Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] 24.10.2013 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на себе аліменти з батька - відповідача [PERSON] на період навчання в Академії військово-морських сил у розмірі 1/4 частки доходів відповідача щомісячно. . Вимоги мотивує тим, що навчається у вищому закладі на денному відділенні за контрактною формою навчання, плата за яке складає 1000 грн. в місяць, він орендує житло в м. Севастополі за місцем навчання та сплачує 2500 грн. щомісячно, не працює, доходів не має, потребує матеріальної допомоги від батька. У судове засідання позивач не з'явився, при зверненні до суду подав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність (а.с. 8), від позову не відмовився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала заяву (а.с. 44), в якій вказує, що надає, як мати, сину матеріальну допомогу, також вважає, що батько має допомагати дитині. Відповідач позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти у розмірі 100 грн. щомісяця, пояснивши, що роботу втратив, має іншу сім'ю та на утриманні двох дітей, сплачує кредит. Зауважує, що син (позивач) навіть не бажає з ним спілкуватись. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані кожною стороною докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст.ст. 199-200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.3), який з 01.09.2012 року навчається в Академії військово-морських сил ім. П.С. Нахімова (м. Севастополь) за денною контрактною формою навчання зі сплатою за навчання 1000 грн. щомісячно, строк навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року (а.с. 4,7). Повнолітній зареєстрований в м. Джанкой (а.с. 2), власного доходу не має, отримує матеріальну допомогу від матері - [PERSON] Встановлені обставини визнані сторонами, тому доведенню не підлягають. Суд звертає увагу на те, що статтею. 199 СК України передбачений обов'язок батька утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, лише за умови можливості надання такої допомоги, тобто цей обов'язок не є безумовним. Крім цього, не можуть вважатись беззаперечними і підлягають доведенню також і вимоги позивача щодо потреби в аліментах та їх розмір. Суд зауважує, що сторони були попереджені про обов'язок доведення обставин, на які вони посилаються (ст. 27, 60 ЦПК). З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення позивача до суду стало не отримання ним власних доходів, плата за навчання у вищі, плата за орендовану квартиру. Суд вважає доведеними обставини навчання, розмір плати за навчання, те, що навчання на денному відділенні заважає позивачу працевлаштуватись та отримувати власний дохід. Разом з тим, суд вважає недоведеним витрати позивача на оренду житла, оскільки наданий до позову договір найму (а.с. 5) не є укладеним, оскільки не підписаний орендарем, а саме [PERSON] Докази, надані відповідачем на підтвердження свого майнового та сімейного стану, є вагомими та підтверджують неможливість сплати аліментів позивачу у розмірі, який тим визначений. Відповідач [PERSON] одружений (а.с. 36, 14), має дочку [PERSON] (а.с. 19), яка відвідує дошкільний заклад, де щомісячна плата за її харчування складає 220 грн. (а.с. 15), відповідач купує одяг дочці, продукти харчування, ліки, речі для розвитку (а.с. 16-18). Між [PERSON] та його дружиною [PERSON] укладений договір 06.11.2013 року про утримання дітей (а.с. 23), за яким відповідач зобов'язався сплачувати аліменти на загальну суму 1000 грн. щомісячно. Суд звертає увагу на те, що цей договір укладений вже після звернення позивача до суду, разом з тим, він підтверджує наявність на утриманні відповідача двох дітей та їх потребу в матеріальному забезпеченні. 14.08.2006 року відповідачем укладений кредитний та іпотечний договори, обов'язок по яким на даний час не виконаний (а.с. 27-35) і строк виконання закінчується 14.08.2021 року, а щомісячна плата складає більше 170 доларів США. [PERSON] не працює, про що свідчить надана трудова книжка відповідача (а.с. 63-64), не є підприємцем (а.с. 62). З матеріалів справи також вбачається, що мати позивача надає сину матеріальну допомогу у розмірі більше 5000 грн. щомісячно, що заявлено та підтверджено третьою особою особисто (а.с. 44, 45-54), [PERSON] є підприємцем (а.с. 68). Дослідивши у сукупності всі надані докази та пояснення, суд приймає часткову згоду відповідача з позовом, а при визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач, який є повнолітнім, але продовжує навчання, має право на утримання від батьків відповідно до ст. 199 СК України, разом з тим, отримує його від матері у розмірі, достатньому для нормальної життєдіяльності (5000 грн. щомісячно). Відповідач же не працює, має на утриманні двох дітей, несе витрати за кредитним договором, разом з тим, погодився сплачувати позивачу аліменти в розмірі 100 грн. щомісячно. Тому суд вважає розмір аліментів, який заявлений позивачем, завищеним, таким, що не відповідає вимогам розумності та справедливості, а враховуючи всі обставини справи, суд вважає можливим визначити аліменти в розмірі, визнаному відповідачем. Відповідно до ст.. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход|доход| держави у розмірі 243,60 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.201, 191 ч.1, 199, 200 СК України,

Outcome: partial