Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] 19.01.2015 р. звернулась до суду з позовною заявою про стягнення на її користь з [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 401560,95 грн, з ПАТ «НФСК» Добробут» матеріальну шкоду в розмірі 50000 грн, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «Hyundai Tucson» реєстраційний номер [NUMBER] під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 18.10.2013 року у районі 7 км авто догори «Чернігів- Пакуль -КПП Славутич». З позову виходить, що позивач є власником автомобіля [NUMBER]. Відповідач [PERSON] 18 жовтня 2013 року, близько 1805 год., керуючи автомобілем марки «Форд Сієрра» р.н. [NUMBER] та рухаючись в районі 7 км автомобільної дороги сполученням «Чернігів - Пакуль - КПП Славутич», зі сторони міста Чернігова у напрямку м. Славутич, у зоні дії дорожнього знаку 5.45 «Чернігів», перевищив максимально дозволену швидкість руху у населеному пункті, в результаті чого не впорався з керуванням, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем позивача, яким керував її чоловік [PERSON]. 05.06.2014 року згідно вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області [PERSON] визнано винним у скоєні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження за №432 від 08.11.2014 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача, необхідного для усунення пошкоджень отриманих при ДТП, складає 450930,95 грн. Оскільки [PERSON] на час ДТП застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «НФСК» Добробут», то позивач просить стягнути на її користь з [PERSON] 401560,95 грн у відшкодування завданої матеріальної шкоди, а зі страхової компанії 50000 грн, як страхового відшкодування в межах передбаченого договором ліміту відповідальності. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали доводи і вимоги позовної заяви, просили їх задовольнити, виклали факти зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, на суму 258917,62 грн, обґрунтовуючи свою позицію тим, що згідно експертного дослідження вартість матеріального збитку становить 308917,62 грн, який є меншим від вартості відновлювального ремонту (450930,95 грн), то позивач має право саме на відшкодування матеріального збитку, при цьому зі страхової компанії підлягає стягненню 50000 грн, як ліміт застрахованої відповідальності. Представник співвідповідача - ПАТ «НФСК» Добробут» у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення страхова компанія повідомлялась належним чином. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши усі обставини, на які сторони посилаються та дослідивши докази, якими вони обґрунтовують свої позовні вимоги та заперечення, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні обставини справи. Згідно вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05.06.2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у скоєні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, зокрема за те, що він 18 жовтня 2013 року, близько 1805 год., керуючи автомобілем марки «Форд Сієрра» р.н. [NUMBER] та рухаючись в районі 7 км автомобільної дороги сполученням «Чернігів - Пакуль - КПП Славутич», зі сторони міста Чернігова у напрямку м. Славутич, у зоні дії дорожнього знаку 5.45 «Чернігів», перевищив максимально дозволену швидкість руху у населеному пункті, в результаті чого не впорався з керуванням, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався у бік м. Чернігова. У результаті порушення [PERSON] вимог пунктів 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 р., які знаходяться у причинному зв'язку зі настанням події дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля Форд Сієра р.н. [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: множинних саден на обличчі, закритих переломів обох кісток обох гомілок в нижній третині, множинних переломів ребер з обох сторін з розходженням уламків та розходженням пристінкової плеври, ушкодження легень уламками ребер, двосторонній гемоторакс (крововилив у праву та ліву грудні порожнини), зірчастий розрив великої долі печінки, від яких він помер на місці пригоди 18 жовтня 2013 року і смерть його настала внаслідок масивної крововтрати, яка виникла на фоні вищезазначених тілесних ушкоджень. /додаток матеріали кримінального провадження, а.с.8-12/ Відповідно до положень ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно полісу серії №АЕ/0079176 від 03.03.2013 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідальність [PERSON] під час керування автомобілем марки Форд Сієра р.н. [NUMBER] була застрахована у ПАТ«НФСК» Добробут», з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у 50000 грн, розмір франшизи 0 грн. /додаток матеріали кримінального провадження/ Власником автомобіля [NUMBER] є позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. /а.с.13/ Згідно висновку №432 від 08 листопада 2014 року експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП 18.10.2013 р., з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, станом на час проведення дослідження, без урахування ПДВ у вартості ремонтних робіт, з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості ремонтних матеріалів - 4187,73 грн, з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості складників - 66024,23 грн, складає 450930,95 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП 18.10.2013 р., прийнята рівною його ринковій вартості з урахуванням його технічного стану та строку експлуатації на момент перед ДТП, станом цін на час дослідження, складає 308917,62 грн. /а.с.47-68/ З квитанцій №116 за 18.11.14 р. встановлено, що позивачем сплачено судовому експерту за проведення авто товарознавчої експертизи 630 грн. /а.с.44/ Відповідно до приписів ст.ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За приписами ст.ст.1187, 1188 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є, крім іншого, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено викладеними вище положеннями ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв'язку між ними. Як вже зазначалось судом [PERSON] дійсно є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджене майно позивача, його дії є протиправними і між шкодою та протиправною поведінкою [PERSON] наявний причинний зв'язок. Відповідно до ст.22 Закону України №1961-ІV від 01.07.2004 року передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до приписів ст.29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. N1961-IV, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Стаття 30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Допитаний у суді експерт [PERSON] підтвердив свій висновок за №432 від 08 листопада 2014 року експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] та пояснив, що дійсно відновлювальний ремонт даного автомобіля є економічно необґрунтованим. Відповідно до вимог ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, при вирішенні питання про розмір збитків, які підлягають відшкодуванню в зв'язку з пошкодженням автомобіля, з'ясуванню підлягають вартість транспортного засобу, вартість його ремонту і зазначені обставини повинні бути оцінені з точки зору економічної обґрунтованості ремонту; при цьому розмір страхового відшкодування залежить і від того, чи погоджується власник транспортного засобу на визнання такого транспортного засобу фізично знищеним. Відповідно п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року, вбачається, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Судом установлено, що позивач не погодилась із тим, що ремонт її автомобіля є економічно необґрунтованим та вважає за необхідне провести його відновлювальний ремонт, а сторона відповідача навпаки наполягала на тому, що [PERSON] має право на відшкодування матеріального збитку, оскільки ремонт її автомобіля є економічно необґрунтованим. Ураховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, за викладених вище норм матеріального права, які регулюють виниклі між сторонами спірні правовідносини, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню саме вартість матеріального збитку, оскільки ремонт її автомобіля є економічно необґрунтованим, при цьому з відповідача ПАТ «НФСК «Добробут» підлягає стягненню страхове відшкодування у межах встановленого договором ліміту відповідальності, тобто 50000 грн, а з співвідповідача [PERSON] необхідно стягнути решту матеріального збитку - 258917,62 грн. Отже цивільний позов підлягає частковому задоволенню. Згідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До числа останніх відносяться витрати пов'язані із проведенням судових експертиз та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Частиною1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з ПАТ «НФСК «Добробут» на користь [PERSON] слід стягнути 1008 грн у відшкодування витрат пов'язаних з розглядом справи, а в дохід держави 500 грн судового збору; з [PERSON] слід стягнути на корись [PERSON] 315 грн у відшкодування витрат пов'язаних з розглядом справи, а в дохід держави 2589,17 грн судового збору. На підставі викладеного й у відповідності із ст.ст.22-23, 979, 988, 1166-1167, 1187-1188, 1190, 1192, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. N1961-IV,

Outcome: partial