Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до [PERSON] (далі Відповідач) про усунення перешкод у здійсненні права власника та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступних обставин. Позивач є власницею домоволодіння №15 по вулиці Парковій в місті Одесі на підставі рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 14 грудня 2006 року у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 02 квітня 2006 року. Відповідач - донька Позивача , зареєстрована у вказаному домоволодінні з 1999 року. У1995 році, Відповідач зі своєю сім'єю - чоловіком та двома дітьми виїхали на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки, де і мешкає до теперішнього часу, являється громадянкою США. Відповідач у спірному домоволодінні не мешкає біля 20 років, комунальні послуги не платить, ремонти не робить, чим перешкоджає мені у здійсненні права володіння, в користуванні та розпорядженні своїм майном. Речей відповідача у моїй квартирі немає. Про це складені два акти про не проживання від 01.06.2015 р. та 29.07.2016 р., підписані свідками та завірені належним чином. За викладених обставин Позивач просить усунути перешкоди в здійсненні прав власника та визнати Відповідача такою, що втратила право користування житловою площею в домоволодінні № 15 по вулиці Парковій в місті Одесі. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, судова повістка повернута поштою без вручення адресату. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та прийняття заочного рішення. На підставі рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 14 грудня 2006 року по справі № 2-6860 у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 02 квітня 2006 року, за Позивачем визнано право власності на домоволодіння № 15 по вулиці Парковій в місті Одесі (а.с.7-8). З технічного паспорту на домоволодіння за вказаною адресою вбачається, що домоволодіння було зареєстровано на [PERSON] (а.с.11-14). Право власності Позивача також зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно Витягу № 4609383(а.с.9). Згідно Свідоцтва про право власності від 10.06.2013 року Позивачу також належить земельна ділянка площею 0,0246 га за вказаною адресою (а.с.10). На земельну ділянку площею 0,0588 га видано державний акт на право власності на підставі рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 12.03.2008 року по справі № 2-2483 (а.с.19). Згідно довідки про склад сімї та реєстрацію від 29.07.2016 року Позивач є власницею домоволодіння № 15 по вулиці Парковій в місті Одесі. В даному домоволодінні зареєстрована з 1999 року Відповідач (а.с.4,16). З актів про не проживання від 01.06.2015 року та від 29.07.2016 року вбачається, що Відповідач в будинку № 15 по вулиці Парковій в місті Одесі не проживає, її речей в будинку немає, комунальні послуги вона не сплачує, ремонт будинку не робить, чим перешкоджає власнику домоволодіння в розпорядженні своєю власністю (а.с.5-6) Згідно ст. 383 ЦК України та ст.ст. 150, 155 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право і користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шості місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, п втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), «свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Згідно п. 9, 10 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце проживання якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за місцем його перебування або за останнім відомим місцем проживання відповідача чи постійного його заняття (роботи). Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору за цим позовом як інвалід 2 групи. Таким чином, судом встановлено факт не проживання Відповідача в домоволодінні, яке належить Позивачу, що перешкоджає Позивачу у здійсненні ним права власника. Суд вважає, що слід визнати Відповідача такою, що втратив право користування житлом в будинку № 15 по вулиці Парковій в місті Одесі. На підставі викладеного,

Outcome: approved