Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] [PERSON] (далі відповідач), [INFO], уродженку [INFO], такою, що втратила право на користування житловим будинком №1, що розташований по вул.Тимірязєва в м.Покровськ Донецької області. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником зазначеного житлового будинку, в якому відповідач зареєстрована з 16.02.2010, однак фактично в ньому з моменту реєстрації не проживала жодного дня та по цей день не виявляє бажання в ньому проживати. Позивач зазначає, що відповідач виїхала з території України, проживає в Росії, повертатись для проживання на територію України не має наміру та сама виявила бажання знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою, про що нею було написано заяву, яка посвідчена нотаріально. Оскільки на підставі цієї заяви було відмовлено у знятті відповідача з реєстрації місця проживання, позивач вимушений звертатись до суду та в судовому порядку знімати її з реєстрації місця проживання. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Поштове відправлення з судовою повісткою про виклик відповідача повернуто на адресу суду з відміткою на поштовому повідомленні від 26.04.2018 «кореспонденція повернута за закінченням встановленого строку зберігання». Відповідно до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. В силу наведених процесуальних приписів днем вручення судової повістки відповідачу є 26.04.2018. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа Центр надання адміністративних послуг Покровської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направила, клопотання про перенесення до суду не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, надані позивачем, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. Позивач є власником житлового будинку №31 по вул.Тимірязєва в м.Покровську Донецької області на підставі Договору дарування, посвідченого 25.10.2008 приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], реєстр 9048, у подальшому зареєстрованого в БТІ м. Красноармійська (а.с.4-6). За змістом довідки про склад сімї від 26.03.2018, виданої Покровським ККСН, [PERSON] [PERSON], [INFO], зареєстрована у вказаному житловому будинку з 16.02.2010 (а.с.7). Актом від 23.03.2018, під писаним свідками [PERSON] та [PERSON], а також головою кварталу 18 [PERSON] та інспектором Покровського ККСН підтверджується, що [PERSON], [INFO], не проживає за адресою реєстрації Донецька область, м.Покровськ, вул.Тимірязєва, 31 з 16.02.2010 (а.с.8). За змістом заяви від 27.02.2018, завіреної нотаріусом нотаріального округу міського округу м.Вороніж [PERSON], [PERSON] просить зняти її з реєстраційного обліку за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.Тимірязєва, 31 у звязку з переїздом на постійне місце проживання в [PERSON] Федерацію (а.с.9); в задоволенні вказаної заяви виконавчим комітетом Покровської міської ради було відмовлено, оскільки до заяви додається паспорт, в який вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання (а.с.10). Розвязуючи спір, враховуючи доведені письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, обставини, суд зазначає таке. Зважаючи на приписи ст.334 ЦК України, позивач набув право власності на спірний житловий будинок. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сім'ї без поважної причини понад один рік. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5 передбачено, що відповідно до положень ст.391 та ст.396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Положеннями ч.1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених законодавчих приписів дозволяє дійти висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі, шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За змістом абз.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved