Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Комбінату комунальних підприємств Жовтневого району м. Запоріжжя про визнання права власності.\~В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.02.2012 р. між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Комбінатом комунальних підприємств Жовтневого району було укладено договір про спільну діяльність. Відповідно до п.1.1 зазначеного договору про спільну діяльність учасники за договором зобовязуються обєднати свої внески і спільно діяти для досягнення спільної мети. На виконання умов договору позивачі у повному обсязі та своєчасно виконали всі умови договору, а саме здійснили грошові, майнові та інші внески в спільну діяльність пропорційно визначеним часткам, виконали роботу по оформленню дозвільних документів на будівництво павільйону, за спільні кошти здійснили будівництво квіткового павільйону, оформили в установленому порядку введення обєкта в експлуатацію. Державну реєстрацію права власності на 70% нерухомого майна квіткового павільйону, здійснено позивачами, що підтверджується свідоцтвами про права власності на 70% квіткового павільйону. Отже, вказаний обєкт нерухомості було збудовано та введено в експлуатацію саме позивачами, Комбінат комунальних підприємств Жовтневого району м. Запоріжжя ніякої участі в будівництві, облаштуванні, оформленні документації на нього не приймав. Зазначені обставини підтверджені рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/9086/15-ц за позовом фізичних осіб до комбінату комунальних підприємство Жовтневого району м. Запоріжжя про розірвання договору про спільну діяльність. В силу розірвання договору про спільну діяльність з відповідачем по справі в примусовому порядку за рішенням суду та невизнанням відповідачем права власності й на 30 % квіткового павільйону за позивачами, вони вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Крім того, невизнання права власності на 30% квіткового павільйону за позивачами підтверджується й тими обставинами, що відповідач по справі 20.10.2016 здійснив реєстрацію права власності на вказані 30% павільйону за собою на підставі договору про спільну діяльність, який за рішенням суду від 29.03.2016 було розірвано. Посилаючись на зазначені обставини, просять суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати право власності на 30%, що становить 3139/10000 часток обєкту нерухомості: квітковий павільйон у сквері «Індустрія», літ. А, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 87 ж за фізичними особами з наступними частками: [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] 355/10000 частки; [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] 413/10000 частки; [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] 119/10000 частки; [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] 119/10000 частки; [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] 355/10000 частки; [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] 119/10000 частки; [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] 119/10000 частки; [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] 119/10000 частки; [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] 236/10000 частки; [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] 119/10000 частки; [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] 709/10000 частки; [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] 119/10000 частки; [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] 119/10000 частки; [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] 119/10000 частки, та припинити право власності Комбінату Комунальних підприємств Жовтневого району на 30%, що становить 3139/10000 часток обєкту нерухомості: Квітковий павільйон у сквері «Індустрія», літ. А, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 87 ж (номер запису про право власності: 17238036 від 20.10.2016 в Державному реєстрі речових\~прав на нерухоме майно). Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі на тих підставах, які викладені в ньому, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що позивачами заявлено позов про право власності, але позивачі набули право власності на обєкт, воно в них зареєстровано, і це позов про визнання права на визнане право, що не може бути. Якщо це перерозподіл права власності, то повинно бути заявлено позови від кожного позивача окремо до комбінату, а не разом, як вони це зробили. За законодавством не передбачено такого способу захисту як перерозподіл права власності. І тому в такому позові, який заявлений неправильно, повинно бути відмовлено в повному обсязі. Подаючи такий позов разом, як якесь завуальоване обєднання осіб, повинно тоді бути юридично визначено, або як якесь товариство, або ж як обєднання громадян. Такої юридичної визначеності немає. Враховуючи те, що такі позови повинні бути подані кожною фізичною особою окремо, враховуючи наявність у кожного з них різних часток у власності, і чого тут не вбачається, це вже є достатньою підставою для залишення позову без задоволення. Щодо положення в основу цієї справи іншого заочного рішення про розірвання договору про спільну діяльність, то це рішення про розірвання договору воно зруйнувало право власності самих позивачів, оскільки право власності позивачі набули на підставі розірваного договору, тобто сторони повинні повернутися в початковий стан. Крім того, невиконання умов договору, зобовязань, які були у Комбінату перед фізичними особами відбулось з вини колишнього керівництва Комбінату комунальних підприємств Жовтневого району, до чого теперішній керівник, як директор цього підприємства, відношення не має, бо це сталося не з його вини. Крім того, рішення суду, яким було розірвано договір про спільну діяльність, Комбінат оскаржує. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право\~\~в порядку встановленому\~цивільним процесуальним кодексом\~звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та\~\~інтереси\~\~фізичних осіб, права та\~\~інтереси юридичних осіб, держані та суспільні\~\~інтереси у\~\~спосіб,\~\~визначений\~\~законами України. Зі змісту\~\~статей\~11,\~15\~\~ЦК України\~\~вбачається, що цивільні\~\~права і\~обов'язки виникають\~із дій осіб, що передбачені актами цивільного\~\~законодавства. [PERSON] особа\~\~має право на судовий\~\~захист.\~\~ Судом встановлено, що\~21.02.2012 між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Комбінатом комунальних підприємств Жовтневого району було укладено договір про спільну діяльність. Відповідно до п.1.1 зазначеного договору про спільну діяльність учасники за договором зобовязуються обєднати свої внески і спільно діяти для досягнення спільної мети. У п. 1.2. метою цього договору зазначено будівництво обєкту «Квітковий павільйон» по проспекту Леніна вулиці Запорізькій в сквері «Індустрія», який споруджується на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 432/1 від 28.11.2005 року. Відповідно до п. 5.1 договору Учасник 16 (відповідач Комбінат комунальних підприємств Жовтневого району в м. Запоріжжя) зобовязується за цим договором внести як внесок в спільну діяльність право користування земельною ділянкою, яка розташована у м. Запоріжжя по проспекту Леніна вул. Запорізькій в сквері «Індустрія», площею 0,2472 га, яка належить комунальному підприємству на умовах договору оренди, укладеного на підставі рішення № 43 від 15.09.2004 сесії Запорізької міської ради; внести як внесок в спільну діяльність проектну документацію на будівництво квіткового павільйону, узгоджену в установленому порядку і допущену як основний документ для будівництва обєкта, що є предметом цього договору. Незалежно від її вартості вона враховується в 30% частки відповідача, а позивачі зобовязалися здійснити грошові, майнові та інші внески в спільну діяльність, що передбачено п.п. 3.2, 4.1 Договору. Відповідно до п. 7 вказаного договору було передбачено, що після завершення будівництва і передачі Квіткового павільйону в експлуатацію в установленому порядку кожному Позивачу передається у власність робоче місце, пропорційне його внеску в спільну діяльність, а всього позивачам передається 70% площі квіткового павільйону. Відповідач, як зазначено було вище, отримує 30% площі квіткового павільйону у власність. На виконання умов договору позивачі у повному обсязі та своєчасно виконали всі умови Договору, а саме здійснили грошові, майнові та інші внески в спільну діяльність пропорційно визначеним часткам, виконали роботу по оформленню дозвільних документів на будівництво павільйону, за спільні кошти здійснили будівництво квіткового павільйону, оформили в установленому порядку введення обєкта в експлуатацію. Як вбачається з матеріалів справи, доказом належного завершення будівництва та прийняття обєкта до експлуатації свідчить декларація про готовність обєкта до експлуатації від 05.06.2012 року засвідчена державними організаціями. Державну реєстрацію права власності на 70% нерухомого майна квіткового павільйону, здійснено позивачами, що підтверджується свідоцтвами про права власності на 70% квіткового павільйону. Отже, вказаний обєкт нерухомості було збудовано та введено в експлуатацію саме позивачами, Комбінат комунальних підприємств Жовтневого району м. Запоріжжя ніякої участі в будівництві, облаштуванні, оформленні документації на нього не приймав. Вищевикладені обставини, не спростовані відповідачем по справі, поясненнями представника відповідача підтверджено факт невиконання умов договору про спільну діяльність відповідачем, здійснення всіх дій, повязаних з будівництвом та введенням в експлуатацію павільйону саме позивачами, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/9086/15-ц за позовом фізичних осіб до Комбінату комунальних підприємство Жовтневого району м. Запоріжжя про розірвання договору про спільну діяльність. Так, зокрема рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/9086/15-ц встановлено, що саме позивачі по справі здійснили повне виконання умов договору за свої грошові кошти, що підтверджено належними доказами. Відповідач же по справі своїх обовязків та будь-якої іншої участі в будівництві павільйону не приймав. У звязку з чим і було прийнято обґрунтоване рішення про розірвання договору про спільну діяльність саме на цих підставах. Як передбачено ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, на підставі зазначеної норми ЦПК України обставини щодо повного будівництва, оформлення документів для такого будівництва та введення в експлуатацію Квіткового павільйону саме позивачами по справі, без участі інших осіб, є встановленими судовим рішенням та не підлягають доказуванню. Обґрунтованість позовних вимог підтверджується й іншими письмовими доказами, наданими до матеріалів справи, а саме: копією технічних паспортів на Квітковий павільйон станом на 24.04.2012, станом на 11.08.2016, копією договору про ведення технічного нагляду від 02.06.2009, копією договору на виконання проектних та вишуканих робіт № 017-10 від 06.12.2010, копією договору підряду від 27.09.2011 № 3/09, копією договору від 14.03.2012 № 14/03 на виготовлення тентового навісу, копією договору на поставку продукції від 03.03.2012 № 283 (на виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій), копією договору на авторський нагляд за виконанням будівельних робіт від 24.05.2011 № 013-11, копією протоколу зборів учасників договору про спільну діяльність від 25.02.2012 р., копією протоколу зборів учасників договору про спільну діяльність від 21.04.2012, копією протоколу зборів учасників договору про спільну діяльність від 21.07.2012, копією протоколу зборів учасників договору про спільну діяльність від 09.08.2014, копією протоколу зборів учасників договору про спільну діяльність від 05.09.2012, копією відомості кошторису витрат на павільйон від 04.09.2012, копією відомості витрат на павільйон «Проект» (додаток 1) з копіями квитанцій, копією відомості витрат на павільйон «Технадзор» (додаток 2) з копіями квитанцій/рахунків/чеків, копією відомості витрат на павільйон «Зеленбут» (додаток 3) з копією акту № 279/СПУ та копіями квитанцій/рахунків/чеків, копією відомості витрат на павільйон «Металоконст-Тент-лавочки-урни» (додаток 4) з копіями квитанцій/рахунків/чеків, копією відомості витрат на павільйон «Строительство» (додаток 5) з копією квитанції, копією відомості витрат на павільйон «Консультации юриста» (додаток 6) з копіями квитанцій/рахунків/чеків, копією відомості витрат на павільйон «Дополнительные стройматериалы» (додаток 7) з копіями квитанцій/рахунків/чеків, копією відомостей витрат на павільйон «Инструмент» (додаток 8) з копіями квитанцій/чеків/рахунків, копією відомості витрат на павільйон «Прочее» (додаток 9) з копіями квитанцій/ чеків/рахунків, копією відомості витрат на павільйон «БТИ» (додаток 10). Таким чином, суд приходить до висновку, що збудувавши та облаштувавши за власний рахунок «Квітковий павільйон» по проспекту Леніна(пр. Соборний) вулиці Запорізькій в сквері «Індустрія», згідно договору про спільну діяльність від 21.02.2012 та приписів статті 331 ЦК України позивачі набули право власності на зазначений обєкт нерухомості. Крім того, невизнання права власності на 30% квіткового павільйону за позивачами підтверджується й тими обставинами, що відповідач по справі 20.10.2016 здійснив реєстрацію права власності на вказані 30% павільйону за собою на підставі договору про спільну діяльність, який за рішенням суду від 29.03.2016 було розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно зі ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). В силу ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків і в порядку, встановлених законом. Власник майна, в силу ч. 1 ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України\~передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 328 ЦК України\~встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.\~\~\~\~ Пленум ВСУ в\~постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~вказав, що судовий захист\~\~права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. У відповідності до п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). З приводу пояснень представника відповідачапро неможливість заявлення одного позову всіма позивачами фізичними особами, суд вважає їх необґрунтованими, та вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 32 ЦПК передбачено, що позов може бути предявлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів, що в силу вимог законодавства є процесуальною співучастю. При такій процесуальній співучасті, кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно, що встановлено ст. 32 ЦПК України. Зокрема, така процесуальна співучасть можлива, якщо предметом спору є спільні права чи обовязки кількох позивачів, права і обовязки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави. З урахуванням норм цивільного законодавства, а саме ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. З урахуванням визначення часток кожного у праві власності, власність двох чи більше осіб є спільною часткою власністю. Враховуючи те, що право власності на «Квітковий павільйон» закріплено за кількома особами, то такі особи по відношенню до нього мають спільні права, в даному випадку спільної часткової власності. З урахуванням зазначеного, вбачається, що у будь-якому випадку, предметом цього спору є саме спільні права кількох позивачів, що взагалі не може бути інакшим, враховуючи режим спільної часткової власності «Квіткового павільйону». Крім того, права позивачів за цим позовом виникли з одних підстав, які не є різними по відношенню до кожного окремого позивача. Так, збудувавши та облаштувавши за власний рахунок «Квітковий павільйон» по проспекту Леніна(пр. Соборний) вулиці Запорізькій в сквері «Індустрія», згідно договору про спільну діяльність від 21.02.2012, враховуючи вимоги (приписи) статті 331 ЦК України наявні підстави для набуття права власності на зазначений обєкт нерухомості. І ці підстави є одними по відношенню до кожного з позивачів, в яких на цих підставах виникли права. Враховуючи підстави та предмет спору, чітко вбачається в даній справі наявність доказів, які на підтвердження правових вимог не можуть бути індивідуальними, бо стосуються одного обєкту Квіткового павільйону, а індивідуальність вимоги з приводу частки кожного позивача врахована у вимогах позивачів в позовній заяві. Розглядаючи разом такі вимоги, зокрема, дає можливість не допустити порушення принципу пропорційності часток та дотримати права кожного позивача. Зауваження представника відповідача про реєстрацію права власності на 70 відсотків «Квіткового павільйону» фізичними особами за наявністю розірваного договору про спільну діяльність не приймаються судом, оскільки вони суперечать наявним у матеріалах справи доказам та не відповідають дійсним обставинам, які встановлені та підтверджені й рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/9086/15-ц за позовом фізичних осіб до Комбінату комунальних підприємство Жовтневого району м. Запоріжжя про розірвання договору про спільну діяльність. Статтею 653 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. Якщо договір розривається в судовому порядку, зобовязання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано ними за зобовязанням до моменту розірвання договору. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи положення ст. ст. 15, 16 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved