Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

[PERSON],\~[PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 21 жовтня 2001 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], актовий запис за № 73 в Глибоцькому РАЦС Чернівецької області, який був розірваний рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області 09.08.2017 року. Після реєстрації шлюбу відповідач перейшов жити в будинок батьків [PERSON] по вул. П. Сагайдачного № 14-А, в смт. Глибока Чернівецької області, в якому і зареєструвався 15.12.2001 року. В березні 2016 року вони припинили шлюбні стосунки, відповідач залишив сімю і з того часу в будинку не проживає. Його особистих речей чи іншого майна в будинку немає. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2011 року визнано право спільної часткової власності за нею - [PERSON] в розмірі 3/4 часток будинковолодіння та за нею - [PERSON] - 1/4 частка. В даному житловому будинку проживають і зареєстровані троє осіб: вони позивачі та син - [PERSON],[INFO] Просять суд визнати відповідача особою, що втратила право на користування житловим будинком, який розташований в смт. Глибока, по вул. П. Сагайдачного, 14-А, Глибоцького району Чернівецької області і належить на праві спільної сумісної власності позивачам. Позивачі [PERSON] та представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини викладені в позовній заяві, просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши думку учасників процесу та дослiдивши матерiали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги пiдлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко врахувати правовідносини, які виникають між власником та колишніми членами його сімї. Так власник житла має право вимагати визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2011 року, справа № 2-572/11, житловий будинок 14 «А» по вул. П.Сагайдачного в смт. Глибока Чернівецької області перебуває на праві спільної часткової власності, а саме [PERSON] належить 3/4 частки будинковолодіння, а [PERSON] - 1/4 частка. Право спільної часткової власності [PERSON] та\~[PERSON] підтверджується Витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 31671125 від 14 жовтня 2011 року. Відповідно до довідки про склад сімї, виданої Глибоцькою селищною радою Глибоцького району Чернівецької області № 4180 від 10.10.2018 року, [PERSON] прописана та проживає за адресою: [INFO], також за вказаною адресою прописані [PERSON] донька, [PERSON] онук, [PERSON] за вказаною адресою не проживає, особисті речі відсутні. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, виданого Глибоцькою селищною радою Глибоцького району Чернівецької області за №209 від 10.10.2018, в будинку за адресою смт. Глибока, вул. П. Сагайдачного, 14А, Глибоцького району Чернівецької області, окрім [PERSON], зареєстровані [PERSON] донька, [PERSON] онук, [PERSON] зі слів заявниці не проживає за вказаною адресою. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Наведені докази підтверджують те, що відповідач не проживає у вказаному будинку більше двох років, а тому суд вважає, що він втратив право користування вказаним житлом. На підставі наведеного, ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved