Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі - відповідач). Шлюб зареєстровано 12 липня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, запис за № 31. Від даного шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через взаємні непорозуміння, відсутність поваги один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, через що відбувались постійні сварки, які поступово призвели до відчуження та втрати почуттів. З березня 2014 року сторони припинили подружні стосунки та прийшли до висновку про недоцільність збереження шлюбу. Спору про спільне майно немає. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , судові витрати покладає на себе. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання 05 лютого 2020 року та 18 лютого 2020 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, відповідно до норм статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до Судових викликів № 288/1879/19/681/20 від 23 січня 2020 року та № 288/1879/19/1057/20 від 05 лютого 2020 року розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач [PERSON] був повідомлений про судові засідання, які відбудуться 05 лютого 2020 року та 18 лютого 2020 року. Частиною 11 статті 128 ЦПК України, визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно частини 4 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12 липня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 31, після реєстрації шлюбу прізвище дружини залишилось « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 березня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис за № 345, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною другою статті 114 Сімейного Кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved