Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування домоволодінням. В судовому засіданні представник позивачів підтримала заяву з підстав, наведених в позовній заяві та просить її задоволити. Просить суд постановити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування домоволодінням, що знаходиться в [ADDRESS] Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Зі згоди представника позивача, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON], [PERSON] з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] Дане домоволодіння належить їм по ? частки кожному на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.12.2013 року. Крім позивачів в даному домоволодінні зареєстровані: внучка/дочка - [PERSON], [INFO], внук/син - [PERSON], [INFO], їхні внуки: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], а також їхній колишній зять - відповідач [PERSON], [INFO], який у даному домоволодінні не проживає фактично вже більше, як рік часу. 26.12.2017 року позивач [PERSON] розірвала шлюб з відповідачем [PERSON] Той факт, що в домоволодінні досі зареєстрований їхній колишній зять/чоловік - [PERSON], заважає позивачам повноцінно користуватись цим домоволодінням. Відповідач його не будував, коштів по утриманню та проведенню ремонту домоволодіння ніколи не надавав, участі в оплаті комунальних послуг, веденні підсобного господарства - не брав. Доведено в судовому засіданні і ту обставину, що відповідач [PERSON] вже більше року у вказаному домоволодінні не проживає, тому втратив право користування житлом, оскільки він більше як один рік відсутній у домоволодінні, яке на праві приватної власності належить позивачам [PERSON], [PERSON] Факт непроживання відповідача [PERSON] за адресою в [ADDRESS] підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеного депутатом Делятинської селищної ради ОТГ, з якого вбачається, що відповідач відсутній у вказаному будинковолодінні більше трьох років і включно по даний час. Наведені обставини не спростовані відповідачем по справі. Крім того, вказані обставини підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON] і [PERSON] Показання даних свідків логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення. Відповідно до ст. 391 ч. 1 ЦК України вказано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку у відповідності ст.405 ЦК України. Вирішуючи позов, суд погодився з доводами представника позивача про те, що протягом тривалого часу відповідачем не вживалися будь-які заходи для збереження за собою права на користування житлом, а тому він втратив на нього право, оскільки тривала відсутність сталася без поважних на те причин. З огляду на всі зазначені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. З відповідача слід стягнути судові витрати по справі в користь позивачів відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст.391,405, ЦК України та

Outcome: approved