Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки [PERSON] звернулись до суду з даними позовними вимогами, які неодноразово позивачами уточнювались. В останній редакції позовних вимог, на розгляді яких наполягали позивачі, вони просять суд: - визнати Договір дарування 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу від 18 лютого 2016 р. р. № 103 удаваним правочином, вчиненим сторонами даного договору дарування для приховування іншого правочину, який вони на справді вчинили, а саме договору купівлі - продажу 1/3 частини квартири [ADDRESS], який був укладений між [PERSON] і [PERSON], продаж якої було здійснено за 4800 (чотири тисячі вісімсот) доларів США, що складає по курсу грошову суму 134 640 гривень (сто тридцять чотири тисячі шістсот сорок) гривень України; - перевести у відповідності до ст. 362 ЦК України, на [PERSON] права та обов'язки покупця 1/3 частки квартири [ADDRESS]; - виплатити [PERSON] грошову суму 134 640 гривень (сто тридцять чотири тисячі шістсот сорок) гривень України, в якості компенсації вартості 1/3 частки квартири [ADDRESS], яка була попередньо внесена [PERSON] на депозитний рахунок Комунарського районного суду міста Запоріжжя; - припинити право власності [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS]; - скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS]; - визнати за [PERSON], право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS]; - зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання у [INFO]; - виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS]. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивачі за первісним позовом обґрунтовують свої позовні вимоги наступним. \~ \~ \~ \~Позивачу [PERSON] належить право власності на 2/3 частки трьох кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Інша 1/3 частка цієї трьох кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] належала відповідачу по справі - [PERSON]. Позивачами зазначено, що в даній квартирі зареєстровані та проживають: [PERSON] та члени його родини: [PERSON], [PERSON], [PERSON], малолітня [PERSON], [INFO] Ухвалою Комунарського райсуду м. Запоріжжя від 2013 р. затверджена мирова угода між співвласниками спірної квартири [PERSON] та [PERSON] про встановлення порядку користування цією квартирою, згідно якої [PERSON] виділені у користування кімната №3 - площею 17,5 кв.м. та кімнату №2 площею 14,8 кв. м., а [PERSON] - ізольовану кімнату площею 10,6 кв. м., інші приміщення квартири (коридор, кухня, ванна кімната, туалет, кладочка) залишені в спільному користуванні співвласників. В позові зазначено, що в січні 2016 р. співвласниця квартири [PERSON] повідомила іншого співвласника - позивача [PERSON] про те, що вона продає свою частку квартири - ізольовану кімнату площею 10,6 кв.м. На що співвласник [PERSON] запропонував їй викупити цю частку квартири, оскільки він має переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності, в даній квартирі проживає його родина, серед яких є і малолітня дитина, але попрохав її почекати до осені, щоб мати можливість отримати кредит, оскільки нещодавно працевлаштувався. У лютому 2016 р. до даної квартири, в ізольовану кімнату площею 10,6 кв. м. заселився невідомий позивачам [PERSON] (відповідач по справі), який повідомив, що купив у [PERSON] її 1/3 частку квартири, а саме: ізольовану кімнату площею 10,6 кв.м. При цьому на підтвердження свої прав надав копію Договору дарування від 18 лютого 2016р. р. № 103, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Позивачі зазначають, що даний договір дарування (далі спірний договір) був укладений та посвідчений нотаріально без отримання необхідної згідно чинного законодавства попередньої згоди на відчуження цієї частки квартири з боку Органу опіки і піклування. Також в позові зазначено, що даний спірний договір є удаваним правочином, вчиненим сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, а саме, договору купівлі- продажу зазначеної 1/3 частки квартири за адресою [ADDRESS]. [PERSON] неодноразово говорила [PERSON] про свій намір продати належну їй частку квартири, оскільки потребувала грошей, тому вона подавала обяви про її продаж, відповідач [PERSON] розповів, що купив цю частку квартири у [PERSON] за суму 127 106 тис. грн., що еквівалентно сумі 4 900 доларів США, замість раніше належної йому квартири за адресою: [ADDRESS], в якій він до того часу проживав. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Тучковим С.С. від 09.06.2016 р. відкрито провадження по цій справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Тучковим С.С. від 09.06.2016 р. задоволено заяву позивачів за первісним позовом про його забезпечення та накладено арешт на 1/3 частку спірної квартири, що належить [PERSON] \~ \~ \~ \~10.05.2017 р. був проведений повторний авторозподіл даної справи у звязку з закінченням строку повноважень судді Тучкова С.С., в результаті якого справу передано в провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумової І.Й. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2018 р., у звязку з набрання чинності 15 грудня 2017 р. змін до Цивільно процесуального кодексу України, призначений розгляд даної цивільної справи в порядку загального позовного провадження. Відповідачем за первісним позовом [PERSON] подано відзив на первісну позовну заяву, в якому він виклав заперечення відносно позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні. 15.02.2018\~р.\~відповідач за\~первісним позовом\~[PERSON]\~подав суду\~зустрічну позовну\~заяву до\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~яка діє\~також в\~інтересах малолітньої\~доньки [PERSON] про усунення перешкод у користуванні, розпорядженні власністю. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2018 р. дана зустрічна позовна заява, після усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 06.03.2018 р., прийнята до спільного розгляду з вищезазначеним первісним позовом. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначив, що він є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] в Запоріжжі, а саме кімнати № 4 площею 10,6 кв.м. на підставі договору дарування від 18.02.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Також у спільному користуванні з відповідачами перебувають: коридор, кухня, ванна кімната, туалет, кладовка. З квітня місяця 2017 року відповідачі змінили замки у даному приміщенні, не пускають його у свою кімнату, тим самим перешкоджають йому користуватися, розпоряджатися належною йому 1/3 частиною квартири [ADDRESS], а саме кімнатою № 4 площею 10,6 кв.м., а також допоміжними приміщенням, які перебувають у спільному у користуванні з відповідачами. Тому він був вимушений звернутись до поліції із заявою про притягнення відповідачів до кримінальної відповідальності за перешкоджання йому у користуванні належною власністю. На підставі вищевикладеного позивач за зустрічним позовом просить суд: 1.Усунути перешкоди зі сторони відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє також в інтересах малолітньої доньки [PERSON], у користуванні та розпорядженні [PERSON] 1/3 частиною квартири [ADDRESS], а саме кімнатою № 4 площею 10,6 кв.м., а також у користуванні: коридором, кухнею, ванною кімнатою, туалетом, кладовкою, що знаходиться у спільному користуванні, шляхом вільного доступу до цих приміщень. 2.Зобовязати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє також в інтересах малолітньої доньки [PERSON], не чинити [PERSON] перешкод у користуванні та розпорядженні ним 1/3 частиною квартири [ADDRESS], а саме кімнатою № 4 площею 10,6 кв.м., а також у користуванні: коридором, кухнею, ванною кімнатою, туалетом, кладовкою, що знаходиться у спільному користуванні, надаючи йому вільний доступ до цих приміщень; Відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому він виклав заперечення відносно цих позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] подана відповідь на відзив [PERSON], в якій викладені заперечення на обставини викладені у відзиві. В судовому засіданні позивачі за первісним позовом та відповідачі за зустрічним позовом [PERSON], та [PERSON], [PERSON] в особі представника [PERSON] підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав зазначених в їх позові. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] просили відмовити. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] визнали частково первісні позовні вимоги. Зазначили, що вважають недоцільним задоволення позовних вимог відносно зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за місцем знаходження спірної квартири та його виселення, оскільки він протягом більше року не мешкає в спірній квартирі, відносно задоволення інших позовних вимог не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, з урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, з урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглянути за відсутності їх представника, відносно задоволення первісного позову не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлялась, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та письмові пояснення, в яких зазначила, що відносно задоволення первісних позовних вимог заперечує. Дана заява та письмові пояснення долучені до матеріалів даної справи. Представник Відділу реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся. Вислухав пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва № 752 про право власності на житло виданого Виконавчим комітетом Комунарської районної ради народних депутатів 07 травня 1993 р., копіями свідоцтв про право на спадщину від 06.03.2009 р., 14.04.2010 р., виданими нотаріальним органами, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав власності від 10.06.2016 р. (Т. 1 а.с. 12-16). [PERSON] була власником 1/3 частки вищезазначеної квартири, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав власності від 10.06.2016 р. (Т. 1 а.с. 43-46). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2011 р., яке ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25.04.2012 р. залишено без змін, визнано право позивача за первісним позовом [PERSON] та третьої особи [PERSON] на проживання в спірній квартирі та вселено їх до квартири (Т. 1 а.с. 17-20). Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2013 р. (Т. 1 а.с.21), внаслідок затвердженої мирової угоди між співвласниками, встановлено порядок користування спільною квартирою, за яким: - [PERSON], яка має у власності 1/3 частину квартири [ADDRESS], отримала у користування ізольовану кімнату № 4 площею 10,6 кв.м.; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~-\~\~\~\~[PERSON], який має у власності 2/3 частини квартири [ADDRESS], отримав у користування кімнату № \~3 площею 17,5 кв.м. та кімнату № 2 площею 14,8 кв.м. -\~\~\~інші приміщення квартири, а саме, коридор №1 площею 9,2 кв.м., кухня № 6 площею 8,2кв.м., ванна кімната № 8 площею 2,7 кв.м., туалет № 7 площею 1,0 кв.м. , кладовка № 5 площею 1,2 кв.м. \~залишаються загальному користуванні співвласників. 18.02.2016 р. був укладений договір дарування (Т. 1 а.с. 8-9), який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу [PERSON] За умовами даного договору дарування, [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй 1/3 частку спірної квартири, у користування обдарованого перейшла кімната №4 площею 42,9 кв.м., у спільному користуванні перебувають інші приміщення в квартири: коридор, кухня, ванна кімнати, туалет, кладовка. На підставі даного договору дарування [PERSON] став власником 1/3 частки спірної квартири з правом користування вищезазначених житлових та допоміжних приміщень (Т.1 а.с. 43-46). Відповідно до довідки виданої Єдиною абонентською службою Запорізької міської ради від 18.02.2016 р. (Т. 1 а.с. 137) [PERSON] про зареєстрованих осіб в спірній квартирі, яка міститься в матеріалах нотаріальної справи по оспорюваного договору дарування, в спірній квартирі зареєстрована лише [PERSON] [PERSON] довідки, виданої Єдиною абонентською службою Запорізької міської ради від 29.02.2016 р. (Т.1 а.с. 11) [PERSON], в спірній квартирі зареєстрований [PERSON] та члени його родини: [PERSON] (співмешканка), [PERSON] (донька співмешканки), [PERSON] (донька), [PERSON],[INFO], (онука). Їх сімейні звязки також підтверджуються копіями: свідоцтв про народження серії 1-ЖС №220773, серії 1-ЖС-250915, свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС 134859 (Т. 1 а.с. 24) [PERSON] МКП «Основаніє» від 14.06.2016 р. на звернення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], спірна квартири є комунальною, за нею відкрито два особових рахунка на оплату житлово-комунальних послуг. Один особовий рахунок відкритий на [PERSON], інший на [PERSON] У звязку з чим була видана довідка, в якій зазначена інформація про кожного власника окремо. З відповіді Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 23.03.2016 р. вбачається, що гр. [PERSON] до органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району щодо надання попереднього дозволу на відчуження 1/3 частки вищезазначеної квартири не зверталась (Т. 1 а.с. 25). Відповідно до договору наміру про купівлю-продаж нерухомості від 13.02.2016 р. (Т.1 а.с. 10), гр. [PERSON] як продавець, та [PERSON] як покупець, домовились про намір укласти договір купівлі-продажу 1/3 частки спірної квартири, яка належала [PERSON], за ціною 127\~106 грн., що еквівалентно 4900 дол. США. За договором сторони мали укласти договір купівлі продажу вищезазначеної частки майна до 30.03.20016 р. Відповідно до копії розписки (Т.1 а.с. 93), оригінал якої був оглянутий судом під час судового розгляду справи, [PERSON] 18.06.2016 р. отримала, в присутності свідка [PERSON], від [PERSON] за продаж 1/3 частки спірної квартири грошові кошти у розмірі 4800 дол. США. Угоду оформили договором дарування внаслідок відсутності заяви від співвласника квартири, який має переважне право покупця. Допитати свідка [PERSON], за клопотанням позивача за первісним позовом [PERSON], свідка [PERSON] за клопотанням позивача за зустрічним позовом, безпосередньо в судовому засідання не виявилось можливим, оскільки останні на виклики суду не зявились в судові засідання, сторонами по справі їх явка до суду не забезпечена. З квитанції №13, виданої відділенням АТ «ОЩАДБАНК» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 46) (Т. 3 а.с. 115) вбачається, що позивачем за первісним позовом [PERSON] внесено грошовий депозит на рахунок Комунарського районного суду м. Запоріжжя у розмірі 134640 грн. З висновків про результати звернення громадянки [PERSON] від 09.03.2016 р. до органів поліції; ухвал слідчих суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Ю. від 22.01.2018 р., [PERSON] від 21.03.2018 р., якими зобовязано працівників Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування про кримінальне правопорушення на підставі заяви [PERSON] про притягнення до кримінальної відповідальності його сусіда по квартирі, в якій він мешкає, оскільки останній погрожує йому вбивством та вчиняє проти нього самоправство; листа УПП в Запорізькій області від 10.04.2018 р. на звернення представника позивача за зустрічним позовом (Т. 1 а.с.29, 30, Т. 2 а.с. 172-173, Т.3 а.с. 27, ас. 31) вбачається, що між співкористувачами спільної спірної квартири склались неприязні стосунки, внаслідок чого виникають побутові конфлікти. З витягу Єдиного реєстру досудового розслідування вбачається, що 27.03.2018 р. внесені відомості до реєстру про кримінальне правопорушення передбачене ст. 356 КК України за заявою [PERSON] (Т. 3 а.с. 32). Результатів досудового розслідування за внесеними в ЄДРД вищезазначених обставин, на теперішній час суду не надано. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні за клопотанням позивача за зустрічним позовом [PERSON], зазначив, що він колишній сусід [PERSON], в 2017 р. на початку літа він з останнім прийшов за адресою проживання позивача за зустрічним позовом, але ніхто не відкрив двері. [PERSON] не зміг потрапити в квартиру, де він мешкає, оскільки не мав ключів. Восени вони з [PERSON] знову намагались потрапити в цю квартиру, але сусід [PERSON] по квартирі не впустив його, та виказував погрози відносно [PERSON], не дав йому навіть речі свої забрати. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні за клопотанням позивача за зустрічним позовом [PERSON], зазначила, що вона є цивільною дружиною останнього, в серпні 2017 р. вона з чоловіком ходили за місцем його мешкання в квартиру за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, б. 5, кв. 44. Але співвласник квартири [PERSON] та його доньки [PERSON] та [PERSON] не впустили їх в спірну квартиру, відмовились також надати ключі від дверей в квартиру для виготовлення дублікатів. Такі обставини повторювались декілька разів. Суд критично відноситься, до пояснень свідка [PERSON] з наступних підстав. Свідок [PERSON] є цивільною дружиною [PERSON], тому на думку суду її покази не є обєктивними, оскільки вона є особою заінтересованою у результаті розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. [PERSON] з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі\~ст.76 ЦПК України, \~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. [PERSON] ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~ [PERSON]\~ст.\~77\~ЦПК України,\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст.\~80\~ЦПК України,\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. \~ \~ \~ \~ Положення\~статті 204 ЦК\~встановлюють презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Пленум Верховного Суду України у свої\~постанові від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~роз'яснив, що «правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом». Зі змісту частини першої\~статті 215 ЦК\~випливає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 3, 5\~ст. 203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до\~статті 235 ЦК України\~удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. [PERSON]\~зі ст. 717 ЦК України\~за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або\~\~зобов'язується\~\~передати\~\~в\~\~майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Оскільки згідно із частиною першою статті\~202, частиною третьою статті\~203 ЦК України\~головною вимогою для правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, що суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору дарування, а також зясування питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме. В своїх поясненнях [PERSON] (є однією із сторін оспорюваного договору - Обдарованим) підтвердив, що між ним і [PERSON] (дарувальником за оспорюваним договором) фактично був укладений договір купівлі-продажу 1/3\~частку квартири за адресою: [ADDRESS], в звязку з чим 18.02.2016 р. ним було передано [PERSON] грошові кошти у сумі 4800 дол. США за продану йому частку квартири, але в нотаріуса вони оформили договір дарування, за яким [PERSON] подарувала йому цю частку, оскільки була відсутня згода співвласника спірної квартири [PERSON] на укладення між ними договору купівлі-продажу. Дані пояснення також підтверджуються дослідженими судом доказами: розпискою про отримання [PERSON] грошових коштів та договором наміру укладеного між ними. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що Дарувальник [PERSON] не мала фактичного наміру передавати 1/3 частку спірної квартири як дарунок у власність [PERSON] і сторони цього оспорюваного договору уклали цей Договір дарування з метою приховати фактичне укладення між ними договору купівлі-продажу цієї частки квартири, оскільки інший співвласник квартири [PERSON], згода якого була необхідна для укладення цього договору купівлі-продажу, відмовився її надати. Відповідно до п. 25\~постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про суді практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року, за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі\~статті 235 ЦК\~має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Оскільки судом обєктивно встановлено, що правочин вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили, тобто договору купівлі-продажу. Отже первісні позовні вимоги про визнання спірного договору дарування удаваним та вчиненим сторонами даного договору дарування для приховування іншого правочину, який вони на справді вчинили, а саме договору купівлі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. [PERSON] зі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до\~ст.\~362\~ЦК України,\~у разі\~продажу частки\~у праві\~спільної часткової\~власності співвласник\~має переважне\~право перед\~іншими особами\~на її\~купівлю за\~ціною,\~оголошеною для\~продажу,\~та на\~інших рівних\~умовах,\~крім випадку\~продажу з\~публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. Встановлений судом договір купівлі-продажу 1/3 частки спірної квартири, який фактично укладений між [PERSON] та [PERSON] 18.02.2016 р. був вчинений з порушенням положень ст. 362 ЦК України. Співвласник спірного майна [PERSON] скористався своїм правом передбаченим ст. 362 ЦК України та заявив позовні вимоги про переведення на нього прав та обовязків покупця, вніс на депозитний суду рахунок грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець З огляду\~на те,\~що суд\~прийшов до\~висновку,\~що переважне\~право позивача\~за первісним\~позовом [PERSON]\~щодо купівлі\~частки у\~праві спільної\~часткової власності,\~було порушене\~під час\~укладення вищезазначеного\~договору,\~тому таке\~порушене право\~підлягає захисту\~у належно\~обраний позивачем\~спосіб,\~шляхом:\~переведення у\~відповідності до\~ст.\~362\~ЦК України\~на [PERSON]\~прав та\~обов'язків\~покупця 1/3\~частки квартири\~[ADDRESS],\~яка належить\~[PERSON]\~та виплати\~[PERSON] \~грошової суми\~у розмірі\~134\~640\~гривень,\~в якості\~компенсації \~вартості 1/3\~спірної квартири,\~яка була\~попередньо внесена\~[PERSON] на\~депозитний рахунок\~Комунарського районного\~суду міста\~Запоріжжя; припинення право власності [PERSON] на 1/3 частку цієї квартири та скасування державної реєстрації за ним права власності на цю частку; визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частку цієї квартири; зняття відповідача [PERSON] з реєстрації місця проживання у вищевказаній квартирі. Первісні позовні вимоги про виселення відповідача [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні на підставі досліджених доказів та пояснень сторін встановлено, що [PERSON] більше року фактично не мешкає в спірній квартирі. Вирішуючи зустрічні позовні вимоги суд приходить до наступного висновку. [PERSON] із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не надано достатніх доказів на підтвердження заявленої ним обставини щодо перешкоджання йому відповідачами за зустрічним позовом користуватися, розпоряджатися належною йому 1/3 частиною квартири [ADDRESS], а саме кімнатою № 4 площею 10,6 кв.м., а також допоміжними приміщенням, які перебувають у спільному у користуванні з відповідачами. Результатів досудового розслідування за внесеними в ЄДРД відомостей за заявою [PERSON] про притягнення до кримінальної відповідальності осіб, що погрожували йому вбивством в спірній квартирі, суду не надано. На думку суду, свідчень одного свідка [PERSON] не достатньо для встановлення факту систематичного перешкоджання [PERSON] відповідачами за зустрічним позовом в користуванні, розпорядженні належним йому майно. Таким чином зустрічні позовні вимоги не обґрунтовані, в звязку з чим не підлягають задоволенню. Сторонами не заявлялись вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: partial