Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] і [PERSON] звернулися в суд із позовом до [PERSON] про зобов`язання відповідачки не чинити перешкод батькові - [PERSON] , бабі - [PERSON] , діду - [PERSON] у спілкуванні з малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , та встановити наступний спосіб участі батька, баби, діда у спілкуванні з малолітньою дитиною - [PERSON] : періодичні спілкування та побачення за місцем проживання батька, баби, діда під час літніх канікул та зимових канікул дитини терміном на 2 (два) тижні: кожного дня з 12 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, шляхом зобов`язання [PERSON] привозити дитину на цей період за місцем проживання батька, баби, діда та не обмежувати позивачів в спілкуванні з дитиною під час її перебування як в Україні, так і за її межами. Вказані вимоги позивачі обґрунтовують наступними обставинами. 06 лютого 2010 року [PERSON] уклав шлюб із відповідачкою. [INFO] в них народилася дитина - [PERSON] . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 травня 2012 року в справі №1711/701/12 шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , залишено на вихованні матері до досягнення нею повноліття. Протягом тривалого періоду часу, фактично з дня народження та до досягнення малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , 7 років її вихованням та утриманням, як вказали позивачі, займались вони ( [PERSON] - батько малолітньої дитини, [PERSON] - баба малолітньої дитини і [PERSON] - дід малолітньої дитини). Місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 09 липня 2010 року до 26 квітня 2017 року. За цією адресою Цяк [PERSON] , [INFO] , з народження до травня 2012 року та з березня 2013 року до [INFO] фактично проживала разом з ними. У період часу з 27 вересня 2012 року до 22 серпня 2016 року [PERSON] , [INFO] , відвідувала дошкільний навчальний заклад №4 у м.Вараш Рівненської області. Згідно з доводами позивачів вони постійно приводили малолітню дитину в дошкільний навчальний заклад і забирали її звідти додому, підтримували тісний контакт з педагогами, брали участь у вирішенні проблематичних питань групи, яку відвідувала [PERSON] , брали участь у батьківських зборах, дитячих ранках тощо. Мати малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] у період часу з березня 2013 року навчалася та фактично перебувала (проживала) у м.Рівне. Вона досить рідко провідувала свою дочку (один раз на три тижні і рідше) та не часто цікавилась життям та інтересами дитини, хоча [PERSON] сумувала за мамою та в телефонному режимі висловлювала бажання частіше бачитись із своєю матір`ю - відповідачкою. У подальшому, як зазначили [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] у позовній заяві, в кінці серпня 2016 року [PERSON] забрала свою дочку - [PERSON] , [INFO] , до м.Рівне, де з нею проживала до липня 2017 року. Позивачі ствердили, що [PERSON] , проживаючи із малолітньою дочкою в м.Рівне, створювала їм перешкоди у спілкуванні та побаченнях з [PERSON] . У зв`язку з цим [PERSON] змушений був звернутись з питанням про визначення способу участі у вихованні малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у правоохоронні органи та відповідні органи опіки та піклування як за зареєстрованим місцем її проживання, так і за місцем її фактичного перебування. Розпорядженням Рівненського міського голови №353-р «Про визначення способу участі у вихованні того з батьків, хто проживає окремо від них» від 20 квітня 2017 року йому як батьку малолітньої дитини визначено спосіб участі у вихованні дочки [PERSON] , встановлено можливість побачень з донькою у І та ІІІ неділю місяця з 13.00 год. до 17.00 год. Проте вказане рішення жодного разу не виконувалося відповідачкою. Вона продовжувала чинити перешкоди у спілкуванні з [PERSON] . На телефонні дзвінки жодного разу не відповідала. З цих причин, як повідомили позивачі, вони були позбавлені можливості навіть привітати [PERSON] з днем народження в 2017 році. В свою чергу вони постійно намагались підтримувати будь-який зв`язок з дитиною, передавали для неї подарунки, одяг, продукти харчування рідною сестрою [PERSON] - [PERSON] (на день святого Миколая - 19 грудня 2016 року та на день її ангела - 22 грудня 2016 року). В липні 2017 року відповідачка разом з малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , виїхали за межі України та на даний час проживають у Канаді. Таким чином, як зазначили позивачі, вони втратили будь-який зв`язок з дочкою і внучкою. Позивачі стверджують, що намагались різними способами зв`язатись з відповідачкою (за номером мобільного телефону [PERSON] - [NUMBER] , в тому числі по мережі «Viber», та через електронну пошту [PERSON] , з яким відповідачка наразі перебуває в зареєстрованому шлюбі, з метою відновити спілкування з малолітньою дитиною, однак їх спроби були марними. За таких обставин, позивачі вважають за необхідне звернутись до суду за захистом своїх порушених прав на особисте спілкування, побачення з малолітньою дитиною і внучкою та участь у її вихованні. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] повністю підтримали вказані позовні вимоги та надали суду пояснення, в яких підтвердили обставини, що викладені у позовній заяві. Згідно з доводами [PERSON] і [PERSON] їх колишня невістка - відповідачка [PERSON] чинить перешкоди їм та їхньому сину - позивачу [PERSON] у спілкуванні та побаченнях з малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] і [PERSON] ствердили, що з липня 2017 року і по даний час відповідачка з малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , проживають у Канаді і протягом вказаного періоду часу вони жодного разу не спілкувалися зі своєю внучкою, що є порушенням їх прав як баби і діда на спілкування, побачення з внучкою та участь в її вихованні. Окрім цього, позивачка [PERSON] вказала, що востаннє вона бачилася і спілкувалася зі своєю внучкою - [PERSON] , [INFO] , в її день народження [INFO] , після цього будь-які зв`язки з нею втрачені. [PERSON] разом із малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , приїжджали в Україну на тиждень часу, що стало відомо пізніше після їх виїзду з України від родичів відповідачки. Однак [PERSON] про це їх не повідомила. Батько відповідачки проживає в м.Вараш Рівненської області, а її мати - у Київській області. У квартирі [ADDRESS] проживає дядько [PERSON] . Позивачі [PERSON] і [PERSON] висловили свою згоду на заочний розгляд даної справи та ухвалення судом заочного рішення. Будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду даної цивільної справи, позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] - адвокат Полюхович О.І. в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною та встановлення способу участі батька, баби і діда у вихованні малолітньої дитини з правом на спілкування і побачення. Представник [PERSON] зазначила про необхідність відновлення порушеного права позивачів на спілкування і побачення з малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , з огляду на те, що відповідачка обмежує їх в цьому праві. Згідно з доводами адвоката Полюхович О.І., починаючи із 2010 року до серпня 2016 року позивачі займалися вихованням та навчанням малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , піклувалися про неї та підтримували тісні родинні взаємостосунки. У подальшому відповідачка забрала малолітню дитину до себе в м.Рівне і в 2017 році разом із малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , виїхала за межі України. Відтоді всі зв`язки позивачів [PERSON] як батька, [PERSON] як баби і [PERSON] як діда із [PERSON] , [INFO] , припинені. [PERSON] та її нинішній чоловік не відповідають на їх телефонні дзвінки та запити. Ще в період проживання в Україні відповідачка створювала перешкоди [PERSON] в реалізації його права на спілкування та участь у вихованні малолітньої дитини та не виконувала рішення Рівненського міського голови №353-р «Про визначення способу участі у вихованні того з батьків, хто проживає окремо від них» від 20 квітня 2017 року. У 2018 році [PERSON] разом із малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , перебувала в Україні, проте про це позивачів не повідомила. Представник позивача [PERSON] зазначила про свою згоду на заочний розгляд даної цивільної справи та ухвалення судом заочного рішення. Представник органу опіки та піклування - Шпак В.М. в судовому засіданні підтримала та просила суд задоволити позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , та встановлення способу участі батька, баби і діда у вихованні малолітньої дитини з правом на спілкування і побачення з нею. Шпак В.М. визнала факт чинення відповідачкою перешкод позивачам у спілкуванні та побаченні з малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що в період проживання [PERSON] з малолітньою дитиною в м.Рівне за зверненням [PERSON] було прийнято рішення Рівненського міського голови №353-р «Про визначення способу участі у вихованні того з батьків, хто проживає окремо від них» від 20 квітня 2017 року. Однак воно не виконувалося відповідачкою. Зі слів позивачів відомо, що після виїзду [PERSON] з малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , за межі України зв`язки між цієї дитиною і внучкою з однієї сторони та її батьком - [PERSON] , бабою - [PERSON] і дідом - [PERSON] з іншої сторони втрачені. Нинішнє фактичне місце проживання і перебування малолітньої дитини достовірно невідоме, оскільки не підтверджено документально. Окрім цього, представник органу опіки та піклування пояснила, що за місцем проживання позивачів створені усі необхідні умови для проживання (перебування), навчання та виховання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . За останнім відомим зареєстрованим місцем проживання [PERSON] 08 квітня 2019 року і 03 червня 2019 року ніхто не відчинив вхідних дверей до квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою службою у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області надсилались для відповідачки відповідні листи та виклики, однак вона на них не відреагувала, двічі на засідання комісії у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області не з`явилася. Представник органу опіки та піклування - Шпак В.М. підтримала висновок органу опіки та піклування щодо визначення способу участі батька [PERSON] , баби [PERSON] , діда [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , затверджений рішенням виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №152 від 11 червня 2019 року, та не заперечувала проти заочного розгляду даної цивільної справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідачка повторно не з`явилася у судове засідання, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена судом про час, дату і місце розгляду справи. Про причини неявки [PERSON] суд не повідомила, відзиву проти позову та будь-яких заяв чи клопотань суду не надала. Отже, за таких обставин з врахуванням відсутності заперечень позивачів, представника позивача та представника органу опіки і піклування проти заочного розгляду справи на підставі ч.4 ст.223 і ч.1 ст.280 ЦПК України справу необхідно вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів, в результаті чого ухвалити заочне рішення. У наданих в судовому засіданні показаннях свідок [PERSON] підтвердила факт проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом із батьком - [PERSON] , бабою - [PERSON] та дідом - [PERSON] , починаючи з трьох років і до того, як вона пішла в перший клас і переїхала проживати до своєї матері - відповідачки у м.Рівне. Згідно з показаннями свідка [PERSON] вона проживає із позивачами по-сусідству в одному житловому будинку та бачила як у цей період часу [PERSON] і [PERSON] водили [PERSON] , [INFO] , в дитячий садок та забирали її до себе додому, проводили з нею дозвілля, гралися з нею у дворі. Востаннє свідок [PERSON] бачила малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання позивачів понад 2-3 роки тому. У наданих суду показаннях свідок [PERSON] підтвердила створення [PERSON] перешкод позивачам у спілкуванні, побаченні та участі у вихованні малолітньої дитини як у період їх проживання у м.Рівне, так і в подальшому. Із показань свідка [PERSON] , наданих у судовому засіданні, встановлено, що малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , до шестирічного віку, проживала разом з бабою - [PERSON] та дідом - [PERSON] , які піклувалися про свою внуку. У них були доброзичливі взаємостосунки. Згідно з показаннями свідка [PERSON] . [PERSON] купувала своїй внучці необхідні речі, піклувалася про неї, приходила з нею на роботу. Після переїзду малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у м.Рівне, її зв`язки та спілкування із позивачами припинилися через створення відповідачкою перешкод. На теперішній час [PERSON] разом із малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , перебуває за межами України - в Канаді та не відповідає на телефонні дзвінки [PERSON] . З`ясувавши доводи позивачів, представника позивача, представника органу опіки та піклування, показання свідків, суд дослідив і оцінив надані докази та прийшов до висновку, що позов [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною та встановлення способу участі батька, баби і діда у вихованні малолітньої дитини з правом на спілкування і побачення підлягає частковому задоволенню. Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 01 липня 2010 року (відповідний актовий запис за №310 від 01 липня 2010 року), батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] в м.Кузнецовськ (нині - м.Вараш) Рівненської області, є: [PERSON] - позивач у справі і [PERSON] - відповідачка по справі. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 травня 2012 року, яке набрало законної сили 22 травня 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 06 лютого 2010 року відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції, актовий запис №16, - розірвано, після розірвання шлюбу відновлено позивачці прізвище « [PERSON] », залишено неповнолітню [PERSON] , [INFO] , на вихованні матері до досягнення нею повноліття та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02 квітня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Місце проживання [PERSON] , [INFO] , у період часу з 09 липня 2010 року до 26 квітня 2017 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №553/03 від 25 січня 2018 року. За вказаною адресою зареєстровано місце проживання позивачів: [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , як видно із довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №273/05 від 22 січня 2018 року. Згідно з довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області з 26 квітня 2017 року місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту характеристики - інформації на вихованку ДНЗ №4 [PERSON] , виданої завідувачем дошкільного навчального закладу №4 Н.Грицюк 04 січня 2017 року, встановлено, що [PERSON] відвідувала ДНЗ №4 з 27 вересня 2012 року до 22 серпня 2016 року, в дошкільний заклад [PERSON] приводили та забирали бабуся - [PERSON] та дідусь - [PERSON] , які виявляли цікавість до консультацій та рекомендацій вихователів в куточку для батьків, регулярно відвідували батьківські збори, святкові ранки, приймали активну участь у вирішенні проблем групи, постійно цікавилися успіхами чи невдачами [PERSON] , підтримували тісний контакт з педагогами. Актом обстеження умов проживання №1 від 04 квітня 2017 року, складеним Шпак В.М. - головним спеціалістом з профілактичної роботи з дітьми служби у справах дітей і Воронюк Т.Г. - фахівцем із соціальної роботи Кузнецовського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, підтверджується, що умови проживання сім`ї [PERSON] є задовільними, батько - [PERSON] бажає спілкуватись з донькою - [PERSON] , приймати участь у її вихованні та житті, має можливість та бажає забирати дочку - [PERSON] до м.Вараш. У квартирі [ADDRESS] є все необхідне для проживання, виховання та навчання дитини - [PERSON] (є місце для відпочинку, гри, занять за інтересами, підготовки уроків). За цією адресою мають постійне місце реєстрації: батько - [PERSON] , бабуся - [PERSON] , і дідусь - [PERSON] Онука - [PERSON] , [INFO] , проживає у м.Рівне, навчається у ЗОШ №9, в 1-В класі. Із акта обстеження умов проживання №64 від 08 квітня 2019 року, складеного Шпак В.М. - головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради, Супрунюк Н.В. - головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради і Талах Н.О. - фахівцем із соціальної роботи Вараського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, слідує, що на час візиту комісії двері у квартиру [ADDRESS] ніхто не відкрив, тому вивчити умови проживання сім`ї [PERSON] не виявилося можливим. В акті від 08 квітня 2019 року, складеному Шпак В.М. - головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради, Супрунюк Н.В. - головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради і Талах Н.О. - фахівцем із соціальної роботи Вараського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, зазначено, що мешканка квартири [ADDRESS] не спілкується із сусідами з квартири [ADDRESS] , давно нікого не бачила і нічого повідомити про [PERSON] та її малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , не може. З акта обстеження умов проживання №66 від 09 квітня 2019 року, складеного Шпак В.М. - головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради, Супрунюк Н.В. - головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради і Талах Н.О. - фахівцем із соціальної роботи Вараського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, встановлено, що умови проживання сім`ї [PERSON] квартирі [ADDRESS] є задовільними. На час відвідування сім`ї у помешканні були присутні [PERSON] . Її чоловік - [PERSON] та син [PERSON] перебували на роботі. [PERSON] повідомила, що вона дуже сумує за своєю онукою - [PERSON] , яка на даний час проживає разом зі своєю матір`ю - [PERSON] у Канаді. Мати з дитиною періодично приїздить до України, але бабуся, дідусь та батько з дитиною не бачаться та не спілкуються з нею. Бабуся [PERSON] здійснювала догляд за своєю онукою, водила її у садок, займалась її навчанням та вихованням. У квартирі є все необхідне для проживання, навчання та виховання дитини. Стосунки між членами сім`ї хороші, дружні, їх взаємовідносини доброзичливі. В акті від 09 квітня 2019 року, складеному Шпак В.М. - головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради, Супрунюк Н.В. - головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради і Талах Н.О. - фахівцем із соціальної роботи Вараського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, вказано, що з бесіди із [PERSON] встановлено, що вона, її чоловік - [PERSON] , син - [PERSON] бачились з дитиною - [PERSON] у 2017 році. У серпні 2018 року мати - [PERSON] разом зі своєю дочкою - [PERSON] приїжджала до м.Вараш, але батька, бабусю та дідуся за місцем проживання не відвідували, не телефонували, не бачились та не спілкувались з ними. Мати - [PERSON] не надає можливості спілкуватись батькові та його родичам з дочкою - [PERSON] засобами мобільного зв`язку, по Інтернету. Батьки - [PERSON] та [PERSON] питання щодо навчання та виховання малолітньої дитини - [PERSON] не вирішують, не спілкуються між собою, не телефонують один одному. Мати - [PERSON] та дочка - [PERSON] на даний час проживають у Канаді. Згідно з актом від 16 квітня 2019 року, складеним Шпак В.М. - головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради, Супрунюк Н.В. - головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради, з бесіди із [PERSON] , яка проводилась у присутності [PERSON] - завідувача сектору опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради, встановлено, що мати - [PERSON] разом зі своєю донькою - [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до Канади близько двох років тому. З того часу батько - [PERSON] та його батьки - [PERSON] , [PERSON] не мають можливості спілкуватись та бачитись з малолітньою дитиною - [PERSON] . Мати дитини - [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає, у соціальних мережах та мережі «Viber» ніяких відомостей ні про себе, ні про доньку - [PERSON] не повідомляє, спілкуванню батька з дочкою та його родичів не сприяє. Батько - [PERSON] вважає, що мати - [PERSON] свідомо та навмисно чинить йому перешкоди у спілкуванні та побаченні з дочкою - [PERSON] . Розпорядженням Рівненського міського голови В.Хомка №353-р від 20 квітня 2017 року «Про визначення способу участі у вихованні дітей того з батьків, хто проживає окремо від них» визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні дитини - [PERSON] , [INFO] , встановлено можливість побачень з донькою у І та ІІІ неділю місяця з 13 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин. Довідки лікаря-нарколога [PERSON] від 23 січня 2018 року свідчать, що [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] не перебувають на обліку в наркологічному кабінеті державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3» м.Кузнецовськ. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на обліку в психоневрологічному кабінеті державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України» не перебувають, що підтверджується довідками лікаря-психіатра Чистякової Л.М. від 23 січня 2018 року. Твердження позивачів відносно неодноразових безуспішних спроб встановити контакт із відповідачкою та відновити спілкування із малолітньою дитиною та внучкою - [PERSON] , [INFO] , доводиться наданими роздрукованими і перекладеними на українську мову скріншотами з мережі «Viber» та електронної пошти. Згідно з висновком органу опіки та піклування, як свідчить рішення виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області «Про затвердження висновку щодо визначення способу участі батька [PERSON] , баби [PERSON] , діда [PERSON] , у вихованні малолітньої дитини [PERSON] » №152 від 11 червня 2019 року, визначено такий спосіб участі батька [PERSON] , баби [PERSON] та діда [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною - [PERSON] : періодичні спілкування та побачення батька, баби, діда під час перебування дитини [PERSON] в Україні; необмежено спілкуватись з дитиною особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку; зобов`язати матір [PERSON] не чинити перешкоди батькові, бабі та діду у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] під час її перебування в Україні, завчасно повідомляти про приїзд дитини до України для організації побачень з нею. Суд бере до уваги цей висновок органу опіки та піклування. Проте вважає за належне не обмежувати спілкування позивачів [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] (батька, бабу і діда) із їх малолітньою дитиною (внучкою) - [PERSON] , [INFO] , будь-яким способом, як безпосередньо під час побачень, так і за допомогою телефонних, поштових, електронних та інших засобів зв`язку, лише територією України. Адже таке право мають позивачі і за межами України. Згідно з даними, повідомленими позивачами, представником позивача представником органу опіки та піклування в судовому засіданні, та встановленими із показань свідків [PERSON] і [PERSON] , наданих у судовому засіданні, і письмових доказів слідує, що відповідачка [PERSON] чинить перешкоди батькові - [PERSON] , бабі - [PERSON] та діду - [PERSON] у спілкуванні з їх малолітньою дитиною та внучкою відповідно - [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини відповідачкою не спростовано, відзиву проти позову не подано. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з вимогами, передбаченими ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частинами 1-3 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. У даному випадку судом встановлено порушення [PERSON] прав позивачів [PERSON] як батька, [PERSON] як баби і [PERSON] як діда на спілкування, побачення та участь у вихованні їх малолітньої дитини та внучки відповідно - [PERSON] , [INFO] . З огляду на встановлені фактичні обставини суд вважає за доцільне зобов`язати відповідачку не чинити перешкод позивачам у спілкуванні з малолітньою дитиною (внучкою) - [PERSON] , [INFO] , будь-яким способом, як безпосередньо під час побачень на території України та за її межами, так і за допомогою телефонних, поштових, електронних та інших засобів зв`язку, та встановити періодичні безпосередні спілкування та побачення батька - [PERSON] , баби - [PERSON] , діда - [PERSON] за місцем їх проживання за адресою: [ADDRESS] , із малолітньою дитиною (внучкою) - [PERSON] , [INFO] , під час її перебування в Україні кожного дня з 12 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин протягом половини строку перебування малолітньої дитини в Україні. Такий спосіб участі батька, баби, діда у вихованні малолітньої дитини (внучки) відповідає як правам та законним інтересам позивачів, так і правам та законним інтересам відповідачки і малолітньої дитини. Разом з цим суд врахував, що відповідно до ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно з ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Отже, позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] в частині зобов`язання [PERSON] привозити малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання її батька, баби та діда суперечать свободі пересування та вільного вибору місця проживання в Україні, гарантованих Конституцією України та чинним законодавством України. Безпідставними є також позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] щодо визначення періодичних спілкувань та побачень з малолітньою дитиною за місцем проживання батька, баби та діда під час літніх та зимових канікул терміном на 2 тижні. Позивачами та представником позивача - адвокатом Полюхович О.І. не надано суду доказів, які б свідчили про наявність у малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за місцем її навчання літніх та зимових канікул та їх тривалість. З цих мотивів у задоволенні цієї частини позову [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною та встановлення способу участі батька, баби і діда у вихованні малолітньої дитини з правом на спілкування і побачення необхідно відмовити. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.141, 153, ч.ч.1-3 ст.157, ч.ч.1, 2 ст.159, ст.257 СК України,

Outcome: approved