Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] будучи дружиною померлого та спадкоємцем першої черги на його майно набула право власності на 1/4 частину вказаного будинку. 30.09.2008 року секретарем Великокиріївської сільської ради був посвідчений заповіт, яким [PERSON] за день до своєї смерті заповів усе належне йому майно [PERSON] Однак даний заповіт є нікчемним, оскільки він був складений з порушенням вимог щодо форми та порядку посвідчення. так 16.05.2007 року [PERSON] була поведена операція з ампутації кукса правого стегна на межі середньої і нижньої частини. Під час перебування його на стаціонарному лікуванні у Вінницькому обласному ендокринологічному диспансері було проведено повне обстеження та виявлено серйозні захворювання, зокрема початкову катаракту обох очей та артеріосклероз сітківок очей. Висновком МСЕК [PERSON] було встановлено першу групу інвалідності, як особі яка потребує стороннього догляду. 30 вересня 2008 року у приміщенні житлового будинку, в якому позивач проживала разом з чоловіком, в присутності секретаря Великокиріївської сільської ради Подолян Г.З. [PERSON] було підписано текст заповіту, який вже був складений за допомогою технічних засобів та який містив розпорядження [PERSON] про заповідання свого майна [PERSON] При цьому доручення на підписання заповіту іншій особі [PERSON] не надавав. Заповіт був підписаний позивачем за вказівкою секретаря, так як [PERSON] перебував у важкому стані, не міг говорити та писати. При посвідченні заповіту не було запрошено свідків, які б могли підтвердити обставини складання заповіту, в тексті заповіту не вчинено посвідчувального напису та не вказано відомостей про особу, яка підписала заповіт та не описано підстав з яких заповіт підписано іншою особою. Наявність вищевказаного заповіту грубо порушує права позивачки на отримання в спадщину майна, як єдиної спадкоємиці першої черги, оскільки саме вона доглядала чоловіка та їй достеменно було відомо про відсутність його наміру заповідати відповідачеві своє майно, що було висвітлено ним у листі. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити нікчемність заповіту, складеного від імені [PERSON], посвідченого 30 вересня 2008 року секретарем Великокиріївської сільської ради Бершадського району Вінницької області Подолян Галиною Василівною і зареєстрованого в реєстрі за №292. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, оскільки заповіт, який є предметом позовних вимог дійсно був складений з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення. Крім того, підписуючи замість чоловіка заповіт [PERSON] була введена в оману відповідачем, який обіцяв, що буде здійснювати догляд за нею та її чоловіком, однак ніякої допомоги не надавав та не надає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та вказав, що за життя [PERSON] дійсно з ним говорив про те, що має намір заповісти йому усе належне майно, тому вважає, що у заповіті від 30.09.2008 року дійсно висвітлена особиста воля [PERSON] Представник третьої особи - Великокиріївської сільської ради Подолян Г.В. позовні вимоги в судовому засіданні не визнала. Однак, в наступні судові засідання представник сільської ради не з'явився, а 02.02.2016 року на адресу суду надійшла заява Великокиріївського сільського голови за вих. №02-15-15 від 01.02.2016 року, в якій зазначено, що Великокиріївська сільська рада позовні вимоги визнає та просить справу розглядати без їх участі. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду показали, що за життя особисто були знайомі з [PERSON], який в останні роки свого життя важко хворів та у вересні 2008 року перебував у вкрай тяжкому стані, не міг розмовляти та у зв'язку з хворобою очей не бачив. Догляд за ним здійснювала дружина [PERSON] Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встанови, що згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.6) [INFO] року помер [PERSON] 30.09.2008 року секретарем виконкому Великокиріївської сільської ради Подолян Г.В. було посвідчено заповіт, яким [PERSON] на випадок своєї смерті заповів усе належне йому майно [PERSON], даний заповіт було зареєстровано у реєстрі за №292 (а.с.5). З рішення Бершадського районного суду №2-867/2010 від 27.09.23010 року вбачається, що [PERSON] будучи дружиною померлого [PERSON], після його смерті фактично прийняла спадкове майно, так як проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] Даним рішенням вказане свідоцтво було визнано частково недійсним та визнано за [PERSON] право власності на 3/4 частини вказаного будинку. З медичних документів, які містяться в матеріалах справи (а.с.14-15) вбачається, що на час обстеження [PERSON] у 2007 році виявлено ряд тяжких хвороб, які призвели до проведення операції 16.05.2007 року з ампутації правого стегна на межі середньої і нижньої третини, хвороби серця та зору. У зв'язку з хворобами у 2007 році йому було присвоєно першу групу інвалідності (довідка до акту огляду МСЕК а.с.16) та вказано про необхідність постійного стороннього догляду. За правилами ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Ч. 9 ст. 1252 ЦК України, визначає, що заповіти, посвідчені посадовими, службовими особами, визначеними у частинах першій - шостій цієї статті, прирівнюються до заповітів, посвідчених нотаріусами. Відповідно до вимог ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів Згідно з ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує на нікчемність правочину або відмову в ньому. Вимоги до форми заповіту, передбачені нормами ст. 1247 ЦК України, названі загальними, тому що вони стосуються як випадків посвідчення заповіту нотаріусом, так і іншими особами, яким законом надані такі повноваження. Станом на 30.09.2008 року діяла Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затверджена наказом Міністерства юстиції України № 22/5 від 25.08.94, яка втратила чинність у 2011 році. Так відповідно до п. 8 цієї Інструкції, нотаріальні дії вчиняються в приміщенні виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням виконавчого комітету, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстри нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії (на дому, в лікарні, на підприємстві, установі, організації та ін.) із зазначенням адреси, а також причини цього. За п. 12, 13 Інструкції, при посвідченні заповітів чи довіреностей з'ясовується дієздатність громадян та перевіряється правоздатність юридичних осіб, від імені яких посвідчуються довіреності. У разі посвідчення довіреності представником перевіряються його повноваження. Нотаріально посвідчувані заповіти, довіреності, заяви та інші документи підписуються у присутності посадової особи виконавчого комітету, яка вчиняє нотаріальну дію. Якщо заповіт, довіреність, заява чи інший документ підписано за відсутності цих посадових осіб, громадянин повинен особисто підтвердити, що документ підписаний ним. Посадова особа виконавчого комітету, яка вчиняє нотаріальні дії, може не вимагати кожного разу з'явлення відомих їй посадових осіб підприємств, установ і організацій, якщо вона має зразки підписів цих посадових осіб, одержані при особистому зверненні, а справжність їх підписів не викликає сумніву. Якщо громадянин внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин не може власноручно підписати заповіт, довіреність, заяву чи інший документ, за його довіреністю і в його присутності та в присутності посадової особи виконавчого комітету, яка вчиняє нотаріальні дії, заповіт, довіреність, заяву чи інший документ може підписати інший громадянин. Про причини, з яких громадянин, заінтересований у вчиненні нотаріальної дії, не міг підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Заповіт чи довіреність не може підписувати особа, на користь якої їх посвідчено. Якщо громадянин, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії, неписьменний або сліпий, посадова особа виконавчого комітету, крім того, зобов'язана прочитати йому текст документа і зробити про це на документі відмітку. Якщо сліпий громадянин письменний, він сам підписує документ. Якщо глухий, німий або глухонімий громадянин, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, письменний, він сам прочитує документ і власноручно підписує його. Якщо такий громадянин неписьменний, при вчиненні нотаріальної дії обов'язково повинна бути присутня письменна особа, яка може порозумітися з ним і засвідчити своїм підписом, що зміст заповіту, довіреності, заяви чи іншого документа відповідає волі глухого, німого або глухонімого громадянина, який бере участь у цій нотаріальній дії. Отже, суд встановив, що заповіт від 30.09.2008 року складений від імені [PERSON], всупереч вимогам законодавства, яке діяло на той час не був підписаний ним особисто та не був ним прочитаний. Текст заповіту підписаний його дружиною, однак про це не вказано у тексті заповіту. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] станом на день складання заповіту через тяжку хворобу не міг говорити та бачити, що свідчить про те, що він не лише не підписував та не читав заповіту, а й не міг висловити свою волю з приводу бажання скласти заповіт чи вказати його зміст. Секретарем виконкому сільської ради не вказано про місце складання заповіту. При цьому вказано про те, що заповіт підписано особисто заповідачем, дієздатність якого перевірено, що суперечить обставинам, встановленим в судовому засіданні. При підписанні заповіту також не було запрошено свідків, які б могли підтвердити обставини його підписання та те, що він був зачитаний [PERSON] Волевиявлення [PERSON] з приводу того, що він бажав вказати своїм спадкоємцем [PERSON] викликає сумнів у суду, так як в матеріалах справи міститься лист [PERSON], адресований дружині [PERSON] про те, що він сумнівається у тому, що вибрана ними спадкоємцем особа дійсно доглядатиме його та його дружину. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, оскільки дійсно обставини, встановлені в судовому засіданні вказують на нікчемність заповіту від 30.09.2008 року.

Outcome: approved