Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] 17 лютого 2016 року звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 33,8 кв.м, житловою площею 16,7 кв.м, яка складається з: 1-коридор (площею 3,6 кв.м), 2-санвузол (площею 2,9 кв.м), 3-кімната (площею 16,7 кв.м), 4-кухня (площею 8,6 кв.м), І-балкон (площею 1,0 кв.м), ІІ-балкон (площею 1,0 кв.м). У позовні заяві в обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради № 44 «Про відселення мешканців аварійної квартири [ADDRESS] від 19 лютого 2008 року [PERSON] було відселено з належної їй на праві власності квартири [ADDRESS] в однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Даним рішенням на Жовтневу районну у м.Дніпропетровську ради покладений обовязок з оформлення ордеру на вказану квартиру, проте такий обовязок відповідачем виконаний не був, оскільки, як зазначив відповідач у відповідному листі, дане питання не входить до компетенції районної ради. В квартиру [ADDRESS] позивач вселилась у 2008 році, де мешкає на даний час, сплачує житлово-комунальні послуги. У звязку із зазначеним [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просила його задовольнити (а. с. 4-6). Представник позивача надала заяву про розгляд даної цивільної справи без її участі, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 48). Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника інтересів відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без її участі, в заяві просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а. с. 46). Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради № 44 «Про відселення мешканців аварійної квартири [ADDRESS] від 19 лютого 2008 року [PERSON] було відселено з належної їй на праві власності квартири [ADDRESS] в однокімнатну квартиру [ADDRESS] (а. с. 17-18). Даним рішенням на Жовтневу районну у м.Дніпропетровську ради покладений обовязок з оформлення ордеру на вказану квартиру. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2014 року буз задоволений позов [PERSON] до Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи - ЖКП «Перемога - Сервіс», про визнання протиправним та скасування рішення, а саме: визнане протиправним та скасовано рішення Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради №253 від 15 листопада 2011 року «Про скасування рішення виконкому Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради від 19 лютого 2008 № 44 « Про відселення мешканців аварійної квартири [ADDRESS] (а. с. 15-16). В мотивувальній частині даного судового рішення також зазначено про те, що рішенням №1 Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради від 15 січня 2007 року, було визнано квартиру [ADDRESS] (Кіровський район) аварійною з загрозою обрушення, в результаті чого [PERSON] та її сім'я залишилася без житла. Судом встановлено, що листом за вих. № С-09/126 від 08 лютого 2016 року виконавчий комітет Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради останнє повідомило [PERSON] про те, що видача їй ордеру на квартиру [ADDRESS] неможлива, оскільки дане питання не входить до повноважень районної ради. Додатково повідомлено, що ордер на зазначену квартиру виконавчим комітетом не видавався (а. с. 19). Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 15 ЦК України встановлено, що особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, способом захисту якого згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є, зокрема, визнання права власності. В силу ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Оцінюючи всі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності, суд приходить до висновку щодо доведеності та обґрунтованості позовних вимог позивача та можливості їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved