Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

[PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), в якому просить: розірвати шлюб, зареєстрований 08.08.2019 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1697; відновити позивачу дівоче прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 08.08.2019 року між нею та відповідачем Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1697 та 08.08.2019 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Разом з тим, подальше спільне життя з відповідачем не можливе, подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, незалежно один від одного, шлюб носить формальний характер. Основною причиною розпаду сім`ї позивач вважає різні погляди на сімейне життя, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння. З відповідачем спільних дітей не має. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2021 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено в підготовче засідання у справі на 05.04.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2021 року відкладено розгляд справи на 22.04.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2021 року відкладено розгляд справи на 17.05.2021 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2021 року закрито підготовче провадження у вищевказаній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 04.06.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, подав заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позицію щодо позову не виклав. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 08.08.2019 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1697, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08.08.2019 року, Серії [NUMBER] (а.с. 5). Позивач бажає розірвати шлюб, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач щодо розірвання шлюбу свою позицію не виклав. Як визначено у ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позові просить змінити прізвище після розірвання шлюбу на дошлюбне « [PERSON] ». Аналізуючи викладене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати, а позивачу за її заявою змінити прізвище на дошлюбне. Отже, позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 48298 від 12.02.2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908,00 грн.\~ у відшкодування судових витрат. Враховуючи наведене,

Outcome: approved