Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] , від його імені діє представник адвокат Мацюк Г.Р. звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Позов мотивує тим, що ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2018 року кримінальну справу № 440/2201/13-к було закрито у зв`язку із звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності. Цивільний позов [PERSON] залишено без розгляду. Просить суд стягнути з відповідачів завдану матеріальну шкоду та завдану моральну шкоду, яка була заподіяна відповідачами у кримінальному провадженні. Просить суд, стягнути з відповідачів завдану матеріальну та майнову шкоду. У вступному слові представник позивача підтримала заявлений позов з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] заперечив проти задоволення позову. Не скористався своїм правом на подачу відзиву. У вступному слові посилався на те, що йому також була завдана шкода, яка саме не уточнив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно довідки «Укрпошти» поштова кореспонденція повернута на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Вислухавши сторони, дослідивши представлені в розпорядження суду докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно ухвали Бродівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2018 року звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку з закінченням строку давності та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку з закінченням строку давності. Кримінальне провадження закрито. Цивільний позов [PERSON] залишено без розгляду. Ухвала набула законної сили у встановленому законом порядку. В силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 26.10.2018 року встановлено, що згідно обвинувального акту [PERSON] 26 серпня 2013 року, приблизно о 22:30 год, в групі осіб з [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та, знаходячись в приміщенні кафе-бару «Лаванда», що в селі Ріпнів Буського району Львівської області, агресивно відреагували на зауваження бармена [PERSON] , з приводу завершення роботи бару та розпочали словесний конфлікт з останньою, на зауваження не реагували. На прохання [PERSON] , до бару прийшов власник [PERSON] , який намагався заспокоїти [PERSON] та [PERSON] та попросив їх вийти на вулицю та намагався зачинити двері бару, однак, останні почали безпричинно стукати у двері бару та відчиняти їх, не даючи змоги зачинити двері зсередини, під час чого пошкодили їх, а відчинивши двері, [PERSON] , наніс удар кулаком в обличчя [PERSON] , від чого останній впав на підлогу, після чого [PERSON] та [PERSON] почали наносити йому удари по тілу, під час яких [PERSON] заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження. Хуліганські дії [PERSON] та [PERSON] тривали на протязі однієї години і були припинені [PERSON] , яка прийшла до приміщення бару та почала кричати. Стороною обвинувачення вказані дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України. Також [PERSON] 26 серпня 2013 року приблизно о 22:30, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та, знаходячись в приміщенні кафе-бару «Лаванда», що в селі Ріпнів Буського району Львівської області, під час вчинення хуліганських дій, завдав декілька ударів ногою [PERSON] , внаслідок чого заподіяв, згідно з висновком судово-медичної експертизи, перелом лівої руки, що відноситься до середнього ступеня тяжкості, і кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України. Таким чином, в розумінні ч. 6 ст. 82 ЦПК України судовими рішенням, а саме ухвалою суду, встановлено дії, які мали місце та те, що саме відповідачами були вчиненні протиправні дії відносно позивача. В силу ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до вимог закону відповідачі [PERSON] , [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед потерпілою особою, а саме перед позивачем [PERSON] Згідно ч. 1, 2 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що позивачем не представлено суду належних доказів щодо суми завданої шкоди. Заявлена сума матеріальної шкоди позивачем не підтверджена належними доказами. В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд приходить до висновку, що в частині стягнення матеріальної шкоди з відповідачів слід відмовити за недоведеністю суми завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дійсно відповідачу злочином була завдана моральна шкода діями відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Неправомірним діями відповідачів була завдана шкода здоров`ю відповідача, яка полягала в переламі руки, тривалістю протиправних дій з боку відповідачів. Через наявність гіпсу позивач на довгий час був позбавлений можливості самостійно обслуговувати себе, був позбавлений можливості керувати автомобілем. Крім того, відчуття дискомфорту при спілкуванні з людьми через наявність синців на обличчі. Був порушений звичайний ритм життя позивача. В сукупності оцінюючи всі перелічені вище підстави, суд виходячи з принципу верховенства права та законодавства, відповідно до якого вирішує справи, приходить до висновку, що справедливою буде сатисфакція, у стягненні з відповідачів моральної шкоди на користь позивача по 30000 гривень з кожного. В силу ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з суми судового збору та витрат, пов1язаних з розглядом справи. Так, при зверненні до суду позивач в силу п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. В підтвердження понесених витрат, позивач представив в розпорядження суду акт приймання-передачі наданих юридичних послуг (правничої допомоги) від 24 квітня 2018 року на суму 21000 гривень, платіж про надання адвокатських послуг на суму 14950 гривень, та квитанція про сплату послуг від 18.05.2018 року на суму 4100 гривень, що в загальному становить 40050 гривень. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з кожного з відповідачів слід стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial