Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 09.08.2008 між нею та відповідачем був укладений шлюб, від шлюбу дітей не мають. З грудня 2014 року вони з відповідачем не проживають як подружжя, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сімя розпалась і зберегти її неможливо, вони мають різні погляди на сімейне життя, між ними постійно виникають конфлікти та суперечки. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу, на думку позивача, суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не зявилась, за змістом поданої заяви просить розглянути справу у її відсутність, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся з урахуванням приписів п.19 перехідних положень ЦПК України та Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», а саме, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень). З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України у справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. З 09.08.2008 сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №699; після державної реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] (дошлюбне прізвище Комарічева). Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. За змістом позову шлюбні відносини між позивачем та відповідачем не склались, вони перестали проживати як подружжя та вести спільне господарство, подальше сумісне життя та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. За приписами ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, а також добровільний характер шлюбу, суд доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Положеннями ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved