Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

I.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку набувальної давності. У своєму позові позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку набувальної давності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що мешкає у спірному будинку з 2005 року та є особою, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти таким майном протягом більше, ніж 10 років. Вказує, що наявні всі підстави визнати за ним право власності на нерухоме майно за набувальною давністю. II. Заяви, клопотання позивача, відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. Представник відповідача до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.. III. Процесуальні дії по справі. 01 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено дату судового засідання. 28 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Представник відповідача до суду відзиву не надав. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 2005 року, що підтверджується актом про проживання № 471 від 04.07.2018 року, складеного квартальним комітетом № 8 Заводського району м. Кам`янське (а. с. 7). Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.06.2018 року, відомості про право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , відсутні (а. с. 6). Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно зі статтею 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1,3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Так, згідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином, за набувальною давністю може бути набуто право власності на майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому майно. При цьому, необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. VI. Висновки суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем в судовому засіданні не доведений факт того, що реєстрація права власності на нерухоме майно, а саме: будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ (м. Кам`янське), вул. Ціолковського, 254, проводилася за будь-якою особою, власник такого майна невідомий, так само, як і не доведений факт того, що власник відмовився від такого майна, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. VII. Розподіл судових витрат. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, а також те, що в задоволенні позову відмовлено, вимоги позивача про стягнення судового збору також не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed