Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

[PERSON] , від імені якої діє Якобишена Т.Д. , звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 09.08.2001 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кіцманського районного суду від 21.03.2016р. Після розірвання шлюбу нею подано позов про поділ майна подружжя. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 05.02.2019р. змінено рішення Кіцманського районного суду від 22.10.2018р. в частині способу поділу майна. В рахунок поділу спільного майна подружжя передано [PERSON] у власність автомобіль марки FІАТ SCUDO, 2006р.в., н.з. [NUMBER] , вартістю 160990грн., та припинено право власності [PERSON] на даний автомобіль. В рахунок поділу спільного майна подружжя передано [PERSON] у власність автомобіль марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., н.з. [NUMBER] , вартістю 177121грн., та припинено право власності [PERSON] на даний автомобіль. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 72355,50грн. грошової компенсації в рахунок рівності часток у майні. Рішення суду першої інстанції в частині скасування вжитих заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження автомобіля марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., н.з. [NUMBER] , на підставі ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 07.06.2017р. скасовано. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Розподіл судових витрат змінено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3236,38грн. - витрат зі сплати судового збору, 2485грн. - витрат за проведення експертизи, 18147,50грн. - витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1050,06грн. - витрат зі сплати судового збору. Тобто, до виконання рішення суду про поділ майна подружжя, арешт на автомобіль МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в, н.з. [NUMBER] залишався чинним. 19.03.2019 року державним виконавцем Кіцманського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області винесено постанову ВП № 58650398 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 72355,50грн. - грошової компенсації в рахунок рівності часток у майні; 3236,38грн. - витрат зі сплати судового збору, 2485грн. - витрат за проведення експертизи, 18147,50грн. - витрат на професійну правничу допомогу, всього 96224,38 гривень. Тобто загальна суму заборгованості відповідача [PERSON] перед нею відповідно до рішення суду становить 96224,38 гривень. 28.02.2019 року [PERSON] зареєстрував за собою транспортний засіб марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., колір білий, номер кузова [NUMBER] , на підставі постанови Чернівецького апеляційного суду від 05.02.2019р. та було змінено номерний знак на СЕ4607ВТ, і цього ж дня 28.02.2019р. між [PERSON] (Комітент) та ФОП [PERSON] в особі [PERSON] (Комісіонер) укладено договір комісії № 5806/19/002669, відповідно до п.1.1 якого Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SPRINTER 316 CDI, 2005р.в., колір білий, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 28.02.2019р. за ціною 49000 гривень. 28 лютого 2019 року між ФОП [PERSON] (суб`єктом господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії № 5806/19/002669 від 28.02.2019 року, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] в особі [PERSON] ) та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу 5806/19/002669, а саме: транспортного засобу марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SPRINTER 316 CDI, 2005р.в., колір білий, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 28.02.2019р. за ціною 49000 гривень відповідно до п.3.1 договору купівлі продажу. Разом з тим, ринкова вартість вказаного автомобіля становить 177121 гривень, що доводиться судовими рішеннями. Станом на 28.03.2019 року власником автомобіля МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SPRINTER 316 CDI, 2005р.в., н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . [PERSON] це жінка, з якою [PERSON] проживає однією сім`єю і вони ведуть спільне господарство, неодноразово проводили дозвілля із їхніми спільними із відповідачем [PERSON] дітьми, в т.ч. за адресою проживання відповідачів в [ADDRESS] , співвласником будинку в частці 785/1000 є саме [PERSON] , особистий мобільний номер [PERSON] є номер [NUMBER] , та зображення, яке ідентифікує номер мобільного телефону [PERSON] є фото, де зображений [PERSON] та [PERSON] . Також доказом спільного проживання відповідачів є та обставина, що відповідач [PERSON] під час розгляду справи в Кіцманському районному суді про поділ майна 26.05.2017 року саме на відповідача [PERSON] переписав автомобіль марки BMW X5, 2005р.в., який належав йому на праві власності. Також, у зв`язку з тим, що [PERSON] відмовлявся виконувати добровільно рішення суду в частині передачі автомобіля марки FІАТ SCUDO, 2006р.в., н.з. [NUMBER] , вартістю 160990грн., який перебував у його користуванні на момент ухвалення рішення суду, вона звернулася із заявою до Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та 01.03.2019р до ЄРДР було внесено відомості за № 12019260110000161. Тобто, [PERSON] , не дивлячись на існуючу заборону відчужувати транспортний засіб марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., до виконання рішення суду, наявний борг перед нею, розмір якого сумарно становить 96224,38грн., та обов`язок передати мені автомобіль марки FІАТ SCUDO, 2006р.в., н.з. [NUMBER] , вартістю 160990грн., який на момент ухвалення рішення суду 05.02.2019р. був зареєстрований за [PERSON] та знаходився в нього, з невідомих їй причин скасував вжиті заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження автомобіля марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., н.з. [NUMBER] , 28.02.2019р. здійснив реєстрацію автомобіля за собою та в цей же день уклав договір купівлі-продажу із жінкою, з якою проживає однією сім`єю і вони ведуть спільне господарство. Більш того станом на сьогоднішній день [PERSON] продовжує користуватися транспортним засобом, це все свідчить про те, що сторони правочину при його укладанні діяли недобросовісно, вони не бажали настання реальних правових наслідків, обумовлених договором купівлі-продажу, а залучення [PERSON] до участі в укладанні цього договору було формальною дією, спрямованою уникнення відповідальності по виконанню рішення суду. З підстав, передбачених ст.ст.202, 203, 215, 216, 234, 328, 330, 665 ЦК України, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу № 5806/19/002669 від 28.02.2019р. транспортного засобу МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SPRINTER 316 CDI, 2005р.в., колір білий, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , який укладено 28.02.2019р. між ФОП [PERSON] , суб`єктом господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії № 5806/19/002669 від 28.02.2019р., укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] в особі [PERSON] та [PERSON] в силу фіктивності із застосуванням наслідків недійсності правочинів; та стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Якобишена Т.Д. підтримала заявлені вимоги з наведених підстав, вказуючи також, що державним виконавцем незаконно було скасовано арешт на автомобіль, який є предметом оспорюваного договору, оспорюваний договір купівлі-продажу є фіктивним, оскільки укладений [PERSON] із жінкою, з якою він перебуває у фактичних шлюбних стосунках, без наміру створити правові наслідки, та з метою уникнення виконання зобов`язання за рішенням суду. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позову не визнав, заперечуючи тим, що після ухвалення рішення апеляційним судом 5.02.2019р. [PERSON] вирішив продати присуджений йому автомобіль, при цьому будь-яких правових обмежень для цього не було, а виконавче провадження було відкрито 19.03.2019 року, тобто після укладення [PERSON] договору купівлі-продажу автомобіля. Позивачем не доведено, чому саме на даний автомобіль має бути звернуто стягнення, у [PERSON] наявне інше майно, зокрема земельна ділянка. Перебування [PERSON] у фактичних шлюбних стосунках не підтверджено судовим рішенням. Доводи позивача про те, що [PERSON] продовжує користуватися спірним автомобілем, є безпідставними, оскільки на вказаному автомобілі він перетинав кордон як експедитор. Позивачем не доведено, які права її було порушено та в чому виражаються такі порушення. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позову не визнала, заперечуючи тим, що [PERSON] знайшла автомобіль для придбання та здачі в оренду, знайшла водія для поїздок. Договір безпосередньо із [PERSON] не укладала, укладала із [PERSON] . Доводи позивача щодо спільного проживання [PERSON] та [PERSON] є надуманими та безпідставними, судовим рішенням спільне їх проживання не підтверджено. [PERSON] є добросовісним набувачем і підстави для визнання договору недійсним відсутні. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що з 09.08.2001р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кіцманського районного суду від 21.03.2016 року. Після розірвання шлюбу нею подано позов про поділ майна подружжя. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 05.02.2019р. змінено рішення Кіцманського районного суду від 22.10.2018р. у справі № 718/184/17 в частині способу поділу майна. В рахунок поділу спільного майна подружжя передано [PERSON] у власність автомобіль марки FІАТ SCUDO, 2006р.в., н.з. [NUMBER] , вартістю 160990грн., та припинено право власності [PERSON] на даний автомобіль. В рахунок поділу спільного майна подружжя передано [PERSON] у власність автомобіль марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., н.з. [NUMBER] , вартістю 177121грн. та припинено право власності [PERSON] на даний автомобіль. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 72355,50грн. грошової компенсації в рахунок рівності часток у майні. Рішення суду першої інстанції в частині скасування вжитих заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження автомобіля марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., н.з. [NUMBER] , на підставі ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 07.06.2017р. скасовано. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Розподіл судових витрат змінено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3236,38грн. - витрат зі сплати судового збору, 2485грн. - витрат за проведення експертизи, 18147,50грн. - витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1050,06грн. - витрат зі сплати судового збору. 28.02.2019 року за [PERSON] здійснено реєстрацію транспортного засобу марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., колір білий, номер кузова [NUMBER] , на підставі постанови Чернівецького апеляційного суду від 05.02.2019р. та змінено номерний знак на СЕ4607ВТ. 28.02.2019 року між [PERSON] (Комітент) та ФОП [PERSON] в особі [PERSON] (Комісіонер) укладено договір комісії № 5806/19/002669, відповідно до п.1.1 якого Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SPRINTER 316 CDI, 2005р.в., колір білий, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 28.02.2019р. за ціною 49000грн. 28 лютого 2019 року між ФОП [PERSON] (суб`єктом господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії № 5806/19/002669 від 28.02.2019р., укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] в особі [PERSON] ) та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу за № 5806/19/002669, предметом якого є транспортний засіб марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SPRINTER 316 CDI, 2005р.в., колір білий, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 28.02.2019р. за ціною 49000грн. відповідно до п.3.1 договору купівлі продажу. Допитана як свідок позивач [PERSON] показала, що проживала із [PERSON] , після поділу майна автомобіль Мерседес-Бенц Спрінтер залишився у нього. На даний автомобіль було накладено арешт. [PERSON] мав пердати їй автомобіль та гроші. Але автомобіль він подарував дружині [PERSON] , вони спільно проживають, разом їздять відпочивати за кордон, ходять на весілля, діти були у них вдома, вони разом приходили до сина у школу, привозили аніматорів, пригощали солодощами, разом були на випускному у її дочки. [PERSON] продовжує користуватися автомобілем, лише змінив номерні знаки. Свідок [PERSON] показала, що вона, як секретар сільської ради, підписала Акт про те, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , будинок належить [PERSON] Всім в селі відомо, що вони проживають, але чи ведуть спільне господарство, якщо живуть, можливо ведуть. Коли обстежували проживання, нікого вдома не було, зі слів сусідів склали Акт. Згідно показань свідка [PERSON] вона працює бухгалтером сільської ради, Акт обстеження від 20.03.2019р. складала із [PERSON] та [PERSON], при обстеженні нікого вдома не було, Акт склали зі слів сусідів та на підставі того, що їм було відомо. Будинок [ADDRESS] [PERSON] отримала у спадок. [PERSON] там як цивільний чоловік, як співмешканець. Вони разом були на випускному у дочки [PERSON] , викладали спільні фото у соцмережах. До господарства [PERSON] вона не заходила останніх три-чотири роки. Як показав свідок [PERSON] , після того, як батьки розлучились, його батько проживає із [PERSON] він був на подвір` їхнього господарства, забирав молодшого брата, бачив їх разом на весіллях, хрестинах, на випускному у дочки [PERSON] , на день народження брата приходили до школи разом, замовляли клоунів. У 2018 та 2019 роках був у них на «маланку» та «коляду». Він бачив, як батько продовжує користуватися спірним автомобілем з іншими номерними знаками. 19.03.2019 року державним виконавцем Кіцманського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області винесено постанову ВП № 58650398 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 72355,50грн. - грошової компенсації в рахунок рівності часток у майні; 3236,38грн. - витрат зі сплати судового збору, 2485грн. - витрат за проведення експертизи, 18147,50грн. - витрат на професійну правничу допомогу, всього 96224,38 гривень. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.05.2019р., [PERSON] є власником 785/100 часток житлового будинку в [ADDRESS] . Відповідно до Акту державного виконавця від 06.05.2019р. [PERSON] в [ADDRESS] , не проживає. Постановою державного виконавця від 07.05.2019р. ВП № 58650398 оголошено розшук майна боржника [PERSON] за виконавчим листом № 718/184/17. Згідно повідомлення ТСЦ № 7342 від 09.04.2019р. за [PERSON] зареєстровано п`ять транспортних засобів. Відповідно до довідки Ставчанської сільської ради від 20.03.2019р. [PERSON] не зареєстрований, але фактично проживає в [ADDRESS] . Згідно довідки Ставчанської сільської ради від 21.03.2019р. [PERSON] не зареєстрований, але фактично проживає в [ADDRESS] . Відповідно до Акту обстеження від 20.03.201р., складеного членами комісії Ставчанської сільської ради, [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] , у господарстві співмешканки [PERSON] Наданий представником відповідача [PERSON] - [PERSON] договір позички між [PERSON] та [PERSON] не підтверджує та не спростовує доводи сторін, оскільки для використання транспортного засобу іншою, відмінною від власника, особою не вимагається укладення відповідного договору, оскільки правомірність користування доводиться в такому випадку наявність в свідоцтва про реєстрації транспортного засобу, а наявність чи відсутність між [PERSON] та [PERSON] зобов`язань, пов`язаних з користуванням транспортного засобу, а також надання оцінки зазначеному договору не є предметом доказування у даній справі. Як передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України к ожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, у способи, передбачені частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1,3,5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-ретьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами (ст.234 ЦК України). Для фіктивного правочину характерним є те, що сторони відповідно до вимог закону оформлюють укладення договору, не маючи намір створювати реальні правові наслідки. Укладаючи договір його сторони не мають намір на виникнення, зміну, припинення цивільних прав та обов`язків, волевиявлення обох сторін такого правочину не співпадає з їх внутрішньою волею. Якщо наміру обох сторін договору не виконувати договір не встановлено, то правові підстави для визнання такого договору фіктивним відсутні. Якщо волевиявлення сторін правочину було спрямовано на припинення права власності у попереднього власника майна та виникнення такого права у нового власника, це відповідає правовій природі договору купівлі-продажу, визнання договору купівлі-продажу недійсним в інтересах особи, яка не є стороною оспорюваного правочину чи колишнім власником майна є неправомірним, і від визнання такого договору недійсним у такої особи не виникає жодних прав на спірне майно. Таку правову позицію висловив ВС/КЦС у постанові від 23.08.2019р. у справі № 331/8830/15-ц. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Кваліфікуючими ознаками договору купівлі-продажу є передання (продаж) майна продавцем та оплата (прийняття) такого майна покупцем. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Вказаний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015р. у справі № 6-197цс14. Аналогічний висновок зазначений в постанові ВС/КЦС від 04.03.2019р. у спрві № 642/4737/16ц. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Разом з ти, суд враховує наступне. Верховний Суд у постанові від 30.10.2019р. у справі № 683/2694/16-ц зазначив, що сам по собі договір купівлі-продажу вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації ТЗ у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця. Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» від 18.11.2015р. № 941, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є зокрема укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Як передбачено статтею 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що оспорюваний договір купівлі-продажу було укладено 28.02.2019 року з використанням посередницьких послуг - договору комісії, виконавче провадження за № 58650398 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів в сумі 96224,38 гривень відкрито 19.03.2019 року. Судом не встановлено, що було порушено права та законні інтереси позивача [PERSON] безпосередньо при укладенні оспорюваного нею договору та що такі права та інтереси будуть поновленні у результаті изнання договору недійсним. Встановлення факту проживання однією сім`чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не є предметом розгляду у даній справі. За оспорюваним договором відбулось настання такого правового наслідку, як перехід права власності від продавця [PERSON] до покупця [PERSON] . Прагнення позивача [PERSON] задовольнити вимоги по сплаті відповідачем [PERSON] грошових коштів шляхом звернення стягнення саме на транспортний засіб МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SPRINTER 316 CDI, який за рішенням суду переданий у власність [PERSON] , а також встановлення судовим рішенням незаконності дій державного виконавця щодо скасування арешту майна, не являються підставами для визнання оспорюваного договору недійсним. За вищенаведеного, підстав для задоволення позову не вбачається. Згідно ч.1, 2 ст.141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. На підставі ст.ст. 15, 16, 202, 203, 215, 216, 234, 633, 638, 639, 655 ЦК України,

Outcome: dismissed