Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON], в редакції позовних вимог від 11.12.2017 року(а.с.33), звернувся до суду з позовом до Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 25.12.2008 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить зокрема і частина житлового будинку з господарськими спорудами за адресою вул.Сонячна, 18, с.Демидівка, Тростянецького району Вінницької області. Позивач являється спадкоємцем до майна матері по закону першої черги. Він вчасно прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори. Житловий будинок з господарськими спорудами, в якому проживала мати позивача відносився до групи колгоспних дворів, головою був [PERSON], який помер 25.10.1999 року, членами якого були: бабка позивача [PERSON], яка померла 03.01.2006 року, мати позивача [PERSON], дядько [PERSON] та сам позивач, тобто кожному з них належало по 1/5 частині житлового будинку. Після смерті діда [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], яка в подальшому зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно заповіла дочці [PERSON] Остання прийняла спадщину, однак не оформила свої спадкові права належним чином. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, який належав [PERSON] позивач отримав відмову, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому [PERSON] змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності на 3/5 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул.Сонячна, 18, с.Демидівка, Тростянецького району Вінницької області. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача [PERSON] , що діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач представник Демидівської сільської ради Тростянецького району в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання права власності на 3/5 частини житлового будинку, що розташований по вул.Сонячна, 18, с.Демидівка, Тростянецького району Вінницької області за [PERSON] та просить справу розглянути в його відсутності. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2\~ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами\~ст.197 ЦПК України.\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №133139, виданого 26.12.2008 року виконкомом Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] померла 25.12.2008 року в с.Демидівка Тростянецького району, актовий запис про смерть №06 від 26.12.2008року(а.с.6). Родинний звязок позивача з померлою підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №334501 від 01.10.1977 року(а.с.7), в якому в графі мати записана [PERSON]. Відповідно до відповідді Тростянецького РВ ДРАЦС від 15.11.2017 року за №2637-16.25-38 встановлено, що дівоче прізвище матері [PERSON] до укладення шлюбу була «Грабар». Після укладення шлюбу «Різник». За даними ДРАЦС шлюб розірвано 03.03.1981 року, прізвище після розірвання шлюбу «Грабар»(а.с.31). До складу спадкової маси померлої входить частина житлового будинку з погосподарськими спорудами по вул.Сонячна, 18, с.Демидівка Тростянецького району. Відповідно до довідки №569 від 16.12.2017 року, виданої виконкомом Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що згідно погосподарської книги №1, житловий будинок по вул.Сонячна, 18, с.Демидівка станом на 15.04.1991 року відносився до суспільної групи колгоспних дворів, головою якого був [PERSON], членами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].(а.с.32). Ксерокопією погосподарської книги за 1991-1992 роки встановлено, що домогосподарство по вул.Сонячна(бувша Радянська), 18, с.Демидівка Тростянецького району відносилось до групи колгоспних дворів(а.с.35-38). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме кожному з них належало по 1/5 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в с.Демидівка, вул.Сонячна, 18, Тростянецького району Вінницької області. [PERSON] помер 25.10.1999 року в с.Демидівка Тростянецького району, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №087403 від 27.10.1999 року(а.с.20). Довідкою №689 від 11.12.2017 року, виданою виконкомом Демидівської сільської ради Тростянецького району підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям. Після смерті [PERSON] спадкоємцем до його майна стала Дружина [PERSON], яка вступила в управління спадковим майном, адже була зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем в одному будинку. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом являється [PERSON]О.(мати позивача), яка прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована з батьками за однією адресою. (а.с.34). Відповідно до ст.549 ЦК УРСР(в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], в тому числі 1/5 частину житлового будинку з господарськими спорудами в с.Демидівка, вул.Сонячна, 18, (бувша Радянська), Тростянецького району Вінницької області. Та будучи власником 1/5 частини як члена колгоспного двору, стала власником 2/5 частини даного будинку. [PERSON] померла 03.01.2006 року в с.Демидівка, Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №037594 від 04.01.2006 року(а.с.21). За життя 15.06.2000 року [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем Демидівської сільської ради Тростянецького району [PERSON] за реєстраційним №658. За наявними в сільській раді відомостями даний заповіт не змінений та не скасований станом на 28.09.2010 року(а.с.22). Як підтверджено вище, [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, в тому числі 2/5 житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Сонячна, 18, с.Демидівка Тростянецького району Вінницької області, та маючи право на 1/5 частини даного будинку як член колгоспного двору, стала власником 3/5 вищезазначеного житлового будинку, однак за життя не встигла оформити свої права. Довідкою №618 від 31.10.2017 року, виданою виконкомом Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що єдиним спадкоємцем до майна померлої [PERSON] являється її син [PERSON]Ф.(а.с.30). Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 29.11.2016 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований по вул.Сонячна, 18, с.Демидівка, Тростянецького району Вінницької області, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 63,1кв.м., житловою площею 39,4кв.м., допоміжною площею 23,7кв.м.(а.с.11-18). Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №232/09р. до майна померлої 25 грудня 2008 [PERSON] встановлено, що [PERSON] вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. (а.с.9). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді-відмови від 28.09.2017 року за №642/02-17, виданої завідуючою Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті матері, однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.25). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved