Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 20.05.2019 між КС «Імперіал ЛТД» (надалі Цедент) та [PERSON] (надалі Цесіонарій) був укладений договір відступлення права вимоги (далі договір Цесії), згідно з яким Цедент в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за договором кредитної лінії № 3668 від 14.09.2013 (надалі Договір), укладеним між Цедентом і [PERSON] . Таким чином, Позивач за даною позовною заявою є [PERSON] . 14.09.2013 між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] (далі Відповідач) був укладений договір кредитної лінії № 3668 (Далі - Кредитний договір), згідно з яким КС «Імперіал ЛТД» надав Відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. 14.09.2013 КС «Імперіал ЛТД» видав відповідачу транш по кредитній лінії у розмірі 2148,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання боржником кредиту та діє до повного виконання зобов`язань Відповідачем. Цього ж дня між КС «Імперіал ЛТД», [PERSON] , [PERSON] був укладений договір поруки № 3668/1, відповідно до якого [PERSON] взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з договору кредитної лінії № 3668 від 14.09.2013. Цього ж дня між КС «Імперіал ЛТД», [PERSON] , [PERSON] був укладений договір поруки № 3668/2, відповідно до якого [PERSON] взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з договору кредитної лінії № 3668 від 14.09.2013. Цього ж дня між КС «Імперіал ЛТД», [PERSON] , [PERSON] був укладений договір поруки № 3668/3, відповідно до якого [PERSON] взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з договору кредитної лінії № 3668 від 14.09.2013. При складанні договорів поруки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були попереджені про солідарну відповідальність з [PERSON] , яку вони несуть в разі неналежного виконання умов Кредитного договору, та їм повідомлено істотні умови Кредитного договору. За згодою сторін (п. 3.3 Кредитного договору та Додаток № 1 до Кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким Відповідач зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. 15.10.2013 КС «Імперіал ЛТД» видав відповідачу транш по кредитній лінії у розмірі 1800,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. 14.11.2013 КС «Імперіал ЛТД» видав відповідачу транш по кредитній лінії у розмірі 1053,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Однак, незважаючи на прийняті зобов`язання, Відповідач постійно порушує графік сплати кредиту, а саме, не сплачує по кредиту взагалі. Станом на 20.04.2019 сума позовних вимог за договором кредитної лінії № 3668 від 14.09.2013 становить 29 312,58 грн., в т.ч. сума позовних вимог зі сплати основного боргу 4 864,38 грн., заборгованість зі сплати відсотків 24 448,20 грн. На виконання ухвали суду від 12.12.2019 представником відповідача [PERSON] [PERSON] було подано відзив на позов, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає у повному обсязі на підставі наступного. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення, зокрема, з відповідача [PERSON] , заборгованості, яка утворилася за кредитним договором, посилаючись на те, що нібито між [PERSON] та КС «Імперіал ЛТД» було укладено договір поруки № 3668/2 від 14.09.2013 в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 3668 від 14.09.2013, укладеним між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] . Ніякого договору поруки з КС «Імперіал ЛТД» [PERSON] не укладав, а той договір, який надано позивачем, є підробленим, тобто підпис, що в ньому мається, не його, а іншої особи. Це вже непоодинока практика КС «Імперіал ЛТД» який надає суду, а в даному випадку цесіонарію - [PERSON], підроблені документи. Вказане підтверджується рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 18.03.2019 по справі № 431/925/14-ц та рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 30.03.2018 по справі № 431/1696/14-ц. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Оскільки [PERSON] заперечує укладення спірного договору поруки, то він вважав за необхідне підтвердити даний факт висновком судової почеркознавчої експертизи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову. Підтвердив обставини, викладені у відзиві на позов. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з заявою [PERSON] від 14.09.2013, адресованою кредитному комітету Кредитної спілки «Імперіал ЛТД», останній просить надати йому кредит (у вигляді кредитної лінії). Згідно з заявою [PERSON] від 14.09.2013, адресованою голові правління Кредитної спілки «Імперіал ЛТД», останній просить надати йому черговий транш кредитної лінії у розмірі 2 148, 00 грн. в рамках ліміту. Згідно з копією договору кредитної лінії № 3668 від 14.09.2013, укладеного між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] , КС «Імперіал ЛТД» надав [PERSON] кредитну лінію у розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 договору становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання боржником кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. В забезпечення виконання договору кредитної лінії № 3668 від 14.09.2013 між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 3668/1 від 14.09.2013, відповідно до умов якого поручитель ( [PERSON] ) зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором № 3668 від 14.09.2013, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Також, між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 3668/2 від 14.09.2013, відповідно до умов якого поручитель ( [PERSON] ) зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором № 3668 від 14.09.2013, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Крім того, між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 3668/3 від 14.09.2013, відповідно до умов якого поручитель ( [PERSON] ) зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором № 3668 від 14.09.2013, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Згідно з договором відступлення права вимоги від 20.05.2019, укладеним між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] КС «Імперіал ЛТД» передає [PERSON], а остання набуває право вимоги, належне КС «Імперіал ЛТД», і стає кредитором за договором кредитної лінії № 3668 від 14.09.2013, укладеним між КС «Імперіал ЛТД» і [PERSON] . Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» є юридичною особою з організаційно-правовою формою - Кредитна спілка, види діяльності - інші види грошового посередництва та інші види кредитування. Відповідно до ст. 11 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, передбачених цією статтею, зокрема договорів. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Відступлення права за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. На відносини цесії поширюється положення про договір купівлі-продажу, оскільки частиною третьою статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. У п. 2.1 договору цесії передбачено, що [PERSON] (цесіонарій) набуває право вимагати від боржника належного виконання зобов`язання - повернути кошти, одержані в рахунок договору кредитної лінії № 3668 від 14.09.2013, повернути нараховані відсотки за користування кредитними коштами та виконати свої зобов`язання у повному обсязі, передбачені договорами, укладеними між цедентом і боржником. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Це означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення, або в силу прямої вказівки закону. Відповідно до ч. 2-3 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Матеріали справи не містять доказів того, що договір відступлення права вимоги від 20.05.2019, укладений між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] , в установленому законом порядку визнавався недійсним з підстав його укладення з порушенням вимог чинного законодавства. Відповідно до статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Статтею 21 Закону України «Про кредитні спілки» визначено види господарської діяльності кредитної спілки. Згідно з п. 11 ч. 1 вказаної статті провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається. Отже, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, так як такі повноваження цим законом не передбачені. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59 цс15 та від 02 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15 та у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2018 року у справі № 642/1269/16-ц. Отже, спірні зобов`язання виникають із договору кредитної лінії, укладеного між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] , надання кредитних коштів здійснено за рахунок об`єднання грошових внесків членів кредитної спілки, тому такі зобов`язання тісно пов`язані з особою кредитора і в силу положень статті 515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов`язаннях не допускається, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивачки не підлягають задоволенню саме з тих підстав, що відступлення права вимоги КС «Імперіал ЛТД» не спричиняє правових наслідків. За таких обставин суд вважає за необхідне у задоволенні позовної заяви [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачами не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Outcome: dismissed