Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Одеська товарна біржа, про визнання дійсним договору купівлі-продажу, про визнання права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 червня 1996 р. позивачі придбали у відповідачів 2-х кімнатну квартиру загальною площею 45.40 кв.м, житловою площею 27.4 кв.м за адресою [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеним на Одеській товарній біржі, зареєстрованим під № 15121. Зазначена квартира належала [PERSON], [PERSON] [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 12-887 від 08.06.1993 р., яке було видане УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, зареєстрованого в МБТІ м.Одеси 12.07.1995 р. під № 110 пр.-стор.137 реєстр 394. Під час укладення договору між сторонами було досягнуто згоди і виконані суттєві умови договору. Позивачі передали відповідачам обумовлену суму грошей у розмірі 835814000.00 крб., а відповідачі в свою чергу передали документи на квартиру, та ключі. Після укладення договору позивачі вселилися в квартиру [ADDRESS]. Таким чином, за думкою позивачів вищевказана угода повинна бути визнана дійсною. Позивачі також посилаються на те, що під час укладення вищевказаного договору купівлі-продажу вони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 28.03.1987 р. відділом РАЦС Суворовського району м. Одеси і розірваний 28.09.2010 р., актовий запис № 392. Таким чином, квартира за адресою [ADDRESS] , згідно ст.ст. 22,28 КпШС України є спільною сумісною власністю подружжя, тобто кожному з подружжя належить на праві власності по 1/2 частки квартири. В зв'язку з чим, позивачі просять визнати за ними право власності на квартиру у рівних частках, тобто по 1/2 частки за кожним. В судове засідання позивачі подали заяву, згідно якої просили задовольнити позовні вимоги, а також розглянути справу у їх відсутності. Відповідач [PERSON], а також відповідачка [PERSON] не заперечували проти задоволення позовних вимоги, а також просили справу розглядати у їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 25 червня 1996 р. між [PERSON], [PERSON], яка діяла від себе особисто та від імені та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на підставі рішення Суворовського РВКа м. Одеси від 21 червня 1996р. за № 567 та [PERSON], [PERSON] був укладений договір № 15121 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON], [PERSON] придбали 2-х кімнатну квартиру загальною площею 45.40 кв.м, житловою площею 27.4 кв.м за адресою [ADDRESS], що був посвідчений Одеською товарною біржею. Під час укладення договору між сторонами було досягнуто згоди і виконані суттєві умови договору. Позивачі передали відповідачам обумовлену суму грошей у розмірі 835814000.00 крб., а відповідачі в свою чергу передали документи на квартиру, та ключі. Після укладення договору позивачі вселилися в квартиру [ADDRESS]. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, суд вважає, що вищевказаний договір купівлі-продажу необхідно визнати дійсним. Судом також встановлено, що під час укладення вищевказаного договору купівлі-продажу позивачі перебували у шлюб, який був зареєстрований 28.03.1987 р. відділом РАЦС Суворовського району м. Одеси і розірваний 28.09.2010 р., актовий запис № 392. Таким чином, квартира за адресою [ADDRESS] , згідно ст.ст. 22,28 КпШС України є спільною сумісною власністю подружжя, тобто кожному з подружжя належить на праві власності по 1/2 частки квартири. Крім того, вищевказана квартира зареєстрована на праві власності за позивачами. На підставі викладеного,

Outcome: approved