Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] 23. 02. 2016 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 червня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 174. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося. З січня 2012 року вона з донькою проживає окремо в іншому місті. Фактично шлюбні відносини припинилися і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. За приписами статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Громадяни України [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 червня 2010 року, що підтверджено актовим записом №174 у Книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області. При реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що[PERSON] та [PERSON] фактично припинили шлюбні відносини з січня 2012 року, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя[PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved