Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла їх матір [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким зазначений житловий будинок заповіла позивачам. Зазначають, що прийняли спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Просять визнати за ними право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позивачі в підготовче засідання не з`явились, подали суду заяви, кожен зокрема, з проханням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Представник Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просив справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 4-2020, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] (аркуш справи 7). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області 22 лютого 1994 року (аркуш спадкової справи 6 - зворот), яким заповіла все своє майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , позивачам. За життя [PERSON] заповіт не змінено та не скасовано (аркуш спадкової справи справи 7 - зворот). Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не здобуто. Таким чином судом встановлено, що позивачі в установленому законом порядку прийняли спадщину, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 10). Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 24 жовтня 2019 року № 646 (аркуш справи 10) та випискою з погосподарської книги Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 23 жовтня 2019 року № 642 (аркуш справи 7) Витягом з погосподарської книги за 2006 - 2010 роки Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 7 - зворот) підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Позивачами виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (аркуш справи 13 - 15). Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що Буцинській сільській раді Старовижівського району Волинської області було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнає (аркуш справи 33). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадщини, на яку у позивачів виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому є всі законні підстави для визнання за ними права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , що залишилося після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачами витрати по оплаті судового збору залишити за ними у зв`язку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved