Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом - відповідач) в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 140000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 жовтня 2020 року між ним та відповідачем було укладено договір позики № 1510/2020, за умовами якого, він позичив відповідачу 140000 грн. За договором позики від 15.10.2020 №1510/2020 відповідач повинен був повернути грошові кошти у повному обсязі у строк, що не перевищує 14 календарних місяців з моменту їх передачі, згідно встановленого договором графіку. Однак відповідач належним чином свої зобов`язання за договором позики не виконав, не повертав грошові кошти у встановлених договором розмірах та строки, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 140000 грн. Відповідач [PERSON] відзив на позов у встановлений законом строк - не надав. У судове засідання позивач та його представник не з`явились. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує не проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про причини своє неявки суд не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від останнього до суду не надходило. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2020 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір позики № 1510/2020, згідно п. 1.1. умов якого, позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти в національній валюті України у розмірі 140000,00 (сто сорок тисяч) гривень 00 копійок, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей у гривні у порядку, спосіб та строк, встановлені цим Договором. Згідно п. 2.3. договору позики № 1510/2020 від 15.10.2020 позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві отримані від нього грошові кошти у повному обсязі у строк, ще не перевищує 14 (чотирнадцять) календарних місяців з моменту передачі грошових коштів за кожною розпискою за наступний графіком: до 15.11.2020 року - 10 000,00 гривень; до 15.12.2020 року - 10 000,00 гривень; до 15.01.2021 року - 10000,00 гривень; до 15.02.2021 року - 10 000,00 гривень; до 15.03.2021 року - 10 000,00 гривень; до 15.04.2021 року - 10 000,00 гривень; до 15.05.2021 року - 10 000,00 гривень; до 15.06.2021 року - 10 000,00 гривень; до 15.07.2021 року - 10 000,00 гривень; до 15.08.2021 року - 10 000,00 гривень; до 15.09.2021 року - 10 000,00 гривень; до 15.10.2021 року - 10 000,00 гривень; до 15.11.2021 року - 10 000,00 гривень; до 15.12.2021 року - 10 000,00 гривень. Відповідно п. 2.4. договору позики № 1510/2020 від 15.10.2020, повернення грошових коштів здійснюється Позичальником шляхом переданням коштів Позикодавцеві у готівковій формі або переказом на картковий рахунок Позикодавця відкритий у банківських установах. Факт повернення Позичальником грошових коштів та їх прийняття Позикодавцем кожного разу засвідчується розпискою Позикодавця незалежно від способу повернення грошових коштів. Також, у пункті 2.5. договору позики № 1510/2020 від 15.10.2020 сторони узгодили, що дострокове повернення грошових коштів повністю або частинами з ініціативи позичальника - допускається. Згідно розписки від 15.10.2020 [PERSON] відповідно до договору позики № 1510/2020 від 15.10.2020 отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 140000,00 грн. (а.с.11) Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Стаття 626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, у відповідності до ст. 599 ЦК України, припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як було встановлено вище, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики та 15.10.2020 надав відповідачу позику в сумі 140000,00 грн, що підтверджується відповідною розпискою відповідача про отримання грошових коштів. Однак відповідач належним чином свої договірні зобов`язання за договором позики №1510/2020 від 15.10.2020 не виконав та не повертав позивачу грошові кошти згідно встановленого договором графіку та у встановлених договором розмірах. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на те, що відповідач належним чином свої договірні зобов`язання за договором позики №1510/2020 від 15.10.2020 не виконав, допустив прострочення повернення чергової частини позики, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача позики у розмірі 140000,00 грн. - є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - у зв`язку з задоволенням позову, судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved