Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] 26 лютого 2018 року звернулася з позовом до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 2 березня 2018 року позов було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків з додержанням вимог п.п. 2, 5 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 7 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 5 березня 2018 року позивачем було подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 7 березня 2018 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 5 березня 2016 року, від сумісного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, відповідач без надання пояснень інколи не зявлявся вдома по декілька днів, не приділяв належної і достатньої уваги сімї і вихованню дитини. З серпня 2017 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сімя розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просила шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у підготовчому засіданні, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити у підготовчому засіданні. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 5 березня 2016 року, який було зареєстровано Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 107 (а.с. 7). Від сумісного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, відповідач без надання пояснень інколи не зявлявся вдома по декілька днів, не приділяв належної і достатньої уваги сімї і вихованню дитини. З серпня 2017 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сімя розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Відповідач у своїй заяві від 3 квітня 2018 року позовні вимоги визнав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, питання щодо зміни прізвища не вирішувати, оскільки ніким з подружжя при реєстрації шлюбу прізвище не змінювалося. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 704 гривні 80 коп, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved