Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що є спадкоємцем за заповітом до майна померлої 31.01.2006 року його баби [PERSON] Проте, своєчасно, у визначений законодавством шестимісячний строк не звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у звязку з незнанням діючого законодавства та через перебування на амбулаторному лікуванні, як наслідок, нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини, а тому позивач за захистом своїх прав вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. В судове засідання представник відповідача не прибув, згідно поданої письмової заяви справу просив розглянути у відсутність представника відповідача та прийняти рішення на розсуд суду. Заслухавши позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 31.01.2006 року померла [PERSON] (підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК №041442 , а.с.5), спадкоємцем до майна якої, а саме: земельної ділянки площею 0,15 га в смт. Макарів по вул. Космонавтів 22 та житлового будинку за цією ж адресою, як зазначає сам позивач, є він. Відповідно до письмових матеріалів справи, а саме: довідки Макарівської ЦРЛ від 04.07.2014 року №1557 (а.с.14) [PERSON] з 25.07.2006 року по 17.07.2006 року перебував на амбулаторному лікуванні. Відповідно до відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (а.с.15) позивачу відмовлено в оформленні спадщини та запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 31.01.2006 року [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В той же час, відповідно до п.2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 16.05.2013 року судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сімєю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Враховуючи викладене, суд критично відноситься до наведених позивачем причин поважності пропуску строку звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, а саме: перебування на амбулаторному лікуванні та незнання діючого законодавства, оскільки вважає, що вказані причини не є поважними. Крім того, належних та допустимих доказів спадкування за заповітом (в матеріалах справи відсутній примірник заповіту) чи за законом (в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про одруження (чи зміну прізвища) померлого спадкодавця [PERSON]А.), внаслідок чого не можливо прослідкувати спорідненість позивача та померлого спадкодавця, позивачем суду не надано. Крім того, позивач інших належних та допустимих доказів в силу вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України суду не надав, заяв та клопотань, зокрема, клопотання про виребування матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] для встановлення всіх спадкоємців, які прийняли спадщину - не заявляв, як наслідок, позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України поверненню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed