Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Візінський В.В., звернулася в суд з позовом до Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що мама позивачки [PERSON] була головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок по [ADDRESS] . За вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,85 га. [PERSON] померла [INFO] , заповіту не вчиняла; спадкоємцем першої черги за законом є її дочка - позивачка [PERSON] . Після смерті матері позивачка вчасно звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезгаданий житловий будинок, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Технічним паспортом на житловий будинок та випискою з інвентаризаційних матеріалів стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON] , знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ринкова вартість згаданого будинку становить 45800 грн. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Візінський В.В. підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить задовольнити. Представник Чернелицької селищної ради в судове засідання не з`явився. Чернелицька селищна рада подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позову. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Суд, заслухавши вступне слово представника позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8991 від 21.05.2019, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012, свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 15 за [PERSON] , як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 11.01.1990 на підставі рішення цього ж виконкому № 7 від 10.01.1990. Станом на 15.04.1991 в житловому будинку по [ADDRESS] була зареєстрована та проживала [PERSON] одна, що стверджується довідкою № 328, виданою 11.06.2019 виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради. Виписки з погосподарських книг № 1 за 1986-1990 роки та № 2 за 1991-1995 роки Чернелицької селищної ради підтверджують факт реєстрації та проживання по [ADDRESS] господарства [PERSON] , [INFO] . [PERSON] померла [INFO] у віці 86 років в с. Хмелева Городенківського району, актовий запис № 11 від 23 лютого 1996 р., що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 квітня 2019 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 01.01.2004, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована і проживала по [ADDRESS] , що стверджується довідкою № 329, виданою 11.06.2019 виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради. Про те, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою спадкодавця [PERSON] , свідчать копії: повторного свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] , виданого 03 березня 1954 р., запис за № 4 від 23 квітня 1940 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження, де зазначено, що її матір`ю є [PERSON] ; витягу № 00023109254 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, сформованого 12 червня 2019 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, де вказано, що при державній реєстрації шлюбу 22 листопада 1954 р. [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 3; свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Хмелівської сільської ради Городенківського району, де зазначено, що [PERSON] при реєстрацієї шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », запис за № 1 від 26 жовтня 1958 р. Наведене свідчить, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] Довідкою № 398, виданою 26.07.2019 виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради, стверджується, що [PERSON] вступила в управління спадковим майном [PERSON] і по сьогоднішній день здійснює догляд за її житловим будинком по [ADDRESS] . Отже, позивачка прийняла спадщину після смерті матері. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1188/01-16 від 09 липня 2019 р. та Інформаційною довідкою № 56764161 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.07.2019 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 879/02-31 від 30 травня 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що спадкоємець не надала документ, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 21.05.2019, встановлено, що житловий будинок збудовано в 1915 р., господарські будівлі та споруди - в 1915, 1955 роках. Їх ринкова вартість станом на 11.06.2019 становить 45 800 грн., що стверджується звітом про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я». За вищезгаданим господарством закріплена земельна ділянка площею 0,85 га, що стверджується довідкою № 329, виданою 11.06.2019 виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені судом докази підтверджують, що спадкодавцю [PERSON] був виданий документ, який посвідчував її право власності, як голови колгоспного двору, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Через відсутність у позивачки правовстановлюючого документу про власність спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок вона немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , фактично стала власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , користується ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачем - Чернелицькою селищною радою, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 525, 526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved