Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] 27.03.2014 року пред'явила позов до [PERSON] про визнання права власності, а саме на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] як частку в майні колишнього колгоспного двору та про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на 1/6 частину цього житлового будинку у порядку спадкування після смерті батька [PERSON] та на 1/2 частину даного житлового будинку у порядку спадкування після смерті матері [PERSON] У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що вказаний житловий будинок належав до майна колишнього колгоспного двору, членами якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], проте відповідач давно не проживає у вказаному будинку, тобто втратила право на свою частку і тому [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині майна колгоспного двору. [INFO] помер [PERSON], котрий був їх, сторін, батьком, і після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину вказаного житлового будинку, 1/6 частину якого успадкувала вона, позивач, а 1/6 частину даного будинку успадкувала [PERSON] [INFO] померла [PERSON], котра була її позивача, матір'ю і після її смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS]. При житті, [PERSON] та [PERSON] заповітів не склали, а тому спадкоємцем першої черги за законом була вона, позивач, так як [PERSON] свідомо не подавала заяви про прийняття спадщини після смерті батьків. Рудківська державна нотаріальна контора відмовила їй, [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, оскільки за життя [PERSON] не виготовила свідоцтва про право власності на будинок. Під час судового розгляду [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнала. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про укладення шлюбу та свідоцтв про народження відомо, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18, 19). Із довідок, виданих виконавчим комітетом Корналовицької сільської ради Самбірського району від 10.02.2014 року та технічного паспорта, виготовленого 16.01.2014 року Самбірським МБТІ, вбачається, що зазначені особи станом на 15 квітня 1991 року були членами колгоспного двору, до майна якого належав житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], що складається із житлового будинку, літньої кухні, стайні, стодоли, шопи, убиральні та огорожі, побудованих у 1980 році і його житлова площа становить 43, 3 кв. м., загальна площа - 65, 4 кв. м. (а.с. 11, 12, 13-15). Згідно ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. [PERSON] відмовилася від своєї частки у майні колишнього колгоспного двору, а тому право власності на майно, яке належало вказаному колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині кожен. Із свідоцтв про смерть та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі видно, що [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6, 7, 9). Відповідно до п. 5. ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкування щодо їх часток застосовуються положення ЦК Української РСР. У пункті 6 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України також роз'яснено, що загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Згідно ст. 524 цього Кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Правилами статтей 548 та 549 цього Кодексу було встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Із довідок, виданих виконавчим комітетом Корналовицької сільської ради Самбірського району, вбачається, що заповіт від імені [PERSON] та [PERSON] не посвідчувався, [PERSON] постійно проживала із спадкодавцями на час відкриття спадщини і протягом строку у шість місяців не заявила про відмову від неї. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняла, так як заяву про прийняття спадщини не подала. Ураховуючи наведене, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частину майна, котру по 1/6 частини успадкували [PERSON] та [PERSON], так як проживали разом з спадкодавцем та є такими, що вступили у володіння та управління спадковим майном. Також після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину майна, із якої 1/3 частина майна як частка в майні колишнього колгоспного двору та 1/6 частина майна у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] Рудківська державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за законом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що [PERSON] не виготовила за життя свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] .

Outcome: approved