overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] в серпні 2018 року заявила позов про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов'язків. Ухвалою суду від 31.08.2018 року відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позовну заяву відповідач не надав. Судом встановлено таке. Згідно зі свідоцтвом про народження, [PERSON], народилась [INFO]. Батьками дитини в свідоцтві зазначені сторони у справі (див. копію свідоцтва про народження). За позовною заявою, відповідач з червня 2018 року не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань, в тому числі і в частці від заробітку. Отже вимоги позову про стягнення аліментів засновані на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Заявлений розмір аліментів, з огляду на вказані позивачем дані про її особу, особу відповідача та їх дитини, є виваженим та реальним до виконання. Тому, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі вказаних норм закону. З підстав, передбачених ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] в серпні 2018 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2013 року. Від шлюбу сторони мають дітей -[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначив, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.08.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з'явився, просив суд слухати справу без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, просила суд слухати справу без її участі, позов визнала. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

[PERSON] в серпні 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 04.06.2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області, за актовим записом № 997. Від даного шлюбу останні мають доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Спільне господарство сторонами не ведеться, стосунки не підтримують. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до приписів ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького МУЮ Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 997, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 021002 від 04.06.2006 року. У сторін є спільна донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 056769 від 03.11.2006 року. Згідно з ч. 1\~ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3\~ст.\~55\~Сімейного кодексу\~України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, строк на примирення не дасть позитивного результату, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] в серпні 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 07.08.2004 року у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1346. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року, які проживають в даний час з матір'ю і після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Спільне життя між сторонами не склалося. Виявилось, що вони мають несумнісні характери, різні погляди на життя, різні життєві принципи, по - різному уявляють сімейні віносини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.08.2004 сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1346, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.08.2004 року. У сторін є спільні дити [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.06.2008 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.02.2015 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, строк на примирення не дасть позитивного результату, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує охоронювані права та інтереси, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

[PERSON] в серпні 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04.09.2010 року, зареєстрований відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, про що видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та зроблено актовий запис за № 2048. Від шлюбу у сторін є малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що однією сім'єю вони проживали до середини травня 2018 року. З часом їх сімейне життя неухильно погіршувалось. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю і відносини. В травні 2018 року сім'я розпалася. З цього часу між сторонами припинено спільне проживання і ведення господарства. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов просить задоволити. Судові витрати просить залишити за ним. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.09.2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького МУЮ у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 2048, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.10.2010 року. У сторін є спільна дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.2013 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, строк на примирення не дасть позитивного результату, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує охоронювані права та інтереси, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

[PERSON] в серпні 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони одружилися 21.04.1991 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу останні мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось через те, що вони по різному розуміють та виконують свої подружні права та обов'язки. Відповідач постійно нехтує своїми сімейними цінностями. В сім'ї постійно виникають сварки. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов просить задоволити. Судовий збір просить залишити за нею. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.04.1991 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 863, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого повторно серії [NUMBER] від 22.06.2018 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, строк на примирення не дасть позитивного результату, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] в серпні 2018 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 травня 2008 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначила, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.09.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила суд слухати справу без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, просив суд слухати справу без його участі, позов визнав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] в серпні 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 01.08.2006 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить актовий запис № 1772 зроблений у відділі РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області. Від спільного життя сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сімя розпалась, живуть окремо. Позивач зазначає, що між ними немає ніякої взаємоповаги та любові. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2018 року закінчено підготовче провадження у справі, підготовче засідання закрито. Призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судовою повісткою, а також оголошенням про розгляд справи на сайті суду. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін, відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2006 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1772, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого повторно, серії І-АМ № 227249 від 08.08.2018 року. Від сумісного проживання у сторін є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, реєстровий номер G 44/2017 від 09.01.2017 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БК № 124005. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] в серпні 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 05.08.2000 року між сторонами відділом ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області було укладено шлюб, актовий запис № 1242. За час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] Спільне життя у сторін не склалось, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі цього виникали сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач [PERSON].в ході судового розгляду позов визнала, підтвердивши, що сторони біля 5 років не проживають разом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.2000 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1242, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане повторно, серії [NUMBER] від 03.04.2018 року. У сторін є спільний син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.08.2002 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, строк на примирення не дасть позитивного результату, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved