Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] 25.05.2018 звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат. В обґрунтування позову зазначила, що із відповідачем перебувала у шлюбних відносинах з 2012 року по 2014 рік. У вказаний період у них народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Відповідач визнає себе батьком дитини, але кошти на утримання дитини надає тоді, коли вважає за потрібне та в розмірі недостатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В зв'язку із викладеним просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки, [PERSON], аліменти в розмірі 3000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також додатково стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дочки в розмірі 1000,00 грн. на рік на відпочинок дитини біля моря, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, зазначаючи що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Крім того, позивач надала суду письмові пояснення на обґрунтування розміру аліментів, вказавши, що вона визначаючи суму аліментів у 3000,00 грн. на місяць виходила з суми своїх витрат на придбання одягу, продуктів харчування для дитини, а також коштів, які вона щомісяця витрачає на організацію дозвілля дитини, оплату кружків, придбання ліків та відвідування лікарів, оплату комунальних платежів, тощо. Представник відповідача, що діє на підставі договору про надання правової допомоги,- [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог у розмірі, заявленому позивачем, заперечував, вказавши, що його довіритель згоден сплачувати на утримання дочки аліменти в розмірі, що не перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме в сумі 800,00 грн. на місця. В задоволенні решти позовних вимог просив суд відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах в період часу з 2012 по 2014 рік, мають дочку, [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження, яка є в матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] народилась 08.02.2013 року і її батьками є: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Відомості до актового запису про народження дитини внесено за спільною заявою батьків, відповідно до ч.1 ст. 126 Сімейного Кодексу України. Позивач стверджує, а відповідач та його представник не заперечували того факту, що дитина, [PERSON], постійно проживає разом із позивачем за адресою [ADDRESS]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати найбільш вагомі обставини, визначені законом, які мають братися ним до уваги при вирішенні спору. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення по справі, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням тієї обставини, що позивачем не надано до суду жодного обґрунтування розміру аліментів, про стягнення якого заявлено позов, з урахуванням відсутності відомостей щодо майнового стану відповідача, суд вважає доцільним позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів задовольнити частково, стягнувши з відповідача на її користь аліменти в частині від його доходу з урахуванням положень ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України. Стаття 185 СК України визначає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Оскільки позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що вона зазнає чи планує зазнати додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки, - такими доказами можуть бути відповідні чеки, квитанції, квитки, певна медична документація, тощо, - суд вважає необхідним в задоволенні позову в цій частині відмовити та розяснити позивачу її право на звернення до суду із окремим позовом про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на утримання дитини за умови надання відповідних доказів як самої потреби у таких витратах, так і розміру цих витрат. Крім того, суд вважає за доцільне, ухвалюючи рішення у даній справі, розяснити сторонам право звернення до суду в подальшому із позовом про зміну (збільшення, зменшення) розміру аліментів, у випадках, передбачених ст. 192 СК України. В зв'язку із тим, що позивач при звернення до суду із позовом від сплати судового збору звільнена, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial