Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] , заявник) звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , 1914 року народження, який помер [INFO] , перебував на утриманні [PERSON] , яка померла [INFO] , не менше одного року до її смерті. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті та на день смерті проживала за адресою: вулиця Прокопівка, село Малий Самбір Конотопського району Сумської області. Разом з нею в одному будинку проживав однією сім`єю та перебував у неї на утриманні батько заявника [PERSON] , 1914 року народження За час спільного проживання [PERSON] утримувала домашнє господарство, в той час [PERSON] хворів, майже нічого по господарству не допомагав, погано пересувався і потребував постійної допомоги. Таким чином матеріальна та фізична допомога [PERSON] для [PERSON] була основним і постійним джерелом засобів до існування. Після смерті [PERSON] [PERSON] спадщину прийняв, але не оформив її та [INFO] помер. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом та за заповітом. На даний час вона бажає оформити спадщину, яка відкрилася після спадкодавця на майно, яке належить [PERSON] по трансмісії після померлої [INFO] [PERSON] , однак це неможливо оскільки не встановлено факт перебування її батька на утриманні [PERSON] не менше одного року до його смерті. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.12.2020 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду (а.с.15). В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник, кожен окремо, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Заінтересована особа: Малосамбірська сільська рада Конотопського району Сумської області в судове засідання представника не направила, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог не заперечують (а.с. 22). Заінтересована особа: Сумський обласний державний обласний нотаріальний архів в судове засідання представника не направив, подавши заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.18). Заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , а її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Факт зміни прізвища [PERSON] з « [PERSON] » на « Кондратенко » підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.05.1970 (а.с. 8). Згідно із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] в селі Малий Самбір Конотопського району Сумської області (а.с.5). Довідкою виконавчого комітету Малосамбірської сільської ради підтверджується, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] , так як перебував на утриманні померлої не менше одного року до її смерті (а.с.10). Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Сумській області сертифікат серії СМ № 0156252 виготовлений на ім`я [PERSON] на підставі рішення Конотопської райдержадміністрації від 16.11.1996 № 344-р на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві ім.. Щорса розміром 5,19 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрований 28.12.1996 за № 252, який вона за життя не отримала. Даний сертифікат обліковується як не витребуваний та зберігається у відділі (а.с.11). [INFO] в місті Конотоп Сумської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідно довідки виконавчого комітету Малосамбірської сільської ради спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є дочка [PERSON] (а.с.10а). Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факт, що батько заявника [PERSON] дійсно протягом тривалого часу проживав разом з [PERSON] за адресою: вулиця Прокопівка, село Малий Самбір Конотопського району Сумської області. [PERSON] працювала в колгоспі, отримувала зарплату, на яку утримувала домашнє господарство та житловий будинок. Разом з тим, [PERSON] постійно хворів, не працював, оскільки мав проблеми зі здоров`ям. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відкриття спадщини, cтрок на прийняття якої закінчився до 01.01.2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Таким чином, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до змісту статей 524-526 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно зі статтями 527, 531 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до положень статей 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У пункті 8. постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995, зазначено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (стаття 531 ЦК) не менше одного року. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що обставини наведені у заяві щодо перебування [PERSON] , який на день смерті [PERSON] був непрацездатною особою, на утриманні спадкодавця [PERSON] не менше одного року підтверджені належними та допустимими доказами. Від встановлення даного факту залежать спадкові права заявника, а іншого порядку їх встановлення, як судового, діючим законодавством не передбачено, спір про право у даному випадку відсутній, тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved