Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON] 27 лютого 2018 року предявила позов до [PERSON] державної нотаріальної контори про визнання права власності на ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та ? частини прибудинкової земельної ділянки, що розташовані по вул. Середній, 87 у м. Самборі Львівської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті її тітки [PERSON], яка померла 2 липня 2017 року. У обґрунтування свого позову посилалася на те, що після смерті тітки вона, [PERSON], звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі, однак не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. На підставі ухвали судді від 8 червня 2018 року у даній справі призначено підготовче засідання. Згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 3 липня 2018 року первісного відповідача [PERSON] державну нотаріальну контору замінено належним відповідачем [PERSON] міською радою Львівської області. Під час судового розгляду позивач [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача [PERSON] міської ради Львівської області позов визнав з підстав, наведених позивачем. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 2 липня 2017 року померла [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 1220, 1216 та 1218 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223\~ЦК України\~встановлено,\~що право\~на спадкування\~мають особи,\~визначені у\~заповіті. [PERSON] 2 лютого 2000 року все своє майно заповіла своїй племінниці [PERSON]. [PERSON] державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за заповітом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності на вказане майно. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спадкодавцю [PERSON] належали на праві особистої власності ? частини житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Середній, 87 у м. Самборі Львівської області на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого [PERSON] державною нотаріальною конторою та ? частини земельної ділянки площею 0,0823 гектарів за вказаною адресою, яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, оригінали вказаних документів втрачено. Згідно ст.\~1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, визнання позову представником відповідача, який не обмежений у повноваженнях на його вчинення, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно за заповітом.

Outcome: approved