Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] 14.02.2020 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 10.02.2020 р. між нею та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого вона придбала, а [PERSON] подав їй квартиру [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно п.13 вказаного договору купівлі-продажу продавець зобов`язувався знятися з реєстраційного обліку в строк до 11.02.2020 р. [PERSON] не заперечує про ти зняття його з реєстраційного обліку в належній позивачу квартирі, але не має можливості вчинити вказану дію в позасудовому порядку, оскільки є громадянином Російської Федерації, де має постійне місце проживання та реєстрації, і в нього відсутній паспорт громадянина України. За позовом [PERSON] просить усунути їй перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю - квартирою [ADDRESS] , визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування згаданим житловим приміщенням. Ухвалою від 20.02.2020 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 02.03.2020 р. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов задовольнити. До позову додана нотаріально посвідчена заява відповідача [PERSON] , за змістом якої відповідач визнає позовні вимоги [PERSON] та просить розглядати справу без його участі. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З письмових документів встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.2020 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. за р.№ 693 [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с.5-7). Право власності позивача на згадану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с.8). Згідно п.13 вказаного договору купівлі-продажу продавець зобов`язувався знятися з реєстраційного обліку не пізніше 11.02.2020 р. В квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач по справі [PERSON] , який не є членом сім`ї позивача (а.с.26). Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як встановлено судом, відповідач був зареєстрований в квартирі, як колишній власник. На підставі договору купівлі-продажу від 10.02.2020 року, будинок придбала позивач [PERSON] . Відповідач не є членом сім`ї нового власника, не проживає в квартирі та має реєстрацію поза волею позивача, яка просить усунути перешкоди в користуванні її власністю та визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Однією із підстав припинення сервітуту, у тому числі особистого, згідно із п.4 ч.1 ст.406 ЦК України, є припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. В даному випадку змінився власник квартири, у попереднього власника припинилося право власності на житлове приміщення, а відповідно припинилося і право користування ним. Тобто припинилася обставина, яка була підставою для встановлення сервітуту. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що відповідач втратив право користування нерухомістю, а саме квартирою [ADDRESS] , оскільки його право було похідним від права власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved