Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] 28.05.2021 року звернулась до суду із позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів на дитину, [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14.08.2015 року у розмірі 600 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, визначивши аліменти у розмірі 2 510 грн. щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14.08.2015 року на її користь присуджено аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону з дня пред`явлення позову до суду і досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що з часу ухвалення вказаного рішення суду, передбачений законом мінімальний розмір аліментів, потреби та розмір витрат на дитину значно зріс, донька часто хворіла і лікування вимагало фінансових затрат, на даний час дитина навчається, відвідує різноманітні гуртки, зокрема театральної творчості та малювання, також відвідувала курс усної математики «Соробан Львів», однак у зв`язку із відсутністю фінансової можливості подальшої оплати, від вказаного курсу довелось відмовитись. Натомість відповідач, працюючи неофіційно отримує дохід, на утриманні інших дітей не має, однак належної матеріальної допомоги на доньку не надає, аліменти сплачує нерегулярно, тому, із врахуванням встановленого розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку просить змінити розмір аліментів до 2 510 грн. щомісячно. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 03.06.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 02.08.2021 року позивачем, на виконання ухвали від 03.06.2021 року про залишення позову без руху, подано письмову заяву про усунення недоліків позовної заяви та ухвалою судді від 06.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснення надала аналогічні викладеним у позовній заяві, при цьому додатково пояснила, що шлюб з відповідачем розірвано у 2014 році, від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням суду від 14.08.2015 року на її користь присуджено аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, однак відповідач з 2015 року не сплачує належним чином аліменти, станом на даний час заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить близько 50 000 грн., жодної матеріальної допомоги не надає, хоча отримує дохід, оскільки працює неофіційно, зокрема має будівельну освіту та їздить працювати за кордон, має фінансову можливість орендувати квартиру, інших утриманців не має, при цьому, на даний час доньці виповнилось 9 років, видатки на дитину суттєво збільшились, вона відвідує гуртки та додатково займається з репетиторами, що вимагає значних фінансових витрат, крім того часто хворіє. Відповідач не бере участі в утриманні дитини та не цікавиться понесеними витратами на харчування, навчання та одяг для неї, лише вітає доньку на день народження та свято Миколая, тому просить позов задоволити та збільшити розмір аліментів до 2 510 грн. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що не погоджується із визначеною позивачем сумою аліментів у розмірі 2 510 грн., оскільки стабільного доходу у нього не має, на даний час не працює, а його орієнтовний дохід в місяць становить близько 10 000 грн., тому може сплачувати аліменти на доньку у сумі 1 500 грн. щомісячно. Доповнив, що має будівельну освіту, займається підробітками неофіційно, певний час справді перебував на роботі за кордоном, інших дітей на утриманні не має та у шлюбі не перебуває, однак на даний час не працює, його дохід мінливий, тому сплачувати аліменти у сумі 2 510 грн. фінансової можливості не має. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши їх у сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані серед іншого піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, може бути змінений судом за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшенні здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. ст. 181 та 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої вказані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] видане 20.07.2012 року Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29.04.2014 року у справі № 462/2041/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.02.2012 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 42, розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача [PERSON] змінено на дівоче - [PERSON] (згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] вид. 24.02.2017 року Залізничним районним у місті Львові відділі ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області прізвище позивача станом на час звернення до суду із даною позовною заявою змінено на Гоч). Як вбачається із виконавчого листа № 462/5650/15-ц виданого 07.12.2015 року Залізничним районним судом м. Львова на підставі рішення суду від 22.10.2015 року із [PERSON] , [INFO] присуджено стягувати на користь [PERSON] аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , по 600 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 14 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрацію № 483 від 29.07.2021 року та акта № 484 від 29.07.2021 року, виданих Житлово-будівельним кооперативом № 260 встановлено, що донька [PERSON] проживає разом з матір`ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач звертаючись до суду із вказаним позовом заявлені вимоги обґрунтовує збільшенням, з часу винесення рішення суду, мінімального розміру аліментів, а також збільшенням потреб дитини та відповідно фінансових затрат, оскільки донька часто хворіла, на даний час навчається, відвідує різноманітні гуртки, додатково займається із репетиторами та при цьому відсутністю будь якої матеріальної допомоги зі сторони відповідача та наявністю заборгованістю зі сплати аліментів на доньку. На підтвердження наведеного позивачем долучено до матеріалів справи виписки із медичної документації, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] не могла відвідувати ДНЗ та потребувала домашнього догляду матері та перебувала на обліку у сімейного лікаря, однак суд звертає увагу, що такі датовані ще 26.12.2017 року. Крім того, в матеріалах справи також міститься постанова старшого державного виконавця Жидачівського районного відділу державної виконавчої служби від 21.06.2016 року відповідно до якої виконавчий лист № 462/5650/15-ц від 07.12.2015 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на доньку [PERSON] повернуто без подальшого виконання за заявою стягувача про повернення виконавчого документа. Відомості щодо повторного пред`явлення позивачем вказаного виконавчого листа до виконання відсутні. Згідно квитанції ПриватБанк вбачається, що позивачем здійснювалась оплата надання послуг школи усної математики «Соробан Львів» на суму 900 грн. за квітень 2020 року, однак на підтвердження відвідування дитиною інших гуртків та репетиторів суду жодних доказів не представлено. Разом з тим, 08.07.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, яким ч.2 ст.182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних умов для посилення захисту права дитини на належне утримання» №2475-VIII від 03.07.2018 (набрав чинності 28.08.2018) ч. 2 ст. 182 СК України викладена в наступній редакції: мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідач, визнавши позовні вимоги частково, вказує на відсутність офіційного працевлаштування та стабільного заробітку, зазначає, що його дохід в місяць становить орієнтовно 10 000 грн., тому із врахуванням мінливості його доходів не заперечує сплачувати аліменти на доньку у розмірі 1 500 грн. Відповідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: partial