Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON] (далі заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка, посилаючись на те, що 31 грудня 2015 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Донецьку, у віці 76 років помер її чоловік [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], житель [INFO], в результаті хронічної судино-мозкової недостатності ІІІ ступеня, спричиненої церебральним атеросклерозом, гіпертонічною хворобою, засвідченого сімейним лікарем [PERSON], що підтверджується дублікатом лікарського свідоцтва про смерть № 62/4 від 19.10.2016 року, виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги № 6, розташованим по вул. Бірюзова, 35а у м. Донецьку. З цим лікарським свідоцтвом про смерть заявниця звернулась до Петропавлівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції в Дніпропетровській області щодо реєстрації смерті чоловіка [PERSON], але заявниці було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті чоловіка через те, що для підтвердження факту смерті предявлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про порядок впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, і рекомендовано звернутися до суду. Посилаючись на ст.ст. 234, 256, 257-1, 367 ЦПК України, заявниця просить суд встановити факт, що 31 грудня 2015 року, у віці 76 років, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Донецьку, помер її чоловік [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], житель [INFO] в результаті хронічної судино-мозкової недостатності ІІІ ступеня, спричиненої церебральним атеросклерозом, гіпертонічною хворобою, засвідченого сімейним лікарем [PERSON], що підтверджується дублікатом лікарського свідоцтва про смерть № 62/4 від 19.10.2016 року, виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги № 6, розташованим по вул. Бірюзова, 35а, в м. Донецьку, та допустити негайне виконання судового рішення. Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву та просить суд її задовольнити. Заявниця пояснила, що чоловік тривалий час хворів і помер 31 грудня 2015 року, будучи на тимчасово окупованій території у м.Донецьку, там же вона його поховала. Встановлення факту їй потрібно для отримання допомоги на поховання. Заінтересована особа - Петропавлівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання представника не направила. Вислухавши пояснення заявниці, вивчивши та дослідивши надані заявницею докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Це розяснення відповідає змісту ч.2 ст.259 ЦПК України. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Законом України « Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 04 лютого 2016 року № 990-VIII встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, які відображені в ст.257-1, п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з п.8 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території; гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до п.11 ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Судом встановлено, що заявниця є громадянкою України, проживала у м.Донецьку разом з чоловіком [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], який був громадянином України, що підтверджується паспортом серії ВС № 224523, виданим Кіровським РВДМУУМВС України в Донецькій області 15.03.2000 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] згідно з довідкою, виданною 04.07.2000 року ДПІ Кіровського району м.Донецька. Їх шлюб зареєстровано 15.07.1967 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ АГ № 138156, виданим Палацом одруження м.Донецька 15.07.1967 року. Чоловік тривалий час хворів і помер 31 грудня 2015 року, будучи на тимчасово окупованій території у м.Донецьку, там же заявниця його поховала, що підтверджується світлинами могили померлого на кладовищі. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджених Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07 листопада 2014 року №1085-р, та відповідно до положень Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року м. Донецьк Донецької області відноситься до тимчасово окупованої території України, а тому на зазначені правовідносини поширюються встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені ст.257-1 ЦПК України . Листом від 25.10.2016 року за №748/04-113 Петропавлівським районним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено заявниці у проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка [PERSON]. Встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті чоловіка та отримання допомоги на опховання. Таким чином, при тому, що заявниця не має можливості іншим способом захистити своє право, з метою захисту законних прав та інтересів заявниці, яка є громадянкою України, суд приходить до висновку про задоволення заяви в частині встановлення факту смерті її чоловіка в певному місці у певний час. Що стосується зазначення причини смерті, то суду не надані належні докази, на підставі яких суд міг би зазначити причину смерті чоловіка заявниці, тому в цій частині вимоги заяви задоволенню не підлягають.

Outcome: partial