Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до ПАТ «Облтеплокомуненерго», в якому просять: - визнати дії Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» щодо завищення нарахування [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] витрат теплової енергії за місця загального і користування, за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS] за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) та за період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року (включно) неправомірними; - скасувати незаконно нараховану Публічним акціонерним товариством «Облтеплокомуненерго» заборгованість витрат на оплату теплової енергії за опалення місць загального користування згідно будинкового лічильника [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] витрат теплової енергії за місця загального користування, за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS] за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) та за період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року(включно); - зобовязати Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» здійснити перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS] за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно) та за період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року (включно) відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженою Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України N 359 від 31.10.2006 p., в наступному порядку; - зобовязати Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» провести відповідні коригування по особових рахунках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS] за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) та за період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року (включно). Свої вимоги мотивують тим, що позивачі, є власниками квартир № 52 (корпус 1), № 21, 25, 28 (корпус 2), № 12, 20 (корпус 3), які знаходяться в багатоквартирному будинку за адресою м. Чернігів, вул. курсанта Єськова, 14 та квартири № 116 будинку за адресою м. Чернігів, вул. курсанта Єськова, 4, які обладнані приладом загальнобудинкового обліку теплової енергії. В зазначених будинках знаходяться як помешкання громадян без індивідуальних, так і з індивідуальними приладами обліку витрат теплової енергії. Незважаючи на відсутність письмових договорів про надання послуг з центрального опалення та центрального постачання гарячої води у деяких позивачів, відповідач такі послуги надає, а позивачі їх приймають, а отже дії сторін щодо надання та отримання послуг і подальшої їх оплати з боку позивачів породжують цивільні права та обовязки, а також право на звернення в суд щодо захисту своїх прав та інтересів, в разі виникнення спору. Так, позивачі з метою раціонального використання тепла та заощадження ресурсів, за власний рахунок здійснили встановлення в квартирах ультразвукові електронні лічильники тепла. Встановлення індивідуального лічильника тепла на помешкання спонукало небажання нести тягар за надлишкове, нераціональне та неекономне споживання тепла іншими мешканцями будинку з відкритими вікнами, подвійними в кімнатах радіаторами, опалювальними балконами та теплими полами за рахунок незаконного втручання в систему опалення та відсутність механізму впливу та контролю з боку Держави на «крадіжки» тепла з боку споживачів. Тобто при наявності тільки загальнобудинкового лічильника тепла оплата за спожите тепло згідно Правил № 630 здійснюється «пропорційно опалювальної площі» та не коригується в залежності від реального споживання тепла кожною квартирою. Тобто навіть якщо позивачі взагалі не будуть вмикати опалення, на них, при наявності тільки загальнобудинкового лічильника тепла, буде покладатися обовязок оплати за «теплі поли», «опалення балконів» та «опалення вулиць» іншими мешканцями будинку. Отже, зазначене послугувало основним аргументом на встановлення квартирного індивідуального лічильника тепла, та набуття права сплачувати за фактично спожите тепло саме родинами позивачів. До опалювального періоду 2016-2017 років, будь яких претензій з боку позивачів до відповідача не було, оскільки розрахунок за спожите тепло здійснювався у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме з урахуванням фактичного споживання тепла квартирою на підставі показників квартирного лічильника та окремо здійснювався розрахунок за МЗК, який становив в самий холодний період приблизно 131,15 грн., в теплий період 62,33 грн. Але, з початком опалювального періоду 2016-2017 pp. політика відповідача щодо розподілу тепла споживачам при незмінності діючих нормативно-правових актів, кардинально змінилася в односторонньому порядку, а саме позивачі отримали рахунки, з яких вбачається, що наприклад квартира площею 72,4 кв.м. в грудні 2016 р. спожила тепла на 654,62 грн., а МЗК, в якій доля на кожного позивача припадає в середньому по 8 кв.м., становить 1199,26 грн. і це при тому, що температура в МЗК встановлюється на рівні + 16 гр. Не погодившись з розрахунком відповідача, мешканці будинку звернулися до теплопостачальної організації щодо надання відповідних розяснень, та отримали відповіді (типові для всіх помешкань Чернігова) з яких випливає, що відповідач показання загальнобудинкового лічильника ділить на опалювальну площу всіх квартир у будинку та отримує кількість теплової енергії на опалення 1 м. кв. квартир, яку множать на сумарну площу квартир без квартирних приладів обліку, тобто для квартир без лічильників вираховує не фактичне (реальне), а середнє споживання з урахуванням витрат на МЗК. Потім відповідач віднімає від показників загальнобудинкового лічильника сумарну теплову енергію по факту спожиту квартирами з лічильниками, а залишок теплової енергії розподіляє виключно споживачам квартир з індивідуальними приладами обліку, як оплату за МЗК. Із запропонованим відповідачем новим механізмом розподілу теплової енергії позивачі не погоджуються, оскільки відбувається грубе порушення відповідачем законодавчих норм, що регулюють правовідносини в сфері теплопостачання, а саме відбувається підміна понять та методики розрахунку кількості теплоти, що споживається місцями загального користування. А вищезазначений самостійно вигаданий відповідачем механізм розподілу спожитої теплоти в МЗК не кореспондується з вимогами закону. Позивач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились. В матеріалах справи наявні їх клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартир за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], м. Чернігів, вул. курсанта Єськова[ADDRESS], відповідно, в яких встановлено внутрішньоквартирний засіб обліку теплової енергії, і споживачами послуг з централізованого опалення квартир та місць загального користування будинку, які надає відповідач. Також у вказані будинки обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, що визнається сторонами. Правовідносини між виконавцем послуг та споживачем в сфері надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі - Методика) та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до пункту 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. При нарахуванні плати за опалення місць загального користування у житловому будинку виконавець послуг з централізованого опалення зобов'язаний дотримуватися положень Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359. Відповідно п. 28 Правил, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування (далі - МЗК) будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Судом встановлено, що квартири позивачів обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, у частині інших квартир відсутні такі засоби, разом з тим будинки обладнані будинковими лічильниками, що визнається сторонами по справі. Нарахування за послуги з централізованого опалення, в тому числі за опалення МЗК, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії, АТ «ОТКЕ» здійснює для всіх споживачів, незалежно від наявності або відсутності у них індивідуальних вузлів обліку теплової енергії, відповідно до п.п. 10, 12 Правил, п.п. 2.1.4, 2.2.1, 2.2.2 та розділу 3 Методики. Пункти 2.2.1. і 2.2.2. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування, між окремими помешканнями будинку. Пунктом 2.1.4 Методики визначено, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на місцях загального користування витрати теплової енергії на опалення місць загального користування визначаються розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1 Методики. Однак, при визначенні суми оплати за вказаними пунктами, відповідач, з врахуванням того, що СНиП 2.04.05-91 втратили чинність, а діючі ДБН В.2.5-67:2013, що затверджені наказами Мінрегіонбуду від 25.01.2013 №24 та від 28.08.2013 №410 не містять методики розрахунку втрат теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, проводив розрахунок шляхом віднімання від показань будинкового лічильника визначених кількості теплової енергії на опалення квартир без лічильників, сумарних показань квартирних лічильників та сумарної кількості теплової енергії на опалення окремих к-тих приміщень місць загального користування. Проте, вказаний спосіб нарахування не відповідає складовим формули, визначеній в п. 2.1.4 Методики. З огляду на це, відповідач проводив розрахунки опалення місць загального користування не у спосіб, що визначений законом. Отже, підміняючи методику розрахунку, визначену нормативним актом, який є чинним, іншою методикою, що здійснена не на підставі нормативно-правового акту, відповідач діяв не у передбачений законом спосіб. З огляду на це, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок витрат теплової енергії відповідно до п. 2.1.4 Методики та провести відповідні коригування по особових рахунках позивачів за спірний період. При цьому, суд вважає за необхідне послатись в резолютивній частині рішення на п. 2.1.4 Методики, без зазначення застосування формули в деталях, оскільки порядок перерахунку, який просить здійснити позивач не відповідає п. 2.1.4 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359. Враховуючи викладене, не підлягають задоволенню вимоги щодо визнання дій щодо завищення нарахування неправомірними та зобовязання скасувати незаконно нараховану заборгованість витрат оплати теплової енергії за опалення місць загального користування згідно будинкового лічильника, оскільки завищення нарахування і заборгованості позивачами не доведено, а здійснення нарахування і визначення заборгованості є правом відповідача як надавача послуг з опалення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачі звільнені від сплати судового збору відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з ПАТ «Облтеплокомуненерго» на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: partial