Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що відповідач є наймачем житлового приміщення, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, б. 33-а, кв. 6. З квітня 2015 року [PERSON] не проживає за місцем реєстрації. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування. Оскільки відповідач відсутня за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, позивач вважає її такою, що втратила право користування вказаною квартирою. Просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 6 по вул. Донецькій у буд. № 33-а у м. Сєвєродонецьку Луганської області.\~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Представник позивача [PERSON] у письмовій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у звязку з чим судом 19.09.2018 року на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сімї не звільняє їх від виконання обовязків за договором найму жилого приміщення. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є наймачем квартири № 6, розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, б. 33-а, що підтверджується копією договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15.06.2006 року. Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21.05.2018 року №25907, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, б. 33-а, кв. 6, станом на 21.05.2018 року зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Згідно з актом про встановлення факту проживання / не проживання / від 22.05.2018 року № 744, затвердженого директором комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, б. 33-а, кв. 6, фактично проживає [PERSON], окрім вказаної особи з квітня 2015 року по теперішній час ніхто не проживає. З копії довідки №13763/111/34-2016 від 05.08.2016 року, виданої Сєвєродонецьким відділом поліції ГУНП в Луганській області, вбачається, що [PERSON] зверталась до Сєвєродонецького\~ ГУ УМВС України в Луганській області за фактом втрати звязку зі своєю матірю [PERSON], яка 10.04.2015 року вийшла з дому та не повернулася, її місце знаходження невідоме.\~\~\~ Частиною 2 статті 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує розяснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Оскільки відповідач перестала проживати у спірній квартирі з 2015 року, то, відповідно, вона втратила право користуватися спірною квартирою. Суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців і не приймає участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення, а отже втратив інтерес до вказаного житлового приміщення. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн. у звязку із документальним їх підтвердженням.

Outcome: approved