Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини за законом. В обґрунтування позову зазначив, що 24 квітня 2016 року помер його племінник [PERSON]. Після його смерті відкрилася спащина у вигляді 1/4 частки квартири, розташованої за адресо. [ADDRESS]. На зазначену квартиру померлий спадщини не залишив. Оскільки на момент смерті [PERSON] місце його останнього проживання позивачу не було відомо, у вересні 2016 року він звернувся до нотаріальної контори м.Джанкой , АР Крим за місцем останнього відомого йому місцем проживання спадкодавця та місцем знаходження нерухомого майна. Тривалий час працівники нотаріальної контори вимагали від позивача документи, що підтверджували факт родинних відносин, але в подальшому відмовились приймати заяву про прийняття спадщини, оскільки встановили, що спадкодавець не був зареєстрований на території м.Джанкой, не отримував паспорта громадянина РФ. При цьому відмовили в наданні довідки про звернення до нотаріальної контори у встановлений законом строк для прийняття спадщини. Зважаючи на те, що смерть племінника позивача настала в наслідок скоєного відносно нього злочину , позивача було визнано потерпілим по кримінальному провадженнню, яке знаходиться на розгляді в апеляційному суді Запорізької області. В під час участі у судовому засіданні в якості потерпілого позивачу стало відомо, що [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований за адресою [INFO]. Оскільки про місце відкриття спадщини позивачу стало відомо вже після закінчення терміну, встановленого законом для прийняття спадщини позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, проте ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2016 року позовну заяву було повернуто позивачу для звернення до належного суду. Позивач просить визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті племінника [PERSON], який помер 24 квітня 2016 року. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не зявилася, надав письмові пояснення щодо позовних вимог, та просить ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 356577, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 3038. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Право власності спадкодавця на зазначену частку квартири підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Джанкойським міськвиконкомом 14 листопада 1994 р. На зазначену спадщину [PERSON] заповіту не залишив. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошена померлою (частина третя ст. 46 цього кодексу). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Оскільки на момент смерті [PERSON] місце його останнього проживання позивачу не було відомо, він у вересні 2016 р. звернувся до нотаріальної контори м. Джанкой, АР Крим, за місцем останнього відомого йому місця проживання спадкодавця та місця знаходження нерухомого майна, проте йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки було встановлено, що спадкодавець не був зареєстрований на території м. Джанкой, не отримував паспорта громадянина РФ. При цьому працівники нотаріальної контори відмовились надати довідку про звернення до нотаріальної контори у встановлений законом для прийняття спадщини термін. Зважаючи на те, що смерть племінника позивача настала в наслідок скоєного відносно нього злочину , позивача було визнано потерпілим по кримінальному провадженнню, яке знаходиться на розгляді в апеляційному суді Запорізької області. В під час участі у судовому засіданні в якості потерпілого позивачу стало відомо, що [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований за адресою [INFO]. Оскільки про місце відкриття спадщини позивачу стало відомо вже після закінчення терміну, встановленого законом для прийняття спадщини позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, проте ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2016 року позовну заяву було повернуто позивачу для звернення до належного суду та відповідно до ухвали апеляційного суду Запорізької області від 10.05.2017 року ухвала Жовтневого районного суду залишена без змін. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно розяснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обовязковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважної причини, а тому визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved