Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] 20 грудня 2016 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті 29 листопада 2016 року її чоловіка [PERSON] на тимчасово окупованій території України, - в смт. Сердите місто Шахтарськ Донецької області. При цьому посилалася на те, що зареєструвати вказаний факт в органах РАЦС України на даний час неможливо, оскільки документи про смерть [PERSON] видані на тимчасово окупованій території не створюють правових наслідків. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що [PERSON] помер 29.11.2016 року вдома у смт. Сердите м. Шахтарськ Донецької області. На час смерті [PERSON] вона проживала разом із ним. Поховали [PERSON] на кладовищі смт. Сердите м. Шахтарська. Черкаський міський відділ ДРАЦС не заперечував проти заяви [PERSON], про що подав суду письмову заяву. Суд вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка та дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є чоловіком заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-НО №348657 від 18.06.1976 року. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є дочкою заявниці [PERSON], померлий [PERSON] є її вітчимом. Мати та вітчим проживали у [INFO]. 29.11.2016 року [PERSON] помер природною смертю у віці 84 роки і вона приймала безпосередню участь в організації його поховання. Поховали [PERSON] на кладовищі смт. Сердите міста Шахтарськ Донецької області. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №567 від 29.11.2016 року виданого лікарем [PERSON] причиною смерті [PERSON] стала хронічна серцева недостатність та атеросклеротичний кардіосклероз, місце смерті [PERSON] смт. Сердите м. Шахтарськ вул. Партизанська, 27. 01.12.2016 року Шахтарським міськрайонним відділом записів актів цивільного стану «Государственной регистрационной палаты министерства юстиции Донецкой народной республики» видано Свідоцтво про смерть 29.11.2016 року [PERSON] [INFO], який народився в смт. Зуєвка місто Харцизськ Донецької області. Статтею ст. 257-1 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так згідно абзацу другого частини першої статті 257-1 ЦПК України, - з аява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до Постанов Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VIII та №252-VIII, - «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Шахтарськ Донецької області визнано тимчасово окупованою територією України. Даючи оцінку допустимості у розглядуваній справі таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В той же час з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilacu and Others v. Moldova and Russia») та Консультативного висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії (Namibia case), суд, виходячи з інтересів громадян України, що проживають на окупованій території, а також того, що встановлення факту смерті особи має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, як виняток, під час розгляду справи в порядку ст. 257-1 ЦПК України, бере до уваги надані [PERSON] документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України та оцінює їх разом з іншими доказами в сукупності та взаємозвязку. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки встановлення факту смерті дає можливість заявнику реалізувати майнові та особисті немайнові права.

Outcome: approved