Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користування квартирою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони по справі є співвласниками квартири [ADDRESS]. Так, [PERSON] належить на праві власності 2/6 частки даної квартири, 1/6 частка належить [PERSON] та 2/6 частки квартири належать [PERSON], а також 1/6 частка належить [PERSON]. Квартира складається з двох окремих житлових кімнат, одна з яких з балконом, площею 13,6 кв. м. , а інша площею 13,3 кв. м.. Позивачі стверджують, що в жовтні 2014 року відповідачка [PERSON] з сином [PERSON] без згоди позивачів зайняли кімнату з виходом на балкон, площею 13,6 кв.м, встановили замок і закрили кімнату на ключ. При цьому відповідачі перешкоджають позивачам користуватися балконом, що підтверджується актом від 09.06.2015р.. Всі прохання позивачів не чинити перешкод в здійсненні права власності і надати доступ до балкону, відповідачі ігнорують. На підставі викладеного, позивачі просять зобовязати відповідачів [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод в здійсненні права користування балконом для всіх співвласників в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON], а також представник позивачів адвокат [PERSON]просили задовольнити позовні вимоги, оскільки позивачі не мають доступу до балкону. Відповідачка [PERSON], а також представник відповідачів - [PERSON] просили відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вони є недоведеними. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На теперішній час, [PERSON] належить на праві власності 2/6 частки даної квартири, 1/6 частка належить [PERSON] та 2/6 частки квартири належать [PERSON], а також 1/6 частка належить [PERSON]. Квартира складається з двох окремих житлових кімнат, одна з яких з балконом, площею 13,6 кв. м. , а інша площею 13,3 кв. м.. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] користуються кімнатою площею 13,6 кв.м., яка має вихід на балкон. Позивачі [PERSON], [PERSON] користуються кімнатою площею 13,3 кв.м.. Судом встановлено, що кімната площею 13,6 кв.м. зачинена відповідачами на замок, при цьому, позивачі не мають ключів від цієї кімнати, що на дає можливості позивачам користуватись балконом. Вищевказаний факт підтвердила в судовому засіданні відповідачка [PERSON], яка пояснила, що дійсно вони встановили в двері кімнати площею 13,6 кв.м. замок. При цьому вони в квартирі не проживають, а двері у дану кімнату є зачиненими, оскільки там перебувають їх особисті речі. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини спільної часткової власності. Так, згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 1 ст. 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що договір про порядок користування квартирою між співвласниками не укладався. При цьому, існуючий порядок користування квартирою не можна вважати усталеним, оскільки у сторін постійно виникали конфліктні ситуації з даного приводу. Вищевказаний факт підтверджується пояснення сторін, а також первісним позовом відповідачів. На підставі викладеного, суд вважає, що між оскільки сторонами не існує встановленого порядку користування квартирою, то, кожний із співвласників має право на користування жилою площею, а також допоміжними приміщеннями, а саме туалетом, ванною кімнатою, кухнею, балконом. В звязку чим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved