Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

[PERSON] 28.09.2017р. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати заповіт, складений [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвою Тетяною Миколаївною 03.03.2017р., реєстровий номер 83, - недійсним. Позовна заява мотивована тим, що 03.03.2017р. [PERSON] складено вищевказаний заповіт, проте на думку позивача на момент складання заповіту [PERSON] в силу свого захворювання не міг усвідомлювати значення своїх дії та (або) не міг керувати ними. Окрім того, в позові зазначає, що померлий перебував під психологічними та фізичним тиском з боку відповідача та її синів. Відповідач [PERSON] надала суду відзив на позов, у якому посилаючись на безпідставність викладених в ньому обставин, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] , - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] , - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Участі у судових дебатах не приймала. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] . позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. У судове засідання приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Т.М. не з`явилась, хоча про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином. Заслухавши пояснення учасників справи та свідків, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 03.03.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. посвідчено заповіт, яким [PERSON] на випадок своєї смерті все його майно, яке буде йому належати на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все те, що буде йому належати за законом на день його смерті та що згідно з законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків - заповів [PERSON] (а.с.40). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 04.04.2017р. Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.13). Відповідно до спадкової справи № 17/2017, заведеної приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М., у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.37-61). Звертаючись до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, позивач посилається на те, що померлий [INFO] [PERSON] не мав на меті складання вказаного заповіту, оскільки в силу свого захворювання не міг на момент складання заповіту усвідомлювати значення своїх дії та (або) не міг керувати ними. Окрім того, зазначає, що померлий перебував постійно під психологічним та фізичним тиском [PERSON] та її дітей. Згідно з ч.1 ст.231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2018р. призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» (а.с.161). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 5 від 07.02.2019р. [PERSON] за своїм психічним станом в період складання заповіту 03.03.2017р.міг розуміти значення свої дій і керувати ними (а.с.165-167). Враховуючи вищевказане, беручи до уваги висновок судово-психіатричної експертиза, а також відсутність достатніх та допустимих доказів складення заповіту під фізичним та психологічним тиском з боку відповідача та її дітей, суд доходить висновку, що позивач всупереч ст.81 ЦПК України не довела тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а відтак і про достатність правових підстав для відмови у задоволенні позову. За змістом ст.141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed