Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] 03 лютого 2016 року звернулась на адресу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зняття з реєстраційного обліку (а. с. 1-2). В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] у позовній заяві посилалась на те, що двокімнатна квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]В, на праві спільної часткової власності. Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, проте з 2009 року у ній не проживає, а його 1/4 частина вказаної квартири була реалізована через відділ ДВС та куплена на електронних торгах [PERSON] У звязку з вищевикладеним [PERSON] просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку. 25 березня 2016 року до суду було подано позовну заяву третьої особи [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зняття з реєстраційного обліку. У своїй позовній заяві позивач [PERSON] посилався на те, що 21 січня 2016 року він з електронних торгів через Жовтневий відділ ДВС Дніпропетровського МУЮ купив 1/4 частину квартири [ADDRESS], що належала відповідачу [PERSON] З моменту реєстрації права власності права позивача порушені відповідачем, оскільки останній значиться зареєстрованим за вказаною адресою. У звязку з вищевикладеним [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 22 у будинку № 23 по пр. Героїв у м. Дніпропетровську та усунути перешкоди у користуванні [PERSON] даним житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.28-30). Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Треті особи у судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Від [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив його позов задовольнити (а. с. 45). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком позивача [PERSON], відповідач [PERSON] з 2009 року не проживає у [INFO]. Свідок [PERSON] пояснила, що є в добрих відносинах з позивачем [PERSON], часто буває у її помешканні, відповідача бачила лише два рази, а з 2009 року не проживає у вказаній квартирі, місце його перебування не відоме. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази суд приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів від 22 вересня 1995 року [PERSON] (після укладення шлюбу прізвище позивача змінено на «Ус» (а.с. 5), [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 3, 4). Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 140966 [PERSON] було придбано з електронних торгів через Жовтневий відділ ДВС Дніпропетровського МУЮ 1/4 частину квартири [ADDRESS], що належала відповідачу [PERSON] (а.с. 5). Відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим у [INFO], проте з 2009 року у ній не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорення. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не можуть бути у них вилучені, власника не може бути позбавлено право користування жилим будинком (квартирою). Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права відповідно до ст. 391 ЦК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Так, згідно частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» \~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності до частини 3\~статті 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи 1/4 частини квартири було придбано на електронних торгах [PERSON], а тому право власності на частину вказаної квартири перейшли до набувача. Оскільки відповідач значиться зареєстрованим у вказаній квартири, то в даному випадку порушені права [PERSON] як власника 1/4 частини квартири [ADDRESS], оскільки позивач не може повною мірою користуватися та володіти належному його власністю, у звязку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, натомість суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], а саме: усунути [PERSON] перешкоди у користуванні приміщенням квартири [ADDRESS] шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат та враховуючи результат розгляду вказаної позовної заяви, суд вважає за необхідне судові витрати по даній цивільній справі покласти на позивача. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобовязаннями власника. З моменту продажу частини спірної квартири право власності відповідача [PERSON] є припиненим. Крім того з моменту припинення права власності, припиняється також правомочність користування частиною квартири, яка нерозривно повязана з власністю. У звязку з чим, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування вказаною квартирою відмовити. Враховуючи результати розгляду вказаної справи суд вважає необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial