Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої на підставі довіреності від 22 вересня 2016 року №105 діє [PERSON] звернулась до суду з позовом до Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області, [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що після смерті її батька, [PERSON] який помер 30 червня 2013 року, відкрилася спадщина, яка складалась із: земельної ділянки розміром 7,2313 га, розташованої на території Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області, кадастровий номер 4420684400:24:005:0113; земельної ділянки розміром 0,7566 га, розташованої на території Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області, кадастровий номер 4420684400:24:002:0079; земельної ділянки розміром 0,7566 га, розташованої на території Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області,кадастровий номер 4420684400:24:002:0080; земельної ділянки розміром 7,0779 га, розташованої на території Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області, кадастровий номер 4420684400:24:005:0114. Спадкоємцями першої черги по закону є вона і її сестра - [PERSON]. Відповідно до договору про поділ спадкового майна від 06 лютого 2014 року вони прийняли спадщину після смерті батька та поділили в наступному порядку: [PERSON] відійшли земельна ділянка з кадастровим номером 4420684400:24:005:0113 та земельна ділянка з кадастровим номером 4420684400:24:002:0079; а позивачу - [PERSON] відійшла земельна ділянка з кадастровим номером 4420684400:24:002:0080. Зазначила, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером 4420684400:24:005:0114 було відмовлено у звязку з пошкодженням державного акту про право власності на вказану земельну ділянку. У звязку з вищенаведеним, просила суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку розміром 7,0779 га, розташовану на території Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області, кадастровий номер 4420684400:24:005:0114, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 30 червня 2013 року. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином,направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в заяві адресованій суду просив розглядати справу без участі представника. Відповідач Данилівська сільська рада Біловодського району Луганської області про час та день слухання справи була повідомлена належним чином, її представник до суду не зявився, надіславши клопотання про розгляд справи без участі представника. Заявлені позовні вимоги визнає повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності відповідача по наявним матеріалам в справі. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Так, судом встановлено, що 30 червня 2013 року помер [PERSON], батько позивача, що посвідчується Свідоцтвом про смерть серії І-ЕД №371340 від 02 липня 2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції у Луганській області. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД №181842 від 20 листопада 2008 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Біловодського районного управління юстиції Луганської області, мати позивача [PERSON] померла 20 листопада 2008 року. Факт родинних відносин позивача із померлими підтверджується свідоцтвом про народження позивача. Та відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу остання зареєструвала шлюб та змінила прізвище з дівочого [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про народження відповідача - [PERSON], яке було видано на її дівоче прізвище [PERSON] (зміна прізвища на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу), вона є рідною сестрою позивача [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті батька. Згідно матеріалів спадкової справи №48/2013 заведеної 18 вересня 2013 року приватним нотаріусом Біловодського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], після смерті [PERSON], померлого 30 червня 2013 року, відкрилася спадщина, яка складалась із: земельної ділянки розміром 7,2313 га, розташованої на території Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області, кадастровий номер 4420684400:24:005:0113; земельної ділянки розміром 0,7566 га, розташованої на території Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області, кадастровий номер 4420684400:24:002:0079; земельної ділянки розміром 0,7566 га, розташованої на території Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області,кадастровий номер 4420684400:24:002:0080; земельної ділянки розміром 7,0779 га, розташованої на території Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області, кадастровий номер 4420684400:24:005:0114. Із заяв про прийняття спадщини вбачається, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті батька у встановлений законом строк. Інших спадкоємців немає. Як вбачається з Договору про поділ спадкового майна, посвідченого 06 лютого 2014 року приватним нотаріусом Біловодського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] за реєстровим №129, [PERSON] та [PERSON]поділили належне їм спадкове майно, а саме: [PERSON] відійшли: земельна ділянка розміром 7,2313 га, розташована на території Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області, кадастровий номер 4420684400:24:005:0113, та земельна ділянка розміром 0,7566 га, розташована на території Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області, кадастровий номер 4420684400:24:002:0079; [PERSON] - земельна ділянка розміром 0,7566 га, розташована на території Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області, кадастровий номер 4420684400:24:002:0080. [PERSON] приватного нотаріуса Біловодського районного нотаріального округу від 06 лютого 2017 року №43/02-31 вбачається, що після укладення та посвідчення договору про поділ спадкового майна, [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 7,2313 га, земельну ділянку розміром 0,7566 га, [PERSON] на земельну ділянку розміром 0,7566 га, а на земельну ділянку розміром 7,0779 га спадкоємцям було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцямибуло надано правовстановлювальний документ на земельну ділянку Державний акт на право власності на земельну ділянку, який було зіпсовано з невідомих причин. З наданої відповідачем [PERSON] заяви вбачається, що вона відмовилась від права на спадщину на вищевказану спірну земельну ділянку розміром 7,0779 га на користь позивача [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Порядок отримання правовстановлюючих документів взамін втрачених або зіпсованих врегульовано ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ № 1141 від 26 жовтня 2011 року, відповідно до якої у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє свідоцтво, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. Проте, особа, яка має право на таке звернення (власник майна) помер, в звязку з чим втратив свою правоздатність. Тому, виходячи з наведених обставин, позивач позбавлений можливості скористатися процедурою повторного отримання свідоцтва на нерухоме майно, що передбачена ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі наказу Міністерства юстиції № 1844/5 від 14 грудня 2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна», зареєстрованого в Мінюсті 18 грудня 2012 року за № 2102/22414, органи, що видавали свідоцтва на право власності на нерухоме майно втратили повноваження щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів, що мають силу оригіналу. Таким чином, позивач як спадкоємець, не може отримати повторний державний акт або дублікат правовстановлюючого документу, що має силу оригіналу, з метою надання його нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, так, як відсутній правовий механізм для його отримання, що, в свою чергу обмежує права позивача, як спадкоємця, щодо набуття права власності на спадкове майно у визначеному чинним законодавством порядку шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved