Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом до Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, у якому просять: визнати за [PERSON] право власності на 2/4 частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , з яких 1/4 частина в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та 1/4 частина, як за членом колишнього колгоспного двору; визнати за [PERSON] , [PERSON] по 1/4 частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , кожному, як за членами колишнього колгоспного двору. В обґрунтування заявлених вимог, вказують на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , та станом на 1991 рік в ньому проживали та були зареєстровані: її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] , дочка [PERSON] , син [PERSON] [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на 1/4 частину житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Після смерті [PERSON] у Теребовлянській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №935 від 14 травня 2020 року за заявою [PERSON] . Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач [PERSON] не може через те, що на вказаний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами відсутні правовстановлюючі документи, будинок зареєстрований за колгоспним двором, який складається з чотирьох членів, головою якого є позивач [PERSON] . Враховуючи вказані обставини, позивачі звернулися до суду для визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] за рішенням суду. Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 27 серпня 2020 року, розгляд справи було відкладено на 17 вересня 2020 року, у зв`язку з неявкою сторін по справі. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак подали суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10 вересня 1991 року, виданого виконавчим комітетом Кобиловолоцької сільської Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить до колгоспного двору, що складається з 3-ох членів, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Кобиловолоцької сільської Ради народних депутатів № 20 від 23 липня 1991 року (а.с.15). Відповідно до довідки №734, виданої 03 вересня 2020 року виконкомом Кобиловолоцької сільської ради Тернопільської області, станом на 15 квітня 1991 рік в будинку, що знаходиться по [ADDRESS] та є колгоспним двором, проживали і були зареєстровані: голова колгоспного двору [PERSON] , її чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] . За даними технічного паспорту, виготовленого 08 грудня 2017 року Теребовлянським бюро технічної інвентаризації житловий будинок розташований по [ADDRESS] має загальну площу 90,3 кв.м., житлову - 69,0 кв.м (а.с.16-18) Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] належав до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відтак, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало по 1/4 частки житлового будинку кожному. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і після його реєстрації останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого виконкомом Жовтневої сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 02 червня 1979 року (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в селі Жовтневе, Теребовлянського району, Тернопільської області та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] в селі Жовтневе, Теребовлянського району, Тернопільської області та її батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] - мати (а.с. 8). 30 січня 2003 року у місті Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільської області [PERSON] та [PERSON] одружились і після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.10) . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кобиловолоцькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільській області, [PERSON] помер [INFO] в с.Кобиловолоки, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Заповіту [PERSON] щодо належного йому майна не складав. 14 травня 2020 року була заведена спадкова справа за №935, після смерті [INFO] [PERSON] за заявою спадкоємця за законом [PERSON] , інші спадкоємці не зверталися. Вказане підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою за № 486/02-14 від 14 травня 2020 року (а.с. 20). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою за № 486/02-14 від 14 травня 2020 року, вбачається, що при розгляді документів, а саме: свідоцтва про смерть, довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації 12 грудня 2017 року за № 404, було встановлено, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , який зареєстрований за колгоспним двором, який складається з трьох членів, головою якого є [PERSON] (а.с.20). Відповідно до копії Характеристики будинку, будівель та споруд, інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , станом на 08 грудня 2017 року становить 331299 (триста тридцять одна тисяча двісті дев`яносто дев`ять) грн (а.с.18). Згідно прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP 1963 року. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , тому до правовідносин щодо спадкування після його смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР) в редакції 1963 року. Згідно статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За умовами статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, другий з подружжя та батьки померлого. Згідно із статей 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до статті 553 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на 1/4 частину житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок мав статус колгоспного двору, в якому станом на квітень 1991 року, крім померлого члена двору, проживали та були зареєстровані: голова колгоспного двору [PERSON] , її дочка [PERSON] , її син [PERSON] . Після смерті [PERSON] у Теребовлянській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №935 від 14 травня 2020 року за заявою [PERSON] . Однак, отримати в Теребовлянській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом позивач [PERSON] не може через те, що даний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами зареєстрований за колгоспним двором, тобто відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що право позивачів має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно. За умовами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів частини 1 статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Пунктом 1 частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачі не можуть реалізувати своїх прав, їхні права підлягають судовому захисту, а позов до задоволення шляхом: визнання за [PERSON] право власності на 2/4 частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , з яких 1/4 частина в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та 1/4 частина, як за членом колишнього колгоспного двору; визнання за [PERSON] , [PERSON] право власності по 1/4 частини кожному житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , як за членами колишнього колгоспного двору.

Outcome: approved