Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «Зараз» (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2, [PERSON] ), Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіна Олександра Васильовича (далі - відповідач 3) та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкобита Станіслава Олександровича (далі - відповідач 4) про скасування реєстрацій права власності та визнання договору недійсним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Осиповичем Ігорем Віталійовичем був внесений запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру за позивачем. 23 липня 2018 року між позивачем та Кредитною спілкою «ЗАРАЗ» був укладений Кредитний договір №КВ-00119/07-18/2105, за умовами якого, кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 120 000 грн. в межах якого позичальник може отримувати будь-які суми кредиту на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим Договором. Плата за користування кредитом (проценти) становить 48% відсотків річних, тип процентної ставки - фіксована. Згідно умов Кредитного договору кредит надається з 23 липня 2018 року по 23 липня 2020 року, тобто на повних 24 календарних місяців. Того ж дня між позивачем та відповідачем 1 був укладений Договір іпотеки, згідно якого, на виконання всіх своїх зобов`язань за Кредитним договором, іпотекодавець (позивач у справі) передав іпотекодержателю (відповідач 1 у справі) квартиру в іпотеку. 03 липня 2019 року близько 12 год. 00 хв. до квартири, де проживає позивач, увірвались дві невідомі особи, які повідомили, що на даний час квартира вже не належить [PERSON] , а її власником є [PERSON] . По наведеним обставинам Дарницьким УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 1201900020005070, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2019 року. Отримавши 04 липня 2019 року Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкін О.В. зареєстрував право власності на спірну квартиру, із розміром частки 0, за відповідачем 1. В подальшому, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. прийняв рішення про реєстрацію права власності на квартиру із розміром частки 1/1 за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 14.06.2019. Однак, наразі відсутні відомості про дату отримання [PERSON] письмової вимоги від іпотекодержателя (відповідач 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності, інформації про вартість майна за якою відбулося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. Крім того, оцінка майна предмету іпотеки на момент переходу права власності (станом на 10 червня 2019 року) не проводилась. Так, позивач зазначає, що ґрунтовний аналіз обставин, за яких відповідач 3 та відповідач 4 приймали рішення про державну реєстрацію прав, а відповідач 1 та відповідач 2 укладали спірний договір купівлі-продажу квартири, дає беззаперечні підстави для висновку про незаконність прийнятих рішень та про необхідність визнати даний договір недійсним, у зв`язку з чим просить суд скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за Кредитною спілкою «Зараз» на підставі Договору іпотеки від 23 липня 2018 року №3501, визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири від 14 червня 2019 року, укладений між Кредитною спілкою «Зараз» та [PERSON] та скасувати реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 14 червня 2019 року №1610, Ухвалою суду від 31 липня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду про забезпечення позову від 31 липня 2019 року частково задоволено заяву представника позивача - [PERSON] та накладено арешт на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 30 жовтня 2019 року судом закрито підготовче засідання у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 21 серпня 2019 року представником відповідача 1 - Кредитної спілки «ЗАРАЗ» було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. видано свідоцтво від 07.06.2019 року, відповідно до якого зазначено, зокрема, про отримання позивачем особисто повідомлення - вимоги. Разом з цим, щодо недійсності договору купівлі-продажу № 1610 від 14.06.2019 року, відповідач 1 зазначає, що даний правочин вчинено з додержанням вимог чинного законодавства України. В підготовчому судовому засіданні представником відповідача [PERSON] - [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що правову позицію Кредитної спілки «ЗАРАЗ», що висловлена у відзиві по справі підтримують та стверджують, що порушень статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» не відбулося. Щодо документів, які необхідні для здійснення держаної реєстрації, зазначено, що документи, які підлягають перевірці у відповідності до пп. 5 п 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є саме вимога про усунення порушення забезпеченого іпотекою зобов`язання, докази її направлення/отримання та невиконання зобов`язання. Щодо визначення вартості предмета іпотеки вказано, що стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не місить вимоги про обов`язкову оцінку предмета іпотеки. Так, зважаючи на необґрунтованість та безпідставність позову вважають, що у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених у позові. У судовому засіданні за клопотанням представника позивача - [PERSON] про зупинення розгляду справи, судом відмовлено у задоволенні даного клопотання, про що постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання. Представник відповідача 1 - Кредитної спілки «Зараз» - Огородник К.Я. в судовому засіданні проти обґрунтованості позову заперечував з підстав викладених у відзиві. Просив в позові відмовити. Представника відповідача 2 [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову з підставі викладених у відзиві. Відповідач 3 - Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкін О.В. в судове засідання не з`явився, повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Будь-яких заяв, клопотань від відповідачів до суду не надходило. Відповідач 4 - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О., в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява останнього про розгляд справи по суті без його участі. Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив обставини та дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Позивачем та Кредитною спілкою «Зараз» укладено кредитний договір № КВ-00119/07-18/2105 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту від 23.07.2018 року, з будь-якими наступними змінами до нього щодо своєчасного повернення фінансового кредиту у формі кредитної лінії в сумі 120 000 грн. щомісячної сплати процентів за користування кредитом. Плата за користування кредитом (проценти) становить 48% відсотків річних, тип процентної ставки - фіксована. Згідно умов Кредитного договору кредит надається з 23 липня 2018 року по 23 липня 2020 року. На забезпечення належного виконання Позивачем умов кредитного договору 23 липня 2018 року між позивачем та Кредитною спілкою «Зараз» укладено Договір іпотеки (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1 даного Договору, Іпотекодавець ( [PERSON] ) передає в іпотеку Іпотекодержателю (Кредитна спілка «Зараз») у якості забезпечення виконання всіх своїх зобов`язань за Кредитним договором № КВ-00119/07-18/2105 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту від 23.07.2018 року, з будь-якими наступними змінами до нього щодо своєчасного повернення фінансового кредиту у формі кредитної лінії в сумі 120 000 грн. щомісячної сплати процентів за користування кредитом, відповідно до передбаченої Кредитним договором відсоткової ставки та взаємопогодженого сторонами механізму зміни відсоткової ставки (у разі наявності підстав його застосування), сплати комісій, пені та штрафу у випадках та розмірах, передбачених Кредитним договором, укладеним між Іпотекодержателемта Іпотекодавцем, наступне нерухоме майно, яким є квартира [ADDRESS] (далі - предмет іпотеки). Вказаний договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстровано у реєстрі за № 3502. За змістом п. 1.2 умов Договору, заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 240 000 грн. Згідно п. 4.1. Договору, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем кредитного договору, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Кредитного договору, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 4.3. Договору сторони домовились, що Іпотекодавець, в будь-який час до моменту реалізації предмета іпотеки, має право припинити звернення на нього стягнення шляхом повного виконання забезпечених іпотекою зобов`язань. Згідно умов Договору, Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів, зокрема відповідно до п. 4.5.3, шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечення іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, яке передається в іпотеку за цим договором, є дане застереження, шо передбачає передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно до п. 4.8 Договору, підписанням цього Договору Іпотекодавець засвідчує, що він надає Іпотекодержателю згоду на прийняття Іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на Предмет іпотеки до Іпотекодержателя (придбання Предмету іпотеки у власність) у випадку виникнення у Іпотекодержателя права звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов цього Договору, Кредитного договору та вимог чинного законодавства України. Іпотекодавець підписанням цього Договору також засвідчує, шо наявності будь-яких інших документів, крім цього Договору та письмового рішення Іпотекодержателя про перехід права власності на Предмет іпотеки до Іпотекодержателя, для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки не вимагається. Цей Договір має силу правовстановлюючого документу та надає право Іпотекодержателю подати заяву про реєстрацію права власності на предмет іпотеки та право продати предмет іпотеки. Право власності на предмет іпотеки переходить до Іпотекодержателя у порядку, шо передбачений чинним законодавством України. Згідно п. 4.9 Договору, у випадку набуття Іпотекодержателем права звернення стягнення на Предмет іпотеки Іпотекодержатель набуває право без будь-якого додаткового уповноваження Іпотекодавця від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі з дотриманням умов, визначених в Законі України «Про іпотеку». Сторони домовилися, шо ціною продажу Предмета іпотеки на вибір Іпотекодержателя є: ціна, яка визначена Іпотекодержателем на підставі оцінки Предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, якого обирає Іпотекодержатель на свій розсуд без погодження з Іпотекодавцем; сума, що зафіксована у цьому Договорі як узгоджена сторонами оцінка Предмета іпотеки. Право обирати спосіб визначення ціни Предмету іпотеки, згідно з цим пунктом належить Іпотекодержателю. Позивачем належним чином умови Кредитного договору не виконанні, грошові кошти не повернуто, про що сторони не заперечують. 07 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. видано свідоцтво, що зареєстровано в реєстрі за № 2758, про посвідчення останньою передачі заяви Кредитної Спілки «Зараз», яка містила відомості щодо невиконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором № КВ-00119/07-18/2105 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту від 23.07.2018 року. Сума заборгованості станом на 27.03.2019 року складала 972 153,52 грн. Також повідомлено, що в разі якщо в термін 30 днів з дня отримання [PERSON] заяви, нею не буде усунено порушення умов Кредитного договору та договору іпотеки, то у відповідності зі статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та на підставі Договору іпотеки, буде здійснено передачу Іпотекодержателю - Кредитній спілці «Зараз» право власності на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] . Одночасно, вказане свідоцтво має відомості, що заява була передана засобами поштового зв`язку у вигляді рекомендованого листа з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримана особисто [PERSON] 01 квітня 2019 року. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 04 липня 2019 року за № 172569930, вбачається, що згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47275058 від 10.06.2019, державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкін О.В. зареєстрував право власності на спірну квартиру, із розміром частки 0, за Кредитною спілкою «Зараз». 14 червня 2019 року між Кредитною спілкою «Зараз» та [PERSON] укладено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] . Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47369285 від 14.06.2019, державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О., прийняв рішення про реєстрацію права власності на квартиру, із розміром частки 1/1, за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 14.06.2019. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ч.1 ст. 572 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно чч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку», визначено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону (чч. 1-5 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»). Правовими нормами чч. 1-4 ст. 37 зазначено Закону України «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною першої статті 10 вказаного Закону визначено, що державним реєстратором є, окрім інших, громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав. Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно з частиною першої статті 11 вказаного Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. За змістом статті 18 даного Закону, перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Так, у наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм законодавства, також вбачається, що Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та відповідним Законом не передбачено необхідність надання реєстратору оцінки предмету іпотеки при здійсненні реєстраційних дій, тим більш, що за Договором іпотеки сторони дійшли згоди стосовно вартості предмету іпотеки та визначення ціни продажу предмету іпотеки. Разом з цим, згідно із статтею 84 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус передає заяви громадян, підприємств, установ та організацій іншим громадянам, підприємствам, установам і організаціям, якщо вони не суперечать закону та не містять відомостей, що порочать честь і гідність людини. Заяви передаються поштою із зворотним повідомленням або особисто адресатам під розписку. Заяви можуть передаватися також з використанням технічних засобів. На прохання особи, що подала заяву, їй видається свідоцтво про передачу заяви. Так, матеріалами справи, зокрема свідоцтвом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. від 07.06.2019, підтверджено отримання позивачем заяви Кредитної спілки «Зараз» про усунення порушення зобов`язань та про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Зазначене свідоцтво не оскаржене позивачем до суду. Отже, з огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову. Одночасно із цим суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14 червня 2019 року, укладений між Кредитною спілкою «Зараз» та [PERSON] є похідною вимогою від скасування реєстрацій на спірне нерухоме майно, а тому задоволенню також не підлягають . На підставі вищевказаного та

Outcome: dismissed