Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

[PERSON] в березні 2016 року заявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 70% від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 16.02.2016р. і до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивовано тим, що сторони близько року тому припинили шлюбні відносини, проживають окремо, діти проживають з матір'ю, батько з квітня 2015 року ухиляється від утримання дітей. Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала і пояснила, що вона не має самостійного доходу, а відповідач приймає недостатню участь в утриманні дітей. Представник позивача [PERSON] підтримав доводи свого довірителя, просив позов задовольнити за підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково і пояснив, що хоч сім'я сторін і розпалась, проте відповідач продовжує її утримувати, він ніколи не ухилявся від утримання дітей і несе всі додаткові витрати щодо них, та готовий сплачувати позивачу аліменти на кожну дитину в розмірі 10 мінімальних прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку визначеного на 1 січня року в якому здійснюються стягнення, щомісячно, з дня пред'явлення позову і до до досягнення дітьми повноліття. Судом встановлено таке. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1997 року (а.с. 4), від шлюбу мають трьох дітей, двоє з яких [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є неповнолітніми (див. свідоцтва про народження). Відповідачем не заперечується, що сторони з квітня 2015 року не підтримують шлюбних, проживають окремо, діти проживають разом з позивачем. Рішенням Святошинського районного суду від 06 червня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань. Згідно з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 69 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами про стягнення аліментів не більше п'ятдесят відсотків. Отже, один із батьків, з яким проживають діти, вправі вимагати від іншого батька, аліменти на утримання дітей, розмір яких не може бути менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку але не більше 50% від його заробітку (доходу), а тому заявлений позивачем розмір стягнень не може бути задоволений, оскільки виходить за визначені законом межі. Суд погоджується із запропонованим відповідачем розміром аліментів. Так, позивачем не заперечується, що дохід відповідача складається з доходу від різноманітної підприємницької діяльності, участі в певних підприємствах, тощо. Очевидно, що такий дохід не є сталим, а тому визначати аліменти в частці від доходу недоцільно. В такому випадку, аліменти визначаються в твердій грошовій сумі відповідно до приписів ст.ст. 181 ч.3, 184 СК України. Визначення аліментів в розмірі 10 мінімальних прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на думку суду, є достатнім, тобто таким, що дозволить повністю задовольнити потреби дітей в тому обсязі до якого вони звикли. Крім того, з огляду на надані платіжні документи, відповідач в квітні, травні 2016 року перераховував позивачу кошти для дітей в сумах, що відповідають запропонованому їм розміру аліментів. Що стосується вимог позивача про виплату аліментів за минулий час, то суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити, оскільки позивачем не надано доказів, визначених ст. 191 ч.2 СК України, тобто відмовити за необґрунтованістю. В даному випадку, аліменти мають бути присуджені в загальному порядку відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, тобто з дня пред'явлення позову, і мають стягуватись до досягнення дітьми повноліття. Підсумовуючи викладене, суд знаходить за необхідне постановити до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 10 мінімальних прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку визначеного на 1 січня року в якому здійснюються стягнення, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Отже, позов підлягає задоволенню частково. Витрати у справі, суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial