Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

[PERSON] , від імені якого діє адвокат Шалар І.В., звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2013 році мати позивача [PERSON] розлучилась з його батьком [PERSON] та під час розірвання шлюбу вони уклали мирову угоду, яка 23.01.2013р. була визнана Кіцманським районним судом. Згідно мирової угоди за [PERSON] визнається право власності на житловий будинок літ.-А, Мс, а; погріб літ.-В; господарська будівля літ.- Б; гараж літ. -В; вбиральня літ. -Д; яма вигрібна літ. -І; колодязь питний літ. -К; ворота, огорожа (1/2 частка) № 1-3, загальною вартістю 336669 гривень та право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, розміром 0,2162га, ділянка № [NUMBER] , площею-0,0956 га, з припиненням права спільної часткової власності подружжя на вказане майно. За [PERSON] визнається право власності на житловий будинок літ. -Л, л; котельня літ. -Е; теплиці літ. -М,Н; яма вигрібна літ. -І; ворота, огорожа (1/2 частка) - № [NUMBER] , загальною вартістю 810160 гривень та право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, розміром 0,2162га, ділянка № [NUMBER] , площею -0,1206га, з припиненням права спільної часткової власності подружжя на вказане майно. Тобто ще в 2013 за [PERSON] було визнано право власності за теплицями літера М, Н. 10.06.2020р. [PERSON] в присутності нотаріуса Кривцової К.Т. укладає договір купівлі продажу № 6823, що стало підставою для внесенні відомостей про нового власника, [PERSON] , за об`єктом нерухомого майна житловим будиноком, літ. А, Мс. Опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 104.6, житлова площа (кв.м): 60.7 Адреса: [ADDRESS] . Земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер: 7322586500:03:003:0590, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0,0956га. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: споруда, погріб, Б; будівля, господарська будівля, Б; будівля, гараж, В; споруда, вбиральня, Д; споруда, яма вигрібна; споруда, колодязь питний, К; споруда, ворота, огорожа (1/2), 1 -3. Цього самого дня, 10.06.2020р. [PERSON] підписав договір купівлі-продажу, згідно з яким [PERSON] набув права власності на земельну ділянку 7322586500:03:003:0672, за адресою [ADDRESS] . 20.06.2020р. [PERSON] підписала договір дарування, на підставі якого, за її сином, позивачем, [PERSON] , зареєстровано право власності за об`єктом нерухомого майна: житловий будинок, літ.Л,л. Опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 168.4, житлова площа (кв.м): 46.5, матеріали стін: цегла. Адреса: [ADDRESS] , земельна ділянка: \~ \~ \~ \~кадастровий \~ \~ \~ \~номер: 7322586500:03:003:0591. площа: 0.1206 га. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: споруда, котельня, Е; споруди, теплиця М,Н; споруда, яма вигрібна І; споруда, ворота, огорожа (1/2), 3. [PERSON] , після того, як йому стало відомо, що батько продав земельну ділянку, на якій знаходиться належне йому майно, а саме теплиці, хотів їх демонтувати і побудувати паркан, цим самим огородити належне йому майно. Ніяким чином позивачу не вдалося отримати належне йому майно, так як відповідач не надавав дозволу на проведення робіт по демонтажу на належній відповідачу земельній ділянці. Крім цього, відсутність огорожі дає можливість невстановленим особам вільно пересуватися по належній позивачу земельній ділянці, що порушує його права. Позивач позбавлений свого майна, яке вибуло з його власності, через обставини, які від нього не залежать. Посилається на ст.41 Конституції України, ст.ст.387, 391 ЦК України, зокрема на право власника на віндикаційний позов, та, уточнивши позовні вимоги, просив зобов`язати [PERSON] надати доступ до земельної ділянки площею 0,057га, кадастровий номер 7322586500:03:003:0672, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , для демонтажу належних [PERSON] теплиць (літ. М, Н), які, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є складовими частинами об`єкта нерухомого майна житлового будинку (літ. Л, л) за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві приватної власності, з метою повернення належного йому майна теплиць (літ. М, Н). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача [PERSON] позову не визнав, заперечуючи тим, що такого способу захисту цивільного права, як надання доступу до земельної ділянки, ч.2 ст.16 ЦК України не визначає. Позивач жодних вимог стосовно конструкцій теплиць, чи бажання обдаштувати огорожу, до відповідача не заявляв. Не відповідає дійсності і зазначене в позові, шо відповідач позбавив позивача належного йому майна, як і зазначення, що майно вибуло з власності позивача через обставини, які від повивача не залежать. Відповідач сплатив продавцю кошти з урахуванням вартості конструкцій теплиць, тому всі питання з приводу конструкцій теплиць позивач має адресувати не відповідачу, а своєму батькові [PERSON] . Відповідач володів конструкціями теплиць ще до того, як позивач набув прав власності на подароване йому майно. Конструкції теплиць не є стаціонарним нерухомим майном і навіть не належать до напівстаціонарнпх об`єкгів. Це визнає і позивач в позові, зазначаючи, що конструкції теплиць можуть бути демонтовані. В цьому контексті не має жодного юридичного значення хто там і що зазначав в мировій угоді. На той час земельна ділянка була єдиною. Після поділу земельної ділянки власники окремо поділених ділянок розподілу конструкції теплиць не проводили, відповідно визнали, що кожному належить та частина конструкцій теплиць, яка знаходиться належних земельних ділянках. Не відповідає\~дійсності і\~зазначене щодо\~облаштування огорожі.\~ Позивач\~має можливості безперешкодно і без участі відповідача облаштувати огорожу зі своєї сторони. Оскільки в позові зазначено, що позивачу як нерухоме майно, так металоконструкції теплиці, та інше, було подаровано, вартість конструкцій теплиць не вказана, вони жодної цінності не представляють. Позивач посилається на ст.387 ЦК України, проте прохальна частина позову не містить вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про вилучення цього майна в натурі, а містить вимогу про надання доступу до земельної ділянки, що різниться за юридичним змістом, тому у задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.01.2013р. визнано мирову угоду, за змістом якої за [PERSON] визнається право власності на житловий будинок літ.-А, Мс, а; погріб літ.-В; господарська будівля літ.- Б; гараж літ. -В; вбиральня літ. -Д; яма вигрібна літ. -І; колодязь питний літ. -К; ворота, огорожа (1/2 частка) № 1-3, загальною вартістю 336669 гривень та право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, розміром 0,2162га, ділянка № [NUMBER] , площею 0,0956га, з припиненням права спільної часткової власності подружжя на вказане майно. За [PERSON] визнається право власності на житловий будинок літ. -Л, л; котельня літ. -Е; теплиці літ. -М,Н; яма вигрібна літ. -І; ворота, огорожа (1/2 частка) - № [NUMBER] , загальною вартістю 810160 гривень та право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, розміром 0,2162га, ділянка № [NUMBER] , площею -0,1206га, з припиненням права спільної часткової власності подружжя на вказане майно. 10.06.2020р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі продажу № 6823, на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна: житловий будинок літ. А, Мс, загальною площею 104,6кв.м., , житловою площею 60,7кв.м., за адресою: [ADDRESS] ; земельні ділянки: кадастровий номер: 7322586500:03:003:0590, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0956га; на складові частини об`єкта нерухомого майна: споруда, погріб, Б; будівля, господарська будівля, Б; будівля, гараж, В; споруда, вбиральня, Д; споруда, яма вигрібна; споруда, колодязь питний, К; споруда, ворота, огорожа (1/2), 1 -3. Також, 10.06.2020р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки 7322586500:03:003:0672, за адресою [ADDRESS] . 20.06.2020р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, на підставі якого, за [PERSON] зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна: житловий будинок, літ.Л,л, загальною площею 168,4кв.м., житловою площею 46,5кв.м., за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка: кадастровий \~ \~ \~ \~номер:7322586500:03:003:0591. площа: 0.1206 га. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: споруда, котельня, Е; споруди, теплиця М,Н; споруда, яма вигрібна І; споруда, ворота, огорожа (1/2), 3. Як передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.15 ЦК України к ожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень\~ частин другої-пятої статті 13\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Як визначено ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Як передбачено статтею 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права відповідно до ч.1 ст.16 \~ЦК України, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю ( ст.391 ЦК України). Теплиця у розумінні чинного законодавства, зокрема постанови Кабінету Міністрів України за № 406 від 07.06.2017р. «Про затвердження\~переліку будівельних\~робіт,\~які не\~потребують документів,\~що дають\~право на\~їх виконання,\~та після\~закінчення яких\~об`єкт не\~підлягає прийняттю\~в експлуатацію» є тимчасовою спорудою. Позивачем не надано доказів стосовно наявності теплиць, їх параметрів, розташування, конструктивних елементів. Не допускається проникнення до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (стаття 30 Конституції України, стаття 13 КПК України).\~ Ніхто не має права проникнути до іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених\~ частиною третьою статті 233 КПК України. Примусове проникнення до іншого володіння особи (боржника) також можливе за подання виконавця, яке розглядається в порядку цивільного судочинства (стаття 439 ЦПК України). Під іншим володінням особи розуміється, зокрема земельна ділянка. Відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,057га, кадастровий номер 7322586500:03:003:0672, доступ до якої просить надати позивач. Проте, надання доступу до іншого володіння особи не є передбаченим цивільним законодавством способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З відповідною вимогою у передбачений законодавством спосіб позивач не звернувся, тому відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст.15, 16, 387, 391 ЦК України,

Outcome: dismissed