Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

[PERSON] 14 квітня 2018 року звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 квітня 2014 року між ним та [PERSON] був укладений письмовий договір позики, предметом якого було передання відповідачу у власність грошових коштів в розмірі 7000,00 доларів США для проведення відповідачем ремонту в квартирі [ADDRESS]. Зазначені обставини підтверджуються доданою до заяви, складеною відповідачем власноруч та підписаною у присутності двох свідків, розпискою від 14 травня 2014 року. Згідно якої, відповідач зобов'язувався повернути позивачу позику в розмірі 7000,00 американських доларів в строк до 15 квітня 2015 року. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму позики у розмірі 183 820,00 гривень, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України три проценти річних від простроченої суми за період від 16 квітня 2015 року по 05 квітня 2018 року у розмірі 16 392,80 гривень та пеню передбачену договором позики у розмірі 0,01 % облікової ставки НБУ за кожний день прострочення за період з 16 квітня 2017 року по 5 квітня 2018 року у розмірі 90 037,16 гривень. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надали суду заяви, в яких просили суд розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений неодноразово належним чином. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Дійсно, відповідач по справі [PERSON] 15 квітня 2014 року уклав з [PERSON] договір позики, за умовами якого отримав грошові кошти в розмірі 7000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 15 квітня 2015 року, у разі невиконання зобов'язання зобов'язався сплатити 0,01 % ставки НБУ за кожен день прострочки. Згідно письмової вимоги від 31 березня 2018 року встановлено, що відповідача було повідомлено про необхідність погашення заборгованості за договором позики. 14 квітня 2018 року в межах строку позовної давності позивач звернувся до суду з цим позовом, що підтверджується штампом пошти на поштовому відправлені № 52803 0232682 8. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року в справі N 6-63цс13 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). У відповідність ч.ч.1 та 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт наявності правовідносин між ним та відповідачем за договором позики від 15 квітня 2015 року та факт неналежного виконання цього зобов'язання відповідачем. Вирішуючи питання про обґрунтованість розміру позовних вимог, обрахованого позивачем, суд виходить з наступного. Згідно розписки сума позики складає 7000 доларів США. Курс долара на 31 липня 2018 року, відповідно до повідомлення НБУ, становить 26,75 гривень за 1 долар США. Згідно курсу долара /26,75/ на 31 липня 2018 року заборгованість за сумою позики складає 7000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становить на день ухвалення рішення 187 250 гривень. Згідно позовних вимог позивач просить стягнути 183 820 гривень. Також, позивач посилаючись на ч.2 ст. 625 ЦК України, просить суд стягнути три проценти річних від простроченої суми за період від 16 квітня 2015 року по 05 квітня 2018 року у розмірі 16 392,80 гривень. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та якщо прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так період з 16 квітня 2015 року по 05 квітня 2018 року складає 1086 днів. Сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 16 квітня 2015 року по 05 квітня 2018 року на день винесення рішення суду складає: /7000 доларів США х 3% / 100% / 365 днів ? 1086 днів/ 624,25 долари США. Згідно курсу долара /26,75/ на 31 липня 2018 року заборгованість за 3% процентами річних від простроченої суми за період від 16 квітня 2015 року по 05 квітня 2018 року складає 624,25 долари США, що в еквіваленті до національної валюти становить на день ухвалення рішення 16 698,68 гривень. Згідно позовних вимог позивач просить стягнути 16 392,80 гривень. Позивачем заявлена позовна вимога про стягнення пені передбаченої договором позики у розмірі 0,01 % облікової ставки НБУ за кожний день прострочення за період з 16 квітня 2017 року по 5 квітня 2018 року у розмірі 90 037,16 гривень. Вирішуючи позовні вимоги в цій частині суд виходить з наступного. Боргові періоди: Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку 7000дол.США16 квітня 2017 року05 квітня 2018 року Процентна ставка пені: 0,01 x ставок НБУ за кожен день прострочення. Розраховується за формулою: [Пеня] = [Сума боргу] ? [0,01 х Ставки НБУ за відповідний період за кожен день прострочки] ? [Кількість днів прострочення] Розрахунок пені Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% за кожен день)Пеня 16.04.201725.05.2017407 000.00130,13364 26.05.201726.10.20171547 000.0012.50,1251347,5 27.10.201714.12.2017497 000.0013.50,135463,05 15.12.201725.01.2018427 000.0014.50,145426,3 26.01.201801.03.2018357 000.00160,16392 02.03.201805.04.2018357 000.00170,17416,5 Всього: 3409,35 Пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за вказані періоди складає 3409,35 долари США. Згідно курсу долара /26,75/ на 31 липня 2018 року заборгованість за пенею передбаченої договором позики у розмірі 0,01 % облікової ставки НБУ за кожний день прострочення за період з 16 квітня 2017 року по 5 квітня 2018 року складає 3409,35 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становить на день ухвалення рішення 91 200,11 гривень. Згідно позовних вимог позивач просить стягнути 90 037,16 гривень. Враховуючи вище викладене позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В той же час згідно ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, суд задовольняє позовні вимоги виключно в межах позовних вимог. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved