Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON] 06 серпня 2014 року звернулася в суд із позовною заявою про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було зареєстровано 31 жовтня 2009 року. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. На даний час, а саме з вересня 2010 року, сторони проживають окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач не надає коштів на її утримання. Тому, позивачка змушена звертатись до суду із позовом про стягнення аліментів та просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що відповідач проживає окремо, на утримання дитини надає кошти в сумі 300 грн. щомісячно, яких не вистарчає на утримання дитини, оскільки вона не працює, навчається. Вказала, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, так як працює, інших осіб на утриманні немає. Просить позов задовольнити. Відповідач позов заперечив з підстав не спроможності надавати кошти на утримання доньки, так як не має постійної роботи, в нього нерегулярні доходи. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст.184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із роз'яснень, даних в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 26 червня 2014 року розірвано в судовому засіданні (а.с.3), в якому в них народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що неповнолітня донька сторін - [PERSON] проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі та з батьками позивачки, які надають постійну допомогу, [ADDRESS] (а.с.6), та, що відповідач несе витрати на утримання доньки у незначному розмірі, хоча може надавати кошти на утримання доньки своєчасно і систематично, оскільки являється особою молодого віку, працездатний, інших утриманців немає. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, стан здоров'я дитини та відповідача. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, а тому з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із [PERSON] слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

Outcome: partial