Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

[PERSON] в січні 2018 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03 листопада 1998 року помер його дід [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) із земель бувшого КСП «Нива» на території Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області. 07 червня 2003 року померла його баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 4,22 га надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Підлозцівської сільської ради Млинівського району, яка по заповіту перейшла позивачу. 30 жовтня 2013 року помер дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 3,50 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Підлозцівської сільської ради Млинівського району. Відповідно до заповіту, [PERSON] зробив розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши позивачу належний йому державний акт. З метою оформлення права власності на спадкове майно звернувся до нотаріуса. З повідомлення нотаріуса стало відомо, що видати свідоцтва про право на спадщину неможливо у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті [PERSON], а саме на 1/3 частини права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0062878 із земель КСП «Нива» Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області; на 1/3 частини земельних ділянок згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-РВ №010921 від загальної площі 4,04 гектара, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованих на території Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області. В судовому засіданні позивач та його представник не зявились, подали до суду клопотання про те, що заявлені вимоги підтримують та просять суд задовольнити їх в повному обсязі, розгляд справи проводити без участі позивача та його представника (а.с.45) Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд справи просив проводити за його відсутності. (а.с.42) На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.6 ст.263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 03 листопада 1998 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1- ГЮ №049331 від 03.11.1998 року. (а.с.8) Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) із земель бувшого КСП «Нива» на території Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області. Згідно копії довідки Підлозцівської сільської ради від 20.12.2017 року №337 на момент смерті [PERSON], який помер 03 листопада 1998 року, був зареєстрований і проживав в [INFO], склад його сім'ї був слідуючий: дружина [PERSON], син [PERSON]. (а.с.10) 07 червня 2003 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ГЮ №131051 від 07.06.2003 року.(а.с.11) Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 4,22 га надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Підлозцівської сільської ради Млинівського району (державний акт серії І-РВ №010954). Відповідно до копії заповіту, посвідченого сільським головою Підлозцівської сільської ради 03.06.2003 року та зареєстрованого за №38, [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши позивачу земельну частку (пай) згідно державного акту серії І-РВ №010954.(а.с.13) Згідно копії довідки Підлозцівської сільської ради від 20.12.2017 року №338 [PERSON] проживала і була зареєстрована в [INFO]. Склад сімї померлої на день смерті був слідуючий: [PERSON] - син.(а.с.14) 30 жовтня 2013 року помер дядько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №148462 від 31.10.2013 року (а.с.18) Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 3,50 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Підлозцівської сільської ради Млинівського району (державний акт серії І-РВ №010943). Згідно копії довідки Підлозцівської сільської ради від 20.12.2017 №339 [PERSON] проживав і був зареєстрований в [INFO], проживав один. (а.с.20) Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 27.11.2013 року в справі № 566/1633/13-ц: - визнано за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування на 1/2 частину будинковолодіння, яке розташовано по вулиці Польова, 24 в селі Ставрів Млинівського району Рівненської області, що належав його батьку [PERSON], який помер 03 листопада 1998 року; - визнано за [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування в рівних долях по 1/3 частині кожному, на земельні частки (паї), які знаходяться на території Підлозецької сільської ради Млинівського району Рівненської області та належали на підставі втрачених сертифікатів серії РВ № 006878 на імя [PERSON], який помер 03 листопада 1998 року та серії РВ № 006877 на імя [PERSON], яка померла 07 червня 2003 року, виданими Млинівською райдержадміністрацією 26 вересня 1996 року та знаходяться на території Підлозецької сільської ради Млинівського району Рівненської області. (а.с.15-16) Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент звернення з позовною заявою до суду не оформленим в порядку спадкування залишилось спадкове майно: - 1/3 частини права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0062878 із земель КСП «Нива» Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області та належала покійному [PERSON]; - 1/3 частини земельних ділянок загальною площею 4,04 гектара, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованих на території Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області та належала покійній [PERSON] на підставі державного акту серії І-РВ №010954 про право приватної власності на землю. Спадкоємцем даного майна був дядько позивача - [PERSON], який його прийняв, але не встиг оформити своїх спадкових прав. Позивач є спадкоємцем за законом пятої черги після смерті останнього, так як інших спадкоємців, що прийняли спадщину і не відмовилися від її прийняття немає. Родинні звязки позивача із померлим підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] серія ЯЖ №561791 від 28.03.1955 року (а.с.27), копією свідоцтва про народження [PERSON] серія ІІ-ГЮ №489801 від 13.05.1988 року (а.с.28), копією свідоцтва про народження [PERSON] серія ЯР №431043 від 25.12.1958 року.(а.с.29) Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом (ст. 1245 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). З метою оформлення права власності на вище вказане спадкове майно позивач звернувся до приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу. 01 грудня 2017 року приватний нотаріус надала письмове повідомлення в якому зазначила, що видача свідоцтва про право на спадщину є неможливим у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.(а.с.26) З інформації, наданої Відділом у Млинівському районі Головного управління Держгеокадстру у Рівненській області від 20.12.2017 №29-17-0.28-287/112-17 вбачається, що згідно розпорядження голови Млинівської районної державної адміністрації від 06.08.1996 року №293 [PERSON] був виданий сертифікат серії РВ №0062811, [PERSON] був виданий сертифікат серії РВ №0062878. В подальшому [PERSON] взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0062811 був виданий державний акт серії І-РВ №010921 від 10.01.2002 року.(а.с.25) З приводу втрати вище вказаних правовстановлюючих документів на земельні частки (паї) були подані оголошення в номер газети «Гомін».(а.с.23) Згідно п. 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом №296/5 Мінюсту від 22.02.2012 року), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Порядок видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) регулювалось Указом Президента України від 08.08.1995 №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 №801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Разом з тим даними нормативно-правовими актами не було передбачено процедури та механізмів видачі дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай) взамін загубленого або пошкодженого. Судом встановлено, що через втрату оригіналів сертифіката на право на земельну частку (пай) та державного акту на право приватної власності на землю, а також визначеної законодавчо процедури щодо відновлення даних документів (оформлення дублікатів), позивач, як спадкоємець, не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Таким чином, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved