Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої на підставі довіреності виступає [PERSON], звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа на боці відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.04.2016 року під час отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2016 року позивачу стало відомо, що 30.03.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем вчинено виконавчий напис від 30.03.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 7950, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості в сумі 22439,18 євро. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Так, 22.08.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] укладено Договір про іпотечний кредит №10-26/6. 23.08.2007 року між сторонами укладено Іпотечний договір №228/23-2007. З моменту укладення вказаних договорів і до грудня 2012 року позивач сумлінно виконувала зобов'язання за договорами та систематично без прострочення сплачувала кредит. Проте, орієнтовно в грудні 2012 року під час спроби здійснити оплату кредиту за Договором кредиту, в касі ЗАТ «Промінвестбанк» позивачу відмовили у прийнятті кредитних коштів та повідомили, що її кредит продано, а позивачу надійде повідомлення та необхідні документи, що підтверджують відступлення права вимоги за Договором кредиту. З метою сумлінного виконання своїх зобов'язань позивач неодноразово зверталася на гарячу лінію ЗАТ «Промінвестбанк» щодо надання підтверджуючих документів щодо відступлення права вимоги за Договором кредиту. Оскільки усні звернення позивача до ЗАТ «Промінвестбанк» не принесли результатів, 22.10.2013 року позивач звернувся до ЗАТ «Промінвестбанк» із листом щодо повідомлення на які рахунки необхідно вносити кошти з метою виконання зобов'язань за Договором кредиту, проте Банк відповідь на вказане звернення не надав. В той же час, протягом 2013 року до позивача стали надходити листи від ТзОВ «Кредитні ініціативи» щодо сплати коштів на вказані рахунки, однак у вказаних зверненнях були відсутні документи, що підтверджували право вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи», а у позивача відсутні були правові підстави здійснювати оплату кредиту за Договором кредиту на вказані рахунки. Вказане призвело до виникнення спору щодо права вимоги за Договором кредиту. Позивач вказує, що оскільки у неї відсутні будь-які інші боргові зобов'язання в інших кредитних установа, виконавчий напис щодо виконання Договору про іпотечний кредит №10-26/6 від 22.08.2007 року є спірним. ТзОВ «Кредитні ініціативи» подало нотаріусу для вчинення виконавчого напису документи, які не підтверджують безспірність вимог боржника [PERSON] перед ТзОВ «Кредитні ініціативи», а нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчих написах зроблено банком одноособово без урахування думки та позиції позичальника [PERSON] та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Позивач вважає, що сума невиконаних зобов'язань вказана у виконавчому написі не може складати 22439,18 євро, оскільки у зв'язку з частковим погашенням боргу перед Банком є істотно меншою. Крім того, Банк мав поінформувати [PERSON] про розмір заборгованості позичальника до моменту вчинення виконавчого напису і в разі відсутності заперечень зі сторони [PERSON] стосовно розміру заборгованості зазначена сума набула би статусу безспірної. Боржник (Позивач) жодних повідомлень про усунення порушень не отримував ні від нотаріуса, ні стягувана, ні від будь-кого іншого. Більш того, [PERSON] вела переписку із представниками Банку, а виконавчий напис було зроблено таємно із порушенням вимог законодавства України. Крім цього, позивач зазначає, що з дня виникнення права вимоги відповідача минуло більше трьох років. У зв'язку із неприйняттям ЗАТ «Промінвестбанк» оплати за кредитом, позивач перестала сплачувати кредит у грудні 2012 року, а спірний виконавчий напис нотаріус вчинив 30.03.2016 року. Спірність вимог також випливає із відсутності у позивача документів щодо відступлення права вимоги від ЗАТ «Промінвестбанк» до ТзОВ «Кредитні ініціативи». У зв'язку із ненаданням стягувачем боржнику доказів про відступлення права вимоги за Договором кредиту, у боржника, на думку позивача, відсутня правова підстава здійснювати оплату за кредитом іншій особі. Враховуючи наведене, позивач просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, що зареєстрований в реєстрі за №7950 від 30.03.2016 року таким, що не підлягає виконанню. Крім того, у процесі розгляду справи, представник позивача [PERSON] подав додаткові пояснення, згідно яких, як на додаткову підставу для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вказує на ту обставину, що ТОВ «Кредитні» окрім звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису звернулось і до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором і рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.04.2017 року, яке набрало законної сили, з позивачки стягнуто на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №10-26-6 від 22.08.2007 року в розмірі 646352,26 грн. Стягнення вказаної заборгованості за оскаржуваним виконавчим написом та рішенням суду, на думку представника, призведе до подвійного стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №10-26-6 від 22.08.2007 року. В судове засідання позивач та його представник не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 10.10.2017 року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Кредитні Ініціативи» в судове засідання не з'явився, але подав до суду письмову заяву, згідно якої просить відмовити в задоволенні позовних вимог враховуючи обґрунтування викладені в запереченнях. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За приписом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст.60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. Таким чином, засада змагальності у цивільному процесі є засадою особистої автономії сторін у цивільному процесі. Від волевиявлення сторін повинні залежати дії суду в доказовій діяльності. Активне втручання суду в доказову діяльність сторін без волі на те суперечить суті і природі цивільних прав, які особа здійснює вільно, на власний розсуд. З матеріалів справи вбачається, що 22 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит №10-26/6, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 15000 (п'ятнадцять тисяч) євро/ що станом на день укладення договору за офіційним курсом НБУ складає 102323,10 грн./, із сплатою за користування кредитом 11% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків не пізніше 21 серпня 2017 року. За умовами Договору Позичальник зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням і погасити заборгованість по кредиту та процентах перед Банком відповідно до розробленого графіку погашення (додаток №1 до Договору) на позичковий рахунок [NUMBER], відкритий Банком в Філії «Відділення Промінвестбанку в м.Ужгород». Для забезпечення вимог Іпотекодержателя (Банку), що випливають з Договору про іпотечний кредит №10-26/6 від 22.08.2007 року, між сторонами був укладений нотаріально посвідчений Іпотечний договір №228/23-2007 від 23.08.2007 року, згідно якого Іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку Іпотекодержавтелю належне їй на праві власності нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,045 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS], цільове призначення - обслуговування житлового будинку; квартиру №4, незакінчену прибудову до квартири №4, готовністю 93%, після закінчення будівельних робіт підлягає задачі в експлуатацію, загальною площею 38,8 м.кв., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. 03 березня 2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін №1 до договору про іпотечний кредит №10-26/6 від 22.08.2007 року, згідно якого внесено зміни і доповнення до договору про іпотечний кредит та викладено їх в наступній редакції, зокрема: пункт 2.1 «Починаючи з 03 березня 2008 року Кредитор збільшує Позичальнику кредит на суму 5000 (п'ять тисяч) євро/що станом на день укладення договору за офіційним курсом НБУ складає 38296,68 грн./ на строк з 03.03.2008 року по 21.08.2017 року на умовах, передбачених Договором про іпотечний кредит. Загальна сума кредиту з моменту перерахування кредитних коштів в розмірі 5000,00 євро з позичкового рахунку Позичальника становить 20000 (двадцять тисяч) євро»; пункт 2.2 «за користування кредитом виданим в сумі 15000,00 євро процентна ставка залишається в розмірі 11% річних, за користування кредитом наданим в сумі 5000,00 євро встановлюється процентна ставка в розмірі 12% річних». 21 травня 2008 року сторони уклали Договір про внесення змін №2 до договору про іпотечний кредит №10-26/6 від 22.08.2007 року, згідно якого внесено зміни і доповнення до договору про іпотечний кредит та викладено їх в наступній редакції, зокрема: пункт 2.2 «починаючи з 21 травня 2008 року за користування кредитом виданим в сумі 15000,00 євро процентна ставка залишається в розмірі 14% річних, за користування кредитом наданим в сумі 5000,00 євро встановлюється процентна ставка в розмірі 14% річних». Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами, в тому числі за Договором про іпотечний кредит № 10-26/6 від 22 серпня 2007 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходить права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні згідно ст.516 ЦК України здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. За положеннями ст.1078 цього Кодексу, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. Таким чином, відповідно до Договору та чинного законодавства до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшли всі права та обов'язки Кредитора по Договору про іпотечний кредит №10-26/6 від 22 серпня 2007 року, в тому числі право на вимогу про сплату суми основного боргу, процентів, нарахованих штрафних санкцій. Із витягу з Реєстру позичальників (Додаток №1) до Договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», на момент передачі (відступлення) права вимоги заборгованість Позичальника [PERSON] за Договором про іпотечний кредит №10-26/6 від 22.08.2007 року становила: 10090,98 євро - основна непогашена строкова сума кредиту (у валюті кредиту) на 17.12.2012 року; 3593,57 євро - основна непогашена прострочена сума кредиту (у валюті кредиту) на 17.12.2012 року; 3596,33 євро - сума нарахованих, але не сплачених строкових процентів (у валюті кредиту) на 17.12.2012 року. Судом встановлено, що з грудня 2012 року, тобто після заміни кредитора, Позичальник [PERSON], свої зобов'язання за Договором про іпотечний кредит щодо повернення кредиту та сплати процентів за його користування належним чином не виконує, що не заперечує в позовній заяві і сама позивачка. У зв'язку з виникненням заборгованості по Договору про іпотечний кредит №10-26/6 від 22.08.2007 року, 30 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, на підставі заяви та поданих ТОВ «Кредитні ініціативи» документів, був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №7950, згідно якого запропоновано стягнути з Боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість, що виникла по Договору про іпотечний кредит №10-26/6 від 22 серпня 2007 року, право вимоги за яким відступлено Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на користь Стягувача на підставі Договору відступлення від 17.12.2017 року. Сума заборгованості складається з: заборгованості за кредитом - 13684,55 євро; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 8754,63 євро. Загальна сума заборгованості становить 22439,18 євро та сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.07.2015 року по 10.02.2016 року. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення виконавчих написів (на момент вчинення спірного виконавчого напису) визначався положеннями Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (надалі Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (надалі Перелік документів). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. п. 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, безспірність заборгованості у даному випадку підтверджують документи, передбачені пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п.3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 встановлено, що для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що для вчинення виконавчого напису ТОВ «Кредитні ініціативи» приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чуловському В.А. крім заяви про вчинення виконавчого напису були подані: Договір про іпотечний кредит №10-26/6 від 22 серпня 2007 року, з Додатком №1 - графіком погашення кредиту; Договір про внесення змін №1 від 03.03.2008 року до Договору про іпотечний кредит №10-26/6 від 22 серпня 2007 року, з Додатком №1 - графіком погашення кредиту; Договір про внесення змін №2 від 21.05.2008 року до Договору про іпотечний кредит №10-26/6 від 22 серпня 2007 року, з Додатком №1 - графіком погашення кредиту; розрахунок заборгованості за кредитом у валюті договору; виписку по особовим рахункам з 17.12.2012 по 10.02.2016; вимога про усунення порушень №7545 від 16.02.2016 року, з листом про відправку рекомендаційної кореспонденції від 16.02.2016 року; витяг з Реєстру позичальників (Додаток №1) до Договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи»; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; довіреність представника Стягувача. Тобто, твердження позивача щодо безпідставності вчинення виконавчого напису є хибним, оскільки виконавчий напис нотаріусом був здійснений з дотриманням гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст.ст. 87, та 88 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, на підставі наданих Стягувачем документів, що підтверджують безспірність заборгованості: договір про іпотечний кредит, розрахунок заборговані, виписка з особового рахунку. В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» вказано, що при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актом з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Тобто, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015року у справі № 6-158цс15. Така ж думка міститься у п. 10 Узагальнень судової практики з розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07 лютого 2014 року, в якому зазначено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Отже, наявність у нотаріуса зазначених вище документів виключає будь-які обвинувачення в порушенні Закону України «Про нотаріат» при вчиненні виконавчого напису. Позивач не надав суду доказів, які б спростовували розмір його заборгованості за Договором про іпотечний кредит перед стягувачем станом на дату вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до пункту 2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. 16 лютого 2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи» було направлено боржнику [PERSON] вимогу про усунення порушень №7545, що підтверджується листом відправки рекомендованої кореспонденції списком №49 та списком №1403 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в МВПЗ Чернігів - відправник ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено необхідність направлення боржникові вимоги про погашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису стягувач надав нотаріусу досудову вимогу про погашення заборгованості, а також направлення її позивачу. Представник позивача в позовній заяві посилається на те, що досудову вимогу про усунення порушення виконання зобов'язання позивач не отримала, однак суд вважає, оскільки Стягувачем досудова вимога була направлена на адресу, вказану позивачем під час укладення договору про іпотечний кредит, за місцем реєстрації боржника, то Стагувачем були дотримані вимоги щодо повідомлення позичальника про вимогу усунення порушення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Що стосується доводів представника позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з підстав того, що цим виконавчим написом здійснюється подвійне стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки є рішення Ужгородського міськрайонного суду про стягнення тієї ж заборгованості за договором, такі на думку суду є безпідставними, виходячи з наступного Як встановлено в судовому засіданні у зв'язку виникненням заборгованості по Договору про іпотечний кредит №10-26/6 від 22.08.2007 року, на підставі заяви стягувача виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. був вчинений 30 березня 2016 року. Вказаний виконавчий напис боржником не виконаний, заборгованості за кредитними зобов'язаннями не виконані. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці підстави, зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, не передбачають підставою припинення зобов'язання вчинення виконавчого напису. Наявність виконавчого напису за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Саме по собі вчинення виконавчого напису, виконання якого не здійснено вчасно, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені за несвоєчасну сплату кредиту. Аналогічні правові висновки викладені в ухвалі Верховного Суду України від 02.06.2010 року справа № 6-29447св09. Згідно роз'яснень, що містяться в п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. У разі звернення кредитодавця до суду після вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки з вимогою про стягнення кредитної заборгованості суд має з'ясувати питання про виконання виконавчого напису і з урахуванням цього вирішити спір на підставі чинного законодавства та умов кредитного договору. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2017 року у справі №308/258/17 позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №10-26/6 від 22.08.2007 року в розмірі 646352,26 грн. Наявність виконавчих проваджень за виконавчим листом та виконавчим написом нотаріуса щодо одного боржника відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для об`єднання виконавчих проваджень в зведене виконавче провадження у межах загальної суми стягнення і не призводить до подвійного стягнення боргу (ухвала Верховного Суду України у справі № 6-2424-св09 від 1 червня 2011 року). Порядок об'єднання виконавчих проваджень у зведене передбачений положеннями розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 2 квітня 2012 року за № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2 при вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення, не допускаючи при цьому як потурання відхиленням від зазначеного порядку, так і формального скасування нотаріальної дії, коли ці відхилення не вплинули на її вчинення. Положеннями ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного, суд, проаналізувавши зібрані по справі докази, виходячи із засад чинного законодавства і з обставин даної цивільної справи, приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом згідно чинного законодавства, його вчинення не суперечить ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, підстави для визнання його таким, що не підлягає до виконання немає, зазначені позивачем доводи не отримали свого підтвердження у судовому засіданні, а тому в задоволенні позовної заяви слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed