Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] 4 листопада 2016 року предявила позов до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житлом в будинку № 21 по вул. Сонячній у с. Воютичі Самбірського району Львівської області. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить вказаний будинок, у якому також зареєстрований її син [PERSON], хоча фактично у ньому понад один рік не проживає, а також не несе жодних витрат по утриманню будинку та не сплачує комунальних послуг і домовитися про добровільне його зняття із реєстрації не виявилося можливим через те, що їй невідоме місце проживання чи перебування [PERSON], так само як і будь-які засоби звязку з ним, у звязку з чим немає можливості скористатися пільгами та оформити житлову субсидію, так як надані державою соціальні гарантії розраховуються, виходячи з кількості зареєстрованих в будинку осіб, і тому реєстрація відповідача у належному їй будинку створює додаткові фінансові витрати на сплату таких послуг, що ускладнює її, позивача, матеріальне становище та заважає в повній мірі використовувати свої права, як власника. Під час судового розгляду [PERSON] та її представник у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечували проти проведення заочного розгляду справи. [PERSON], будучи належним чином повідомлений, про що свідчить оголошення в пресі про розгляд справи, у судове засідання не зявився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, його представника та показання свідка, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, будинкової книги та довідки про склад сімї відомо, що [PERSON] є власником будинку № 21 по вул. Сонячній у с. Воютичі Самбірського району Львівської області, у якому також зареєстрований її син [PERSON] (а. с. 3, 4-5, 6). Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] видно, що [PERSON], [INFO], у вказаному будинку не проживає більше одного року (а. с. 6). Свідок [PERSON] показала, що після одруження у вересні 2007 року її брат [PERSON] залишив батьківський будинок і більше у ньому не проживав, мотивуючи тим, що не буде проживати зі своєю сімєю в селі. Така ситуація у нього була як з першою, так із другою дружиною. Отже, [PERSON], як член сімї власника будинку, понад один рік відсутній у вказаному будинку без поважних причин і тому є підстави визнати його таким, що втратив право на користування житлом у цьому будинку. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так як реєстрація місця проживання [PERSON] чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм будинком, і оскільки відповідач понад один рік без поважних причин відсутній за місцем реєстрації проживання, то є підстави визнати його таким, що втратив право на користування житлом у вказаному будинку, що є способом захисту прав позивача, як власника будинку.

Outcome: approved