Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

[PERSON] 2 квітня 2018 року пред'явила до [PERSON] позов про стягнення аліментів на повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до припинення навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23-річного віку, а також стягнення додаткових витрат в розмірі 6 210, 00 грн. У обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що їх, сторін, повнолітня дочка [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання в навчально-науковому інституті психології та соціального захисту Львівського державного університету безпеки життєдіяльності і навчання дочки вона, позивач, оплачує самостійно, як і витрати на харчування, одяг, канцелярське приладдя, транспортні витрати, оплату за проживання в гуртожитку, так як дочка самостійно себе не може забезпечувати себе, оскільки стипендії не отримує. Відповідач у цих витратах жодної участі не бере та не цікавиться витратами, які необхідні для нормального розвитку їхньої дочки. Згідно Договору про надання освітніх послуг загальна вартість освітньої послуги становить 36 636 грн. (1 курс -8500грн., І курс -8925 грн., З курс -9371 грн., 4 курс - 9840 грн.). Донька впродовж навчального періоду тимчасово проживає в гуртожитку по вул. Тернопільській, 8 у м. Львові. Тобто, нею, позивачем, здійснено додаткові витрати на навчання доньки (до досягнення нею повноліття) за 1 курс навчання в сумі 8500 грн. та за проживання у гуртожитку за період з вересня 2017 року по березень 2018 року в сумі 3 920 грн. Згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21 червня 2018 року до участі у справі залучено [PERSON], як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. До початку розгляду справи по суті позивач [PERSON] зменшила розмір позовних вимог та просила стягувати додаткові витрати на дитину в розмірі 2000 грн. Позивач [PERSON] під час розгляду справи по суті посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила стягувати аліменти на час її навчання у користь матері [PERSON]. Відповідач [PERSON], будучи допитаний у порядку судового доручення Горохівським районним судом Волинської області, позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до припинення навчання, а додаткові витрати на утримання дочки визнав у розмірі 2000 грн. та згідний на розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про народження відомо, що сторони є батьками повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а. с. 12). Із довідок, виданих Львівським державним університетом безпеки життєдіяльності, договору від 15.08.2017 № 0077/17 про надання освітніх послуг та квитанції видно, що [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання навчально-наукового інституту психології та соціального захисту вказаного університету, навчається вона за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, стипендії не отримує, термін навчання становить 4 роки (вересень 2017 - червень 2021), загальна вартість освітньої послуги становить 36 636 грн.: вартість навчання за 2017/2018 роки становить 8500,00 грн., 2018-2019 - 8 925,00 грн., 2019/2020 - 9 371,00 грн., 2020/2021 - 9 840,00 грн. та 23 серпня 2017 року сплачено вартість навчання за перший курс (а. с. 14,15,16, 21). Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 липня 2018 року становить 1 841,00 грн. Отже, [PERSON] потребує матеріальної допомоги, так як у неї відсутній дохід, а також вона несе витрати, пов'язані із навчанням. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Із довідки про склад сім'ї, виданої КП СМР «ЖЕК», та Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відомо, що місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] де вона проживає разом із своєю матір'ю [PERSON] ( а. с. 10). Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про присудження аліментів у користь [PERSON] у розмірі 1/3 частин заробітку (доходу) відповідача. Згідно ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Згідно ч. 2 ст. 185 Сімейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи Із квитанцій від 12.09.2017, 11.10.2017, 10.11.2017 від 19.03.2018, 25.01.2018 відомо, що [PERSON] сплатила кошти за гуртожиток у розмірі 560 грн. щомісячно, загальна сума оплати становить 3 920 грн. ( а. с. 19-20) За наведеного, позов в частині стягнення додаткових витрат на дитину підлягає до задоволення в сумі 2 000,00 грн., виходячи із рівності обов'язку батьків утримувати дітей. Згідно п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 цього Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивач на підставі п. 3) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів і позов задовольняється повністю, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved