Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] 27.01.2017 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 25.04.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем, змінивши дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». У шлюбі з відповідачем мають дочку - [PERSON], [INFO]. Дитина фізично здорова і перебуває на її утриманні. В даний час вона не працює, живе з власного господарства та грошей, які дає їй її мама. Відповідач в даний час не працює, але заробляє на різних роботах і їй не відомо про його заробіток. Відповідач добровільно не дає жодних коштів на утримання їхньої спільної дитини, а своїх коштів їй бракує. Просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В подальшому представник позивачки в канцелярію суду подав заяву про врахування при прийнятті рішення внесені зміни Законом України № 2037-У111 від 17.05.2017 року , який вступив у дію з 08.07.2017 року, до ч.2 ст. 182 СК України, де зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому просить стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO],, щомісячно, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2017 року включно по [INFO], та з 08.07.2017 року стягувати на утримання дитини аліменти з відповідача в її користь в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позовну заяву просить розглядати у його відсутності та відсутності позивачки, не заперечують проти постановлення по цій справі заочного рішення. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з»явилися, про час та місце слухання справи були належно повідомлені, причини неявки суду не відомі, однак, 21.08.2017 року в канцелярію суду поступила заява від представника позивачки, в якій він просить розглядати справу у його відсутності та відсутності позивачки, не заперечують проти постановлення по цій справі заочного рішення,позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав. Суд вважає, що розгляд справи можна проводити у відсутності відповідача, виходячи з наступного. З відомостей адресно-довідкового підрозділу довідки ГУДМС України у Львівській області (а.с.10) відомо, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]. У відповідності до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, то судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання, чи перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку.У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідач неодноразово повідомлявся про час та слухання справи належним чином, згідно довідок Укрпошти причиною повернення останніх поштового повідомлення вказано, а саме: « Вибув в Київ», «За закінченням терміну зберігання» ( а.с.14, 26-31, 36-39, 41-44). При таких обставинах, суд із згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що: сторони з 25.04.2009 року по даний час перебувають у шлюбі (а.с.3), від якого мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.4); дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.5-6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу( із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 17.05.2017 року №2037-У111, який набрав чинності з 08.07.2017 року) частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує її вік, матеріальне становище, яке є задовільне, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати дитину, так як він є працездатним, здоровим, інших неповнолітніх дітей чи утриманців відповідач немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться (документів, які б свідчили про інше, відповідачем суду не представлено), а також те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача - у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.01.2017 року включно по [INFO], та з 08.07.2017 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 27.01.2017 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 гривень. А тому,

Outcome: approved