Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

[PERSON] 12 листопада 2018 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд: стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь, аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення доньки повноліття. Позов мотивований тим, що відповідачем надається матеріальна допомога на утримання їхньої неповнолітньої доньки, проте вона не є достатньою для забезпечення належного утримання дитини та її гармонійного розвитку. Дитина часто хворіє, з чим пов`язані додаткові витрати на медикаменти та лікування. У зв`язку з чим, позивачка звернулась до суду з даним позовом. Відповідач не погоджуючись з позовом 11.01.2019 через канцелярію суду подав відзив на позов в якому зазначив наступне. З 2015 року позивачка разом з їхньою спільною донькою переїхала до своїх батьків в м. Ромни Сумської області. Незважаючи на фактичне припинення між відповідачем та позивачем шлюбних відносин з 2015 року, [PERSON] жодного дня не ухилявся від утримання дитини. Для цих цілей замовив у АТ «Райффайзен Банк Аваль» дублікат банківської картки, на яку здійснювалось нарахування його заробітної плати, та передав цей дублікат позивачу. З позивачем узгодили суму грошових коштів, яку відповідач щомісячно передаватиме їй на утримання дитини, та вона самостійно знімала оговорену ними суму грошових коштів за допомогою цієї банківської картки. Окрім того, у разі виникнення непередбачених витрат (придбання ліків, одягу чи взуття для дитини, тощо), позивач зверталася до відповідача з проханням надання додаткових коштів, на що останній жодного разу їй не відмовив. У зв`язку з переведенням відповідача на інше місце роботи, останнім було змінено картку для виплат заробітної плати, а попередню закрито. 31.10.2018 між відповідачем та позивачем було погоджено, що грошові кошти на утримання дитини, він буде перераховувати на картковий рахунок позивачки, який вона надала. З того дня і до сьогодні відповідач продовжує утримувати їхню спільну дитину шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, який зазначила йому позивачка. Відповідач жодного дня не ухилявся від свого батьківського обов`язку по утриманню дитини, а твердження позивача про нібито відсутності між ними домовленості щодо виплат відповідачем аліментів на утримання дитини, повністю не відповідають дійсності. Лише упродовж 2018 року відповідач передав позивачці на утримання дитини 131400 грн., ще 600 доларів США передав особисто [PERSON] приблизно у травні 2018 року для оплати відпочинку їхньої дитини у Республіці Туреччина. Відповідач зазначає, що він ніколи не відмовлявся від утримання доньки, та протягом всього часу надав грошові кошти на її утримання. Крім того, на свята він спрямовував посилки з подарунками, при звернені позивачки з приводу необхідності придбання ліків для дитини, одягу, тощо він завжди надавав відповідну допомогу. Оскільки, відповідач добровільно перераховував грошові кошти (аліменти) на утримання дитини, то прошу суд, врахувати даний факт та стягувати аліменти не з дня пред`явлення позову до суду - 12.11.2018, а з дня винесення рішення по справі. Позивачка 25.01.2019 через канцелярію суду подала відповідь на відзив в якому зазначила, що вказані у відзиві суми поповнення свого карткового рахунку, жодним чином не підтверджують сплату відповідачем аліментів на утримання дитини. Також виписка про зняття готівки з банкоматів не підтверджує факт сплати відповідачем аліментів на утримання дитини. З приводу того, щоб аліменти стягувалися не з моменту пред`явлення позову до суду а з дати набрання законної сили рішення, заперечувала, оскільки це суперечить приписам ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України. Всі інші посилання відповідача ніякого відношення до визначення аліментів в розмірі ј частини з усіх видів заробітку і доходу на утримання дитини не мають. 20.02.2019 відповідачем подано через канцелярію суду заперечення на відповідь на відзив в порядку ст. 180 ЦПК України, в якому останній зазначає наступне. У відповіді позивач заперечує факт наявності між ними домовленості про розмір аліментів на утримання дитини, які відповідач перераховував їй щомісячно, починаючи з 2015 року. Проте вказане спростовується роздруківкою по руху грошових коштів по картковому рахунку відповідача, оскільки по ньому чітко видно, що позивач щомісячно знімав з дублікату його банківської картки грошові кошти. При цьому, операції по зняттю коштів проводились через банкомати, розташовані у місті Ромни Сумської області. Факт наявності у позивача дублікату банківської картки відповідача повністю підтверджується смс-перепискою, скриншоти якої додано до відзиву на позовну заяву, а також фактом зняття з цієї картки грошових коштів саме на території міста Ромни Сумської області. Факт відсутності відповідача в дні, у які відбувались зняття готівки на території міста Ромни, підтверджуються відомостями про вибуття відповідача за межі проведення операції об`єднаних сил (антитерористичної операції) з військової прокуратури об`єднаних сил (до травня 2018 року - військової прокуратури сил антитерористичної операції). У наданих виписках чітко видно тип і деталі операції, проведені позивачем з банківською карткою відповідача, а саме - зняття готівкових коштів з банківської картки з банкоматів, розташованих на території міста Ромни, у той час, як відповідач проходив військову службу на території Донецької області в районі проведення операції об`єднаних сил (до травня 2018 року - антитерористичної операції). Відповідач продовжує перераховувати їй грошові кошти для утримання дитини, що підтверджується випискою по руху коштів по картковому рахунку, та смс-перепискою. У жовтні 2019 року, відповідач заблокував дублікат своєї банківської картки, якою з 2015 року користувалась позивач, та зменшив розмір виплат на утримання дитини, оскільки значно зменшився розмір моєї щомісячної заробітної плати. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що розмір аліментів, які він добровільно щомісячно сплачував [PERSON] на утримання дитини є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, проте позивач ніде офіційно не працює, джерел доходів не має, а тому у мене є достатньо підстав вважати, що кошти, які він систематично перераховую їй на утримання дитини, позивач використовує не за цільовим призначенням. У зв`язку із викладеним, на підставі ст. 186 СК прошу суд, при ухваленні рішення контроль за цільовим використанням позивачем аліментів покласти на відповідний орган опіки та піклування за місцем проживання позивача та дитини. 27 березня 2019 року відповідач надіслав на адресу суду клопотання про закриття провадження у даній справі на підставі вимог п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, яке мотивовано тим, що згідно п. 1 наказу «Про відрахування аліментів на утримання дитини із грошового забезпечення полковника юстиції [PERSON] » від 26.03.2019 №39, відділ фінансування та бухгалтерського обліку військової прокуратури Західного регіону України щомісячно проводить відрахування на утримання дитини - [PERSON] [INFO] , в розмірі 25% грошового забезпечення начальника відділу військової прокуратури Західного регіону України полковника юстиції [PERSON] , у зв`язку з чим спір між сторонами відсутній. Ухвалою сулу від 16 квітня 2019 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - відмовлено, оскільки, між сторонами не врегульовано питання щодо сплати аліментів, тобто між ними існує спір, тому провадження закриттю не підлягає. Позивачка та ї представник в судове засідання не з`явилися, в заяві до суду від 13.08.2019 позивачка просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив. Крім того, відповідач зазначив, що на підставі його рапорту від 25.03.2019 видано наказ військового прокурора регіону Вдовитченка В. за № 39 від 29.03.2019, згідно якого відділом фінансування та бухгалтерського обліку військової прокуратури Західного регіону України щомісячно проводяться відрахування на утримання дитини - [PERSON] [INFO] , в розмірі 25% грошового забезпечення начальника відділу військової прокуратури Західного регіону України полковника юстиції [PERSON] , починаючи з 1 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Враховуючи те, що він і раніше добровільно надавав матеріальну допомогу дитині, в розмірах за домовленістю сторін, так і надалі продовжує надавати її в розмірі 25% від заробітної плати щомісячно, відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі так як відсутній предмет спору. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 26.10.2018 серії [NUMBER] , актовий запис 656, 24 жовтня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвища чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5 том 1). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.2013, виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , актовий запис за № 1097. Батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 6 том 1). Згідно довідки виданої Головою правління ОСББ «Монастирська 4-Г» Журенко Я.А. від 08.11.2018, гр.. [PERSON] фактично проживає з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (без реєстрації) (а.с. 7 том 1). Згідно довідки виданої приватним лікарем педіатром ФОП [PERSON] від 03.11.2018, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , наглядається лікарем з квітня 2017 року коли дівчинка переїхала з Харкова. Дитина перебуває на диспансерному нагляді, як тимчасово хворіючи з рецедивуючими респіраторними захворюваннями. Хворіє 1 раз в місяць різними вірусними захворюваннями. Інфікована вірусом Енштейн - Барра . Має в крові цитомегаловірус, вірус герпес - 6 типу, що підтверджено лабораторними дослідженнями. Має підвищену лактозну недостатність, що призвело до специфічної дієти (а.с. 8). Відповідно до наказу Генерального прокурора України [PERSON] з 03.07.2015 призначений на посаду слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління з нагляду за додержанням законів об`єднаними силами антитерористичної операції Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України (з місцем дислокації у м. Краматорськ Донецької області), а з 17.08.2015 призначений на посаду начальника слідчого відділу новоствореної військової прокуратури сил антитерористичної операції (з місцем дислокації у м. Краматорськ Донецької області). Згідно наказу військового прокурора об`єднаних сил Ціцак О. за №205-к від 07.05.2018, [PERSON] надано частину щорічної основної відпустки за 2018 рік терміном 14 календарних днів з 14 травня по 27 травня 2018 року (а.с. 222 том 1). Згідно наказу військового прокурора об`єднаних сил Ціцак О. за №14-к від 18.05.2018, у зв`язку з службовою необхідністю [PERSON] відкликано з основної щорічної відпустки з 18 травня 2018 року (а.с. 223 том 1). Згідно наказу виконувача обов`язків військового прокурора об`єднаних сил [PERSON] . за №66-к від 12.06.2018, надано [PERSON] , частину щорічної основної відпустки за 2018 рік терміном 12 календарних днів з 09 липня по 20 липня 2018 року (а.с. 224 том 1). Згідно наказу військового прокурора об`єднаних сил Ціцак О. за №276-к від 12.09.2018, [PERSON] з 17.09.2018 звільнено з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів у кримінальних провадженнях територіальних органів поліції слідчого управління військової прокуратури об`єднаних сил (а.с. 221 том 1). Згідно наказу від 18.09.2018 № 647к військового прокурора Західного регіону України [PERSON] призначений на посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності управління процесуального керівництва та нагляду за додержання законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність військової прокуратури Західного регіону України (а.с. 170 том 1). Згідно договору оренди квартири від 29.09.2018, з вересня 2018 року [PERSON] проживає у м. Львів та орендує житло, вартість якого становить 7840 грн./місяць та всі комунальні послуги (а.с. 114-117 том 1). Згідно довідки від 12.02.2019 за №24 про доходи начальника відділу у складі управління військової прокуратури Західного регіону України [PERSON] за період з 18 вересня 2018 року по 07 лютого 2019 року включно становить: 224455,04 грн. (а.с. 146, 171 том 1). Згідно наказу військового прокурора регіону Вдовитченко В. за №246-к від 20.03.2019, [PERSON] відряджено у м. Київ з необхідністю проведення слідчих дій терміном календарні дні - з 20 по 21 березня 2019 року (а.с. 228 том 1). Згідно наказу військового прокурора регіону Вдовитченко В. за №39 від 29.03.2019, відділом фінансування та бухгалтерського обліку військової прокуратури Західного регіону України щомісячно проводяться відрахування на утримання дитини - [PERSON] [INFO] , в розмірі 25% грошового забезпечення начальника відділу військової прокуратури Західного регіону України полковника юстиції [PERSON] , на підставі його рапорту від 25.03.2019, починаючи з 1 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 245 том 1). Згідно довідки виданої [PERSON] керівником Військової прокуратури Західного регіону України від 16.04.2019 №100, в тім що він дійсно проходить військову службу в військовій прокуратурі Західного регіону України на посаді начальника відділу та з його грошового забезпечення за березень 2019 року здійснено відрахування та перерахування аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , отримувач дитини - матір дитини - [PERSON] , на суму - 6792,79 грн. (а.с. 10 том 2). Згідно платіжного доручення № 244 від 28.03.2019 здійснено переказ коштів, відправник - Військова прокуратура Західного регіону України, отримувач - [PERSON] , сума - 6792,79 грн. (а.с. 11 том 2). Згідно довідки виданої [PERSON] керівником Військової прокуратури Західного регіону України від 13.05.2019 №127, в тім що він дійсно проходить військову службу в військовій прокуратурі Західного регіону України на посаді начальника відділу та з його грошового забезпечення за квітень 2019 року здійснено відрахування та перерахування аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , отримувач дитини - матір дитини - [PERSON] , на суму - 6311,52 грн. (а.с. 44 том 2). Згідно платіжного доручення № 372 від 25.04.2019 здійснено переказ коштів, відправник - Військова прокуратура Західного регіону України, отримувач - [PERSON] , сума - 6311,52 грн. (а.с. 45 том 2). Згідно наказу від 27 лютого 2019 року за № 1 про прийняття на роботу [PERSON] , з 01.03.2019 на посаду Товарознавця непродовольчих товарів ФОП [PERSON] з окладом - 4500 грн. (а.с. 31 том 2). Згідно довідки виданої [PERSON] від 01.03.2019 приватним підприємцем ФОП [PERSON] , вбачається, що [PERSON] дійсно працює у ФОП [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за основним місцем роботи та займає посаду товарознавця непродовольчих товарів, посадовий оклад становить - 4500,00 грн. (а.с. 241 том 1). Згідно довідки виданої [PERSON] від 08.05.2019 приватним підприємцем ФОП [PERSON] , вбачається, що [PERSON] дійсно працює у ФОП [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за основним місцем роботи та займає посаду товарознавця непродовольчих товарів, заробітна плата за 2019 рік становить - за березень 2019 року - 4500,00 грн., за квітень 2019 року - 4501,00 грн. (а.с. 30 том 2). Згідно довідки приватного лікаря - педіатра ФОП [PERSON] від 07.05.2019, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , протягом 2-х років наглядається у приватного лікаря педіатра [PERSON] . Дівчинка часто хворіє респіраторними захворюваннями, у неї біохімічна лабораторія виділена антитіла до цитамегаловірусної, герпесної інфекції, а також віруса Енштейн - Барра , котрі являються хронічними інфекціями та супроводжуються довготривалими частими рецидивами. Також в дитини мається лактозна недостатність, що потребує особливої дієти. Дитина має шкірне захворювання: «Атопічний дерматит». Дитина потребує санітарно-курортного оздоровлення 1-2 рази на рік (а.с. 35-37 том 2). Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що відповідач не ухиляється від надання своїй дитині матеріальної допомоги, що підтверджується виписками з карткового рахунку відповідача, смс-перепискою, скриншоти якої додано до відзиву на позовну заяву, а також фактом зняття з цієї картки грошових коштів саме на території міста Ромни Сумської області. Факт відсутності відповідача в дні, у які відбувались зняття готівки на території міста Ромни, підтверджуються відомостями про вибуття відповідача за межі проведення операції об`єднаних сил (антитерористичної операції) з військової прокуратури об`єднаних сил (до травня 2018 року - військової прокуратури сил антитерористичної операції). Відповідач і надалі продовжує надавати матеріальну допомогу своїй дитині, що підтверджується наказом військового прокурора регіону Вдовитченка В. за № 39 від 29.03.2019 про відрахування з його заробітної плати аліментів на утримання його доньки в розмірі 25%, проте вищевказані доводи відповідача не можуть бути підставою для відмови в позові про стягнення аліментів на дитину, оскільки згідно з частиною третьою статті 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Доводи відповідача, що кошти які він надає позивачці в якості матеріальної допомоги для їхньої дитині позивачка використовує не за призначенням, оскільки ніде не працює, суд визнає необґрунтованими, оскільки згідно довідки виданої [PERSON] від 08.05.2019 приватним підприємцем ФОП [PERSON] , вбачається, що [PERSON] працює у ФОП [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за основним місцем роботи та займає посаду товарознавця непродовольчих товарів, заробітна плата за березень 2019 року становить - 4500,00 грн., за квітень 2019 року - 4501,00 грн. (а.с. 30 том 2). Доводи відповідача, щоб аліменти стягувалися з нього не з моменту пред`явлення позову до суду, а з дати набрання законної сили рішення, суд визнає безпідставними, оскільки це суперечить приписам ст. 191 Сімейного кодексу України згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. В даному випадку судом встановлено, що існує спір між позивачем та відповідачем, які не можуть дійти згоди щодо визначення достатньої для обох сторін щомісячної грошової суми аліментів на користь їхньої неповнолітньої доньки, тому таке право позивачки має бути захищено в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги, що відповідач є працездатного віку, офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, а відтак може надавати допомогу своїй дитині, а також судом враховано витрати, які відповідач несе на оренду квартири, відрахування, які проводяться згідно наказу від 26.03.2019 з його заробітної плати в розмірі 25% на користь позивача на утримання їхньої дитини, відсутність відомостей про незадовільний стан його здоров`я чи про осіб, які перебувають на його утриманні, працевлаштованість позивача, а також враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, та з метою забезпечення інтересів дитини та захисту її права на утримання батьками, підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст. 188 СК, не встановлено, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача аліменти на утримання їхньої доньки в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку, доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 12.11.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, в прибуток держави слід стягнути 352,40 грн. судового збору. На підставі положень ст. 180-184, 191-192 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved