Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками в рівних частках квартири [ADDRESS]. Посилаючись на те, що відповідач майно належним чином не утримує, розділити квартиру відповідно до належних часток або спільно користуватись нею неможливо, [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання за ними права власності на належну [PERSON] 1/3 частину квартири. В судове засідання сторони не зявились, в направлених до суду заявах просили розглянути справу у їх відсутності, позивачі підтримали позов, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 8 вересня 2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від цієї ж дати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] по 1/3 частині кожен. У відповідності з ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Згідно з п. 7 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. Судом встановлено, що відповідач повністю усунувся від утримання належного йому майна. Всі витрати по утриманню квартири несуть позивачі, що підтверджується рахунками про сплату житлово-комунальних послуг. Крім того, [PERSON] і [PERSON] за власні кошти проводять ремонтні роботи у спірній квартирі, що також підтверджується відповідними товарними чеками. Враховуючи, що відповідач не утримує своє майно, що призводить до порушення прав позивачів і унеможливлює спільне володіння і користування будинком та припинення права власності відповідача на спірну частку не завдасть істотної шкоди його інтересам, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. З висновку про вартість обєкта оцінки від 3 листопада 2016 року вбачається, що ринкова вартість 1/3 частини квартири [ADDRESS] становить 42400 грн. За таких обставин з [PERSON] і [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути по 21200 грн. з кожної компенсації вартості належної [PERSON] 1/3 частини квартири. Згідно з ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Outcome: approved