overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] 27.08.2015 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.06.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 707. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося із за несумісності характерів. Шлюбні відносини фактично припинені і існують формально. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явились, однак скерували до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 21.06.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 707. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2014 року , спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально, сім'я розпалася остаточно. Примирення не можливе. Питання виховання та утримання дитини між сторонами вирішено в добровільному порядку, майновий спір відсутній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Таким чином суд приходить до висновку, що сім»я розпалась остаточно та для її відновлення можливості немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

[PERSON] 27.08.2015 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO]. Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає та працює в місті Київ, в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини. Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини його доходів, але не нижче 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] позовні вимоги та обставини зазначені в позові підтвердила в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини зазначені в позові визнав в повному обсязі, справу просив розглядати у його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Суд оголосивши заяви сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 7) [PERSON] є матірю, а [PERSON] є батьком [PERSON], яка народилась 02.02.2001 р. Сторони не заперечували, що на даний час дитина проживає з матірю. Відповідач своїх заперечень проти розміру аліментів визначеного позивачем не надав. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] підлягають задоволенню. Судові витрати у справі необхідно стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] 27.08.2015 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 21 травня 2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, інших аліментних зобов'язань немає, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на її користь, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не з'явилась, в заяві на ім'я суду просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зі слів матері [PERSON], останній виїхав на заробітки до Росії, на стягнення аліментів не згоден, позивачка не має житла, тому він збирається звертатись до суду з питанням про відібрання дитини. Суд вважає за необхідне справу розглянути за відсутності відповідача заочно. Дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно свідоцтва про народження (арк. с. 4), відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджено характеристикою умов мешкання (арк. с. 5), відповідач працевлаштований та знаходиться на заробітках в РФ, інших утриманців не має. З урахуванням вищевказаних обставин, з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі, запропонованому позивачкою, що не суперечить вимогам закону і інтересам сторін та дитини. Оскільки позивачка звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] 27.08.2020р. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16.01.1982 р. вони уклали шлюб, зареєстрований Йосипівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №2. Від проживання у шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе - проживають окремо більше 30 років. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 16.01.1982 р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Йосипівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №2. Від проживання у шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 16.01.1982 р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON] 27.09.2016р. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що між нею та відповідачем 27.07.1995р. було зареєстровано шлюб, під час перебування в якому народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], утриманням яких після розірвання шлюбу займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання синів у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та повнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. . В судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] [PERSON], батьками яких є сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідно свідоцтвами про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], виданими відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області Волинської області.(а.с.8-10). Судом встановлено, що діти на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач є батьком дітей, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, щомісячно, слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). В зв'язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору (державного мита) в розмірі 551,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] 27.09.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що 31 серпня 1985 року в м. Полтава в [PERSON] шлюбів сторони уклали шлюб, свідоцтво про шлюб серія 1-КЕ № 466715, актовий запис № 2134. На даний момент діти сторін повнолітні, однак відповідач добровільно розірвати шлюб через орган РАЦСу не хоче. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Фактично сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] 27.09.2018 р. звернулась до суду з позовом в уточненому варіанті якого просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду й до досягнення дитиною 18 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач здоровий, працює, отримує постійний дохід, тому позивач просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] 27.09.2018 року звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу з засудженим до позбавлення волі [PERSON], посилаючись на те, що шлюб укладений ними 21.09.2016 року розпався через не складення сімейного життя по причині несумісності характерів, різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого вони припинили щлюбно-сімейні стосунки і проживають окремо. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Майнового спору не мають. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися, заявниця, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де заяву підтримала, від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, де вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. ( а. с. 36, 38-40 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті в підготовому судовому засіданні у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін за наявними матеріалами справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.09.2016 року в Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ( а. с. 5 ), який розпався через несумісність характерів, не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого вони припинили шлюбно-сімейні стосунки і проживають окремо. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. [PERSON] засуджений 27.01.2015 року Київським районним судом м. Полтави за ст..187 ч.4 КК України до 8 років позбавлення волі (а.с. 11). Спорів про поділ майна не мають. Сім»я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується заява, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

\~ [PERSON] 27.09.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 08.05.1992 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №36. Позивачка та відповідач неповнолітніх дітей не мають. З грудня 2010 року сторони не підтримують подружніх стосунків та спільно не проживають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння та відсутність бажання проживати спільно. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, просить його розірвати. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак у змісті позовної заяви зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Понесені нею судові витрати по сплаті судового збору з\~ відповідача на свою користь не бажає стягувати. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне, розгляд справи проводити без її присутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов.\~За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює \~заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 08.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського РУЮ Чернівецької області, 08.05.1992 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського РУЮ Чернівецької області за актовим записом №36. Згідно змісту позовної заяви сторони на даний час припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивача розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе та оскільки реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача у відповідності до положень ст.112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] 27.10.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 14.09.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Сніжне Донецької Запорізької області зареєстровано їх шлюб, актовий запис №250. Вони мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з чоловіком не склалося через різні погляди на життя. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Просила шлюб розірвати, оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Справу просила розглянути за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу за його відсутністю. Згодний шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 14.09.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Сніжне Донецької Запорізької області, актовий запис №250, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Сторони мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження (а.с.6,7). Стаття 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя спільне господарство не ведуть. Через непорозуміння один одного проживають окремо. Син проживає разом з позивачем. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] 27.11.2013р. звернулася до суду із позовом, в якому вказала, що вона з 23.11.2007 року перебуває у шлюбі з [PERSON]. В цьому шлюбі у них народилося двоє дітей: син, [PERSON], [INFO] та дочка, [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо один від одного , спільного господарства не ведуть. Діти проживають з позивачем, вона займається їх вихованням та утриманням. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить суд стягнути аліменти на утримання дітей. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви в яких просить розглянути справу у їх відсутність. Позивач просив позов задовольнити, відповідач позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їхній сукупності, вважає встановленим наступне. [PERSON] та [PERSON] дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2007 року. Від спільного життя мають сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідач з сім'єю не проживає. Так як відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, позов слід задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей.

Outcome: approved