Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. пред`явила позов до Дми- трівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позов- них вимог посилався на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишився житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , який він має право успадкувати як спадкоємець за заповітом. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері, йому було відмовлено у зв`язку з втра- тою ним шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не наданням доказів фактичного прийняття спадщини. Він фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки з 2001 року зареєстрований та проживає в зазначеному будинку, що підтверджується довідкою сільської ради. Зважаючи на те, що успадкувати житловий будинок у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу роз- глянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, сільський голова надав заяву про роз- гляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на по- зов не подав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копій: паспорту серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3,6) видно, що позивач народився [INFO] в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської обла- сті, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Згідно заповіту від 06.08.1997 р., посвідченого секретарем Дмитрівської сільської ради Татарбу- нарського району Одеської області, [PERSON] є спадкоємцем по заповіту на все на майно, яке належало [PERSON] на день її смерті (а.с.8). З копії технічного паспорту, виготовленого Татарбунарським БТІ за станом на 23.11.2011 р. (а. с.9-13), слідує, що замовлено технічну документацію на житловий будинок по [ADDRESS] . Довідкою Дмитрівської сільської ради № 1076 від 29.11.2020 р.(а.с.14) підтверджується, що згі- дно записів погосподраської книги № 1, особовий рахунок [NUMBER] , власником будинку по [ADDRESS] значиться [PERSON] , яка померла у 2003 р. Як видно з довідки Дмитрівської сільської ради № 711 від 17.09.2020 р. (а.с.15), після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , фактично вступив в управління та володіння спадковим ма- йном її син [PERSON] , 1969 р. народження, та продовжує проживати в будинку по [ADDRESS] . Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 78407 грн., що видно із звіту про незалежну оціночну вартість житлового будинку по [ADDRESS] , виготовленого ТОВ «Імперіал-777» від 20.08.2020 р. на замовлення [PERSON] (а.с.17-18). Відмова нотаріуса (а.с.19) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON] з причини втрати ним шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів фактичного прийняття спадщини. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які вини- кли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні від- носини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України зас- тосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних ві- дносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодек- су застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини. Оскільки спадщина по даній справі відкрилась [INFO] - в день смерті спадкодавця [PERSON] , діяв ЦК УРСР (1963 року), зазначений нормативно-правовий акт по- трібно застосувати для вирішення спірних правовідносин. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадко- ємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прий- нята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент від- криття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями пер- шої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) по- мерлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питан- ня не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль- них і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду циві- льних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Однак, перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок є те, що ним нотаріусу не надано доказів фактичного прий- няття нею спадщини. Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений житловий будинок, що за- лишився після смерті [PERSON] .

Outcome: approved