Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] \~ (далі «Позивач») звернулась до суду з даним позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] (далі - «Відповідач») про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувало кримінальне провадження за №12017110030001799, відомості про яке внесено до ЄРДР 05.04.2017 року, справа (357/5734/17 1-кп/357/832/17) по обвинуваченню [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. За матеріалами досудового розслідування кримінального провадження та фактичних обставин, було встановлено, що 03.04.2017 року, близько 18 год. Відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в квартирі [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, в ході сварки зі своєю колишньою дружиною Позивачем (законний представник потерпілого) та своїм неповнолітнім сином [PERSON] , умисно схопив останнього рукою за шию та почав душити. В той час коли [PERSON] намагався вибігти з квартири, Відповідач реалізуючи свій злочинний задум спрямований на нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] , схопив останнього за обличчя та завдав декілька ударів головою об стінку. Під час вказаних дій [PERSON] вирвався від Відповідача та вибіг з квартири. Внаслідок злочинних дій Відповідача неповнолітньому потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на голові та саден на шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. По кримінальному провадженню №12017110030001799 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, [PERSON] було визнано потерпілим. 22.11.2017 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області провадження по справі №357/5734/17 1- кп/357/832/17 було закрито в зв`язку з тим, що цивільним Позивачем - [PERSON] як законним представником неповнолітнього потерпілого [PERSON] , було подано клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з відмовою від обвинувачення. Заявлений цивільний позов в зазначеному кримінальному провадженні було залишено без розгляду, так як Відповідач зобов`язувався відшкодувати шкоду в добровільному порядку про що, 22.11.2017 року в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області особисто написав розписку, в якій також підтвердив факт спричинення ним моральної шкоди неповнолітньому [PERSON] , яка оцінена була у 30 000, 00 грн. і яку він зобов`язався виплатити за 6 місяців. [PERSON] перебував у хірургічному відділенні КЗ КОР «Київська обласна дитяча лікарня №2»\~ з 03.04.2017 року по 07.04.2017 рік на стаціонарному лікуванні та в період перебування в лікарні до нього навідувався психолог з «Червоного Хреста», а також займався і дитячій шкільний психолог, оскільки, дитина отримала психологічну травму, перестала спокійно спати, хлопчик став неуважний та закривався в собі, проявлялась дратівливість та байдужість до оточуючих. Не зважаючи на той факт, що мати дитини Позивач, враховуючи думку і самої дитини - [PERSON] , пробачили Відповідача та сподівались на його щире каяття відмовились від обвинувачення та в зв`язку зі згодою Відповідача на\~ відшкодування шкоди в добровільному порядку в сумі 30 000,00 грн., про, що особисто написав розписку, своїх зобов`язань на даний час так і не виконав. За таких обставин, Позивач була вимушена звернутися до суду та просила, виходячи із вимог розумності і справедливості, стягнути з Відповідача розмір грошового відшкодування, компенсацію за моральні страждання в сумі - 60 000, 00 грн. Ухвалою суду від 02.10.2019 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні 05.03.2020 року Позивач свої вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила її задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Додатково пояснила, що Відповідач працює та заробляє кошти, отримує допомогу від держави, періодично бере та сплачує кредити. Відмову від обвинувачення було заявлено саме у зв`язку з наданням Відповідачем розписки про його зобов`язання сплатити 30 000,00 грн. у якості відшкодування моральної шкоди. Сину зараз повних 17 років, аліменти Відповідач не сплачує з моменту їх призначення у 2013 році, матеріальної допомоги сину не надає, хоча має таку можливість. Відповідач проживає з нею і з дитиною в одній квартирі. Оскільки син ще психологічно не відійшов від наслідків злочину батька, то до цього часу боїться залишатися з ним в квартирі один.\~ В судовому засіданні представник Позивача адвокат Швецова Н.Ю. підтримала її доводи, просила позов задовольнити у повному обсязі.\~ В судове засідання Відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.29, 42). Суд, вислухавши пояснення Позивача, дослідивши витребувані матеріали кримінального провадження 357/5734/17 1-кп/357/832/17 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а також доказі у даній справі в їх сукупності, приходить до висновку\~ про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] шлюбу у [PERSON] та [PERSON] \~ народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського управління юстиції Київської області, актовий запис №547\~ (а.с.16). Відповідно до виконавчого листа від 01.01.2013 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2013 року, з Відповідача [PERSON] на користь Позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1,091 грн., щомісячно, починаючи з 25.07.2013 року (а.с.17). Крім того, в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувало кримінальне провадження за №12017110030001799, відомості про яке внесено до ЄРДР 05.04.2017 року, справа (357/5734/17 1-кп/357/832/17) по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. 22.11.2017 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, провадження по справі №357/5734/17 1- кп/357/832/17 було закрито в зв`язку з тим, що цивільним Позивачем - [PERSON] , як законним представником неповнолітнього потерпілого [PERSON] , було подано клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з відмовою від обвинувачення. 22.11.2017 року Відповідачем [PERSON] 2017 року особисто було написано розписку, в якій той підтвердив факт спричинення ним моральної шкоди неповнолітньому [PERSON] , яка оцінена була у 30 000, 00 грн. і яку він зобов`язався виплатити за 6 місяців (а.с.12). Оскільки цивільний позов у кримінальному провадженні, яке розглядалося Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі №357/5743/17 1-кп/357832/17 був цивільним Позивачем - [PERSON] відкликаний та не розглядався, остання звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з даним позовом. Також суд вважає доведеним факт завдання неповнолітньому [PERSON] моральної шкоди, яка була спричинена протиправними діями його батька - Відповідачем [PERSON] , внаслідок яких, [PERSON] перебував у хірургічному відділенні КЗ КОР «Київська обласна дитяча лікарня №2»\~ з 03.04.2017 року по 07.04.2017 рік на лікуванні. При розгляді даної справи суд керується наступними нормами матеріального та процесуального права України. Згідно з ч.1 ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. На підставі ч.1, ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За приписами ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.5 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.9 вказаної постанови Пленуму розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає\~ залежно\~ від\~ характеру\~ та\~ обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема,\~ враховуються стан\~ здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу,\~ ділової репутації,\~ час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне -\~ за\~ власною\~ ініціативою\~ чи\~ за\~\~ зверненням\~\~ потерпілого\~\~ - спростування\~ інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому\~ суд\~ має\~ виходити\~ із\~ засад\~ розумності,\~ виваженості та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, наданими Позивачем доказами підтверджується той факт, що діями Відповідача [PERSON] завдано моральної шкоди його сину [PERSON] , а також, доведено, що наявні й інші складові відповідальності за заподіяну Позивачу шкоду - протиправність діяння, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням, вина. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнала Позивач та враховуючи конкретні обставини справи, глибину та тривалість таких страждань, з урахуванням принципу розумності та справедливості і вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню у розмірі 45 000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог з урахуванням обраного позивачем способу захисту права. При цьому суд враховує, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 3, 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з Відповідача в дохід держави у розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial