Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] 27 липня 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнутих аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається, що згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року він сплачує аліменти в розмірі 1/3 ч. з всіх видів його доходів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] на користь відповідача [PERSON] . Визначений судом розмір аліментів на даний час ставить його в скрутне матеріальне становище, так як на його утриманні перебуває також син [PERSON] , [INFO] та дружина [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання доньки [PERSON] до 1/4 частини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за угодою адвокат Доник Г.В. позов підтримали та просили задовольнити, про підстави та обставини якого пояснили так, як це викладено в заяві. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити посилаючись, що позивач повинен сплачувати аліменти у тому розмірі, що визначений рішенням суду. Суд, заслухавши пояснення позивача та його уповноваженого представника, уповноваженого представника відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Кожна особа, як слідує зі змісту ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Судом встановлено, що згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року позивач сплачує аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі1/3 ч. з усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] , він же [PERSON] 10 серпня 2019 року зареєстрував шлюб з [PERSON] в Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 810. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 червня 2020 року Кременчуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) позивач є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень щодо розміру сплачуваних позивачем аліментів на утримання доньки. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, з урахуванням встановленого Сімейним кодексом України обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку, що сімейний стан позивача змінився, він одружився, в нього народилася ще одна дитина, дружина не працює, та враховуючи, що діти повинні утримуватися в однакових матеріальних умовах, суд зменшує розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] з 1/3 ч. до 1/4 ч. Позиція відповідача не ґрунтується на законі, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, тому судом відхилена. При таких обставинах виконавчий лист про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 ч. з усіх видів його заробітку (доходу) підлягає відкликанню без подальшого виконання.

Outcome: approved