Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - відповідач-1), Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області (далі - відповідач -2) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], який постійно, до дня смерті проживав в [ADDRESS] Позивач є спадкоємцем померлого за законом та спадщину після його смерті прийняла. Позивач є спадкоємцем, який постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважається такою, що прийняла спадщину, так як протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, вона не заявила про відмову від неї. Померлий [PERSON] був членом КСП «Паволоч», проте помилково не включений в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). Членство [PERSON] у колгоспі «Орджонікідзе», який у подальшому був реорганізований в КСП «Паволоч», підтверджується трудовою книжкою. Згідно з інформацією наданої архівним сектором Попільнянської РДА, відомості про виключення з членів колгоспу [PERSON] - відсутні. Задовольнити вимогу позивача та виділити їй, як спадкоємцю [PERSON] земельну частку (пай) не має можливості і самим КСП «Паволоч», так як діяльність КСП «Паволоч» та його правонаступника СВК «Паволоч» припинена, правонаступник відсутній. Право на земельну частку (пай) виникає у осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акту на право колективної власності на землю були чи залишилися членами цього підприємства. Відповідно до інформації наданої Відділом Держгеокадастру у Попільнянському районі, Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Паволоч» було видано 17 січня 1996 року. А тому, на день видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Паволоч», [PERSON] був його членом. Розмір земельної частки (паю) на території Паволоцької сільської ради, на день видачі державного акту на право колективної власності на землю, становить 4,74 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), а її вартість становить 21 121 гривня 00 копійок. Позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Паволоч», розміром 4,74 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] чоловіка [PERSON], судові витрати покладає на себе. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представники відповідачів: Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Попільнянської РДА Житомирської області в підготовче судове засідання не з'явились, надали до суду заяви, в яких просили справу розглядати без участі їх представників, згідно вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 10 серпня 2011 року виконавчим комітетом Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO], актовий запис за № 36. Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 29 липня 1959 року Паволоцьким сільським ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] та [PERSON] з 22 травня 1959 року перебували у зареєстрованому шлюбі, запис за № 30. Згідно довідки № Г-132 від 20 лютого 2019 року Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON], [INFO], уродженець села Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області, який помер [INFO], постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: [ADDRESS], і разом з ним проживала та була зареєстрована: дружина - [PERSON], [INFO]. Як вбачається з трудової книжки виданої 08 липня 1963 року [PERSON], 1937 року народження, в 1995 році прийнятий в члени колгоспу «імені Орджонікідзе». Відповідно до повідомлення № 0-6-0.31-197/116-19 від 19 лютого 2019 року Відділу у Попільнянському районні Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, [PERSON] відмовлено у видачі Сертифікату про право на земельну частку (пай), реорганізованого КСП «Паволоч» на ім'я чоловіка [PERSON], який помер [INFO], так як відповідно до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) реорганізованого КСП «Паволоч» [PERSON] - відсутній. Згідно повідомлення № 39/02-31 від 01 березня 2019 року Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], через відсутність документів, що підтверджують право [PERSON] на вищевказану земельну частку (пай) члена КСП «Паволоч». Як вбачається з детальної інформації про юридичну особу сільськогосподарський виробничий кооператив «Паволоч», дата державної реєстрації юридичної особи - 12 грудня 2006 року, дата державної реєстрації припинення юридичної особи - 04 квітня 2014 року. Статтею 131 Земельного Кодексу України вказано, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно п. «а» ч. 3 статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) є об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні. Частиною 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Згідно частини 1 статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права на земельну частку (пай) члена КСП «Паволоч» в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved