Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] 23 грудня 2019 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , який вона за життя заповіла їй. Вона проживає в цьому будинку, підтримує його в належному стані, але про існування заповіту вона дізналася в червні 2019 року. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, тому 26 вересня 2019 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але того ж дня постановою їй у цьому було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку. Тому просить надати додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у заяві на ім`я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Кремінської міської ради Прокопенко Ю.О. у судове засідання не з`явився, у заяві на ім`я суду просить розглянути справу за його відсутністю, з вимогами позивача згоден. З огляду на вказане, суд відповідно до вимог ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України вирішив справу розглянути за відсутністю учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 цього Кодексу встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день її відкриття; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. [PERSON] , яка померла [INFO] в будинку- [ADDRESS] (а.с. 5, 11), за життя 22 грудня 2005 року склала заповіт на ім`я [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого на випадок своєї смерті заповіла належний їй житловий будинок з будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13, 14-15). Заповіт відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі є чинним (а.с. 13 зв). Згідно свідоцтва про одруження (а.с. 10) після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до копії спадкової справи (а.с. 26-38) [PERSON] 26 вересня 2019 року звернулася до Кремінської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, інших спадкоємців немає. Постановою нотаріуса від 26 вересня 2019 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином матеріали справи свідчать, що позивач, яка не є родичем померлої, не була повідомлена про заповіт, інших спадкоємців не має. Докази на спростування доводів позивача про необізнаність щодо наявності заповіту в матеріалах справи відсутні, тому вказане на погляд суду є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 06 вересня 2017 року про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за замістом судових рішень у подібних правовідносинах. Цей суд вказав на перевагу здійсненню спадкування за заповітом як особистому розпорядженню особи на випадок смерті, тому дійшов висновку про необхідність врахування такої волі спадкодавця як прояву свободи заповіту, з урахуванням наявності поважних причин пропуску передбаченого законом строку на звернення із заявою про прийняття спадщини. Підстав для відступу від такої правової позиції Верховний Суд у подібних справах не знайшов /справа 315/765/14-ц від 06 червня 2018 року/. Тому суд вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити.

Outcome: approved