Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) 14 липня 2015 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів в якій вказує, що з 24 серпня 2002 року вона з [PERSON] (далі- Відповідач) проживала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. 26 січня 2008 року шлюб розірвано. Відповідач проживає разом з Позивачем, але допомоги на дітей не надає. Усі обов'язки щодо утримання та виховання дітей Позивач несе самостійно. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище Відповідача дозволяє утримувати своїх дітей. Інших дітей у Відповідача немає. Стягнень за виконавчими документами не проводиться. Позивач просить стягувати з Відповідача аліменти на утримання дітей. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином двічі підряд повідомлений, про що свідчать конверти, які повернулися з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» від 25 липня 2015 року та 07 серпня 2015 року. Тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до частини п'ятої статті 74 ЦПК України фізичним особам, які не мають статусу підприємців, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно повідомлення УДМС України в Житомирській області від 04 серпня 2015 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. В свою чергу, відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди Позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Попільнняського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями Свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області № 626 від 13 липня 2015 року, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] на даний час перебувають на утриманні матері [PERSON]. Згідно пунктів 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз'яснив, що відповідно до статті 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно статті 180, частини першої, другої статті 183 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК України та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved