Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON], позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі [PERSON],) в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від всіх видів його доходу, щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчального закладу, а саме до 30 червня 2021 року, але не більше, як до досягнення 23 років. Також просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, повязані з утриманням доньки ([PERSON]А.) - оплатою навчання в [PERSON] керівних кадрів культури і мистецтв та проживання у гуртожитку в розмірі 5350 гривень, з яких 3750 грн. за навчання, а 1200 грн., за проживання в гуртожитку. В обґрунтування позову позивач вказала, що 12 вересня 1997 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем через різність характерів, ставлення до життя, сімї не склалося. Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 02.07.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням того ж суду від 02.07.2014 року було стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1000 гривень на кожну дитину, починаючи із 02 червня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Макарівського районного суду від 15.07.2015 року розмір аліментів було зменшено з 1000 гривень до 500 гривень на кожну дитину, починаючи із 02 червня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. А рішенням Апеляційного суду Київської області від 14.09.2015 року вищенаведене рішення місцевого суду було скасовано та ухвалене нове рішення, яким стягнуто зі [PERSON], аліменти на користь позивача на утримання доньок із 1000 гривень на 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 09.02.2018 року старша донька [PERSON] досягла повноліття, а відповідно у звязку з досягнення дочкою повноліття, виконавче провадження закінчено, а виконавчий лист повернуто. Проте, 01.09.2017 року донька поступила на навчання до Вищого навчального закладу, а саме до [PERSON] керівних кадрів культури і мистецтв, початок навчання 01.09.2017 року, закінчення - 30 червня 2021 року. Форма навчання - денна, платна (контрактна). Навчання у Вищому навчальному закладі підтверджується довідкою навчального закладу №117 від 13 жовтня 2017 року. Отже, оскільки донька [PERSON], навчається, тому відповідач, як батько, повинен її утримувати до закінчення навчального закладу, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох річного віку. Таким чином, оскільки відповідач по справі отримує пенсію по інвалідності, як особа з інвалідністю третьої групи, та займається підприємницькою, тому він має змогу сплачувати аліменти без шкоди свого матеріального становища. А відповідно позивач відповідно до ст. 199 СК України маю право на звернення до суду щодо стягнення аліментів. Крім того, позивач вказує, що відповідно до ст. 185 СК України, оскільки донька навчається на контрактній основі, за яке вона має сплачувати по 1500 гривень за кожний семестр, а на теперішній час нею було сплачено 7500 гривень, що підтверджується квитанціями, тому вона має право на відшкодування відповідачем частини понесених нею додаткових витрат повязаних розвитком здібностей доньки (її навчанням). Крім того, за проживання в гуртожитку [PERSON] керівних кадрів культури і мистецтв нею сплачується щомісячно по 400 гривень, на час подання позову сплачено 3200 гривень, що буде підтверджено відповідними квитанціями, отже вона маю право на часткове відшкодування відповідачем на її користь понесених додаткових витрат, повязаних з оплатою проживання доньки у гуртожитку навчального закладу. Ухвалою суду від 29.03.2018 року позовну заяву [PERSON], прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 29.03.2018 року та позовну заяву з додатками, яка судом надсилалась за адресою реєстрації відповідача, останній не отримав, поштове відправлення повернулося до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 12 вересня 1997 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 02.07.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням того ж суду від 02.07.2014 року було стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1000 гривень на кожну дитину, починаючи із 02 червня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Макарівського районного суду від 15.07.2015 року розмір аліментів було зменшено з 1000 гривень до 500 гривень на кожну дитину, починаючи із 02 червня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Однак рішенням Апеляційного суду Київської області від 14.09.2015 року вищенаведене рішення місцевого суду було скасовано та ухвалене нове рішення, яким стягнуто зі [PERSON], аліменти на користь позивача на утримання доньок із 1000 гривень на 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказаним рішенням встановлено, що відповідач є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності. 10.02.2015 року проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON]. 01.09.2017 року донька поступила на навчання до Вищого навчального закладу, а саме до [PERSON] керівних кадрів культури і мистецтв, початок навчання 01.09.2017 року, закінчення 30.06.2021 року. Форма навчання - денна, платна (контрактна). Навчання у Вищому навчальному закладі підтверджується довідкою навчального закладу №117 від 13.10.2017 року та договором про надання освітніх послуг від 14.08.2017 року. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами ст.ст. 198-201 СК України. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як встановлено ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, слід керуватися нормами ст. 199 СК України, відповідно до якої обовязок батьків утримувати повнолітню дитину настає за умов: 1) продовження навчання; 2) у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги; 3) вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так позивач, судом було встановлено, що відповідач є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності. 10.02.2015 року проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON]. Позивач у порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надала суду доказів на підтвердження того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своїй доньці у звязку із продовженням навчання, оскільки відсутні докази розміру пенсії відповідача, та докази отримання ним будь-яких інших доходів, а відтак у задоволенні цієї частини вимог слід відмовити. Що стосується стягнення додаткових витрат на дитину, то в даному випадку стаття 185 СК України застосовуватися не може, оскільки передбачає обовязок участі одного з батьків у додаткових витрат на утримання дитини. Відповідно ж до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Оскільки донька [PERSON] [INFO], вже досягла повноліття, вона втратила правовий статус дитини, а тому і в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed