Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом та просять стягнути з відповідача на їх користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. При цьому позивачі посилаються на те, що вони є подружжям, на даний час вони не працюють, є пенсіонерами та живуть лише за рахунок пенсії, оскільки інших джерел доходів не мають. Відповідач є їх сином та проживає разом з ними, має постійне місце роботи, але матеріальної допомоги батькам не надає. Позивачка [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ «Міська клінічна лікарня №1», яке потребує значних фінансових затрат, також позивачі несуть великі витрати по сплаті за комунальні послуги, оскільки пільг вони не мають та субсидій не отримують. Однак, однієї пенсії недостатньо для проживання, а син матеріальної допомоги у добровільному порядку їм не надає, а тому вони вимушені звернутись до суду з даними позовом. У судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON], [INFO] є сином позивачів [PERSON], [PERSON] (актовий запис №2129 Іллічівського ЗАГС м. Одеси від 06 жовтня 1972 року). Судом встановлено, що позивачі не працюють, згідно довідки Центрального об'єднаного управління ПФУ в м. Одесі № 1227 від 23 серпня 2017 року позивач [PERSON] отримує пенсію в розмірі 1790,19 гривень. Згідно довідки Центрального об'єднаного управління ПФУ в м. Одесі № 1226 від 23 серпня 2017 року позивачка [PERSON] отримує пенсію в розмірі 1884,05 гривень. Відповідач ніякої участі в утриманні непрацездатних батьків не приймає. Стаття 51 Конституції України закріплює обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Дана конституційна норма знайшла своє відображення і в Сімейному кодексі України. Відповідно до ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. З матеріалів справи вбачається, що відповідач мешкає разом з позивачами, працює у КУ «Дитяча міська поліклініка №4» на посаді лікаря ЛФК в/к 13р., має постійний дохід, який в середньому складає 3500 гривень на місяць, що підтверджується Довідкою про доходи №274 від 21 серпня 2017 року. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved