Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 12.10.2017 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства. Разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач не бажає, тому позивач просить: розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, який зареєстрований 12.10.2017 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 145. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 05.04.2021 р. позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позов. Також вказаною ухвалою суду повідомлення відповідача про розгляд справи постановлено здійснювати через оголошення на веб сайті «Судова влада України». Оголошення на офіційному веб сайті судової влади України, розміщено 19.05.2021 року, тому про розгляд справи відповідач вважається належним чином повідомлений. Копію ухвали суду від 05.04.2021 року та позовну заяву з додатками відповідачу вручено з огляду на вимоги ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Протягом встановленого судом строку відповідач відзиву на позов не подала, будь-яких заяв чи клопотань до суду не заявляла, а тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 12.10.2017 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 145. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка та дружини - [PERSON] (а.с. 5). Як вказав позивач, а відповідач не скористалася своїм правом заперечити, сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Проте, дане питання не порушувалося. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, відповідачем відповідними доказами їх не спростовано, а тому позов про розірвання шлюбу є таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. Оскільки позивач звільнений від їх сплати і відсутні особи, які їх понесли, тому судові витрати компенсується за рахунок держави. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved