Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Бокіймівської сільської ради про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що в даний час виникла необхідність в оформленні спадкового майна в Ківерцівській державній нотаріальній конторі, куди звернулися, щоб отримати свідоцтва про право на спадщину. Однак, в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця - [PERSON] у видачі якого було відмовлено та винесено постанову від 01 червня 2017 р. про відмову у вчинені нотаріальної дії. Просять суд визнати за [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом в рівних частках по 1/3 кожному, право на земельну частку (пай) розміром 2,54 га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Бокіймівської сільської ради Млинівського району Рівненської області, на яку мала право [PERSON], яка померла [INFO] В судове засідання позивачі не з'явилися, представник позивачів надіслав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримують з підстав зазначених у позовній заяві, просять розглянути справу за відсутності позивачів. (а.с.38). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій вказав, що виконавчий комітет Бокіймівської сільської ради Млинівського району Рівненської області позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить справу розглядати за відсутності їх представника (а.с.37). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачів - [PERSON], який проживав в с.Жидичин Ківерцівського району Волинської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 28.07.2015 року серія [NUMBER] Після його смерті на території Бокіймівської сільської ради Млинівського району Рівненської області залишилося спадкове нерухоме майно, а саме земельна частка (пай) розміром 2,54 га в умовних кадастрових гектарах, право на яку посвідчувалися втраченим сертифікатом про право на земельну частку(пай) виданим [PERSON] згідно розпорядження голови Млинівської райдержадміністрації №173 від 30.05.1997 року згідно довідки Держгеокадастру від 30.06.2017р. №17 (а.с.16). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла дружина [PERSON], оскільки був втраченим сертифікат про право на земельну частку (пай), вона звернулася до суду. Згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 27.11.2015 року право на вказану земельну частку(пай) визнано за [PERSON] (а.с.17). Документи, які посвідчують право на вказану земельну частку(пай), [PERSON] оформити не встигла, оскільки раптово померла [INFO] року, згідно свідоцтва про смерть від 25.03.2016р. серія [NUMBER] Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON],що підтверджується копіями паспортів позивачів (а.с.4,6,8) та копіями свідоцтв про народження позивачів (а.с.12-14), і відповідно, спадкоємцями першої черги за законом. Інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину немає, що підтверджується копією довідки Жидичинської сільської ради про склад сім'ї [PERSON] на час відкриття спадщини від 01.07.2016 р. №869 (а.с.15). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийняли спадкове майно шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області в установлений законом строк. Однак, в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця - [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері [PERSON], позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] було відмовлено згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 червня.2017 р. (а.с.18). Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями статті 373 ЦК України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки нотаріальна контора не може вчинити правочин, на підставі ст.15 ЦК України позивачі мають право на захист цивільних прав та інтересів у судовому порядку. Виходячи з наведених правових норм та обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 15, 328, 373, 392, 1261 ЦК України, ст.131 ЗК України,

Outcome: approved