Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом у якому вказали, що [INFO] померла їх донька [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Її смерть настала внаслідок невиліковної онкологічної хвороби. Вони, батьки померлої, є похилими та хворими особами пенсійного віку, вже прожили довге життя, наразі пріоритетом та головною цінністю для них є лише родина. Коли донька була ще жива, вона була сенсом їх життя, все, що робили, було для неї. Проте із народженням онуки, [PERSON] , це змінилося: онучка зайняла головне місце у їх серцях. Тепер, коли доньки [PERSON] вже немає, єдиним світлом залишилася онука. Проте після смерті доньки її вдівець та батько дитини [PERSON] , без жодних попереджень та пояснень позбавив їх можливості спілкуватися з [PERSON] . Раніше, при житті доньки, у них були дуже теплі стосунки із онукою. Вона приїздила, залишалася з ночівлею, регулярно спілкувалися по телефону, відпочивали та подорожували разом. Між ними були майже ідеальні стосунки: гармонійні, довірливі, теплі. Доречно зазначити, що вона і досі зареєстрована за їх місцем проживання у квартирі. Проте зараз вони навіть не можуть підтримати онуку після смерті її матері, висловити любов і те, що вона не залишилася сама у світі, як їй може здаватися. Але відповідач навмисно зробив так, що замість однієї близької людини Марійка втратила одразу трьох. Вони телефонували, писали листи, проте жодної відповіді не було, намагалися вмовити відповідача, щоб він дозволив поновити зустрічі та розмови із онукою, ходили до школи, де вона навчається, проте це все було марним. Відповідач цілковито ігнорує умовляння та прохання, та продовжує штучно створювати перешкоди у їх з онукою спілкуванні Після смерті дружини, відповідач більше не дозволяє їм приймати в гості онуку, навіть перешкоджає телефонним розмовам. І така ситуація вже триває близько одного року, що є неприпустимим, адже онука зростає зовсім їх нашої участи. Сама Марійка наразі переживає дуже тяжкий період у своєму житті, знаходиться у стані постійного емоційного стресу, а тому їй як ніколи необхідна підтримка та моральна допомога. Тому виходить, що через дії відповідача страждає сама його донька. У той час, коли донька вже розуміла близькість своєї смерті, вона попросила їх, її батьків, виховати онуку так само, як вони виховали її саму. А тепер через поведінку відповідача вони навіть не мають можливості виконати останню обіцянку, яку надали доньці. Просять суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні із онукою, та встановити наступний графік для зустрічей та участі у спілкуванні та вихованні онуки: чотири рази на місяць, кожний перший та третій тиждень місяця з 18-00 години п`ятниці до 11-00 години неділі, 30 днів у цілому протягом літніх канікул, 7 днів під час зимніх канікул, у період за домовленістю сторін, без присутності батька, а також з 10-00 до 15-00 під час наступних свят: День народження онуки, [PERSON] народження позивачів за місцем проживання онуки або позивачів із можливістю відвідувати інші громадські місця, а також стягнути з відповідача на їх користь у рівних частках всі судові витрати у справі. Ухвалою суду від 25.10.2018 року відкрито провадження у справі за даним позовом, та визначено справу розглядати за правилами загального позовного. Ухвалою суду від 14.01.2019\~року, відмовлено у задоволенні клопотання представника Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про направлення справи для розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою від 13.02.2019 року, судом запропоновано Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району надати письмовий висновок щодо встановлення способу участі баби та діда у спілкуванні з онукою та її вихованні, до розгляду справи по суті, закрито підготовче провадження у справі, і справа призначена до судового розгляду по суті. 28.03.2019 року до суду надійшов висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визначення порядку участі [PERSON] та [PERSON] у вихованні [PERSON] . Як вбачається з відомостей Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , саме за цією адресою відповідач повідомлялася про розгляд справи. Рекомендовані листи відповідачем не отримані, та вони повернуті до суду з відміткою поштового відділення зв`язку «За закінченням встановлено строку зберігання». На офіційному веб-порталі суду було розміщено оголошення про виклик відповідача [PERSON] до суду з вказанням про час та місце розгляду справи. Судом були використані можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали. Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 130 ч. 10 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ст. 128 ч. 11 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення, проти чого, позивачі у судовому засіданні, не заперечували. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги з мотивів викладених у тексті позову, пояснили, що колишній зять вже як два роки розірвав усі стосунки, вони не мають можливості спілкуватися з онукою будь яким чином. У судовому засіданні представник третьої особи: Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, пояснив, що був підготовлений висновок за яким орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити порядок участі позивачів у вихованні [PERSON] , за умови згоди дитини, чотири рази на місяць, у період за домовленістю сторін, без присутності батька, також на день народження дитини та позивачів, за місцем проживання дитини та позивачів, із можливістю відвідувати інші громадські місця. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що добре знає родину позивачів, у діда та бабусі були добрі відносини з онучкою [PERSON] до смерті доньки [PERSON] . Онучка часто бувала у позивачів. Після смерті [PERSON] , батько дитини не надає можливості спілкуватися діду та бабусі з онукою, про що неодноразово казав. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] була знайома з 1997 року, товаришували, до її смерті. Ще до смерті [PERSON] , її донька [PERSON] тісно спілкувалась з позивачами, але на сьогодні вона не спілкується, так як відповідач категорично виступає проти спілкування. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачів знає з 1960 року. З відповідачем жодного разу не спілкувалась. Онука позивачів [PERSON] до смерті [PERSON] спілкувалась та бувало проживала з позивачами, та після похорон матері все припинилось. Дитина боїться спілкуватися з позивачами, і причина цьому її батько. З 2017 року свідок дитину не бачила. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що сімю позивачів знає більше 20 років. Його онук часто гуляв з онучкою позивачів, та коли [PERSON] померла, [PERSON] перестала приходити, і цьому причину не знає. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, вислухавши пояснення сторін, свідків, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, що [PERSON] являлась донькою [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.7). Батьками [PERSON] [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] і [PERSON] (а.с.9). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є онукою позивачів [PERSON] , [PERSON] [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). Факт приязненного спілкування малолітньої [PERSON] з позивачами підтверджено письмовими доказами: копіями фотокарток, копіями листівок(а.с.27-33). Судом не приймається до уваги докази надані позивачами після закриття підготовчого провадження(а.с.86-91). Текст позову, пояснення позивачів, свідків, вказують на те, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні позивачів з онукою. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, інших членів сім`ї та родичів визначений СК України. Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу. Таким чином, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини та право, зокрема, бабусі на спілкування з онуком та право приймати участь у його вихованні. Районна адміністрація Запорізької міської ради Вознесенівському району як орган опіки та піклування, відповідно до висновку №01-10/2779 від 25.03.2019 року, вважає за доцільне визначити порядок участі [PERSON] та [PERSON] вихованні [PERSON] , [INFO] , за умови згоди дитини чотири рази на місяць у період за домовленістю сторін, без присутності батька, також на день народження дитини та заявників за місцем проживання дитини та заявників із можливістю відвідувати інші громадські місця. Згідно до висновку, відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 27.02.2019 року здійснено обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що квартира складається з трьох кімнат, квартира простора, затишна, зроблений ремонт, в наявності є необхідні побутові прилади та меблі, повітряний режими дотримано. Для дитини є окрема кімната, яка обладнана необхідними меблями. Батько дитини [PERSON] надав заяву в якій повідомив, що через фінансові претензії шодо майна, яке залишилось після смерті матері дитини, в квітні 2018 року був укладений між ним та [PERSON] договір про поділ спадкового майна. Після цього [PERSON] та [PERSON] подали скаргу на батька дитини до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів з вимогою його позбавити свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, щоб таким чином вирішити питання участі у вихованні онуки. В кінці 2018 року [PERSON] позовну заяву до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя щодо визнання недійсним договору про поділ спадкового майна. Таким чином, батько дитини вважає, що дідусь бажає додатково відібрати частку майна,яке належить дитині. На думку батька дитини після таких дій дідуся з бабусею у [PERSON] не має родинного та чутливого відношення до них. Також [PERSON] зазначив,що робив спроби вмовити доньку щодо спілкування з бабусею та дідусем, проте вони не дали результату. Враховуючи вищевказане батько дитини вважає, що примушування дитини до спілкування з [PERSON] та [PERSON] може привести до негативних наслідків. 14.03.2019 року з дитиною за місцем її проживання відділом проведена бесіда щодо предмету позову. За результатом якої дитина письмово повідомила, що останній раз спілкувалася з бабусею та дідусем восени 2017 року, вона у них вдома їла та робила уроки і йшла на спортивну секцію. Після смерті матері залишилось майно від спадкування якого [PERSON] та [PERSON] не відмовились на її користь, і тому малолітня [PERSON] після цього не бажає спілкувати ними. Таким чином судом встановлено, що між сторонами існують неприязне ні стосунки, які впливають на спілкування позивачів з онукою, і суд вважає за можливе встановити графік для зустрічей, та участі [PERSON] , [PERSON] у спілкуванні та вихованні онуки, [PERSON] , який запропонований позивачами за обов`язковою згодою [PERSON] , та проти якого відповідач заперечень не надав. З приводу позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачів у рівних частках всіх судових витрат, суд вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню частково, так як судові витрати у вигляді судового збору поніс один позивач [PERSON]

Outcome: partial