бувшого колгоспного двору та коло осіб, які фактично прийняли спадщину. Доказів про те, що [PERSON] та [PERSON] брали участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору за три роки до 15.04.1991 року у матеріалах справи немає. А сам факт реєстрації за вищевказаною адресою відповідачів, не дає права на отримання частки у майні колгоспного двору. Вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили права на частку в майні колгоспного двору. Після смерті спадкодавця спадкоємцем за законом є вона та її брат [PERSON] Інші спадкоємці відсутні, відтак вважає, що має право просити про визнання права власності на належну частку спадкового майна в наступному розмірі. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], 1978 року побудови та складається з житлового будинку літ. «А» площею 97,80 кв.м, літньої кухні літ. «Б» площею 34,10 кв.м, сараю літ. «В» в кв.м площею 36,90 кв.м, сараю літ. «Г» площею 9,00 кв.м, колонки літ. «К» площею 1 кв.м. Вищевказане майно не є самочинним будівництвом. Вважає, що за умови задоволення позовної вимоги, щодо визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на частку в майні колгоспного двору, то до кола спадкового майна належить цілий житловий будинок, який слід поділити між ними, як спадкоємцями першої черги порівну, тобто по 1/2 частці за кожним із спадкоємців. Просила: визначити їй додатковий строк шість місяців на подання заяви на прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] та після смерті її батька, [PERSON], який помер [INFO]; встановити, що [PERSON] та її мати [PERSON] є чоловіком та дружиною, а також що [PERSON] є її батьком; визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на частку в майні колишнього колгоспного двору, що знаходиться в [ADDRESS]; визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з житлового будинку літ. «А» площею 97,80 кв.м, літньої кухні літ. «Б» площею 34,10 кв.м, сараю літ. «В» площею 36,90 кв.м, сараю літ. «Г» площею 9,00 кв.м, колонки літ. «К», площею 1,00 кв.м, в порядку спадкування за законом від матері [PERSON], померлої [INFO] та батька [PERSON], померлого [INFO]; судові витрати стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] порівну. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольнити. Зустрічний позов не визнав. Пояснив, що з 1978 року проживав у спадковому будинку у том числі і після одруження. Йому невідомо, коли його виписали та прописали до спадкового будинку. З 2002 року перестав проживати у спадковому будинку і дозволив там проживати дочці відповідача. Сам перейшов проживати у будинок дружини, що розташований у [ADDRESS]. Забудовником спадкового будинку був його батько, а він допомагав його будувати. До нотаріуса звернувся у 2016 році, оскільки знав, що спадковий будинок належить йому. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просила позовні вимоги задовольнити. Зустрічний позов не визнала. Пояснила, що народилася у спадковому будинку і проживала у ньому. З 1994 року, коли пішла до школи, проживала у [ADDRESS]. Виписалася у 2004 році, коли пішла поступати в університет. З 2008 року проживала у чоловіка, але постійно відвідувала будинок діда. З 2002 року батько дозволив проживати у спадковому будинку його племінниці. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольнити. Зустрічний позов не визнав, на підтвердження вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає доказів. Крім того в одному позові не об'єднуються позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. [PERSON] відмовилася від спадщини та вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Законом не передбачено можливості встановлення у судовому порядку факту про те, що померлі були чоловіком та дружиною. Вимога про втрату частку у колгоспному дворі не обґрунтована. Представник відповідача - Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області у судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати без їх участі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, оскільки вважає, що має право на 1/2 частку спадкового майна батьків, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Зустрічний позов підтримала, посилаючись на викладені у зустрічній позовній заяві обставини просила зустрічний позов задовольнити. Допитана в якості свідка відповідач [PERSON] пояснила, що після смерті батьків вона вважала, що вступила в спадщину. Коли брат почав виготовляти документи на спадщину вона подумала, що їй теж потрібна частка. Після цього пішла до нотаріуса. У сільську раду вона писала заяву. Брат приїхав до неї і сказав, щоб вона підписала документи у сільську раду, і вона підписала документи щодо земельної ділянки. Коли жили її батьки, вона приходила до них. Також до батьків приходила її племінниця [PERSON] Вона народилася околиця м.Вижниця (Рівня) і там проживала, але до батьків приходила. [PERSON] не жив у батьків, а проживав у будинку своєї дружини в Рівні. Він до них лише заходив. Будівництво спірного будинку розпочалося у 1975-1976 роках. Після завершення будівництва вона залишилася проживати у старому будинку, а батьки разом з [PERSON] перейшли проживати у новий. Вона не знає, чи допомагав батькам [PERSON] будувати будинок. Коли [PERSON] у 1986 році прийшов з армії, то жив у батьків і повинен був допомагати. Коли помер батько, з матір'ю жила її дочка [PERSON], яка 2000 році вийшла заміж і жила у свекра. Потім проживала із своєю сім'єю разом з її матір'ю. Після смерті матері, її дочка [PERSON] продовжила проживати у спадковому будинку. Після смерті батьків приходили [PERSON] та вона. Її дочка [PERSON] робила ремонту будинку, провела воду. Її дочка і на даний час проживає у спадковому будинку. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] первісний позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. Зустрічний позов підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини просив зустрічний позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просила первісний позов задовольнити частково, зокрема в частині встановлення факту, що має юридичне значення та в частині визнання права на частку у спадковому майні за [PERSON] В іншій частині позову відмовити за безпідставністю. Зустрічний позов задовольнити в повному об'ємі. Судові витрати стягнути з [PERSON] та [PERSON] порівну. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що на момент смерті діда, з ним проживала баба. [PERSON] не проживав з бабою, а лише відвідував її. З 1986 року кожні вихідні приходила до баби і допомагала. Коли баба захворіла, просила, щоб вона з сім'єю перейшла жити до неї. Після школи пішла працювати. Перейшла жити у будинок у 1999 році, коли дід був хворий. У 2000 році було весілля і вони пішли жити до чоловіка. [PERSON] приходив і просив, щоб вона йшла жити до баби. У 2001 році народила сина і баба їх зареєструвала до спірного будинку. Підтвердила, що ощадні книжки на ім'я діда та баби своїй матері [PERSON] передала вона після їх смерті. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] її мати. У спірному будинку проживає з 1997 року, там ще жили дід та баба. У 2000 році одружилася і пішла проживати до чоловіка, але через пів року повернулася до баби. [PERSON] приходив лише у гості і з 1997 року нічого не робив. Вона робила ремонт, провела воду. Дід говорив за життя, що у спірному будинку має жити вона. З реєстрації знімалася коли вчилася. Зареєстрована у спірному будинку з 2001 року. Представники третьої особи [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтримали зустрічні позовні вимоги [PERSON] Просили у задоволенні первісного позову відмовити частково. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] її чоловік. У 1986 році одружилася, а у 1987 році народилася дочка [PERSON] Її чоловік [PERSON] проживав зі своїми батьками, а вона проживала у своїх батьків. Коли вийшла з декретної відпустки, її дочка [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] залишилися проживати у його батьків. У 1994 році дочка пішла у школу і проживала з нею, але на канікулах дочка жила з батьком у його батьків. Батько її чоловіка працював у колгоспі. Більшу частину спільного з [PERSON] життя він проживав у своїх батьків, у них почалися сварки і у 2000 році вона подала заяву про розірвання шлюбу. Чоловік проживав у будинку своїх батьків до 2001 року. [PERSON] вкладав кошти у будинок батьків, а у них спільного бюджету не було. У 2000 році розірвали шлюб, але через декілька місяців [PERSON] прийшов до неї і перепросив. Також сказав, що з матір'ю з його дозволу залишилася проживати племінниця зі своїм чоловіком. Після цього чоловік бував у спадковому будинку постійно. Батьки чоловіка казали, що будинок залишиться синові і його дочці. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що у 1986-1990 роках бачив у тому будинку [PERSON], який допомагав своїм батькам. Там жив [PERSON], його батьки і його дочка. Допомагав [PERSON] у будівництві будинку. Чув, як батько [PERSON] говорив, що цей будинок його сина, бо [PERSON] уже дав будинок. Після 1990-х років [PERSON] приїздив до своїх батьків. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що живуть по сусідству з спірним будинком з 2000 року. На той час там проживав [PERSON] і дочка, а з 2002 року прийшла жити дочка [PERSON] Відомо, що мати [PERSON] постійно говорила, що будинок буде синові, оскільки [PERSON] вже дали будинок. [PERSON] допомагав батькам по господарству, робив похорони. Після смерті матері [PERSON], у спірному будинку проживала [PERSON] Відомо зі слів матері [PERSON], що він хоронив батька, інші внуки теж приходили. [PERSON] почала проживати у спірному будинку з чоловіком з 2001-2002 року. [PERSON] дозволив їм деякий час там проживати. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживав біля спірного будинку коли жила мати [PERSON] За життя мати постійно казала, що у будинку буде жити [PERSON] Він бачив, як [PERSON] приїжджав до батьків, але у якому році, не пам'ятає. Чи жила у спірному будинку дочка [PERSON], не пам'ятає. З 2000 року нічого не знає, бо не живе біля них. Чув, що у тому будинку проживала і проживає [PERSON]. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з спірним будинком. [PERSON] колись проживав у спірному будинку, а коли одружився, пішов проживати до дружини, а у будинку залишилася проживати [PERSON], яка доглядала за батьками [PERSON] Коли [PERSON] одружився, його менше бачила у батьків. Коли будували спадковий будинок була малою, чи будував [PERSON] будинок, не знає. Не бачила, щоб у будинку проживала [PERSON] За життя батьків [PERSON] туди приходили всі онуки. Не бачила, чи приходив до будинку [PERSON] з того часу, як там стала проживати [PERSON] У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що часто ходила до мами [PERSON] і там жила [PERSON] з шкільних років. Бачила, що вона там працювала, баба говорила, що все буде [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] там не бачила. [PERSON] теж бачила у її матері, невідомо, коли будували будинок. Після одруження [PERSON] пішов жити до дружини. [PERSON] був зареєстрований у спірному будинку, потім знявся з реєстрації, а через деякий час знову зареєструвався. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] проживає у спірному будинку давно. Заходила і бачила, що [PERSON] вела господарство. [PERSON] там не бачила, і чи провідував батьків, невідомо. Після одруження [PERSON] там не проживав, невідомо, чи проживала у будинку [PERSON] Суд, заслухавши позивачів [PERSON], [PERSON], їх представника [PERSON], відповідача [PERSON], її представників [PERSON], [PERSON], третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитаних в якості свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що первісний позов [PERSON] та [PERSON] необхідно задовольнити повністю, а зустрічний позов [PERSON] потрібно задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження позовних вимог позивачами [PERSON] та [PERSON], їх представником [PERSON] надано такі докази. Копію свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 13.05.1999 року, виданого Виженською сільською радою Вижницького району Чернівецької області, з якого вбачається, що [INFO] помер [PERSON]. Копію свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 31.08.2009 року, виданого виконкомом Виженської сільської ради, з якого вбачається, що [INFO] померла [PERSON]. Копію свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 01.06.1960 року, виданого Виженською сільською радою, з якого вбачається, що [INFO] народився [PERSON], батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Копію свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.06.1987 року, виданого Виженською сільською Радою народних депутатів, з якого вбачається, що [INFO] народилася [PERSON], батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Довідку виконкому Вижницької міської ради №901 від 12.07.2017 року, з якої вбачається, що померлий [PERSON] проживав та був зареєстрований за місцем постійного проживання у [ADDRESS], з 1978 року по день смерті. На день смерті [PERSON] в житловому будинку проживали та були зареєстровані [PERSON], [INFO] - дружина, зареєстрована з 1978 року, померла [INFO]; [PERSON], [INFO] - син, зареєстрований з 2000 року; [PERSON], [INFO] - онука, зареєстрована з 2000 року. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Довідку виконкому Вижницької міської ради №902 від 12.07.2017 року, з якої вбачається, що померла [PERSON] проживала та була зареєстрована за місцем постійного проживання у [ADDRESS], з 1978 року по день смерті. На день смерті [PERSON] в житловому будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON], [INFO] - син, зареєстрований з 2000 року; [PERSON], [INFO] - онука, зареєстрована з 2001 року; [PERSON], [INFO] - зять, зареєстрований з 2001 року, помер [INFO]; [PERSON], [INFO] - правнук, зареєстрований з 2001 року. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Довідку виконкому Вижницької міської ради №903 від 12.07.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON], що померла [INFO] та [PERSON], [INFO] і [PERSON], є однією особою. Довідку виконкому Вижницької міської ради №904 від 12.07.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON], що померла [INFO] та [PERSON], що помер [INFO] були зареєстровані та проживали за однією адресою у [ADDRESS] з 1978 року як чоловік та дружина. Довідку виконкому Вижницької міської ради №02/352 від 05.07.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON] з 1978 року і по даний час зареєстрований до будинку по [ADDRESS]. У 1992 році йому було виділено земельну ділянку і відкрито погосподарський номер [NUMBER] і зареєстровано його та доньку для вирішення питання виділення землі, проживати там вони не могли, немає будівлі. Копію паспорта серія [NUMBER] від 27.09.2004 року, виданого Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області з якого вбачається, що [PERSON], [INFO] з 05.08.1983 року зареєстрований в с. Виженка Вижницького району Чернівецької області. 04.10.1986 року в с. Виженка зареєстровано шлюб з [PERSON], 1958 року народження. Копію паспорта серія [NUMBER] від 27.10.2008 року, виданого Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області з якого вбачається, що [PERSON], [INFO] з 14.07.2014 року зареєстрована в [ADDRESS]. Копію технічного паспорту на житловий будинок, інвентарний номер 5/155, виготовлений КП «Вижницьке РБТІ» станом на 07.09.2016 року, з якого вбачається, що в [ADDRESS] розташований житловий будинок 1978 року побудови, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною вартістю 174699,00 грн. Архівний витяг №07-04/124 від 05.07.2017 року, виданий Архівним відділом Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, з якого вбачається, що згідно протоколу №3 засідання правління колгоспу 40 річчя КП України від 22.03.1967 року вирішили прийняти [PERSON]. в члени колгоспу та наділити земельну ділянку в розмірі 0,25 га. Архівний витяг №07-04/124 від 05.07.2017 року, виданий Архівним відділом Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, з якого вбачається, що згідно протоколу №1 зборів уповноважених колгоспу «Радянська Україна» від 23.02.1972 року вирішили об'єднати колгосп «40 років КП України» до колгоспу «Радянська Україна». Копію постанови приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Олійник Ю.М. №8/02-31 від 16.09.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з якої вбачається, що згідно матеріалів спадкової справи №6/2016 року до майна [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, є син померлого [PERSON] Однак [PERSON], від імені якого діяла [PERSON], нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку з тим, що не було надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане спадкове майно. Постанову приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Олійник Ю.М. №272/02-31 від 12.07.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з якої вбачається, що згідно матеріалів спадкової справи №59/2017 року до майна [PERSON], яка померла [INFO], особою, яка прийняла спадщину є [PERSON] у якого із спадкодавцем [PERSON] немає доведеного факту родинних відносин, як матері і сина. [PERSON] нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку з тим, що ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно; на підтвердження факту родинних стосунків не було надано документів, що підтверджують родинні стосунки [PERSON] та [PERSON], як матері і сина; на підтвердження факту родинних стосунків не було надано документів, що підтверджують родинні стосунки [PERSON] та [PERSON], як чоловіка та дружини. Погосподарські книги с. Виженка за 1977-2010 роки, з яких вбачається, що господарство, в [ADDRESS] відносилось до суспільної групи колгоспних дворів, оскільки голова двору [PERSON] був членом колгоспу «Радянська Україна». Станом на 15.04.1991 року до господарства, розташованого по [ADDRESS], були зареєстровані: голова двору - [PERSON], [INFO], члени двору: дружина - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та онука - [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] вибули з господарства 26.03.1992 року на [NUMBER]. [PERSON] та [PERSON] прибули 01.11.2000 року з господарства під [NUMBER]. Копію Архівного витягу №07-04/122 від 30.06.2017 року, виданого Архівним відділом Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, з якого вбачається, що рішенням Виженської сільської ради №57 від 01.11.2000 року виконком сільської ради вирішив: 1. Згідно листа Держкомстату України від 18.12.1997 року №06/1-7-374 раніше відкриті особові рахунки, нижче переліченим громадянам вважати закритими [NUMBER] [PERSON]. 2. Землю, яку їм надано для забудови, чи ведення особистого підсобного господарства записати в особовий рахунок того господарства, де вони постійно проживають, про що робити відмітку в графі «Додаткові відомості». Копію посвідчення [NUMBER], виданого 26.01.1984 року на ім'я [PERSON], з якого вбачається, що він працював у колгоспі «Радянська Україна», звідки вийшов на пенсію. Копію посвідчення [NUMBER], виданого 19.01.1976 року на ім'я [PERSON], з якого вбачається, що він працював на посаді лісника у колгоспі «Радянська Україна». Судом досліджено витребувані матеріали спадкової справи №6/2016 року, заведеної 16.09.2016 року у приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Олійник Ю.М. до майна померлого [INFO] [PERSON], з якої вбачається, що вона заведена на підставі заяви [PERSON] в інтересах [PERSON] У матеріалах зазначеної спадкової справи наявні заяви [PERSON] від 16.09.2016 року, посвідчені секретарем виконавчого комітету Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області Григоращук С.М., з яких вбачається, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та після смерті матері [PERSON], спадщину не прийняла та на спадкове майно не претендує. 23.12.2016 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу в Чернівецькій області Олійник Ю.М. на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON], який помер [INFO], а саме на право на земельну частку (пай) у землі, посвідченого сертифікатом, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Україна» розміром 1,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с. Черешенька Вижницького району Чернівецької області, належного померлому [PERSON] на підставі сертифікату серії [NUMBER] від 20.12.1996 року. Судом також досліджено витребувані матеріали спадкової справи №59/2017 року, заведеної 11.07.2017 року у приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Олійник Ю.М. до майна померлої [INFO] [PERSON], з якої вбачається, що вона заведена на підставі заяви [PERSON] Копію рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 07.07.2017 року, яким рішення Вижницького районного суду від 06.04.2017 року скасовано. В задоволенні позову [PERSON] до Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа - [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно за законом, відмовлено. Вирішено питання про судові витрати. Рішення набрало законної сили. Зазначеним рішенням встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги були його дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] Дружина [PERSON], на час смерті [PERSON] разом з ним проживала, а тому в силу ст.549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] в судовому засіданні першої інстанції надала ощадні книжки на ім'я померлих [PERSON] і [PERSON]. Стенограму аудіозапису судового засідання Вижницького районного суду у цивільній справі №713/1465/16-ц, з якої вбачається, що під час розгляду вказаної справи [PERSON] пояснила, що ощадні книжки після смерті її батьків знайшла її дочка [PERSON] і передала їй. Заяви про те, що не претендує на спадщину після смерті батьків підписувала у сільській раді, ніхто не пояснив про що йшлося у них. Копію трудової книжки колгоспника серія [NUMBER] від 22.04.1988 року, з якої вбачається, що [PERSON] 18.04.1988 року був зарахований у члени колгоспу «Радянська Україна», а 14.03.1998 року виключений з членів КСП «Україна». Копію свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 06.09.2008 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції, з якого вбачається, що 06.09.2008 року [PERSON], [INFO] зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO] і вона прийняла прізвище [PERSON]. Копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00014426713 від 09.09.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, з якого вбачається, що 04.10.1986 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] і вона прийняла прізвище [PERSON]. 14.03.2000 року шлюб між ними розірвано. На підтвердження зустрічних позовних вимог відповідачем [PERSON] та її представниками [PERSON] та [PERSON] надано такі докази. Копію паспорта серія [NUMBER] від 05.06.2000 року, виданого Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області з якого вбачається, що [PERSON], [INFO] 01.12.1977 року була зареєстрована в с. Виженка, 09.05.1973 року зареєструвала шлюб з [PERSON], 1951 року народження. Копію свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 25.06.1951 року, виданого Виженською сільською радою Вижницького району Чернівецької області, з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO], батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Копію свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 09.05.1973 року Виженською сільською радою Вижницького району Чернівецької області, з якого вбачається, що 09.05.1973 року [PERSON], [INFO] зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO] і вона прийняла прізвище [PERSON]. Копію довідки виконкому Вижницької міської ради №902 від 12.07.2017 року, з якої вбачається, що померла [PERSON] проживала та була зареєстрована за місцем постійного проживання у [ADDRESS], з 1978 року по день смерті. На день смерті [PERSON] в житловому будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON], [INFO] - син, зареєстрований з 2000 року; [PERSON], [INFO] - онука, зареєстрована з 2001 року; [PERSON], [INFO] - зять, зареєстрований з 2001 року, помер [INFO]; [PERSON], [INFO] - правнук, зареєстрований з 2001 року. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Копію довідки виконкому Вижницької міської ради №901 від 12.07.2017 року, з якої вбачається, що померлий [PERSON] проживав та був зареєстрований за місцем постійного проживання у [ADDRESS], з 1978 року по день смерті. На день смерті [PERSON] в житловому будинку проживали та були зареєстровані [PERSON], [INFO] - дружина, зареєстрована з 1978 року, померла [INFO]; [PERSON], [INFO] - син, зареєстрований з 2000 року; [PERSON], [INFO] - онука, зареєстрована з 2000 року. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48371466 від 11.07.2017 року, виданого приватним нотаріусом Олійник Ю.М., з якого вбачається, що 11.07.2017 року заведено спадкову справу №59/2017 року після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45111298 від 16.09.2016 року, виданого приватним нотаріусом Олійник Ю.М., з якого вбачається, що 16.09.2016 року заведено спадкову справу №6/2016 року після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Копію постанови приватного нотаріуса Олійник Ю.М. №395/02-31 від 12.09.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з якої вбачається, що згідно матеріалів спадкової справи №6/2016 року до майна [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем, який прийняв спадщину є син померлого [PERSON] [PERSON] нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку з тим, що: не було надано документів, що підтверджують родинні стосунки [PERSON] та [PERSON], як батька і доньки; вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові, так як вона у встановлений законом строк не подала заяви про прийняття спадщини і відповідно до ст.1270 ЦК України пропустила строк для прийняття спадщини, не надала доказів про постійне проживання і спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважається такою, що не прийняла спадщину; не було надано належно оформлених документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Копії свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON] Копію рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 07.07.2017 року, яким рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 06.04.2017 року скасовано. В задоволенні позову [PERSON] до Виженської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа - [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно за законом, відмовлено. Копію свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 26.08.1948 року, з якого вбачається, що 24.02.1948 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]. Щодо позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору суд приходить до такого. Відповідно до роз'яснень ПВС України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №20 із змінами, внесеними згідно з ПВС України №15 від 25.05.1998 року, спори стосовно майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Згідно ст.120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користування, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ст.123 ЦК УРСР 1963 року). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладені вимоги законів та досліджені у судовому засіданні письмові докази суд дійшов висновку, що господарство в с. Виженка Вижницького району Чернівецької області по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, оскільки голова двору - [PERSON] працював у колгоспі «Радянська Україна» і був його членом, членами двору було четверо осіб: [PERSON] - голова, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - онука, яка була неповнолітньою, решту членів брали участь своєю працею та коштами в господарстві двору, станом на 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали в ньому. [PERSON] 18.04.1988 року був зарахований у члени колгоспу «Радянська Україна», а 14.03.1998 року виключений з членів КСП «Україна». 15.04.1991 року з набранням чинності Закону України «Про власність» припинила існування форма власності, як власність колгоспного двору, тому виходячи з рівності часток кожного члена колгоспного двору, який складався із чотирьох членів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві власності належало по 1/4 частині спірного житлового будинку. За таких обставин позов [PERSON] та [PERSON] в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню з визнанням за [PERSON] та [PERSON] за кожним права власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], як майна колишнього колгоспного двору. Задоволення зазначеної вимоги повністю виключає задоволення зустрічної позовної вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на частку в майні колишнього колгоспного двору. Відомості, які містяться у досліджених судом погосподарських книгах, належними та допустимими доказами не спростовані. Щодо позовних вимог [PERSON] про встановлення факту родинних відносин суд дійшов висновку про таке. Як встановлено судом, для реалізації права на спадкування виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON], а саме, що останній є сином померлої, оскільки у свідоцтві про смерть прізвище, ім'я та по батькові спадкодавця вказано «[PERSON]», а у свідоцтві про народження позивача [PERSON] прізвище, ім'я та по батькові матері вказано «[PERSON]». Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому прядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Той факт, що [PERSON], що померла [INFO] та [PERSON], [INFO] і [PERSON], є однією особою підтверджується довідкою виконкому Вижницької міської ради №903 від 12.07.2017 року, підтвердили всі свідки та визнають сторони. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] є сином померлої [INFO] [PERSON] За таких обставин позов [PERSON] в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] суд приходить до такого висновку. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року, тому при вирішенні позову про визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] слід керуватись саме його положеннями. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз'яснено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Враховуючи викладені вимоги законів та досліджені у судовому засіданні письмові докази суд приходить до висновку, що 1/4 частка житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], належала померлому [INFO] [PERSON], як частка у майні колишнього колгоспного двору, позивач [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги вчасно прийняв спадщину після смерті батька, а тому його позов про визнання права власності на зазначене спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] суд дійшов висновку про таке. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Враховуючи викладені вимоги законів та досліджені у судовому засіданні письмові докази суд дійшов висновку, що 1/4 частка житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, в [ADDRESS], належала померлій [INFO] [PERSON], як частка у майні колишнього колгоспного двору, позивач [PERSON] - спадкоємець за законом першої черги вчасно прийняв спадщину після смерті матері, а тому його позов про визнання права власності на зазначене спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованим і підлягає до задоволення. За встановлених обставин суд вважає за можливе, враховуючи всі частки, визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно обґрунтовані належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення із стягненням з відповідача [PERSON] на користь позивачів документально підтверджених витрат по сплаті судового збору у сумі 1950,24 грн. на користь [PERSON] та у сумі 640,00 грн. на користь [PERSON] Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, суд дійшов висновку про таке. Як встановлено судом, для реалізації права на спадкування виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин між [PERSON] та померлими [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON], а саме, що останні є її батьками, оскільки у свідоцтві про смерть [PERSON] його прізвище вказано «[PERSON]», а у свідоцтві про народження [PERSON] прізвище батька вказане «[PERSON]» та у свідоцтві про одруження батьків їх прізвища вказані «[PERSON]». Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому прядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Той факт, що [PERSON], що померла [INFO] та [PERSON], що помер [INFO] є батьками [PERSON], підтвердили всі свідки та визнають сторони. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] є дочкою померлих [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] За таких обставин зустрічний позов [PERSON] в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON], суд приходить до такого. Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 550 ЦК УРСР 1963 року визначено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Доводи [PERSON] про те, що вона не змогла в установлений законом шестимісячний строк звернутися з письмовою заявою про прийняття спадщини у зв'язку з поважними причинами, а саме хворіла та перебувала на амбулаторному лікуванні, не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. Проживання у сільській місцевості де немає нотаріуса не може свідчити про наявність у спадкоємця об'єктивних, непереборних, істотних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини, а тому правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Твердження відповідача [PERSON] про те, що прийняла спадщину оскільки у неї є ощадні книжки [PERSON] і [PERSON] спростовуються показами третьої особи [PERSON], яка пояснила, що вказані книжки знайшла на горищі після смерті діда та баби та передала матері. Враховуючи викладені вимоги законів та досліджені у судовому засіданні письмові докази суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON], необґрунтовані, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити. Відмова у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON], повністю виключає задоволення зустрічної позовної вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно [PERSON] та [PERSON] Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, Суд дійшов висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення із стягненням з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] документально підтверджених витрат по сплаті судового збору у сумі 640,00 грн., тобто пропорційно до задоволених позовних вимог. Решта позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання осіб такими, що втратили право на частку у колгоспному дворі та визнання права власності на спадкове майно безпідставні та необґрунтовані з підстав відсутності доказів, а тому задоволенню не підлягають. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного суду не надано. На підставі ст.ст.120, 123, 524, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст.328, 392, 1216-1218, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», постанови ПВС України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №20 із змінами, внесеними постановою ПВС України №15 від 25.05.1998 року, п.1, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»,

Outcome: partial