Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому з урахуванням уточнень, поданих 06.03.2015 року, просять стягнути солідарно з відповідачів на їх користь матеріальну шкоду, заподіяну залиттям квартири у розмірі 24944грн. В обґрунтування позову посилаються на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. 19.04.2013 року та повторно 15.10.2014 року їх квартиру затоплено з квартири [ADDRESS], що розташована над їх квартирою. Власниками квартири [ADDRESS] є відповідачі. Розмір збитків, спричинених залиттям, визначений ТОВ «НВЦ «Промзернокомплект» і складає 24944грн. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в особі свого представника [PERSON] та відповідач [PERSON] подали заперечення проти позову, в яких просять в задоволенні позову відмовити. Доводи своїх заперечень обґрунтовують тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження вини відповідачів. Акти про залиття, надані позивачами, не відповідають типовій формі, вимогам Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держкомунгоспу № 76 від 17.05.2005 р., вони не надавались на підпис відповідачам, огляд причини залиття ніхто не здійснював; приписи від 19.04.2013 року та від 17.10.2014 року про усунення порушень відповідачам не вручались; шкода може бути визначена тільки будівельно-технічною експертизою, однак висновок експертизи позивачами не надано. У судовому засіданні [PERSON] вимоги заперечень підтримала, просить в задоволенні позову відмовити. Відповідачем [PERSON] також подано заперечення проти позову, в яких вона просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень посилається на те, що не доведений причинно-наслідковий зв'язок між заподіяною шкодою та вартістю відновлювального ремонту; вина відповідача у заподіянні шкоди відсутня, [PERSON] мешкає за іншою адресою, не є співвласницею квартири [ADDRESS], а тому у відповідача немає обов'язків щодо утримання цієї квартири. У судове засідання [PERSON] та її представник не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.03.1995 року [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 48/100 частин квартири [ADDRESS]. Крім того, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.01.2006 року [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 23/100 частин квартири [ADDRESS]. Таким чином, позивачам на праві спільної сумісної власності належить 71/100 частина квартири [ADDRESS], право власності зареєстровано у встановленому законом порядку. Згідно технічного паспорту на квартиру частка, що належить позивачам, складається з житлової кімнати 19,2 кв.м., житлової кімнати 9,3 кв.м., кухні 7,3 кв.м., вбиральні 1,3 кв.м., коридору 7кв.м., вбудованої шафи 1,3кв.м. Згідно акту обстеження від 19.04.2013 року, складеного комісією у складі: начальник дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» [PERSON], інженер дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» [PERSON], майстер дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» [PERSON], встановлено залиття квартири [ADDRESS]. Зокрема, вбачається, що залито коридор, кухня, санвузол, а причиною залиття стало недбале відношення мешканців квартири 4 цього будинку до систем холодного водопостачання та водовідведення у квартирі № 4. 19.04.2013 року начальником дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» [PERSON]складено припис № 82, адресований мешканцям квартири [ADDRESS], згідно якого зобов'язано усунути теч на трубопроводі. Згідно акту обстеження від 15.10.2014 року, складеного комісією у складі: начальник дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» [PERSON], інженер дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» [PERSON], майстер дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» [PERSON], встановлено залиття квартири [ADDRESS]. Зокрема, вбачається, що залито кухня, санвузол, а причиною залиття стало недбале відношення мешканців квартири 4 цього будинку до сантехнічного обладнання. 17.10.2014 року начальником дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» [PERSON]складено припис № 45, адресований мешканцям квартири [ADDRESS], згідно якого зобов'язано усунути теч на трубопроводі. Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов'язує і власник несе відповідальність за майно, що йому належить. Згідно до положень статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. При цьому суд зазначає, що факт залиття квартири № 4, співвласниками якої є позивачі, з квартири відповідачів підтверджується актами про залиття, приписами, складеними працівниками дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс». Відповідачами не доведено, що шкода заподіяна позивачам внаслідок залиття квартири не з їх вини. Посилання відповідача [PERSON] на невідповідність акту типовій формі, затвердженій Правилами утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держкомунгоспу № 76 від 17.05.2005 р., не спростовує факт залиття квартири позивачів відповідачами. Частиною 1 ст. 355 ЦК України закріплено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно вимог статті 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов'язаннями, що випливають з договору найма, крім того відповідно до ст. 190 ЖК громадяни, які заподіяли шкоду жилим приміщенням, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. На підставі ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року, власник квартири зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири; використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Доводи відповідача [PERSON] про те, що вона мешкає за іншою адресою та не є співвласником квартири [ADDRESS], спростовується листом Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану виконавчого комітету Харківської міської ради від 04.02.2015 року № 352/0/22-15, згідно якого квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.02.1999 року (а.с. 66). Таким чином, відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачами за шкоду, заподіяну залиттям квартири. На підтвердження розміру майнової шкоди позивачами надано договір підряду № 12/26 від 26.12.2014 р., укладений між ТОВ «НВЦ «Промзернокомплект» та [PERSON], згідно умов якого ТОВ «НВЦ «Промзернокомплект» зобов'язалось виконати будівельні роботи у квартирі [ADDRESS], а позивач прийняти ці роботи та оплатити їх. Згідно п. 3.1 договору підряду вартість робіт складає 24944грн. Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні неодноразомо судом з урахуванням приписів зазначених норм роз'яснено відповідачам та їх представнику [PERSON] право заявити клопотання про призначення судової експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди, однак зазначеного клопотання заявлено не було. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказів, які б спростовували вартість виконання ремонтних робіт у квартирі позивачів, відповідачами не надано, а тому суд вважає доведеним, що винною неправомірною бездіяльністю відповідачів позивачу завдано матеріальної шкоди в зазначеному розмірі. Посилання відповідача [PERSON] на те, що клопотання про призначення експертизи повинна заявляти саме позивач не відповідають положенням ст. 60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заперечуючи проти розміру шкоди, визначеного позивачами, відповідачі не надали належних та допустимих доказів на підтвердження іншого її розміру. Між тим, із доданого до договору підряду локального кошторису вартості об'єкта будівництва - квартири позивачів, вбачається, що розмір спричиненої шкоди у сумі 24944грн. складається з прямих витрат на виконання будівельних робіт у розмірі 16788 грн., загальновиробничих витрат у розмірі 2923грн., кошторисного прибутку у розмірі 740 грн., коштів на покриття адміністративних витрат будівельних організацій у розмірі 336 грн., податку на додану вартість у розмірі 4157 грн. При цьому, позивачами не доведено, що ними, крім прямих витрат, понесені й зазначені додаткові витрати. Не надано суду й будь-яких доказів щодо фактичної вартості проведеного позивачами ремонту. Будь-яких належних та допустимих доказів того, що позивачами вже здійснено ремонт квартири [ADDRESS], і при цьому виконавець ремонтних робіт був платником податку на додану вартість та ним сплачено податок в розмірі 4157 грн. матеріали справи не містять. З огляду на викладене, суд вважає необхідним розрахунок матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття, визначити, виходячи з прямих витрат на виконання будівельних робіт у розмірі 16788 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивачів матеріальної шкоди у розмірі 16788грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про відшкодування витрат зі сплати судового збору суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial