Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) 22 грудня 2016 року звернулася до суду із позовом до[PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 6 листопада 1999 року, від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Проте після припинення шлюбних стосунків відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, не бере участь у їх вихованні, а тому просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі ? всіх видів доходів відповідача на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з мотивів та підстав, викладених у позовній заяві, уточнила, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає, проте у недостатньому розмірі, а тому грошей на забезпечення дітей не вистачає, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, сплачувати аліменти на утримання дітей погодився, проте зазначив, що заявлений позивачем розмір аліментів є завеликим, просив стягнути з нього аліменти у розмірі 50% від усіх його доходів на трьох дітей, при цьому запевнив суд, що і в подальшому надаватиме матеріальну допомогу дітям крім сплати аліментів. Також відповідач пояснив, що впродовж останнього місяця старший син проживав з ним та він повністю матеріально забезпечував дитину. Крім того, відповідач пояснив, що старший син з вересня місяця 2016 року навчається та відповідач надає йому необхідні кошти на проживання, також при необхідності матеріально забезпечує дочку. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 6 листопада 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Юхнівською сільською радою Миронівського району Київської області (а.с.2). Від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Юхнівською сільською радою Миронівського району Київської області, дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Юхнівською сільською радою Миронівського району Київської області та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Юхнівською сільською радою Миронівського району Київської області (а.с. 3-5). Діти проживають разом із позивачем [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 9 грудня 2016 року №466, виданою Юхнівською сільською радою Миронівського району Київської області (а.с.7). Водночас судом встановлено, що відповідач не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, бере участь у матеріальному забезпеченні дітей, вказаний факт підтвердила і позивач у судовому засіданні. Позивач наполягає на стягненні аліментів на дітей у розмірі, заявленому у позовній заяві. Суд вважає, що заявлений позивачем розмір позовних вимог є необґрунтованим, та при прийняття рішення у справі виходить із реальних взаємовідносин батьків із дітьми, зважає на роль, яку беруть кожен із батьків у забезпеченні дітей. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 84, 180-182, 184, 191 СК України, відповідно до яких за рішенням суду батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 4 ст. 27 Конвенції «Про права дитини» (ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.91) держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, стягнення аліментів слід проводити з 22 грудня 2016 року - з моменту подачі позову. В силу ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - відсутність у платника аліментів на утриманні інших осіб; - інші обставини, що мають істотне значення, і приходить до висновку, що відповідач є молодою, працездатною особою, має офіційну заробітну плату, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/6 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття, відповідач сплачувати аліменти у заявленому розмірі погоджується. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 551 грн. 20 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів, оскільки позивач при подачі позову до суду була звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial