Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

[PERSON] 11 квітня 2018 року предявив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 січня 2012 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через розбіжність в характерах та ігнорування його як особистості, а також через відсутність спільних інтересів і, як виявилося, відсутність почуттів спричиняли постійні сварки та непорозуміння, що згодом привело до окремого проживання та розірвання стосунків. Спосіб життя, який веде відповідач, є для нього неприйнятним. Крім цього, на даний час як у нього так і у відповідача є нова сімя. Під час розгляду справи по суті [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнала з підстав, наведених позивачем. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони зареєстрували шлюб 25 січня 2012 року, від якого мають одну неповнолітню дитину. У травні 2015 року вони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Сторонам розяснено наслідки визнання позову. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позов задоволено повністю, а позивач на підставі п. 9) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved