Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] 31.08.2016 р. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 5250 грн. та судових витрат. В позовній заяві покликається на те, що з відповідачем [PERSON] знаходяться у хороших відносинах. Будучи на заробітках [PERSON] одержав травму ноги і, перебуваючи дома, попросив позичити йому грошей для сплати кредиту у банк, так як ростуть проценти. Деякий час позивач сплачував за нього кредит, позичав гроші. 19.08.2015 року [PERSON] в черговий раз прийшов позичити грошей. На вимогу позивача [PERSON] написав розписку про те, що він позичив за відповідний період 8500 грн. і зобовязується повернути дану суму до 01.01.2016 року. Протягом року [PERSON] повернув 3250 грн., а саме: вересень 2015р. 500 грн., жовтень 2015р. 700 грн., листопада 2015р. 1000 грн. та березень 2016р. 300 грн., травень 2016 р. 250 грн. Решту суми боргу не повернув, а заявив, що не буде повертати, тому що таких коштів не має. Позивач також зазначає, що відповідач веде будівництво хати, купляє речі в хату. У звязку з тим, що [PERSON] не відповідає на телефонні дзвінки позивача, уникає зустрічі з ним, тому позивач змушений звернутися до суду з вимогою про повернення боргу за розпискою відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, наведених в ньому. Суду пояснив, що відповідач навпроти його домоволодіння має новозбудований будинок. Як між сусідами, в них були хороші відносини, тому позичив йому гроші, а відповідач написав розписку. При частковому поверненні [PERSON] грошей, позивач писав розписку, яку долучив до матеріалів справи, в якій зазначений номер мобільного телефону відповідача а також дати і розмір повернутих грошей: у вересні 2015 р. - 500 грн., 14 жовтня 2015р. 700 грн., 20 листопада 2015р. 1000 грн., 27 лютого 2016р. 500 грн., 30 березня 2016р. 300 грн., в травні 2016 р. 250 грн. На час звернення до суду залишок боргу за розпискою складає 5250 грн. Одночасно пояснив, що відповідач є жителем м. Городенка, тому йому незрозуміло, чому відповідач не зареєстрований за місцем прживання. Просить позов задовольнити та стягнути судові витрати судовий збір і витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідач [PERSON], зареєстроване місце проживання якого [ADDRESS], - в судове засідання не зявився повторно. З отриманої від Городенківського районного сектору УДМС в Івано-Франківській області інформації слідує, що згідно адресно-довідкової картотеки станом на 04.04.2016 р. [PERSON], [INFO], на території Городенківського району не значиться. Виконавчий комітет Городенківської міської ради на запит суду також повідомив про відсутність відомостей щодо реєстрації місця проживання [PERSON]. Оскільки відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 26.09.2016 р. не зявився, він про час і місце слухання справи 31.10.2016 р. був повідомлений відповідно до вимог ч.9,ч.10 ст. 74 ЦПК шляхом опублікування оголошення про виклик в суд в газеті «Галичина» від 06.10.2016р. №77(5226). Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Ч.2 ст.1047 згаданого кодексу визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК). Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики, підтвердженням його укладення є розписка позичальника - [PERSON]. В розписці зазначено, що [PERSON] позичає у [PERSON] гроші в сумі вісім з половиною тисяч гривень. Зобовязується віддати до 01.01.2016р. Розписка підписана [PERSON] (відповідачем) 19.08.2015р. Відповідно до розписки [PERSON] повернуто позивачу 3250 грн., а саме: у вересні 2015 р. - 500 грн., 14 жовтня 2015р. 700 грн., 20 листопада 2015р. 1000 грн., 27 лютого 2016р. 500 грн., 30 березня 2016р. 300 грн., в травні 2016 р. 250 грн. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України № 6-63цс/13 від 18.09.2013 року, - за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобовязання повернути позикодавцеві суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. У встановлений в розписці термін відповідач позику не повернув. Як зазначено в ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно вимог ч.2 ст. 545 ЦК України у випадку прийняття виконання зобовязання кредитор повинен повернути боржнику борговий документ. Наявність у позивача боргового документа відповідача (оригіналу розписки про те, що відповідач позичив 8500 грн.), та розписки про отримання позивачем грошей в сумі 3250 грн. в рахунок часткового погашення боргу за розпискою, стверджує факт невиконання відповідачкою зобовязання. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 16, 526, 527, 530,545, 546, 612, 1046-1049 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved