Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, який під час розгляду справи уточнили, посилаючись на те, що на підставі рішення виконкому Подільської ради депутатів трудящих м. Києва від 26.03.1973 року за №250 [PERSON] [INFO] року була надано ордер на жиле приміщення [NUMBER] на родину з чотирьох осіб - [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] - на право заняття квартири [ADDRESS]. Квартира складається з кімнати площею 20 кв.м., кімнати площею 10,70 кв.м., кухні площею 6,90 кв.м., коридору площею 4,90 кв.м., вбиральні площею 1 кв.м., ванної кімнати площею 2 кв.м., облаштована лоджією. На сьогоднішній день в квартирі зареєстровано 9 осіб - позивачі, відповідачі та третя особа. Між мешканцями склався порядок користування квартирою, за яким позивачі проживають в кімнаті площею 20 кв.м., а відповідачі - в кімнаті площею 10,70 кв.м. Матір [PERSON] раніше постійно проживала в будинку в СТ «Гипсовик», а з жовтня 2015 року періодично проживає з позивачами. Позивачі за домовленістю з відповідачами сплачують половину витрат по квартирі і підтримують квартиру в належному стані. Відповідачі за житлово-комунальні послуги сплачують нерегулярно і в меншому розмірі, а також не приймають участі в покращенні санітарно-технічного стану квартири. Тому позивачі просять змінити договір найму житлового приміщення - квартири [ADDRESS], виділивши в користування позивачам і [PERSON] кімнату площею 20 кв.м. з лоджією, а відповідачам - кімнату площею 10,70 кв.м.; зобов'язати ДП завод «Генератор» укласти з [PERSON] окремий договір найму жилого приміщення на кімнату площею 20 кв.м. з лоджією в спірній квартирі, а з [PERSON] - окремий договір найму жилого приміщення на кімнату площею 10,70 кв.м. в спірній квартирі. [PERSON] і [PERSON], які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] і [PERSON], та [PERSON] звернулись до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], державного підприємства завод «Генератор», посилаючись на те, що вони зареєстровані і постійно проживають в квартирі [ADDRESS]. В цій квартирі також зареєстровані та проживають відповідачі. Квартира знаходиться у відомчому будинку, який перебуває на балансі заводу «Генератор». Сім'я [PERSON] користується кімнатою площею 10,70 кв.м. в спірній квартирі, а сім'я [PERSON] і матір [PERSON] - кімнатою площею 20 кв.м. На пропозицію позивачів обмінятися кімнатами відповідачі не бажають. Між сім'ями виникають суперечки та непорозуміння, зокрема, щодо користування балконом і місцями загального користування, а також щодо проживання матері [PERSON] в кімнаті площею 20 кв.м., адже відповідачі намагалися її виселити з кімнати. Позивачі просять змінити договір найму житлового приміщення - квартири [ADDRESS], виділивши в користування позивачам і [PERSON] кімнату площею 20 кв.м., а відповідачам - кімнату площею 10,70 кв.м., коридор, кухню, ванну кімнату та вбиральню залишити в загальному користуванні; зобов'язати ДП завод «Генератор» укласти з [PERSON] окремий договір найму жилого приміщення на кімнату площею 20 кв.м. в спірній квартирі, а з [PERSON] - окремий договір найму жилого приміщення на кімнату площею 10,70 кв.м. в спірній квартирі; зобов'язати ДП завод «Генератор» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, а саме на ім'я [PERSON] відкрити окремий рахунок на кімнату площею 20 кв.м. у вказаній квартирі, а на ім'я [PERSON] - окремий рахунок на кімнату площею 10,70 кв.м. в цій квартирі; стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні [PERSON], [PERSON] та представник [PERSON] підтримали свої позовні вимоги з тих же підстав і просили задовольнити, позов сім'ї [PERSON] не визнали і просили відмовити в задоволенні позову. [PERSON] і [PERSON], які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] і [PERSON], в судовому засіданні позов сім'ї [PERSON] не визнали і просили відмовити в задоволенні позову, свої позовні вимоги підтримали з тих же підстав і просили задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні з позовом [PERSON] не погодилася і просила відмовити в задоволенні позову, свій позов підтримала і просила задовольнити. Представники ДП завод «Генератор» і Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлені. Від Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника служби. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що обидва позови задоволенню не підлягають з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] знаходиться на другому поверсі дев'ятиповерхового будинку. Будинок є відомчим і знаходиться на балансі ДП завод «Генератор» (т.1 а.с.52-копія листа ДП від 14.04.2014 року №8/305). Спірна квартира, відповідно до ордеру від [INFO] року, виданого на підставі рішення виконкому Подільської Ради від 26.03.1973 року за №250 була надана у користування [PERSON], його дружині [PERSON] та їх дітям (т.1 а.с.12). На час розгляду справи в квартирі [ADDRESS] проживають і зареєстровані дев'ять осіб - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (т.1 а.с.128). [PERSON] є матір'ю [PERSON] та [PERSON]. Спірне жиле приміщення являє собою двокімнатну ізольовану квартиру, жилою площею 30,7 кв.м., яка складається з кімнат площею 10,7 кв.м. та 20 кв.м., а також кухні площею 6,9 кв.м., ванної кімнати площею 2 кв.м., вбиральні площею 1 кв.м., коридору площею 4,9 кв.м. Квартира обладнана балконом площею 3,2 кв.м. Загальна площа квартири 45,5 кв.м. (т.1 а.с.15-17 - копія сторінок технічного паспорту на квартиру). Між сторонами добровільно склався порядок користування спірною квартирою, згідно з яким [PERSON], [PERSON] і [PERSON] користуються кімнатою площею 20 кв.м., а сім'я [PERSON] у складі п'яти осіб користується кімнатою 10,7 кв.м. [PERSON] з 1995 року періодично, а з осені 2015 року постійно проживає в кімнаті 20 кв.м. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні сторони, а також допитаний в якості свідка [PERSON] Як пояснили в судовому засіданні сторони, між ними виникають суперечки з приводу користування місцями загального користування і балконом в квартирі та щодо оплати за комунальні послуги. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язннями, що випливають із зазначеного договору. А, згідно до ст.104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім»ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено у судовому порядку. В силу ст.63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте, за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв»язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Відповідно до ч.1 ст.48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Згідно з п.53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470 жиле приміщенні надається громадянам у межах 13,65 кв.м. жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Відповідно до п.2 постанови виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів та Президії Київської міської Ради профспілок за №582 від 15.07.1985 року із змінами, внесеними постановою за №234 від 30.04.1991 року «Про внесення змін та доповнень до постанови виконкому міськради профспілок від 15.07.1985 №582 «Про порядок застосування у м. Києві «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР» громадяни визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, якщо вони мають площу до 7,5 кв.м. включно на кожного члена сім»ї. В пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року (з подальшими змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснюється судам, що в силу ст.104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї, або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром, меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак, поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Як встановлено судом, спірна квартира має житлову площу 30,7 кв.м. На долю кожного з мешканців квартири припадає по 3,41 кв.м. жилої площі (30,7 : 9). В разі виділення у користування сім'ї [PERSON] і [PERSON] кімнати площею 20 кв.м. на кожного з членів припадатиме по 5 кв.м. жилої площі (20 : 4), що на 1,59 кв.м. перевищує частину жилої площі, яка припадає на долю кожного з мешканців квартири. На кожного ж з членів сім'ї [PERSON] припадатиме по 2,14 кв.м. (10,7 : 5), що на 1,27 кв.м. менше жилої площі, яка припадає на долю кожного з мешканців квартири. Тобто, при такому поділі квартири будуть порушені житлові права кожного з відповідачів [PERSON]. Зазначена різниця у зміні житлової площі є значною, й відповідачі з таким порядком зміни умов договору найму квартири не погоджуються, оскільки це є ущемленням їх житлових прав. Крім того, [PERSON] в суді пояснила, що не бажає, щоб їй і сім'ї [PERSON] виділяли в користування кімнату площею 20 кв.м. З огляду не викладене, позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Щодо позову [PERSON], слід зазначити наступне. В разі виділення сім'ї [PERSON] і [PERSON] у користування кімнати площею 20 кв.м. на кожного з членів припадатиме по 3,33 кв.м. (20 : 6), а на кожного з сім'ї [PERSON] припадатиме по 3,56 кв.м. (10,7 : 3). Отже, житлова площа, що припадатиме на кожного з сім'ї [PERSON] зменшиться на 0,08 кв.м. (3,41 кв.м. - 3,33 кв.м.), а на кожного із сім'ї [PERSON] ця житлова площа збільшиться на 0,15 кв.м.(3,56 кв.м. - 3,41 кв.м.). Однак, така зміна умов договору найму квартири, при якій сім'ї [PERSON] і [PERSON] перейде у користування кімната площею 20 кв.м., а сім'ї [PERSON] перейде в користування кімната площею 10,7 кв.м. порушить порядок користування квартирою, який добровільно склався між сторонами протягом 18 років. Крім того, при такому поділі квартири жила площа, яка буде виділена сторонам складатиме розмір, що менше норми жилої площі, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України, що суперечитиме ч.1 ст.48 ЖК України. Також суд враховує, що заселення в одну кімнату [PERSON] і [PERSON], [INFO], тобто, осіб, старших за 9 років, які не є подружжям, є порушенням вимог ст.50 ЖК України. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов [PERSON] також задоволенню не підлягає. З огляду на викладене, суд вважає, що обидва позови в судовому засіданні не доведені, а тому не підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 48, 50, 63, 64, 104 ЖК України,

Outcome: dismissed