Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], (далі - позивачі) звернулись до суду з позовом до Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач), в якому вказали, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік [PERSON] та батько [PERSON], [PERSON] До дня смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою разом ним проживали позивачі, що підтверджується довідкою Новосілківської сільської ради №313 від 18.07.2018 року. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданої Новосілківською сільською радою та технічним паспортом на житловий будинок. Спадкоємцями майна померлого [INFO] [PERSON] першої черги за законом є позивачі, які прийняли спадщину, вступивши в управління спадковим майном, відповідно до вимог Цивільного Кодексу Української РСР, що діяв на момент відкриття спадщини. Інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом не має. Оскільки, житловий будинок в [ADDRESS], був придбаний [PERSON], за час його перебування у шлюбі з [PERSON], то він є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а частки майна дружини та чоловіка є рівними. Таким, чином дружина померлого [PERSON] має право на ? частину вказаного житлового будинку, як на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя. Інша ? частина житлового будинку, як спадкове майно, розподіляється між спадкоємцями першої черги за законом, тобто між позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], порівну, тобто по 1/6 частки за кожним (1/2 : 3 = 1/6). Однак, стосовно оформлення спадкових прав на вказаний житловий будинок державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Омельчук К.А., було надано роз'яснення, що за результатами проведення пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що інформація у ДРРРП щодо вказаного будинку відсутня, а тому позивачам, слід звернутися до суду. Враховуючи викладене, позивачі просили суд визнати за ними право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [INFO] [PERSON], у таких частках: за [PERSON] на 4/6 частки (з яких ? частки як право у спільній сумісній власності подружжя та 1/6 частки у спадщині як спадкоємця першої черги за законом); та по 1/6 частки за [PERSON] та [PERSON] також як спадкоємців першої черги за законом. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 09.08.2018 року позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.08.2018 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Також даною ухвалою суду від 09.08.2018 року у порядку вимог ст. 84 ЦПК України витребувано від державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON]. Ухвалою суду від 30.08.2018 року відкладено підготовче засідання на 26.09.2018 року. Ухвалою суду від 11.09.2018 року задоволено клопотання представника позивачів [PERSON] та витребувано від Київського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON], Ухвалою суду від 26.09.2018 року відкладено підготовче засідання на 14.11.2018 року. У підготовче засідання 14.11.2018 року позивачі не прибули, згідно письмової заяви просили слухати справу у їх відсутності. Відповідач в установлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовна заява є обґрунтованою, обставини викладені у позові підтверджуються наданими письмовими документами до позову, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Також просив розглядати справу у відсутності свого представника. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] - чоловік [PERSON] та батько [PERSON], [PERSON], що підтверджується наступними документами: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER], видане 20.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського РУЮ Київської області, актовий запис №05; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 20.02.1973 року Новосілківською сільською радою Макарівського району, актовий запис №2; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] видане 23.11.1973 року Новосілківською сільською радою Макарівського району, актовий запис №17; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], видане 16.08.1977 року Новосілківською сільською радою Макарівського району, актовий запис №13 (а.с. 12-15). До дня смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою разом ним проживали: [PERSON], [INFO] - дружина, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - син, що підтверджується довідкою Новосілківської сільської ради №313 від 18.07.2018 року (а.с.16). Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: в [ADDRESS], що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданої Новосілківською сільською радою 18.07.2018 року, а саме особовим записом №87 в погосподарській книзі [NUMBER] за 1991-1995 роки (а.с. 25), та технічним паспортом на житловий будинок (а.с.19-23), відповідно до якого до складу домоволодіння входить: житловий будинок під літерою А: загальною площею 93,0 кв.м., житловою - 67,3 кв.м., та господарські будівлі «а» - веранда; «над А» - мансарда; «а1» - ганок, «Б» - сарай; «В» - погріб; «Г» - вбиральня; «[NUMBER]» - колодязь; «№2-5» - огорожа. Як вбачається з договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку, посвідченого 05.10.1985 року секретарем виконкому Новосілківської сільської Ради народних депутатів [PERSON], за реєстром №35, він був придбаний [PERSON], під час перебування у шлюбі з позивачем [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України в редакції 1969 року, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до вимог ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до вимог ст. 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, позов в частині визнання за позивачем [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку, що в [ADDRESS], як на частку у майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, підлягає задоволенню. Інша ? частка будинку увійшла до складу спадщини, що залишилась після смерті [INFO] [PERSON]. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Розділу VІІ «Спадкове право» Цивільного Кодексу Українсько РСР, що діяв на момент відкриття спадщини. Так, відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 549 Цивільного кодексу УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачаються з довідки №314, виданої 18.07.2018 року Новосілківською сільською радою, після смерті [INFO] [PERSON], його дружина - [PERSON] та діти -[PERSON], [PERSON], фактично вступили в управління майном до шести місяців з дня смерті так, як доглядали за житловим будинком, проводили ремонт в будинку, сплачували комунальні платежі (а.с.26). Таким чином судом встановлено, що позивачі спадщину прийняли і їх частки є рівними, тобто (? : 3=1/6) по 1/6 за кожним. Інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом не має, що також підтверджується відповіддю Макарівської районної державної нотаріальної контори №1446/01-16 від 23.08.2018 року та відповіддю Київського обласного нотаріального архіву №2278/01-17 від 07.11.2018 року, звідки вбачається, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась та не видавалась. Однак, стосовно оформлення спадкових прав на вказаний житловий будинок державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Омельчук К.А., було надано роз'яснення, що за результатами проведення пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що інформація у ДРРРП щодо вказаного будинку відсутня, а тому позивачам, слід звернутися до суду. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийняття спадщини визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом майна померлого [INFO] [PERSON], спадщину прийняли, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, до складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, а частка кожного із спадкоємців становить: [PERSON] - 4/6 частки (з яких ? частки як право у спільній сумісній власності подружжя та 1/6 частки у спадщині як спадкоємця першої черги за законом); та по 1/6 частки за [PERSON] та [PERSON] також як спадкоємців першої черги за законом. Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позивачі просили покласти судові витрати на них. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved