Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернувся до суду з позовом до Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси (далі - «Відповідач») третя особа - Давиденко Л.І. про зняття арешту з майна. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини. На підставі договору купівлі - продажу квартири від 23.08.2003 року йому належала 1/4 частина трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з третьою особою - [PERSON] до 01.09.2005 року, який на даний час розірвано. Від шлюбу у сторін є двоє дорослих дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси, від 01.09.2005 року, з Позивача на користь третьої особи [PERSON] стягувались аліменти на утримання, на той час неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно і до повноліття дітей. За виконавчим листом №2-4781 від 31.07.2006 року, станом на 2013 рік у Позивача утворилась заборгованість в розмірі 46 562,02 грн. В порядку виконання рішення суду та з метою погашення заборгованості по аліментах, Позивачем та третьою особою [PERSON] була укладена мирова угода, яка затверджена Соснівським районним судом м.Черкаси 30.08.2013 року. За умовами мирової угоди Позивач зобов`язаний був подарувати [PERSON] належну йому 1/4 частини трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Для виконання взятих на себе зобов`язань, між Позивачем та третьою особою [PERSON] , яка діяла від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] року був укладений договір дарування 1/4 частини трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , в результаті якого дочкам Позивача стало належати по 1/8 частині квартири кожній. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 10.12.2012 року, з Позивача були стягнуті аліменти на користь третьої особи [PERSON] на утримання дорослої дочки [PERSON] , [INFO] , яка на той час продовжувала навчання, в розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 19.11.2012 року по 20.06.2014 року. Однак, постановою державного виконавця Соснівського відділу ДВС м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Свинаренко А.М. від 24.03.2017 року виконавче провадження за виконавчим листом №2-3197/12 від 21.02.2013 року було закінчено. Відповідно до листа №53691 від 26.12.2018 року Соснівського відділу ДВС м.Черкаси, на майно Позивача накладено арешт, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований [ADDRESS] , земельну ділянку розміром 0,1248 га для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована [ADDRESS] , земельну ділянку площею 5,684 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована [ADDRESS] , автомобіль Renault 19, 1991 року випуску , державний номерний знак [NUMBER] . Оскільки заборгованість по аліментах у Позивача відсутня, а арешт на майно до даного часу не знятий, Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, та просив зняти арешт з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований [ADDRESS] , земельної ділянки розміром 0,1248 га для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована [ADDRESS] , земельної ділянки площею 5,684 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована [ADDRESS] , автомобіля Renault 19, 1991 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . У судовому засіданні 16.04.2019 року Позивач вимоги позову підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. 10.06.2019 року в судове засідання Позивач не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його присутності, заяву підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.46). В судове засідання представник відповідача - Соснівського відділу державної виконавчої служби м.Черкаси не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.31, 38). 20.05.2019 року, на виконання ухвали суду від 16.04.2019 року про витребування доказів (належним чином засвідчені копії матеріалів ВП від 03.12.2015 року, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого 21.02.2013 року Соснівським районним судом м.Черкаси по справі №2-3197/12 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання) надійшов лист від Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Чекркаси в якому зазначено, що копії матеріалів ВП від 03.12.2015 року, надати не має можливості, оскільки воно знищене, тому питання про зняття арешту з майна може бути вирішено тільки в судовому порядку, шляхом пред`явлення позову про звільнення майна з-під арешту (а.с.41-45). В судове засідання третя особа - [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило. (а.с.29-30, 39-40). В зв`язку з тим, що 10.06.2019 року сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. На підставі договору купівлі - продажу квартири від 23.08.2003 року Позивачу належала 1/4 частина трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з третьою особою - [PERSON] до 01.09.2005 року, який на даний час розірвано. Від шлюбу у сторін є двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 01.09.2005 року, з Позивача на користь третьої особи [PERSON] стягувались аліменти на утримання, на той час неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно і до повноліття дітей. За виконавчим листом №2-4781 від 31.07.2006 року, станом на 2013 рік у Позивача утворилась заборгованість в розмірі 46 562,02 грн. В порядку виконання рішення суду та з метою погашення заборгованості по аліментах, Позивачем та третьою особою [PERSON] була укладена мирова угода, яка затверджена Соснівським районним судом м.Черкаси 30.08.2013 року. За умовами мирової угоди Позивач зобов`язаний був подарувати належну йому 1/4 частини трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). Для виконання взятих на себе зобов`язань, між Позивачем та третьою особою [PERSON] , яка діяла від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , 31.01.2014 року був укладений договір дарування 1/4 частини трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , в результаті якого дочкам Позивача стало належати по 1/8 частині квартири кожній (а.с.9-11). Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 10.12.2012 року, з Позивача були стягнуті аліменти на користь третьої особи [PERSON] на утримання дорослої дочки [PERSON] , [INFO] , яка на той час продовжувала навчання, в розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 19.11.2012 року по 20.06.2014 року (а.с.6). 03.12.2015 року, в порядку виконання виконавчого листа №2-3197/12 від 21.02.2013 року, постановою державного виконавця Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Петраковою В.А., накладено арешт та заборону на його відчуження майна яке належить Позивачу (а.с.12). Однак, постановою державного виконавця Соснівського відділу ДВС м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Свинаренко А.М. від 24.03.2017 року виконавче провадження за виконавчим листом №2-3197/12 від 21.02.2013 року було закінчено (а.с.13). Відповідно до Витягу з Державного реєстру рухомого майна від 28.02.2019 року, заборонено відчужувати автомобіль Renault 19, 1991 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.15-16). Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.02.2019 року, існує арешт та заборона відчуження об`єктів, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований [ADDRESS] , земельну ділянку розміром 0,1248 га для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована [ADDRESS] , земельну ділянку площею 5,684 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована [ADDRESS] (а.с.17-19). Вирішуючи дану справу, суд керується наступними нормами матеріального і процесуального права України. Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є не порушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджанням своїм майном. Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За приписами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому аналізуючи зібрані докази в їх сукупності у даній справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved