Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Макеєва Валерія Федоровича, звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заінтересована особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Ткаченко Тетяна Павлівна. В обґрунтування заяви вказує, що вона (заявниця) звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Ткаченко Інни Павлівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , на спадкове майно, яке складається з Ѕ частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси, 11.12.1996 року. 08.07.2021 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Ткаченко Тетяна Павлівна винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона (заявниця) надала правовстановлюючі документи на квартиру, з яких неможливо встановити право власності спадкодавця на спадкове майно, так як прізвище в свідоцтві про смерть та правовстановлюючих документах не співпадають. Так, відповідно до паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Придніпровським РВ УМВС України, 06.02.2001 року, прізвище спадкодавця вказано як « [PERSON] ». Також із вказаного паспорта вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, у свідоцтві про смерть [PERSON] , [INFO] Серія [NUMBER] від 17.12.2020 року прізвище спадкодавця вказано як « [PERSON] ». Однак, 11.12.1996 року органом приватизації Придніпровського райвиконкому було видане свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] згідно якого квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності гр. « [PERSON] », та членам його сім`ї: [PERSON] , тобто прізвище спадкодавця було помилково вказане як « [PERSON] ». Крім того, у технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] , прізвище спадкодавця також помилково зазначено, як « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Причиною помилкового написання прізвища виникла у зв`язку і неправильним перекладом прізвища з російської на українську мову, інша частина прізвищ: ім`я та по батькові співпадають. А тому, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що свідоцтво № [NUMBER] про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , належить померлому [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ). В судове засідання заявник [PERSON] та її представник адвокат Макеєв В.Ф. не з`явилися, але 20.09.2021 року представником заявника [PERSON] адвокатом Макеєвим В.Ф. подано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника заявника, в якому останній також вказує, що заяву він підтримує та просить її задовольнити. В судове засідання інші учасники процесу не з`явилися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду заяви були повідомлені в установленому законом порядку. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні об`єктивно встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 11.12.1996 року, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] , та членам його сім`ї: [PERSON] (а.с. 10). Згідно даних паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Придніпровським РВ УМВС України, 06.02.2001 року, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.12.2020 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вірне прізвище, ім`я, по-батькові спадкодавця - « [PERSON] » (а.с. 6, 7). Факт того, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , як зазначено в свідоцтві № [NUMBER] від 11.12.1996 року про право власності на житло квартиру [ADDRESS] , виданому органом приватизації Придніпровського райвиконкому, є однієї і тією ж особою підтверджуються наступними документами: паспортом громадянина України, серії [NUMBER] , виданим Придніпровським РВ УМВС України, 06.02.2001 року, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.12.2020 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в яких повністю збігається ім`я, по-батькові, число, місяць та рік його народження. Для заявниці встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 11.12.1996 року спадкодавцю [PERSON] , [INFO] необхідний для реалізації її спадкових справ. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК України від 1963 року факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Крім того, з узагальнення судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення Верховного Суду України за 2010 рік вбачається, що «коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки відповідно до п. 6 ч. 1 cт. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим». А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved