Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] 14.12.2018 звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06.03.1993, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.02.2018 у справі № 643/14249/17, яке набрало законної сили 28.03.2018 шлюб розірвано. З відповідачем мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Неповнолітній [PERSON], [INFO] перебуває на її утриманні, відповідач працездатний, інших осіб, на утримання яких виплачує аліменти, немає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Ухвалою судді від 17.12.2018 року відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін була направлена позивачу та відповідачу, проте у визначені строки відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.03.1993 по 20.02.2018. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.02.2018 у справі № 643/14249/17, яке набрало законної сили 28.03.2018 шлюб мж ними розірвано (а.с.4) Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає разом з матір'ю, позивачем у справі, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.7,10). Згідно із статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Р озмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. М інімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. М інімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, суд стягує з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини. Разом з тим, у суду відсутні відомості про наявність та розмір доходу відповідача, про наявність інших осіб, на утримання яких відповідач сплачує аліменти, а тому, відповідно до приписів ст. 182 СК України суд визначає розмір аліментів не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial