Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] 10.09.2018р. звернулась із позовом до Дубаневицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., просила визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після смерті 09.05.2016р. [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 0,6006 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Дубаневицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. та згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЛВ № 055941 від 19.10.2001р. належала [PERSON] Вимоги мотивувала тим, що 14.04.2001р. помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, на вищеозначену земельну ділянку, що після смерті спадкодавця спадщину прийняла її мати та дружина спадкодавця [PERSON], шляхом вступу в управління спадковим майном, що після смерті останньої 09.05.2016р., вона у встановлений законом строк звернулась в нотконтору для прийняття спадщини, що нотаріус в оформленні спадкових прав на спірну земельну ділянку відмовила, оскільки державний акт виданий після смерті [PERSON] В інший спосіб, як звернутись до суду вона оформити спадщину не може, просила позов задовольнити. В суді позивачка [PERSON] позов підтримала з мотивів у ньому наведених, просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після смерті 09.05.2016р. [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 0,6006 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Дубаневицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. та згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЛВ № 055941 від 19.10.2001р. належала [PERSON], від стягнення судових витрат з відповідача відмовилась. Представник Дубаневицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. в судове засідання не зявився, 02.10.2018р. сільський голова подала заяву про розгляд справи за відсутності їх представництва (а.с.35). Третя особа [PERSON] пояснив, що на спадкове майно після смерті [PERSON] не претендує, за спадщиною не завертався і звертатись не буде, просив позов задовольнити. Представник Городоцької РДА в судове засідання не зявився. Заслухавши позивачку, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Із пояснень позивачки, із копії довідки відділу РАЦС Самбірського МУЮ Львівської обл. від 12.04.2018р. (а.с.9)видно, що [PERSON] і [PERSON] 08.08.1948р. зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище подружжя - [PERSON]. Як убачається із копії свідоцтва про народження серія І-УР № 859087 і свідоцтва про одруження серія І-СГ № 498698 (а.с.8), [PERSON], 18.03.1961р.н., її батьками значаться [PERSON] і [PERSON] Із копії свідоцтва про смерть І-СГ №245314 (а.с.7) видно, що [PERSON] помер 14.04.2001р. Так, згідно з п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р., у разі відкриття спадщини до 01.01.2004р. до відносин спадкування застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу УРСР\~(ЦК УРСР). Відповідно до ст.ст.\~524,\~529 ЦК УРСР від 18.07.1963р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За положеннями ст.ст.\~548,\~549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Із пояснень позивачки, із копії державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЛВ № 055941 від 19.10.2001р., із довідки Дубаневицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 448 від 07.09.2018р. (а.с.11, 21) убачається, що [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований на [INFO], разом з ним була зареєстрована та проживала в т.ч. [PERSON], що йому належала земельна ділянка площею 0,6006 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дубаневицької сільської ради, на яку останньому 19.10.2001р. видано державний акт, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] шляхом вступу в управління спадковим майном. З копії свідоцтва про смерть серія І-СГ № 417310 (а.с.6) убачається, що [PERSON] померла 09.05.2016р. За життя 04.11.2011р. [PERSON] склала заповіт, за яким, на випадок смерті, все належне їй майно і все те, що буде належати їй на час смерті і на яке за законом матиме право, заповіла дочці [PERSON] (а.с.12). Згідно норм гл. 84\~ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1\~ст. 1269ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі положень\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.ст. 373 ЦК України,\~ст. 81 ЗК України\~право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч дарування, прийняття спадщини, тощо. Відповідно до положень\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивачка [PERSON], як убачається із матеріалів справи (а.с.10, 19, 22-24) звернулась в нотконтору для прийняття спадщини після смерті [PERSON], що нотаріус видала їй свідоцтво про право на спадщину після смерті останньої, між тим в оформлення спадкових прав на земельну ділянку площею 0,6006 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дубаневицької сільської ради, що належала [PERSON] відмовила, оскільки державний акт про право власності на неї виданий після смерті спадкодавця. Між тим, аналізуючи вищенаведене та зібрані у справі докази, суд вважає, що [PERSON] за життя вчинив увесь обсяг дій для набуття у передбаченому законом порядку у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить той факт, що Городоцька районна державна адміністрація, видаючи державний акт про право приватної власності на землю [PERSON] у 2001 році, фактично визнала право останнього на отримання у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Означений державний акт зареєстрований у встановленому порядку, ніким не оспорюється, а отже дійсний. Той факт, що бланк державного акта про право приватної власності на землю був заповнений та виданий після смерті [PERSON] не може слугувати підставою для звуження та обмеження прав спадкодавця на землю, на яку він мав право. За наведеного, суд приходить переконання, що [PERSON] правомірно володів земельною ділянкою площею 0,6006 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубаневицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., що після його смерті [PERSON] в порядку\~ст. 549 ЦК УРСР\~прийняла спадщину, що після смерті останньої позивачка [PERSON] прийняла спадщину, оскільки у визначений законом строк звернулась в нотконтору для прийняття спадщини, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, а тому визнає за позивачкою право власності на означену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved