Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до [PERSON] (далі Відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступних обставин. Сторони по справі перебували у шлюбі з 28.04.1993 року. Шлюб розірвано за рішенням суду 26.06.2013 року. Від шлюбу у сторін народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За рішенням адміністрації та профкому ДП «ЖЕД Корпорації Украгропромбуд» від 17.11.2007р.Відповідачу було видано ордер на вселення у гуртожиток № 101 у кімнати 109, 111 в будинку № 20 по вулиці Жоліо Кюрі у місті Одеса. Разом з Відповідачем у ці кімнати вселились Позивач з доньками як члени сім'ї наймача, де були згодом зареєстровані з 31.08.2009. З 06.11.2012 в кімнаті також була зареєстрована та проживає малолітня [PERSON], донька [PERSON]. Особовий рахунок було відкрито на Відповідача. Після розірвання шлюбу Відповідач не проживає у гуртожитку з липня 2013 року, з'їхав на іншу невідому адресу, оскільки, як Позивачу стало відомо, створив нову сім'ю . З цього часу Відповідач кімнатами у гуртожитку не користується, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні кімнат не приймає, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в кімнаті не має, і взагалі цими кімнатами він не цікавиться. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Так як відповідач не сплачує зазначені платежі, то Позивач змушена сплачувати все сама. На утриманні перебуває ще неповнолітня [PERSON] ,[INFO], а також вона допомагає матеріально своїй дочці [PERSON] утримувати її малолітню доньку ( онуку Позивача) [PERSON],[INFO], які також проживають разом з Позивачем у цих кімнатах, оплачувати виграти по утриманню житла ще за одну особу - Відповідача, який не проживає у кімнаті, дуже обтяжливо. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу ніхто не чинив. Він добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад 6 місяців без поважних причин. За викладених обставин Позивач просить визнати Відповідача таким, що втратив право користування кімнатами 109,111 в будинку № 20 по вулиці Жоліо Кюрі в місті Одесі. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, судова повістка повернута поштою без вручення адресату. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та прийняття заочного рішення. За рішенням адміністрації та профкому ДП «ЖЕД Корпорації Украгропромбуд» від 17.11.2007р.Відповідачу було видано ордер на вселення у гуртожиток № 101 у кімнати 109, 111 в будинку № 20 по вулиці Жоліо Кюрі у місті Одеса (а.с.6). Згідно довідки про склад сімї та реєстрацію від 28.01.2016 року особовий рахунок відкрито на Відповідача. Крім нього зареєстровані також Позивач, її доньки та онука (а.с.5). З акту про не проживання № 109 от 18.03.2016 року, складеного комісією приватного підприємства «Міські квіти», вбачається, що при перевірці зареєстрованих мешканців гуртожитку за адресою : місто Одеса, вулиця Жоліо Кюрі, буд.20 встановлено, що в кімнаті № 109 з 26.07.2013 року Відповідач не проживає (а.с.7). З 06.03.2009 року гуртожиток за вказаною адресою був знятий с балансу КП «ЖКС «Північний» та переданий на баланс приватного підприємства «Міські квіти» (а.с.25-28). Згідно ст. 383 ЦК України та ст.ст. 150, 155 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право і користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шість місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, п втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), «свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Згідно п. 9, 10 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце проживання якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за місцем його перебування або за останнім відомим місцем проживання відповідача чи постійного його заняття (роботи). Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору за цим позовом як інвалід 2 групи. Таким чином, судом встановлено факт не проживання Відповідача в кімнатах гуртожитку. Суд вважає, що слід визнати Відповідача таким, що втратив право користування кімнатами 109,111 в будинку № 20 по вулиці Жоліо Кюрі в місті Одесі. На підставі викладеного,

Outcome: approved