Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті своєї матері, [PERSON], яка померла 18 вересня 2015 року в м. Донецьк. Мати заявника була взята на облік, як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про видачу свідоцтва про смерть особи на підставі лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті, проте йому в цьому було відмовлено у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні, проте факт смерті може бути встановлений в судовому порядку, що й стало підставою звернення до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявника [PERSON] заяву підтримав з тих же підстав та просив заяву задовольнити. Заінтересована особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не зявилася повідомлена належним чином, направила лист на адресу суду про розгляд справи за відсутності представника та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства (а.с. 11). Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що заявник, [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], [INFO] що підтверджується Свідоцтвом про народження серії III-УР № 546486, виданим 18 серпня 1961 року Радянським районним РАЦСм. Макіївки (а.с.4). Як вбачається з копії довідки про причину смерті до форми № 106/у № 6, [PERSON] померла 18 вересня 2015 року у віці 76 років, причина смерті - атеросклеротичний кардіосклероз третього ступеню з гипертензією (а.с. 6 ). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 6, виданого 19 вересня 2015 року виданого Комунальним підприємством Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Донецька, [PERSON] померла вдома, за адресою [ADDRESS], в наслідок хвороби (а.с. 5). Захоронена [PERSON] 20.09.2015 р. на Чулковскому кладовищі Пролетарського району м. Донецька, про що зроблений відповідний запис № 385 в книзі реєстрації, про що видано довідку начальником КП «Ритуальної служби м. Донецька» (а.с. 12). Як вбачається з довідки № [NUMBER] від 08.12.2014 р. про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції [PERSON] постійно проживала у Будьоновському районі, [ADDRESS], і перемістилася 05 грудня 2014 року з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в [ADDRESS]. Згідно п. п. 1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч. 3\~ст. 235 ЦПК України\~справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п. 2 ч. 1\~ст. 258 ЦПК України\~у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинні бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Згідно п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.2005 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно з\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається\~як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 4\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На сьогодні факт смерті [PERSON], [INFO] не зареєстровано в органах РАЦСу України, що є підставою для винесення рішення про встановлення факту смерті особи в певний час. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає встановленим факт що, [PERSON] [INFO], померла 18 вересня 2015 року у м. Донецьк на підставі доказів, що достовірно свідчать про її смерть. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved