overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] 25.10.2013 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з даним позовом із вимогами про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. СторониЮ належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, попередньо подавши до суду письмові заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, у яких позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, натомість відповідач вказала, що позов визнає в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Вивчивши позовну заяву та пердставлені докази, суд приходить до наступного. У відповідповідності до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 12.06.1994 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 01.06.2011 року, що підтверджується копією останньго (а.с.9). За час перебування у вказаному шлюбі [INFO] народилась дитина [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено актовий запис від 06.04.2010 року за №137, згідно батьком дитини зазначено [PERSON], що виначає встановлене законом право позивача на пред'явлення даного позову. Заявлені позивачем обставини стосовно того, що він не є біологічним батьком [PERSON] відповідачем визнані безумовно. При цьому суд також приймає до уваги повторне ухилення відповідача від проходження неповнолітнім сином[PERSON], який постійно проживає із нею, призначеної у справі судово-генетичної експертизи, з підстав чого остання була повернута суду без виконання. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що отримане судом письмове повідомлення відповідача про визнання позову до теперішнього часу не відкликано, вказане визнання відповідає закону та загалом не порушує прав та інтересів інших осіб, що становить визначені законом підстави задоволення позову. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача стягненню на його користь з відповідача підлягає документально підтверджена сума сплаченого судового збору в розмірі 229,40 грн. (а.с.1). З підстав непредставлення сторонами документальних відомостей щодо понесених ними інших судових витрат судом не вирішується питання їх розподілу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON] 25.10.2013 року звернувся до суду із заявою, вимоги якої підтримав у судовому засіданні, просить встановити факт його постійного проживання з матір'ю [PERSON] по [ADDRESS] на час відкриття спадщини 07.09.2010 року. Встановлення даного факту необхідно йому для реалізації права на спадкування у першу чергу спадкоємців. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 1261, ч.1 ст. 1268, ч.2 ст. 1270 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З огляду на вимоги ч.3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 4), яка при житті була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.16). Після її смерті із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] та їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] (а.с. 15). Але не охваченим заповітом залишилося інше майно, яке належало померлій [PERSON] - будинок [ADDRESS] (а.с. 7). Заявник [PERSON], який зареєстрований та проживає [ADDRESS] (а.с. 3), є рідним сином [PERSON] (а.с. 5,6). Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] за рік до смерті захворіла, з серпня 2009 року заявник з речами переїхав до матері і став постійно проживати за її місцем проживання. Син доглядав мати, а після смерті - поховав. На підставі викладеного, враховуючи, що заявник [PERSON] є спадкоємцем 1 черги після смерті [INFO] року своєї матері [PERSON] та встановлення заявленого факту є для нього юридично значимим, з огляду на доведеність заявлених обставин та належне підтвердження факту постійного проживання [PERSON] з матір'ю на час смерті останньої, суд вважає можливим задовольнити заяву. На підстави ст.256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

[PERSON] 25.10.2016р. звернувся до суду з\~\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 24.04.2009р. він\~зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина -\~\~[PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинені у сторін з початку червня 2016 року, через те, що вони мають різні погляди на питання повязані з роллю жінки та чоловіка у веденні спільного господарства, виховання дитини. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений\~\~належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутністю наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, погодилася розірвати шлюб з позивачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 24 квітня 2009\~\~року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 106. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з початку червня 2016 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог\~\~частини 8\~статті 235 Цивільного процесуального кодексу України\~відповідачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу -\~\~«Лимаренко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

[PERSON] 25.11.2014 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частині усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду й до досягнення дитиною 18 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що з 15.06.2011 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям та розвитком дитини не цікавиться, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] 25.11.2015 р. звернулася до суду з цією заявою. У заяві зазначила, що 18.09.1975 року з чоловіком [PERSON] отримали у дар недобудований житловий будинок за адресою на той час в смт. Міжгіря вул.. Гагаріна, 105 «а». Після цього будинок ними був завершений будівництвом. Однак у 1996 році вона з чоловіком розлучилася і залишилася з сином проживати у будинку. 14.01.1996 року вона знову вийшла заміж і взяла прізвище чоловіка «Калитич». 27.08.2007 року вона з колишнім чоловіком [PERSON] оформили свідоцтво про право власності на нерухоме майно кожен на 1/2 частку. Однак з незрозумілих причин в свідоцтві її прізвище зазначено як «Цар». При звернені до селищної ради для виправлення вони знову з незрозумілих причин виправили її прізвище на дівоче «Лисюк», хоча на той момент прізвище її було «Калитич». Тому просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності, оскільки у неї виникають труднощі з оформлення договору дарування. В судовому засіданні заявниця [PERSON] просить заяву задоволити. Зацікавлена особа Приватний нотаріус [PERSON] на розгляд справи не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечень до поданої заяви не має.. Вислухавши пояснення заявниці та дослідивши подані докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ст. 256 ч.1 п. 6 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів, якщо прізвище, імя, по батькові зазначено в документі не збігається з прізвищем, імям, по батькові цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.. Від встановлення цього факту залежить виникнення спадкового права для заявниці. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно видано на прізвище «Цар Наталія Володимирівна», однак є виправлення на прізвище «Лисюк Наталія Володимирівна». Перевіривши інші документи подані в справу, а саме: копію паспорта громадянина України, свідоцтво про розірвання шлюбу з [PERSON], свідоцтво про укладення з [PERSON], у суда не виникає сумніву щодо належності свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON]. Дане свідоцтво про право власності на нерухоме майно є документом, що дає право розпоряджатися власністю у вигляді 1/2 частини будинку № 109 по вул.. Гагаріна в смт. Міжгірї. Від встановлення цього факту залежить виникнення майнового права для заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] 25. 11. 2015 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30. 12. 1999 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 2114. Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з вересня 2014 року. Сімя розпалася і примирення не можливе, спільного господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Наявний спір про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, від отримання кореспонденції суду ухилилась. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

[PERSON] 25.11.2019р. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.09.2000р. між сторонами зареєстровано шлюб, під час якого у сторін народились діти, шлюбні відносини фактично припинено з квітня 2016 року, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу не можливо. Позивач надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач надав суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 15.09.2000р. зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 531 (а.с.4). Під час спільного шлюбу у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на особливий характер сімейних відносин, зважаючи на положення ст.ст.111, 112 СК України та на те, що фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Враховуючи вищевказане, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, згідно з ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] 25.11.2020р. звернувсь в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.11.2005 р. він уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований у Старокостянтинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) актовий запис №298. Від проживання у шлюбі мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Позивач звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 19.11.2005 р. сторони уклали шлюб, зареєстрований у Старокостянтинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) актовий запис №298. Від проживання у шлюбі мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя і примирення між сторонами та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 24.11.2020р. (повторно); даними свідоцтв про народження дітей Серія [NUMBER] від 24.11.2020р. (повторно) та Серія № [NUMBER] від 24.11.2020р. (повторно) та визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] 25.12.2013 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 14 жовтня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області. 27 листопада 2013 року шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 14 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до її повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що 14 жовтня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області. 27 листопада 2013 року шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно пояснень позивачки, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча має на те змогу. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 5 ст. 181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] 25.12.2015 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини та матері у твердій грошовій сумі на доньку [PERSON] - 1000 грн., щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на утримання дружини у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку - до [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 26.04.2014 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та перебуває повністю на її утриманні. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач мешкає окремо в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач здоровий, працює не офіційно має стабільний високий дохід, який ніде не відображається, матеріально досить забезпечений, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання і розвиток дітей, та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, тому вона просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] 25.12.2015 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини та матері у твердій грошовій сумі на доньку [PERSON] - 1000 грн., щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на утримання дружини у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку - до [INFO] року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 26.04.2014 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та перебуває повністю на її утриманні. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач мешкає окремо в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач здоровий, працює не офіційно має стабільний високий дохід, який ніде не відображається, матеріально досить забезпечений, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання і розвиток дітей, та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, тому вона просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved