Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до ОК «Житлово-будівельний кооператив «Опера-2» (далі - «Відповідач») про захист прав споживачів. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини. 24.11.2017 року з метою придбання для особистих потреб нежитлового приміщення (комори), позивач уклав з відповідачем договір №78. Умовами договору передбачено, що відповідач бере на себе зобов`язання щодо організації будівництва багатоповерхового житлового будинку по [ADDRESS] , здати об`єкт в експлуатацію до 31.03.2018 року та передати позивачу приміщення (комору) № [NUMBER] , між другим і третім поверхом, проектною площею 4,20 кв.м., а також всі документи необхідні позивачу для реєстрації права власності відповідно до п.1.1., 1.5., 4.2.1. Договору. Зі свого боку позивач взяв на себе зобов`язання не пізніше 27.11.2017 року сплатити 46 200,00 грн., з яких 924,00 грн. - вступний внесок розміром 2%, 1 386,00 грн. - пайовий внесок розміром 3% та 43 890,00 грн. - майновий внесок (пай) за будівництво самого нежитлового приміщення комори. 25.11.2017 року позивач оплатив на користь відповідача суму в розмірі 46 200,00 грн. Відтак, позивач виконав свої зобов`язання вчасно, у повному обсязі та належним чином. Натомість відповідач житловий будинок в експлуатацію своєчасно не здав, введення в експлуатацію відбулося лише 02.07.2020 року, нежитлове приміщення (комору) і документи для реєстрації права власності до цього часу позивачу не передав. На правовідносини між позивачем та відповідачем поширюється законодавство про захист прав споживачів. Укладений між сторонами договір, застосування іншого розміру неустойки (пені) за порушення відповідачем своїх зобов`язань, не передбачає. Нарахування неустойки (пені) здійснюється за кожен день окремо та обмежується 12 місяцями, що передують зверненню позивача до суду. З урахуванням обставин даної справи нарахування неустойки (пені) має відбуватися без урахування часу, що минув між введенням будинку в експлуатацію та зверненням позивача до суду. Таким чином, розмір неустойки (пені) за несвоєчасне введення будинку в експлуатацію станом на 21.09.2020 року складає 373 942,80 грн. При цьому, позивач вважає за необхідне пред`явити позов лише на частину належних йому вимог, а саме, на суму неустойки (пені) у розмірі 23 100,00 грн. За таких обставин Позивач був вимушений звернутися до суду та просив стягнути з відповідача на його користь неустойку (пеню) у розмірі 23 100,00 грн. Ухвалою суду від 25.09.2020 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.28-29). 25.11.2020 року на адресу суду від представника відповідача голови кооперативу ОК «Житлово-будівельний кооператив «Опера-2» Смірнова В.П. надійшов відзив на позов, разом із підтвердженням його направлення позивачу. У відзиві той зазначив, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві не визнаються повністю, у задоволенні позову просить відмовити у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності. (а.с.37-40). 01.12.2020 року та 25.01.2021 року на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі. У письмових поясненнях позивач зазначив, що зазначені вимоги є обґрунтовані та просив позов задовольнити в повному обсязі (а.74-76, 101-102). В судове засідання позивач та представник Позивача не з`явились, через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.112). В судове засідання представник відповідача - ОК «Житлово-будівельний кооператив «Опера-2» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 27.11.2017 року між сторонами було укладено договір №78 про сплату внесків у ОК «ЖБК «Опра2» (а.с.8-13). Умовами договору передбачено, що відповідач бере на себе зобов`язання щодо організації будівництва багатоповерхового житлового будинку по [ADDRESS] , здати об`єкт в експлуатацію до 31.03.2018 року та передати позивачу приміщення (комору) № [NUMBER] , між другим і третім поверхом, проектною площею 4,20 кв.м., а також всі документи необхідні позивачу для реєстрації права власності відповідно до п.1.1., 1.5., 4.2.1. Договору (а.с.8-11). Зі свого боку позивач взяв на себе зобов`язання не пізніше 27.11.2017 року сплатити 46 200,00 грн., з яких 924,00 грн. - вступний внесок розміром 2%, 1 386,00 грн. - пайовий внесок розміром 3% та 43 890,00 грн. - майновий внесок (пай) за будівництво самого нежитлового приміщення комори. Відповідно до п.4.2.1. Договору №78 ЖБК зобов`язаний організувати будівництво об`єкту будівництва та здачу його в експлуатацію у строк до 31.03.2018 року (а.с.11). 25.11.2017 року позивач оплатив на користь відповідача суму в розмірі 46 200,00 грн. Відповідно до п.6.2. договору, у випадку порушення ЖБК терміну здачі об`єкта будівництва в експлуатацію, визначеного п.4.2.1. цього договору понад 1 календарний місяць, ЖБК сплачує учаснику пеню в розмірі 0,1 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Прострочення терміну здачі об`єкта будівництва в експлуатацію склало 28 місяців. Статутом ОК «ЖБК «Опера 2» пунктом 3.1 визначено, що кооператив є юридичною особою, утвореною шляхом добровільного об`єднання громадян та/або юридичних осіб, на основі членства для ведення діяльності з метою будівництва багатоквартирних житлових будинків для його членів, асоціації членів та членів їх сімей, для подальшої експлуатації та управління цими об`єктами на засадах самоврядування для задоволення потреб членів кооперативу без мети отримання прибутку. Відповідач, заперечуючи позов, вказує, що згідно з ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. А пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Обов`язок щодо прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію не є грошовим зобов`язанням, а тому встановлення за порушення цього обов`язку, такого заходу відповідальності, як пеня є недопустимим з огляду на правову природу пені, а Договором відповідно не передбачено відповідальність Відповідача у вигляді сплати пені відповідно до норм Цивільного законодавства. Згідно п.1.4.3. Договору №78 від 27.11.2017 року, що «Пай» - це грошовий чи інший майновий поворотний внесок, який сплачує особа за будівництво об`єкту нерухомості. Гроші є різновидом майна. Тому, твердження відповідача про те, що умовами договору обов`язку сплати майнового внеску у позивача не виникало, суперечить обставинам справи. Жодних доказів неможливості виконання взятих на себе зобов`язань, через поведінку позивача, відповідач не надав. Отже, відповідач допустив порушення договірних зобов`язань, а тому, реалізуючи своє право, в межах строків позовної давності, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Вибір способу захисту належить позивачу. Розмір неустойки (пені) за несвоєчасне введення будинку в експлуатацію станом на 21.09.2020 року складає 373 942,80 грн., але позивач користуючись своїм правом на часткове стягнення неустойки, визначив частину від вказаної суми та просить стягнути з відповідача 23 100,00 грн. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до п.22 ч.1 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю. Зазначені вище обставини свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Тобто, мета передбачена в статуті та згаданому законі повністю збігаються - це некомерційна діяльність для задоволення власних потреб. Отже, на спірні правовідносини поширюється законодавство про захист прав споживачів. Зокрема, і ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», яка передбачає можливість стягнення не лише пені, але і неустойки. Неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України). Відповідальність для боржника настає за порушення будь-якого зобов`язання, як грошового, так і негрошового. Підставою для нарахування неустойки (пені) згідно цієї спеціальної норми є вартість невиконаної або несвоєчасно виконаної роботи, послуги чи загальної вартості замовлення. Що стосується строків позовної давності, то стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду . Згідно з ст.549 ЦК України пеня стягується за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Поняття «грошового зобов`язання» слід відрізняти від вимоги про «стягнення грошей». Перше є набагато ширшим і охоплює всі зобов`язання, що виконуються у гривнях (ч.1 ст.533 ЦК України). В листі ВССУ «Про деякі питання застосування статті 625 ЦК України» №10-74/0/4-13 від 16.01.2013 зазначено, що грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Згідно з п.1.1. Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013р. грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з положень ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Верховний Суд у справі №911/2309/18 від 25.02.2020 року висловив позицію, що за загальним правилом неустойка (штраф, пеня) за порушення строків виконання підрядних робіт застосовується у разі прострочення підрядником виконання підрядних робіт в цілому, а не за прострочення у виконанні окремих етапів робіт, зокрема і тих, які стосуються виконання підрядником підготовчих робіт в межах основного зобов`язання, за відсутності прямої вказівки в умовах договору про можливість застосування неустойки щодо порушення строків виконання окремих етапів робіт. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зважаючи на вищезазначене, проаналізувавши умови укладеного сторонами договору №78, де строк виконання робіт погоджено сторонами до 31.03.2018 року, суд дійшов висновку про стягнення пені, заявленої до стягнення. Відповідач порушив строки здачі будинку в експлуатацію, оскільки введення в експлуатацію об`єкта відбулося, лише, 02.07.2020 року, а згідно договору, здача будинку мала відбутися 31.03.2018 року, зазначений факт визнається відповідачем. Інших строків здачі в експлуатацію будинку не встановлювалося, також, сторонами не погоджувалося продовження таких строків. Отже, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, що є підставою для стягнення неустойки, в частині визначеній позивачем в розмірі 23 100,00 грн. за прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем не спростовано вимоги позивача, не надано жодного доказу в обґрунтування своєї позиції. Стосовно строків позовної давності суд зазначає наступне. У відзиві на позов відповідач не оспорює фактичних обставин справи та факту порушення ним договірних обов`язків. У задоволенні позову просить відмовити у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності. При цьому відповідач зазначає, що будинок по [ADDRESS] був введений в експлуатацію 02.07.2020 року, що становить 2 роки 3 місяці до дня звернення позивачем до суду. Проте, таке твердження є хибним, оскільки будинок хоча і дійсно був введений в експлуатацію 02.07.2020 року, втім з позовом позивач звернувся до суду за допомогою системи «Електронний суд» 22.09.2020 року, тобто у межах строку позовної давності. А тому, клопотання відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає. Згідно з приписами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved