Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, мотивуючи вимоги тим , що чоловік заявника [PERSON], 08.09.1935р.н. постійно мешкав у м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області. 25.08.2017р. [PERSON] помер. Звернувшись до Антрацитівького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації смерті [PERSON], заявнику [PERSON] було відмовлено в реєстрації, у звязку із тим, що документи оформленні медичними закладами які розташовані на території не підконтрольній українській владі вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості , що ставить під сумнів легітимність оформлення медичного свідоцтва про смерть закладами охорони здоровя, органами, установами та організаціями , місцем розташування яких є населенні пункти на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому, [PERSON] в інтересах [PERSON] з метою реєстрації факту смерті [PERSON], 08.09.1935р.н. звернулась до суду та просить встановити факт смерті [PERSON], який помер 25.08.2017р. Представник заявника [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Антрацитівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився , про дату , час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності , проти вимог заявника не заперечував. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту , що має юридичне значення у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії ЕК №594663, виданого Стахановським МВ УМВС України в Луганській області від 08.10.1997р. [PERSON] народився 08.09.1935р. у м. Кустанай та з 26.08.1974р. зареєстрований за адресою: [INFO] (Стаханов), вул. Ю.Ленінців, 5-а/96. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ВВ №035477, виданого 29.08.2017р. відділом запису актів громадянського стану Стахановського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, [PERSON], 08.09.1935р.н. помер 25.08.2017р. у м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області, про що складено відповідний актовий запис №940. Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №193, довідки про причину смерті складеної за формою № 106/у та виданих 26.08.2017р., [PERSON], помер 25.08.2017р. у м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області, Україна. Відповідно до листа Антрацитівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області №471/17.3-63 від 09.10.2017р., вказаний відділ повідомив заявника [PERSON] про те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості , що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] закладами охорони здоров'я, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд враховує, що м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив , що виходячи з інтересів мешканців , що проживають на окупованих територіях , треті держави та міжнародні організації , особливо суди , не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту , що має юридичне значення має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи , видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами) , що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України , беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON], 08.09.1935р.н., помер 25.08.2017р. у м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області, Україна , у віці 81років. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником в обґрунтування своїх вимог є достовірними , підтверджені письмовими доказами , сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними , у звязку із чим заява [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved