Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувсь до суду із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій (бездіяльності) роботодавця, виплату допомоги по тимчасовій втраті працездатності, поновлення на роботі та виплату заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.02.2018 року в результаті нещасного випадку, що стався за адресою: [ADDRESS] , - при виконання службових обов`язків він був підданий насильницькому нападу зі сторони свого колеги [PERSON] , в результаті чого отримав тілесні ушкодження легкого ступеню. За фактом спричинення тілесних ушкоджень Подільським управлінням ГУ НП в місті Києві порушено кримінальну справу за №120181100070000402 від 02.02.2018 року. У зв`язку з отриманими травмами в результаті нещасного випадку, що призвело до тимчасової втрати працездатності, в період з 02.02.2018 року по 19.02.2018 року, а також в період з 20.02.2018 року по 21.03.2018 року перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується: - листком непрацездатності серії АДІ №125492, виданим в лікувально-діагностичному центрі «Добробут», період лікування з 02.02.2018 року по 19.02.2018 року; - листком непрацездатності серії АДІ №896255, виданим «Макарівським центром первинної медико-санітарної допомоги», період лікування з 20.02.2018 року по 09.03.2018 року; - листком непрацездатності серії АДІ №896962, виданим Комунальним закладом «Макарівський центр первинної медико-санітарної допомоги», період лікування з 12.03.2018 року по 21.03.2018 року. Про кожен факт лікування своєчасно повідомляв керівництву. Але 26.02.2018 року він був звільнений на підставі наказу від 26.02.2018 року №821-к за підписом Начальника управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області Галиця Г.К. 06.03.2018 року за адресою: [ADDRESS] , він, позивач отримав лист №07/478 від 26.02.2018 року від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Київській області про необхідність отримання трудової книжки. Згідно вказаному листу його повідомили про розірвання з 26.02.2018 року трудового договору відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, та запропоновано з`явитися до відділу по роботі з персоналом або надати згоду на відправлення трудової книжки поштою. По закінченню лікування згідно останньому листку непрацездатності серії АДІ №896962, виданого Комунальним закладом «Макарівський центр первинної медико-санітарної допомоги», 22.03.2018 року з`явився за основним місцем роботи до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Київській області, місцезнаходження якого: місто Київ, вул. Сім`ї Стешенків б.2, з метою передачі оригіналу лікарняного листка для нарахування допомоги за відповідний період, а саме: з 12.03.2018 року по 21.03.2018 року. Проте йому було запропоновано отримати трудову книжку у відділі по роботі з персоналом та ознайомиться з наказом про звільнення. 26.03.2018 року подав до Державної служби України з питань праці скаргу на дії (бездіяльність) посадових осіб Управління виконавчої дирекції ФССУ в Київській області з вимогою здійснити інспекційне відвідування для перевірки додержання законодавства про працю відносного його звільнення. 30.05.2018 року отримав письмову відповідь від ГУ Держпраці у Київській області від 11.05.2018 року про результат розгляду скарги, якою фактично зазначено, що підняте питання має ознаки трудового спору, який підлягає безпосередньому розглядові у суді. Позивач вважає, що йому підлягає виплаті середній заробіток з 23.03.2018 року, коли він отримав трудову книжку та копію наказу про звільнення, по 22.07.2018 року в сумі: середній заробіток 16 297.35 гривень х 4 місяці = 65 189.40 гривень. Позивач передав до Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області, як за основним місцем роботи, для призначення допомоги по тимчасовій втраті працездатності лікарняний лист серії АДІ №125492, період лікування з 02.02.2018 року по 19.02.2018 року. Загальний строк непрацездатності становить 18 календарних днів. А 16.03.2018 року зателефонував до Правобережного відділення управління виконавчої дирекції ВССУ у місті Києві щодо отримання заяв-розрахунків на отримання матеріального забезпечення, де був би вказаний факт надання та дані про лікарняний лист, на що отримав відповідь про те, що станом на 16.03.2018 року від Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області 03.03.2018 року отримана одна заява-розрахунок, де вказаний лікарняний лист серії АДІ №125492 за період з 02.02.2018 року по 10.02.2018 року, причина непрацездатності «5 -невиробнича травма», на загальну суму 4251.52 гривен за 8 днів: 4 дні на суму 2125.76 гривен за рахунок роботодавця та 4 дні на суму 2125.76 гривен за рахунок Фонду, що не відповідає фактичним даним. Розмір допомоги по тимчасовій втраті працездатності на підставі лікарняного листа серії АДІ №125492 (за період з 02.02.2018 року по 10.02.2018 року) становить: 531.44 гривень (середній заробіток) х 18 календарних днів =9565.92 гривен - 18%ПДФО, 1,5% військовий збір = 7700.00 гривен. Станом на 26.03.2018 року була виплачена лише частина допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за період з 02.02.2018 року по 10.02.2018 року по лікарняному листу серії АДІ №125492 - 3422.46 гривень: 01.03.2018 року отримав за 4 дні тимчасової непрацездатності 1711.23 гривен за рахунок коштів роботодавця, 16.03.2018 року - за 4 дні за рахунок коштів Фонду 1711.23 гривен. Відповідно заборгованість становить 4277.54 гривень. Допомога по тимчасовій втраті працездатності за період з 20.02.2018 року по 09.03.2018 року, яка підтверджується лікарняним листом серії АДІ №896255, в розмірі 7700.00 гривень (розрахунок аналогічний першому), а також за період з 12.03.2018 року по 21.03.2018 року, яка підтверджується лікарняним листом серії АДІ №896962, в розмірі 4271.74 гривень - взагалі не виплачена. У зв`язку з порушенням посадовими особами Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області його права на отримання соціальної допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, звернувся 03.04.2018 року до Виконавчої дирекції ФССУ з скаргою на дії (бездіяльність) посадових осіб Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області. 08.05.2018 року Виконавча дирекція ФССУ йому повідомила про те, що комісія із соціального страхування при прийнятті своїх рішень при призначені йому допомоги по тимчасовій непрацездатності та відмові у надані такої допомоги керувалась результатами перевірок обґрунтованості видачі листків непрацездатності. З метою з`ясування дійсних обставин, які в тому числі були описані у відповіді Виконавчої дирекції ФССУ, 05.06.2018 року до Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області був направлений адвокатський запит з проханням надати інформацію та її документальне підтвердження, зокрема щодо результатів перевірки обґрунтованості видачі листків непрацездатності серії АДІ №125492 (02.02.2018 року - 19.02.2018 року), АДІ №896255 (20.02.2018 року - 09.03.2018 року), АДІ №896962 (12.03.2018 року - 21.03.2018 року), а саме: протоколи засідань, акт перевірки, накази про проведення перевірок, листи-звернення про проведення перевірки тощо. 03.07.2018 року від Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області надійшов лист-відповідь від 26.06.2018 року №06/1340, з змісту якого вбачається, що до кожного з лікарняних листків зауваження виключно щодо роботи лікарів, які заповнювали (оформляли) їх, однак жодного разу не згадувалось, що до цього причетний він, позивач, також не виявлено фактів підробки чи незаконного оформлення лікарняних листків. Таким чином, кожен лікарняний листок оформлений обґрунтовано. А тому позивач вважає, що він має право на отримання соціальної виплати у формі допомоги по тимчасовій непрацездатності, загальна заборгованості по якій станом на 23.07.2018 року становить 16249.28 гривень. Позивач стверджує, що йому спричинена моральна шкода незаконним звільненням під час перебування на лікуванні, оскільки він втратив можливість заробляти собі на життя, що призвело до позбавлення можливості утримувати не тільки себе, а й свою родину. Зазнав значних моральних страждань, хвилювань, оскільки розраховував, що після лікування зможе повноцінно працювати, отримувати дохід, розраховував на отримання соціальної допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатні. Крім того, під час лікування йому постійно погрожували службові особи відповідача, звинувачували у занятті «чорними» справами без належних доказів. Все разом взяте вплинуло на його психічний та душевний стан, призвело до напруженості, схвильованості. Змушений докладати зусилля шукати роботу, щоб повернутися до нормального життя. Змушений звертатись із скаргами до вищестоящих органів, Держпраці з надією на відновлення своїх прав та притягнення до відповідальності винних осіб. Таким чином, незаконне звільнення стало причиною порушення права на працю, призвело до порушення звичайного стану життя та моральних страждань. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 20000.00 гривен. Крім того, позивач просить поновити строк на звернення до суду з позовною заявою у спорах про поновлення на роботі та виплати на відшкодування за вимушений прогул, посилаючись на те, що задля з`ясування всіх об`єктивних причини звільнення було прийнято рішення про оскарження дій посадових осіб відповідача до вищестоящих контролюючих органів, а саме: - 26.03.2018 року до Державної служби України з питань праці подавалась скарга на дії (бездіяльність) посадових осіб Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області з вимогою здійснити інспекційне відвідування для перевірки додержання законодавства про працю; - 30.05.2018 року отримана відповідь від ГУ Держпраці у Київській області від 11.05.2018 року про результат розгляду скарги, де фактично зазначено, що підняти питання має ознаки трудового спору, які в порядку ст. 221, 232 КЗпП України підлягає безпосередньому розглядові у суді; - 03.04.2018 року до Виконавчої дирекції ФССУ у Київській області була подана скарга на дії (бездіяльність) посадових осіб Управління виконавчої служби ФССУ у Київській області; - 08.05.2018 року за результатами розгляду скарги та в межах компетенції Виконавча дирекція ФССУ у Київській області письмово повідомила про те, що комісія із соціального страхування при прийнятті своїх рішень про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності та відмову у наданні такої допомоги керувалась результатами перевірок обґрунтованості видачі листків непрацездатності Управління виконавчої дирекції ФССУ у місті Києві та Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області, що відповідає нормам чинного законодавства; - 05.06.2018 року до Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області був направлений адвокатський запит з проханням надати інформацію та її документальне підтвердження, зокрема щодо результатів перевірки обґрунтованості видачі листків непрацездатності серії АДІ №125492 (02.02.2018 року - 19.02.2018 року), АДІ №896255 (20.02.2018 року - 09.03.2018 року), АДІ №896962 (12.03.2018 року - 21.03.2018 року), а саме: протоколи засідань, акт перевірки, накази про проведення перевірок, листи-звернення про проведення перевірки тощо; - 03.07.2018 року від Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області надійшла відповідь №06/1340 від 26.06.2018 року з доданими документами. В період з 04.07.2018 року по 20.07.2018 року ним вжитий ряд заходів направлених на збір та аналіз доказів, які підтверджують протиправність та безпідставність стверджень відповідача про необґрунтованість всіх лікарняних листків, наданих йому для виплати допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності. Позивач вважає, що всі ці дії можна розцінити як намагання в позасудовому порядку з`ясувати всі обставини незаконного звільнення для того, щоб звернутися до суду за захистом порушених прав виключно з обґрунтованим позовом. Зазначені обставини заслуговують на те, щоб визнати причини пропуску місячного строку для звернення в суд з заявою про поновлення на роботі - поважними. Позивач просить: - визнати поважними причини пропуску місячного строку для звернення в суд у спорах про поновлення на роботі та компенсації втраченого заробітку у зв`язку з вимушеним прогулом; - визнати протиправними рішення Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області, прийняті у формі протоколу №7 від 26.02.2018 року та протоколу №13 від 21.03.2018 року; - зобов`язати Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області виплатити соціальну допомогу по тимчасовій втраті працездатності станом на 23.07.2018 року становить 16 249.28 гривен та включає в себе заборгованість по виплаті допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності: за період з 02.02.2018 року по 19.02.2018 року, яка підтверджується лікарняним листом серії АДІ №125492 в розмірі 4277.54 гривень, за період з 20.02.2018 року по 09.03.2018 року, яка підтверджується лікарняним листом серії АДІ №896255 в розмірі 7700.00 гривень, за період з 12.03.2018 року по 21.03.2018 року, яка підтверджується лікарняним листом серії АДІ №896962 в розмірі 4271.74 гривень; - визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області в частині звільнення, скасувати наказ про звільнення від 26.02.2018 року №81-к та поновити на посаді головного спеціаліста фінансового контролю та аудиту Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області; - зобов`язати Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 23.03.2018 року в сумі 266032.06 гривень; - зобов`язати Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області відшкодувати моральну шкоду в розмірі 20 000.00 гривень; - судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2423.90 гривень, витрати на правову допомогу 6700.00 гривень стягнути з відповідача. Ухвалою судді Макарівського районного суду Київської області Мазки Н.Б. від 30.07.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. 25.02.2019 року Макарівським районним судом Київської області ухвалено рішення у даній справі, яке постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2019 року залишено без змін. Проте, постановою Верховного суду від 25.03.2020 року вказані судові рішення скасовані та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2020 року дану справу передано на розгляд судді Косенко А.В. Ухвалою суду від 25.11.2020 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 11.12.2020 р. Судовий розгляд справи відкладався неодноразово з різних причин. У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Драпак Д.А. позовні вимоги підтримали з посланням на обставини викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити. Подані позивачем заяви про уточнення розрахунку середнього заробітку, що є збільшенням позовних вимог судом не прийняті, оскільки вони подані після завершення стадії підготовчого провадження. Представники відповідача [PERSON] , [PERSON] , позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, при цьому зазначили про те, що позивачем пропущений строк позовної давності - місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Позивач 22.03.2018 року особисто з`явився до управління, де отримав трудову книжку та ознайомився із наказом про звільнення. Однак позовну заяву подав до суду 30.07.2018 року. При цьому позивач, його представник не навели поважних причин пропуску звернення до суду. Рішення, прийняті у формі протоколів №7 від 26.02.2018 року, №13 від 21032018 року комісії із соціального страхування прийняті у відповідності до чинного законодавства. Третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. В судовому засіданні встановлено, що згідно запису №8 у трудової книжки серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] [INFO] , останній звільнений 26.02.2018 року за прогули відповідно до п. 4 частини першої ст. 40 КЗпП України на підставі наказу №81-к від 26.02.2018 року, в якому зазначено: звільнити [PERSON] з посади головного спеціаліста відділу фінансового контролю та аудиту управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області 26.02.2018 року за прогули, скоєні з 20.02.2018 року по 26.02.2018 року, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 9-11, 13 том 1). Відповідно листу-повідомленню №07/478 від 26.02.2018 року за підписом заступника начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області - начальника юридичного відділу П. Реви, на ім`я [PERSON] , останній повідомлений про необхідність отримання трудової книжки у зв`язку з розірванням 26.02.2018 року з ним трудового договору відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Повідомлено про необхідність прибути до відділу по роботі з персоналом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, або надати згоду на відправлення трудової книжки поштою (а.с. 20, 21 том 1). З листка непрацездатності серії АДІ №125492, виданого ТОВ «Медичний центр «Добробут», розташованого за адресою: м. Київ вул. М.Мишина, 3, відкритого 02.02.2018 року на ім`я [PERSON] , вбачається причина непрацездатності: нещасний випадок на виробництві та його наслідки. Режим лікування визначений - амбулаторний. Далі в листку непрацездатності вказаний діагноз: травма, але травма чого саме - не можливо прочитати з-за наставлених на цьому місці печаток. Далі в листку непрацездатності зазначено про те, що до роботи слід стати 20.02.2018 року (а.с. 14 том 1). З акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 01.02.2018 року о 13.34 годині в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, від 23.02.2018 року вбачається, що наказом від 02.02.2018 року №50 управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області утворена комісія для проведення розслідування нещасного випадку. Комісія з розслідування нещасного випадку з`ясувала, що конфлікт між [PERSON] і [PERSON] виник на ґрунті звинувачень останнього у несанкціонованому (без відома [PERSON] ) доступу до його персонального комп`ютера і встановлення програмного забезпечення для віддаленого стеження за його діями. Комісія прийшла до висновку про те, що нещасний випадок з головним спеціалістом відділу фінансового контролю та аудиту Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області Фостенком О.В. не визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, оскільки він не підпадає під обставини, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом згідно з п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку випадків, захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №2132. Нещасний випадок стався під час перебування потерпілого на території підприємства протягом перерви для відпочинку та харчування, яка встановлена згідно з правилами внутрішнього трудового розпорядку (в неробочий час); настання нещасного випадку не пов`язане з впливом небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком. Згідно з поясненнями потерпілого і свідків, заподіяння тілесних ушкоджень сталося під час з`ясування стосунків невиробничого характеру. По даному нещасному випадку акт за формою Н-1 не складається (а.с. 22 зворот - 26 том 1). З листка непрацездатності серії АДІ №896255, виданого Комунальним закладом «Макарівський центр первинної медико-санітарної допомоги», відкритого 20.02.2018 року на ім`я [PERSON] , не вбачається ні первинний ні заключний діагноз. В розділі причина непрацездатності вказане - загальне захворювання. Режим лікування амбулаторний. Стати до роботи 10.03.2018 року (а.с. 31 том 1). З листка непрацездатності серії АДІ №896962, виданого Комунальним закладом «Макарівський центр первинної медико-санітарної допомоги», відкритого 12.03.2018 року на ім`я [PERSON] , з якого не вбачається ні первинний ні заключний діагноз. В розділі причина непрацездатності вказане - загальне захворювання. Режим лікування амбулаторний. Стати до роботи 22.03.2018 року (а.с. 34 том 1). З листа-відповіді на ім`я [PERSON] №44/2-Ф-1489-211 від 11.05.2018 року з Головного управління Держпраці у Київській області на звернення щодо можливого порушення законодавства про працю з боку посадових осіб Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області повідомлено про те, що підняте питання має ознаки трудового спору, які в порядку ст. 221, 232 КЗпП України підлягає безпосередньому розглядові у суді (а.с. 41-43 том 1) В листі-відповіді №11-14/Ф-579з-938 від 27.04.2018 року Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на ім`я [PERSON] , вказано, що була розглянута скарга останнього за вх.№Ф-579 від 03.04.2018 року, також зазначено, що з метою неупередженого та об`єктивного розгляду скарги в управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області витребувана інформація щодо порушених в скарзі питань. За результатами перевірок листки непрацездатності серії АДІ №125492 за період з 02.02.2018 року по 10.02.2018 року, серії АДІ №896255 за період з 20.02.2018 року по 09.03.2018 року визнані виданими необґрунтовано. Комісія з соціального страхування при прийнятті своїх рішень при призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності та про відмову у видачі такої допомоги керувалась результатами перевірок обґрунтованості видачі листків непрацездатності Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, що відповідає нормам чинного законодавства (а.с. 44-46 том 1). В листі-відповіді №06/1340 від 26.06.2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області з доданими до нього документів на ім`я адвоката Драпака Д.А. на адвокатський запит від 05.06.2018 року, зазначено, що листок непрацездатності серії АДІ №896962, виданий Комунальним закладом «Макарівський центр первинної медико-санітарної допомоги Київської області» з 12.03.2018 року по 21.03.2018 року комісією соціального страхування Управління не розглядався у зв`язку з тим, що [PERSON] з 26.02.2018 року не перебував у трудових відносинах з Управлінням (а.с. 53-60 том 1). Відповідно протоколу №7 засідання комісії із соціального страхування Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області від 26.02.2018 року, прийнято рішення про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності [PERSON] по листку непрацездатності АДІ №125492, причина непрацездатності зазначена за номер 5 - невиробнича травма; період непрацездатності з 02.02.2018 року по 10.02.2018 року. Кількість днів, що підлягають оплаті 8 днів, в тому числі за рахунок коштів Фонду - 4. Також прийнято рішення про відмову в призначенні допомоги [PERSON] за листком непрацездатності АДІ №125492 за період непрацездатності з 02.02.2018 року по 19.02.2018 року, що становить 9 днів, що не підлягають оплаті. Причина відмови в призначенні допомоги - необґрунтоване продовження листка непрацездатності (лист управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві від 26.02.2018 року №1073-8.4) (а.с. 175, 176 том 1). Згідно протоколу №13 засідання комісії із соціального страхування Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області від 21.03.2018 року, відмовлено в призначенні допомоги [PERSON] за листком непрацездатності АДІ №896255 за період непрацездатності з 20.02.2018 року по 09.03.2018 року, що становить кількість днів - 18. Причина відмови в призначенні допомоги - необґрунтована видача та порушення в оформленні листка непрацездатності (а.с. 177 том 1). В довідці №116 Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги зазначено про те, що [PERSON] 01.02.2018 року перебував в приймальному відділенні з 14.30 години до 15.00 години. Був оглянутий черговим лікарем нейрохірургом, висталений діагноз: забій та саднина обличчя лівої половини. Зроблено Rо-гр черепа. Пацієнт відмовився від аналізу крові на вміст алкоголю. Копія огляду чергового лікаря нейрохірурга додається (а.с. 200, 202 том 1). Згідно огляду чергового лікаря нейрохірурга від 01.02.2018 року, [PERSON] на момент огляду мав скарги на головний біль. Діагноз: забій та садна обличчя лівої половини Встановлено: адекватний. Вербальний контакт повний. Фотореакція жива. Обличчя симетричне. Ковтання норма. Чутливість збережена. Рухи збережені. Проби Ромберга стійкий. Було проведено Rо-гр черепа - без кістково-травматичних змін. Без патології. Кров на алкоголь не хотів здати (а.с. 202 том 1). Відповідно довідці №274 від 02.02.2018 року, виданої Київською міською лікарнею №12, [PERSON] звертався до приймального відділення щелепно-лицевої хірургії №1 02.02.2018 року, був встановлений діагноз: скол коронки 26 зуба, забій 41 зуба, саднина лівої щоки. Проведений огляд та обробка саднин. Рекомендовано: рідка дієта два тижня; консультація терапевта стоматолога. В графі «Потребує звільнення від заняття працею (навчання) на ___ діб, з ____ по __» - запис відсутній (а.с. 201 том 1). 12.02.2018 року заступник начальника управління П. Рева звертався до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві щодо перевірки обгрунтованості видачі та продовження позивачу листків непрацездатності (а.с. 215 том 1). 26.02.2018 року по вказаному питанню надано відповідь, про те, що л/н серії АДІ 125492 з 02.02.2018 по 19.02.2018 на період з 02.02.2018 по 10.02.2018 - виданий обгрунтовано, а на період з 11.02.2018 по 19.02.2018 - продовжений - необгрунтовано в порушення п. 1.7 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян від 13.11.2001 №455 (а.с. 216 том 1). Вказане підтверджується довідкою про результати такої перевірки (а.с. 217-219 том 1). Також 16.03.2018 року в.о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві П. Рева видано наказ про проведення перевірки лікарняного закладу (а.с. 221 том 1), на що видано відповідну довідку, з якої слідує, що листок непрацездатності серії АДІ № 896255 на ім`я [PERSON] з 20.02.2018 р. по 09.03.2018 р. у Бишівській МАЗПСМ виданий необгрунтовано, з порушенням порядку видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян у порушення вимог пп. 5.1.4, 5.1.5, 5.1.11 Положення №189, п. 1.7 Інструкції №455 та з недоліками у оформленні (а.с. 222-224). Як вказав сам позивач у позові та що не заперечив відповідач, станом на 26.03.2018 року йому була виплачена лише частина допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за період з 02.02.2018 року по 10.02.2018 року по лікарняному листу серії АДІ №125492 - 3422.46 гривень: 01.03.2018 року отримав за 4 дні тимчасової непрацездатності 1711.23 гривень за рахунок коштів роботодавця, 16.03.2018 року - за 4 дні за рахунок коштів Фонду 1711.23 гривень. Виплата іншої частини допомоги по тимчасовій втраті працездатності за період з 20.02.2018 року по 09.03.2018 року, по лікарняному листу серії АДІ №896255, а також за період з 12.03.2018 року по 21.03.2018 року, по лікарняному листку серії АДІ №896962 - відповідачем не здійснювалася. Причина відмови в призначенні допомоги - необґрунтована видача та порушення в оформленні листків непрацездатності. Дослідивши матеріали справи, суд при вирішенні спору керується наступним. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, зібраними доказами судом також встановлено, що відповідно до наказу Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області № 241-к від 31 липня 2017 року [PERSON] був призначений на посаду головного спеціаліста відділу контрольно-ревізійної роботи та аудиту в порядку переведення з 01 серпня 2017 року, а наказом цієї ж установи № 636-к від 19 грудня 2017 року переведений на посаду головного спеціаліста відділу фінансового контролю та аудиту з 02 січня 2018 року. Наказом № 81-к від 26 лютого 2018 року [PERSON] звільнений з роботи за прогули, які мали місце з 20 лютого 2018 року по 26 лютого 2018 року, на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України. Листом № 07/478 від 26 лютого 2018 року відповідач повідомив позивача про необхідність отримання трудової книжки, у зв`язку з розірванням із ним трудового договору відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП України, за місцем роботи або надати згоду на відправлення трудової книжки поштою. В період з 02 лютого 2018 року по 21 березня 2018 року позивач був тимчасово непрацездатний відповідно до листів непрацездатності, виданих різними медичними установами. Відповідно до листка непрацездатності серії АДІ № 125492, виданого ТОВ «Медичний центр «Добробут», відкритого 02 лютого 2018 року, встановлено причина непрацездатності: нещасний випадок на виробництві та його наслідки. Режим лікування амбулаторний, діагноз травма, але яка встановити неможливо, оскільки в тому місці розміщено відтиск печатки. До роботи необхідно стати 20 лютого 2018 року. За результатами розслідування нещасного випадку (акт від 23 лютого 2018 року), який мав місце 01 лютого 2018 року о 13 год 34 хв в Управлінні виконавчої дирекції ФССУ у Київській області, комісія, утворена відповідно до наказу від 02 лютого 2018 року, дійшла висновку, що цей нещасний випадок не є таким, що пов`язаний з виробництвом. У листі непрацездатності серії АДІ №896255, виданого Комунальним закладом «Макарівський центр первинної медико-санітарної допомоги», відкритого 20 лютого 2018 року на ім`я позивача, не зазначено ні первинного, ні заключного діагнозу. В розділі причина непрацездатності вказано загальне захворювання. Режим лікування амбулаторний. Стати до роботи 10 березня 2018 року. У листі непрацездатності серії АДІ №896962, виданого Комунальним закладом «Макарівський центр первинної медико-санітарної допомоги», відкритого 12 березня 2018 року на ім`я [PERSON] , не зазначено ні первинного, ні заключного діагнозу. В розділі причина непрацездатності вказано загальне захворювання. Режим лікування амбулаторний. Стати до роботи 22 березня 2018 року. Відповідно протоколу № 7 засідання комісії із соціального страхування Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області від 26 лютого 2018 року, прийнято рішення про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності [PERSON] по листку непрацездатності АДІ №125492 за період з 02 по 10 лютого 2018 року та про відмову в призначенні йому допомоги за період з 11 по 19 лютого 2018 року. Згідно з протоколом № 13 засідання комісії із соціального страхування Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області від 21 березня 2018 року, відмовлено в призначенні допомоги [PERSON] за листком непрацездатності АДІ № 896255. Листом Виконавчої дирекції ФCCУ № 11-14/Ф-579з-938 від 27 квітня 2018 року [PERSON] , повідомлено, що за результатами перевірок листки непрацездатності серії АДІ № 125492 за період з 02 лютого 2018 року по 10 лютого 2018 року, серії АДІ № 896255 за період з 20 лютого 2018 року по 09 березня 2018 року визнані такими, що видані необґрунтовано. Листом Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області № 06/1340 від 26 червня 2018 року позивача повідомлено, що листок непрацездатності серії АДІ № 896962 за період 12 березня 2018 року по 21 березня 2018 року комісією соціального страхування Управління не розглядався у зв`язку з тим, що [PERSON] з 26 лютого 2018 року не перебував у трудових відносинах з Управлінням. Згідно з пунктом 4 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. За змістом наведеної норми права та статті 234 КЗпП України цей строк може бути поновлено у разі порушення трудових прав працівника. Установлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Ці строки не перериваються і не зупиняються. Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки. Разом з тим, якщо строк звернення до суду, установлений статтею 233 КЗпП України, пропущений без поважних причин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском зазначеного строку. Місячний строк для звернення до суду за вирішенням спору про поновлення на роботі обчислюється не інакше як з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Початком перебігу місячного строку для звернення особи до суду з позовом про поновлення на роботі слід вважати день вручення наказу про звільнення або день видачі трудової книжки. Достовірно встановлено, що позивач 22.03.2018 року отримав трудову книжку, ознайомився з наказом про звільнення. Також судом встановлено, що 06.03.2018 року позивач отримав від відповідача лист №07/478 від 26.02.2018 року про необхідність отримання трудової книжки у зв`язку з розірванням 26.02.2018 року трудового договору відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Щодо вимоги позивача про визнання поважними причини пропуску місячного строку для звернення до суду слід вказати наступне. Судом встановлено, що 06.03.2018 року позивач отримав від відповідача лист №07/478 від 26.02.2018 року про необхідність отримання трудової книжки у зв`язку з розірванням 26.02.2018 року трудового договору відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Про це позивач зазначав і в позовній заяві. Таким чином, місячний строк для звернення до суду обчислюється не інакше як з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, тобто з 22.03.2018 року. З позовом до суду позивач звернувся 30.07.2018 року. Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на те, що поважними причинами пропуску строку є намагання в позасудовому порядку з`ясувати обставини звільнення для того, щоб звернутись до суду виключно з обґрунтованим позовом. Звернення із скаргами, витребування інформації, вимоги проведення перевірок могли мати місце і після пред`явлення позову, і ніяким чином не переривають, не зупиняють строки звернення до суду з позовом. Також, представники відповідача просили застосувати строки позовної давності, посилаючись на те, що позивач знав про порушене право з 22.03.2018 року, а звернувся до суду 30.07.2018 року, тому зазначений позов подано з пропуском строку звернення до суду, встановленого ст. 233 КЗпПУ. При цьому слід вказати, що перш ніж застосовувати строк звернення до суду суд має встановити чи порушено трудові права позивача. Якщо вони не порушені, то суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 235/1954/16-ц (провадження № 61-423св17). Так дослідженими вище доказами, судом встановлено, що відповідач при звільненні позивача діяв у відповідності до чинного законодавства, порушень з боку відповідача судом не встановлено, належних доказів порушень трудових прав позивача матеріали справи не містять. Відповідач перед тим як прийняти відповідні рішення, які випливають з трудових відносин, що виникли між позивачем та відповідачем, провів ретельну перевірку подій, які мали місце починаючи з 01.02.2018 р. і до звільнення позивача з роботи 26.02.2018 р. та прийняв правомірне рішення про його звільнення. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, передбачено, що у відповідності до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Щодо позовних вимог про визнання протиправними рішень відповідача прийнятих у формі протоколу №7 від 26.02.2018 року та протоколу №13 від 21.03.2018 року, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню у зв`язку з тим, що позивачем належними доказами не доведений факт порушення законодавства при прийнятті вказаних рішень. За результатами перевірки Виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування України у Київській області встановлено, що комісія з соціального страхування при прийнятті своїх рішень при призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності та про відмову у видачі такої допомоги керувалась результатами перевірок обґрунтованості видачі листків непрацездатності управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, що відповідає нормам чинного законодавства. У зв`язку з чим не підлягають задоволенню і позовні вимоги про виплату соціальної допомоги по лікарняним листкам. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд керується вимогами ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, якими передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (витрати на правову допомогу), відшкодуванню позивачу не підлягають, оскільки у разі відмови в позові покладаються на позивача. Отже, оцінюючи здобуті докази у їх сукупності, суд визнає їх належними, достовірними, допустимими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з підстав його необгрунтованості, оскільки як вже було встановлено судом, що трудові права позивача не порушені, звільнення його відбулося правомірно, тому підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Outcome: dismissed