overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

[PERSON], 08.08.1997 року звернулася до суду із заявою, в якій просить надати їй право на шлюб із [PERSON], [INFO]. В заяві зазначила, що з лютого 2013 року дружить з [PERSON] В них склалися дружні стосунки. В травні 2014 р. вона завагітніла і має намір народити дитину та створити сім'ю. Реєстрація шлюбу із [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки вони кохають один одного, мають намір створити сім'ю та народити дитину. В даний час вона перебуває на 14 тижні вагітності. У зв'язку із цим вона має намір в жовтні 2014 року зареєструвати шлюб. Із зазначеною заявою вона звернулась до Вікнянської сільської ради, однак їй відмовили в цьому, оскільки вона не досягла вісімнадцятирічного шлюбного віку, встановленого ч.1 ст. 22 СК України. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву, суду пояснила, що із [PERSON] дружить з лютого 2013 року. Батькам відомо про їхні відносини, вони не заперечують щодо надання права на реєстрацію шлюбу із [PERSON] Їй виповнилося 17 років, вони домовились про дату весілля. Вона кохає [PERSON] і впевнена у своїх почуттях, це відповідатиме її інтересам. Тому просить заявлені вимоги задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] не заперечує щодо задоволення заяви. Суду пояснив, що із [PERSON] дружать із лютого 2013 року. Батьки його та заявниці не заперечують щодо надання права на шлюб заявниці із ним. Він кохає її і хоче з нею проживати все життя та створити міцну сім'ю. Представник зацікавленої організації в судове засідання не з'явилась. До суду подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності не заперечує, щодо задоволення заяви. Суд, вислухавши заявницю, зацікавлену особу, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає що заяву слід задовольнити, виходячи із таких підстав: судом встановлено, [PERSON] із [PERSON] дружать протягом 2 років. Заявниці станом на 15.08.2014 р. виповнилось 17 років 2 місяці. Протягом року сторони спільно проживають і хочуть узаконити їхні відносини. [PERSON] суду пояснила, що вона кохає [PERSON] і він її також кохає та бажає зареєструвати шлюб із ним. Про те РАЦС відмовляється узаконити відносини із-за недосягнення заявницею шлюбного віку. Батько заявниці - [PERSON] та мати [PERSON] згідні на реєстрацію шлюбу заявниці та [PERSON] Відповідно до ст. 22 Сімейного кодексу України особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу; п.1 цієї ж статті передбачено, що шлюбний вік для жінки встановлюється у 18 років. Факт не досягнення заявницею шлюбного віку стверджується свідоцтвом про народження, паспортом. Ч.2 ст. 23 Сімейного кодексу України передбачено надання за рішенням суду, права на шлюб за заявою особи, яка досягла 16 років, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Виходячи із викладеного, суд вважає, що заяву слід задовольнити та надати заявниці [PERSON], [INFO], жительці [ADDRESS] право на шлюб із [PERSON], [INFO], уродженцем та жителем [ADDRESS]. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 22, 23 ч.2 та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] 08.08.2016р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 15.07.2005р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинені у сторін з червні 2016 року, через те, що вона втратила почуття любові до відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутністю наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 15 липня 2005 року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 208. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з червня 2016 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

[PERSON] 08. 09. 2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 грудня 1975 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Колодистенському сільському РАГС Уманського району Черкаської області, актовий запис № 32. Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з 1996 року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач позов визнав, просив розглянути справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують з 1996 року і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати . Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

[PERSON] 08. 09. 2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу із 2003 року. Вказувала, що з відповідачем у них є спільна дитина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Починаючи з 2012 року сторони припинили фактичні відносини. Відповідач участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, хоча має на це змогу. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 14 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до її повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, від отримання кореспонденції суду ухилився. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Як вбачається з свідоцтва про народження від 15. 09.2 008 року [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно пояснень позивачки, починаючи з 2012 року сторони припинили фактичні відносини. Відповідач участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, хоча має на це змогу. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.5 ст.181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] 08.09.2015р. звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON], 28.11.2000р.н., [PERSON], 07.04.2002р.н., в розмірі 50 % з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.07.2000 р. вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], 28.11.2000р.н. та [PERSON], 07.04.2002р.н. З лютого 2014 р. між ними припинилися фактичні шлюбні відносини. Відповідач не надає їй кошти на утриманні дітей, хоча офіційно працює та отримує заробітну плату. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Скерував в суд заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. З мотивами, які викладені в позові він не погоджується, проте просив суд задовольнити позовні вимоги в межах, встановлених чинним законодавством. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], 28.11.2000р.н. та [PERSON], 07.04.2002р.н. Сторони проживають окремо з лютого 2014 р., позивачка подала в суд позов про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. За ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, офіційно працює,має постійний заробіток, інших дітей та утриманців не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей і відповідача. Суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх видів заробітку є достатнім для забезпечення потреб дітей. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. З відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого продовжити стягнення половини визначеної частки аліментів до досягнення молодшою дитиною повноліття, починаючи з 08.09.2015р. У звязку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути судові витрати. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 (один) місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] 08.09.2017р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 11.09.2010 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя вони мають сина - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини у сторін фактично припинені з березня 2014 року, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. З цього часу спільне господарство у них не ведеться, спору про спільне майно не має. В судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що 11 вересня 2010 року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 326. Від спільного життя у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки з березня 2014 року. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] 08.09.2021 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем, що зареєстрований 04 вересня 2012 року в Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 394. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них є діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та довіри одне до одного, часті побутові сварки. Сторони не підтримують подружні відносини з липня 2020 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За таких обставин збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить формальний характер. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач [PERSON] подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати без його участі. Згідно ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування підготовчого засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 04 вересня 2012 року. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.07.2021р., яке видане повторно. Від подружнього життя у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер. Їх шлюб існує формально. Спроби примирення неможливі і не відповідають інтересам сторін. Спір про поділ майна та місце проживання дітей відсутній. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приймає визнання позову відповідачем, робить висновок, що збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, позов про його розірвання підлягає до задоволення. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] не змінюється. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на обидві сторони порівну.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] 08. 10. 2013 р. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 659. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Шлюбні стосунки припинені в серпні 2013 року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спір про розподіл спільного майна подружжя вирішуватиметься в судовому порядку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, після заяви про надання терміну на примирення від отримання кореспонденції суду ухилився. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Позивачу після розірвання шлюбу змінити прізвище - [PERSON]. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] 08.10.2014р. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову покликається на те, що він з відповідачкою зареєстрував шлюб 04 квітня 2000 року у Шевченківському відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 88. Від шлюбу у них є дитина [PERSON], [INFO].н. Подружнє життя їхнє не склалось через різні погляди на поняття сім'ї та шлюбу. Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З 24 червня 2011 року вони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Таким чином, позивач вважає, що їх шлюб суперечить його інтересам. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини, вважає, що примирення та відновлення шлюбу є неможливими. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, з'ясувавши дійсні обставини справи та взаємини подружжя, суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 04 квітня 2000 року у Шевченківському відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 88. Для них це вже другий шлюб. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO].н., яка проживає разом з відповідачкою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не складалося, між ними виникали сварки, конфлікти. Сторони з 24 червня 2011 року не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо. Суд вважає, що спроби примирення сторін неможливі. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що конфлікт між подружжям носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, цей шлюб слід розірвати. Майнового спору між сторонами, та спору про місце проживання дитини немає. Оскільки позивач, як інвалід 2-ої групи, при зверненні до суду з позовом судового збору не сплатив, то у зв'язку із задоволенням позову цей збір підлягає стягненню з відповідачки в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] 08.10.2014 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Згідно ст.ст.181-184 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них стягуються аліменти в твердій грошовій сумі або в частковому відношенні з усіх видів їх заробітку. Судом встановлено, що сторони по справі мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Батько дитини - [PERSON], достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. На підставі викладеного, відповідач має сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON] 08.10.2015 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] участі у виховання доньки не бере, коштів на утримання доньки не надає. Дитина проживає разом з позивачкою та находиться на повному її утриманні. Відповідач працює на ПАТ «Запоріжсталь», має постійний дохід, добровільно не бажає піклуватися про матеріальне забезпечення дитини, ухиляється від своїх обовязків по утриманню дитини, тому просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved