Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

[PERSON] 08.01.2019\~звернулась до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.08.2016 вони зареєстрували шлюб у Кіровоградському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №484. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, причиною розпаду сімї стало те, що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки у зв'язку з чим в сім'ї відбувались непорозуміння, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Позивач зазначає, що разом з відповідачем не проживають понад сім місяців, вважає, що причини, які спонукали її на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. На примирення не згодна. Після розірвання шлюбу змінювати своє прізвище на дівоче не бажає. Питання про поділ майна буде вирішено сторонами після розірвання шлюбу. Враховуючи зазначені обставини, посилаючись на ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою суду від 11.01.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 08 лютого 2019 року проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Разом з відповідачем не проживають з березня 2018 року. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується повідомленням про отримання 13.02.2019 рекомендованого листа з судовою повісткою про виклик (а.с. 30), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив до суду не подавав. Враховуючи норми ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 03 серпня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Кіровоградському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №484, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОЛ №095798, виданого 03.08.2016 Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 7). Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ №200513, виданого 07.09.2016 Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 5). Як вбачається з довідки №3119, виданої 27.12.2018 виконавчим комітетом Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, син сторін [PERSON] входить до складу сім'ї позивача, яка проживає в [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають з березня 2018 року, спору про місце проживання дитини не мають. Згідно наданих позивачем заяв збереження шлюбу між сторонами неможливе. Таким чином, шлюб носить чисто формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім'ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач надала суду заяву про залишення їй прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Бондар». Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої квитанції №0.0.1230415296.1 від 04.01.2019 (а.с. 1), позивач за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., виходячи з розміру, встановленого підпунктом 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, що підлягає відшкодуванню відповідачем. На підставі поданих по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved