Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] (далі - відповідач) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] (далі - Квартира). В обґрунтування позову зазначив, що в Квартирі зареєстровані наступні особи: позивач, мати позивача [PERSON] , дочка позивача [PERSON] , а також зареєстрований, але не проживає брат позивача [PERSON] (відповідач). Квартира не приватизована. Відповідач в Квартирі не проживає з вересня 1997 року, забрав усі свої речі, добровільно залишив житлове приміщення, участі в оплаті Квартири не приймав і не приймає, Квартирою не цікавиться. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.11.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, заяви про розгляд справи у його відсутність, суду не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Допитаний за його згодою в якості свідка, позивач надав показання, згідно яких проживає в Квартирі з 1971. Відповідач був зареєстрований в Квартирі в 1997, проте з 1997 в Квартирі не проживає. Позивач не чинив відповідачу перешкоди у проживанні в Квартирі. Відповідач останній раз був в Квартирі приблизно 20 років тому, коли взяв у матері позивача 100,00 грн., та більше після цього до Квартир не приходив. Відповідач зловживав алкогольним напоями, місце його проживання позивачу невідоме. Позивачу невідомо про наявність будь-яких поважних причин непроживання відповідача в Квартирі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сусідом, він проживає в квартирі [ADDRESS] з 1971 року разом з дружиною [PERSON] . Позивач проживає в квартирі [ADDRESS] вказаного будинку. Його квартира та Квартира позивача знаходяться на одному поверсі. Відповідача він також знає, останній проживав в Квартирі у 1971-1996 роках. Причини, з яких відповідач перестав проживати в Квартирі, йому невідомі. Йому відомо, що відповідач зловживав алкоголем. Він буває в Квартирі приблизно 1-3 рази на місяць. Відповідач останні 20 років в Квартирі не проживає, його речі в Квартирі відсутні. В Квартирі проживають позивач, його мати та дружина. Всіх вказаних осіб він періодично бачить. Він підтверджує, що відповідач не проживає в Квартирі приблизно останні 20 років. Після пред`явлення судом свідку [PERSON] для огляду Актів про непроживання, свідок підтвердив, що підпис в Актах виконаний ним особисто та він підтверджує вірність інформації, зафіксованої в актах. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сусідом, вона проживає в квартирі [ADDRESS] з 1971 року разом з чоловіком [PERSON] . Позивач проживає в Квартирі [ADDRESS] вказаного будинку. Їх квартири знаходяться на одному поверсі. Відповідача вона знає, він є братом позивача. Відповідач не проживає в Квартирі приблизно 20 років. З яких причин відповідач перестав проживати в Квартирі, їй не відомо. Їй не відомо, щоб позивач чинив відповідачу перешкоди в проживанні в Квартирі. Вона буває в Квартирі приблизно 1 раз на місяць. Відповідача та його речей вона в Квартирі протягом останніх 20 років не бачила. [PERSON] , допитана за її згодою в якості свідка, показала, що є дружиною позивача та проживає в Квартирі приблизно 15 років. З відповідачем вона знайома, він є братом позивача. Протягом останніх 15 років, які вона проживає в Квартирі, відповідач в Квартирі не проживав. Речі відповідача в Квартирі відсутні. Відповідач зловживав алкоголем. Перешкод відповідачу в проживанні в Квартирі не чинилось. Свідок підтверджує, що останні 15 років відповідач в Квартирі не проживає. Суд, заслухавши показання позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, в Квартирі зареєстровані наступні особи: позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з листа начальника Московського ВП ГУНП в Х/о № 228а-з/119-67/01 від 15.11.2019 року, [PERSON] в період з 01.01.2014 року по теперішній час до Московського ВП ГУНП в Харківській області з заявами чи скаргами щодо порушення його права на користування житловим приміщенням за адресою Квартири не звертався. Згідно відповіді Комунального підприємства «Жилкомсервіс» № 20623/2/07/05 від 11.11.2019, звернень громадянина [PERSON] стосовно Квартири зареєстровано не було. Відповідно до Актів про непроживання від 21.10.2019, 18.11.2019, складених [PERSON] , [PERSON] , вказані особи підтверджують, що [PERSON] , зареєстрований за адресою Квартири, за місцем реєстрації не проживає з вересня 1997 по даний час, його речі в квартирі відсутні. Згідно листа Департаменту інформатизації МВС України від 24.02.2020, наданого на виконання ухвали суду, станом на 16.03.2020 відомості стосовно [PERSON] відсутні. Відповідно до листа Кадрового центру Збройних сил України МОУ від 30.03.2020, наданого на виконання ухвали суду, в період з 01.01.2018 по теперішній час відомості про проходження військової служби [PERSON] відсутні. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Верховним Судом в постанові від 24.10.2018 року у справі № 490/12384/16-ц зазначено, що аналіз ст. 71, 72 ЖК Української PCP дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування приміщенням за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. З досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в Квартирі понад шести місяців. Поважних причин непроживання відповідача в Квартирі та обставин, з якими чинне законодавство України пов`язує збереження за відповідачем права користування Квартирою понад строки, визначені ст. 71 ЖК УРСР, судом не встановлено. За таких обставин, вирішуючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved