Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] 20.10.2014 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ. Посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 05.09.1999 року по 01.11.2011 року. Сторони є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем, а також [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Під час шлюбу з відповідачем, 18.03.2005 року за договором купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Сокирянської районного нотаріальної округу Гапчуком В.М., ними була придбана нежитлова будівля з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Зазначений договір був оформлений на відповідача. Рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради №124 від 25.05.2005 року надано дозвіл на переведення нежитлової будівлі в житловий будинок в [ADDRESS], а рішенням виконкому Сокирянської міської ради №137 від 21.12.2012 року підтверджено право власності відповідача на нерухоме майно, а саме житловий будинок за вказаною адресою. 28.12.2012 року зареєстровано право власності відповідача на вищевказаний будинок в Сокирянській філії Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації. На даний час позивачка бажає розділити вищезазначений житловий будинок у зв'язку з чим неодноразово зверталась до відповідача, однак він в добровільному порядку відмовився від розподілу. Для здійснення розподілу житлового будинку, а також виділення часток в натурі в судовому порядку та визначення дійсної ринкової вартості домоволодіння, позивачка залучила експерта, який виготовив висновок, в якому запропонував варіанти розподілу та визначив дійсну вартість житлового будинку. Відповідно до експертного висновку від 14.10.2014 року ринкова вартість житлового будинку з належними будівлями та спорудами, складає 186 794 грн. Крім того, експертом запропоновано варіант розподілу та виділення часток в натурі. При цьому реальна частка одного з співвласників ? частини складає 94 579 грн., що на 1 182 грн. більша за ідеальну (93 397, 00 грн.). З першим варіантом розподілу позивачка згідна, при цьому згідна виплатити відповідачу 1 182 грн., як відшкодовування коштів за недостатню для розподілу в рівних частках житлову площу. Просить визнати спільною сумісною власністю сторін житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], а також провести його розподіл, виділивши в натурі: - [PERSON] у житловому будинку по технічному паспорту наступні приміщення: «№1-1» - частину холу, площею 16,7 кв.м.; «№1-2» - житлову кімнату, площею 16,0 кв.м.; «№1-3» - кухню, площею 13,2 кв.м.; «№1-4» - комору, площею 2,1 кв.м.; «№1-5» - коридор, площею 3,6 кв.м.; «№1-6» - коридор, площею 7,9 кв.м.; «№1-7» - комору, площею, 4,5 кв.м., що складає 64 кв.м., вартістю 61 945 грн. Крім того, з господарських будівель позивачці виділити гараж «№ I», площею 63 кв.м., вартістю 32 634 грн.; - [PERSON] у житловому будинку по технічному паспорту наступні приміщення: «№1-1» - частину холу, площею 35,3 кв.м.; «№1-8» - кімнату, площею 28,0 кв.м.; «№1-9» - кімнату, площею 9,0 кв.м.; «№1-10» - кімнату, площею 9,3 кв.м.; «№1-11» - кімнату, площею 9,5 кв.м., що складає 91,1 кв.м., вартістю 88 175 грн. Крім того, з господарських будівель виділити відповідачу підвал «літ.Б», площею 15,6 кв.м., вартістю 4 040 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача та користь позивачки судові витрати по справі: судовий збір у розмірі 945,79 грн., а також витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 1500 грн. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги позову та просять їх задовольнити. Крім того, позивачка, допитана якості свідка, дала наступні пояснення. Нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: [ADDRESS], сторони придбали за спільні кошти. Дозвіл на переведення нежитлової будівлі в житлову був отриманий за їх взаємною згодою. Вони разом проживали у даному будинку з 2008 року, а також разом і за спільні кошти проводили роботи з його переобладнання. 26.08.2011 року позивачка разом з двома дітьми виїхала з будинку через непорозуміння з відповідачем, а їхній старший син залишився проживати з відповідачем. Вона неодноразово усно зверталася до відповідача з питання щодо проведення розподілу даного будинку у добровільному порядку, однак фактично він відмовляється. У позивачки немає іншого житла, яке б належало їй на праві приватної власності, тому вона змушена винаймати житло. Останній раз вона була в будинку під час проведення його огляду для проведення оцінки, при цьому будь-які зміни з часу припинення спільного проживання сторін відсутні. Відповідач [PERSON], будучи відповідно до положень ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про день, час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки та її представника, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, а також пояснень позивачки, допитаної в якості свідка, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини Згідно копії рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01.11.2011 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (справа № 2-765/11), сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 05.09.1999 року Олексіївською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом № 8. Спільне проживання між ними припинено з вересня 2011, а шлюб розірвано 14.11.2011 року. Під час перебування у шлюбі з відповідачем за їх спільні кошти, 18.03.2005 року згідно договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Сокирянської районного нотаріальної округу Гапчуком В.М., ними була придбана нежитлова будівля з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Зазначений договір був оформлений на відповідача та відповідно проведена реєстрація права власності 23.03.2005 року Сокирянською філією ЧК ОБТІ. Рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради №124 від 25.05.2005 року [PERSON] було надано дозвіл на реконструкцію нежитлової будівлі в житловий будинок в [ADDRESS]. Згідно копії рішенням виконкому Сокирянської міської ради №137 від 21.12.2012 року підтверджено право приватної власності відповідача на житловий будинок літ. «А», загальною площею 218,1 кв.м., житловою площею 71,8 кв.м., згідно з технічним паспортом, на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 12.12.2012 року (серії ЧВ №14212502523), взамін договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідченого 18.03.2005 року нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області за реєстровим № 625, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі зазначеного рішення 28.12.2012 року на ім`я відповідача було видано свідоцтво про право власності серії [NUMBER], яке було зареєстровано цього ж дня Сокирянською філією ЧК ОБТІ. Згідно ч.1, ч.2 ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України), майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбу, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю сторін, оскільки фактично придбаний ними як нежитлова будівля за спільні кошти під час шлюбу, однак у зв`язку з проведенням за їхні спільні кошти та під час шлюбу реконструкції, право власності на нього було зареєстровано на відповідача після припинення їхнього спільного проживання та розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами першою-третьою ст. 372 ЦК України встановлено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до висновку оцінювача [PERSON] (сертифікат [NUMBER] від 02.09.2013 року), складеного 14.10.2014 року, ринкова вартість житлового будинку з належними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] складає 186 794 грн. Відповідно до вказаного висновку запропонований наступний варіант та спосіб розподілу і виділення часток в натурі: - виділити одному з співвласників у житловому будинку по технічному паспорту наступні приміщення: 1-1 - частину холу, площею 16,7 кв.м.; 1-2 - житлову кімнату. площею 16,0 кв.м.; 1-3 - кухню, площею 13,2 кв.м.; 1-4 - комору, площею 4,5 кв.м., разом 64 кв.м., вартістю 61 945 грн., а з господарських будівель виділити гараж, площею 63 кв.м., вартістю 32 634 грн.; - виділити іншому з співвласників у житловому будинку по технічному паспорту наступні приміщення: 1-1 - частину холу, площею 35,3 кв.м.; 1-8 - кімнату, площею 28,0 кв.м.; 1-9 - кімнату, площею 9,0 кв.м.; 1-10 - кімнату, площею 9,3 кв.м.; 1-11 - кімнату, площею 9,5 кв.м., разом 91,1 кв.м., вартістю 88 175 грн., а з господарських будівель виділити підвал, площею 15,6 кв.м., вартістю 4 040 грн. При цьому, реальна частка першого співвласника складає 94 579 грн., що на 1 182 грн. більша за ідеальну (93 397, 00 грн.). З першим варіантом розподілу позивачка згідна, а також погоджується виплатити відповідачу різницю в ідеальних частках, що становить 1182 грн. Крім того, рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області від 26.11.2014 року № 140 позивачці надано згоду на переобладнання будинку [ADDRESS] на дві окремі квартири. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати у розмірі 2445,79 грн.: по сплаті судового збору у розмірі 954,79 грн. та оплата правової допомоги у розмірі 1500 грн., що документально підтверджуються квитанціями №022001661 від 16.10.2014 року та квитанцією до прибуткового касового ордера від 16.10.2014 року. На підставі ст. 60 СК України, ст.ст 368, 370 ЦК України та

Outcome: approved