Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що житловий будинок по [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів\~\~ будинок\~\~ належав його учасникам, які були зареєстровані в ньому, [PERSON] та [PERSON] . Після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок. Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. з метою реєстрації за ними права власності на вищевказаний будинок, однак отримали відмову в реєстрації за ними права власності на вищевказане нерухоме майно, оскільки державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно, а саме майно колгоспного двору, тому що таке майно належало учасникам колгоспного двору на праві спільної сумісної власності. Тому позивачі звернулися до суду та просили судовим рішенням визнати за кожним з них право власності на 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів. У судове засідання позивачі не з`явилися, але до початку підготовчого судового засідання подали до суду заяви, у яких указали, що вони підтримують свої позовні вимоги в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача Макіївської об`єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, у якій указав, що Макіївська сільська рада визнає позовні вимоги, та просив справу розглянути за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Судом установлено, що житловий будинок\~ [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою Макіївської сільської ради № 249 від 23 червня 2021 року (а. с. 5). У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже, [PERSON] , [PERSON] як членам ліквідованого колгоспного\~\~ двору\~\~\~ належало\~\~\~ по\~\~\~ 1/2\~\~ частини житлового будинку [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок. Судом встановлено, що з метою реєстрації свого права власності на спірний житловий будинок позивачі зверталися до приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А., який згідно зі ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є державним реєстратором. 26 червня 2021 року їм було відмовлено в реєстрації права власності, оскільки житловий будинок як майно колгоспного двору належав його учасникам на праві спільної сумісної власності, тому реєстрація права власності за [PERSON] та [PERSON] не можлива, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. № 229/01-16 від 26 червня 2021 року (а. с. 10). Матеріали справи\~\~\~ підтверджують,\~\~\~ що\~\~\~ на\~\~\~\~ будинок\~\~\~ [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а. с. 12-14). Ринкова вартість житлового будинку станом на 29 червня 2021 року становить 85000 грн., що підтверджується копією звіту про незалежну оцінку (а. с. 15-16). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивачі сплатили судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 4). Ураховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачам з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved