Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] в квітні 2017 року звернувся до суду з позовом у якому просив: визнати незаконними дії міського голови Полонської міської ради обєднаної територіальної громади (далі міська рада ОТГ) щодо відмови погодити акт приймання-передачі межових знаків на зберігання; визнати за ним право на оформлення документації щодо відведення у власність земельної ділянки розташованої в м. Полонне, вулиця Декабристів б/н без погодження із міським головою. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням сесії міської ради ОТГ № 5 від 29.12.2016 року йому, як учаснику АТО надано дозвіл на розроблення проекту з землеустрою, щодо відведення земельної ділянки (далі проект землеустрою) орієнтованою площею 2 га, розташованої по вул. Декабристів в м. Полонному, для ведення особистого селянського господарства. На виконання даного рішення за його замовленням виготовлено проект землеустрою до якого були включені текстові та графічні матеріали та інші дані, необхідні для вирішення питання щодо відведення земельної ділянки, склад, зміст та оформлення якого відповідає Інструкції про порядок складення видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельні ділянки і постійного користування земельними ділянками та договорами оренди землі. 21.02.2017 року він звернувся до міського голови Полонської міської ради із заявою про підписання акта отримання-передачі межових знаків на збереження. 23.02.2017 року отримав листа про відмову, оскільки в проекті землеустрою відсутні дані про зовнішні межі земельної ділянки та узгодження із суміжними землекористувачем, а також не зазначено перелік обмежень щодо використання земельної ділянки, яка розташована в зоні санітарної охорони, джерел та обєктів і централізованого і питного водопостачання і не зазначено зони санітарної охорони. Цього ж дня після усунення зазначених недоліків, повторно звернувся до міського голови з аналогічною заявою, однак в підписанні акту погодження межі земельної ділянки та прийому передачі межових знаків знову було відмовлено. Посилаючись на дані обставини [PERSON] вважає, таку бездіяльність міського голови незаконною, оскільки вона позбавляє сесію міської ради затвердити технічну документацію на земельну ділянку та передачу її для нього у приватну власність. В квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив визнати недійсним рішення міської ради прийнятого на 21-ї сесіі 1-го скликання від 29.12.2016 року № 5 в частині надання дозволу [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення згаданої земельної ділянки Свою вимогу обґрунтовував тим, що згідно договору від 04.01.2010 року укладеного з ВСАТ Новоселицьке йому в оренду та зберігання було передано садівничий комплекс в склад якого входили: фруктовий сад, нежитлова будівля, теплиця, пожежно - орошувальне водоймище, земельна ділянка площею 2 га та паркан по периметру саду, які розташовані на земельній ділянці загальною площею близько 2 га по вул. Декабристів в м. Полонному. Постановою Господарського суду Хмельницької області від 31.01.2011року ВСАТ Новоселицьке визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура з покладенням на ліквідатора обовязку , проведення ліквідаційної процедури. Під час даної дії була проведене інвентаризація та реалізація майна товариства, у тому числі, і садівничого комплексу, його оцінка та реалізація на прилюдних торгах. Він [PERSON],а також треті особи [PERSON],[PERSON], [PERSON] приймали участь у торгах та стали його покупцями-переможцями та вступили у право власності згідно договорів купівлі-продажі та користувачами земельних ділянок на яких розташовані нежитлові приміщення (садибний індивідуальний будинок з господарськими допоміжними спорудами) та багаторічні насадження. На початку 2017 року йому стало відомо, що рішенням міської ради ОТГ [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, яка перебуває в його користуванні за договором оренди, для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у приватну власність, чим порушили його право на користування та володіння земельною ділянкою, а тому дане рішення вважає незаконним. В судовому засіданні [PERSON] та його представники заявлений позов підтримали, позов [PERSON] заперечили, вказавши, що міський голова незаконно не вчиняє дії щодо підписання акту передачі межових знаків, що унеможливлює завершити процедуру приватизації спірної земельної ділянки. Також зазначили, що [PERSON] будь-яких законних прав на користування земельною ділянкою не має, а надані ним договори оренди та купівлі-продажу укладені не у відповідності до закону, а тому не надають для нього законного права на спірну земельну ділянку. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] заявлений його довірителем позов підтримав, а позов [PERSON] заперечив та зазначив, що [PERSON] на підставі вищевказаних договорів набув право на законне користування спірною ділянкою, а тому має переважне право на отримання її у власність. Вважає, що [PERSON] безпідставно надано міською радою ОТГ дозвіл на розробку проекту землеустрою, із мотивів належності земельної ділянки для ВСАТ «Новоселицьке», перебування її в користуванні [PERSON], а також через існування в межах спірної земельної ділянки охоронної зони. Представник міської ради ОТГ позов [PERSON] не визнала та з цього приводу пояснила, що рішення міської ради ОТГ про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою є незаконним, оскільки земельна ділянка розташована в зоні санітарної охорони джерел та обєктів централізованого і питного водопостачання для м. Полонне, та по новому генеральному плану вона віднесена до рекреаційної зони озеленених територій загального користування, а тому не може бути передана у приватну власність, зокрема для ведення особистого селянського господарства. Ці обставини були зазначені в проекті рішення, яким передбачалась відмова в задоволенні заяви [PERSON], однак депутати на сесії не погодилась з таким проектом. Позов [PERSON] визнала частково, вважає, що оскаржуване ним рішення міської ради ОТГ підлягає визнанню недійсним, однак із вищевказаних нею підстав. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], ВСАТ «Новоселицьке» в особі арбітражного керуючого [PERSON] в судове засідання не прибули, а в поданих до суду заявах проти позову [PERSON] не заперечували та просили його задовольнити. Представник відділу Держгеокадастру [PERSON] з приводу спору пояснила, що спірна земельна ділянка належить міській раді ОТГ, та що у відділі відсутні будь-які дані про існування на спірній земельній ділянці охоронних зон. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази суд зазначає про таке. Установлено, що згідно договору від 04.01.2010 року укладеного із ВСАТ Новоселицьке та [PERSON], останньому передано в оренду та зберігання згаданий садівничий комплекс, розташований на спірній земельній ділянці. Також, цей позивач придбав за договором купівлі-продажу від 23.04.2012 року багаторічні насадження, що ростуть на згаданій земельній ділянці, та садибний індивідуальний будинок з господарськими спорудами. Таким чином, спірна земельна ділянка знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] Рішенням міської ради ОТГ прийнятого на 21-ї сесіі 1-го скликання від 29.12.2016 року № 5 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, яка розташована в м. Полонне по вул. Декабристів для ведення особистого селянського господарства землі сіськогосподарського призначення з метою передачі у приватну власність. На підставі вищезгаданого рішення міської ради [PERSON] виготовив проект землеустрою. 21.02.2017 року він звернувся до міського голови Полонської міської ради із заявою про підписання акта отримання-передачі межових знаків на збереження, однак 23.02.2017 року міський голова направив [PERSON] листа у якому вказав, що проект землеустрою може бути погоджений у разі зазначення в акті погодження зовнішніх меж земельної ділянки суміжного землекористувача, а також перелік обмежень щодо використання земельної ділянки, яка розташована в зоні санітарної охорони, джерел та обєктів централізованого і питного водопостачання та не зазначено зони санітарної охорони. В послідуючому [PERSON] повторно звертався до міського голови з аналогічною заявою, однак в підписанні акту щодо погодження межі земельної ділянки та прийому передачі межових знаків йому було відмовлено. Вирішуючи питання законності позовних вимог [PERSON] та [PERSON] суд виходить із такого. Земельна ділянка, яку бажає отримати у власність [PERSON] перебуває у розпорядженні міської ради ОТГ, і межує з Гамарнянським водоймищем загального користування Полонського групового водопроводу, що на річці Хомора, та із якого здійснюється централізоване і питне водопостачання в м. Полонне. Розпорядженням виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів № 115-р від 06.07.1984 року для попередження забруднення вказаного водоймища, що являється також джерелом господарсько-питного водопостачання встановлена зона санітарної охорони цього водопроводу в складі трьох поясів, зокрема межі другого поясу зони визначені на віддалі 500 метрів від лінії урізу води при літньо-осінній межі по обох берегах водоймища. Відповідно до ст. 113 ЗК України зони санітарної охорони створюються навколо об'єктів, де є підземні та відкриті джерела водопостачання, водозабірні та водоочисні споруди, водоводи, об'єкти оздоровчого призначення та інші, для їх санітарно-епідеміологічної захищеності. У межах зон санітарної охорони забороняється діяльність, яка може призвести до завдання шкоди підземним та відкритим джерелам водопостачання, водозабірним і водоочисним спорудам, водоводам, об'єктам оздоровчого призначення, навколо яких вони створені. Правовий режим земель зон санітарної охорони визначається законодавством України. Згідно зі ст. 93 Водного кодексу України, а також ст. ст. 33, 34 Закону України Про питну воду та питне водопостачання» з метою охорони водних об'єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму. Межі зон санітарної охорони водних об'єктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. Режим зон санітарної охорони водних об'єктів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ Про правовий режим зон санітарної охорони водних обєктів від 18.12.1998року №2024, зони санітарної охорони водних обєктів створюються на всіх господарсько-питних водопроводах, незалежно від їх підпорядкованості або типу джерела водопостачання. Таким чином, суд приходить до висновку, що при вирішенні міською радою ОТГ питання про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою з послідуючою передачею для нього спірної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, не враховані вимоги вказаних нормативних актів, щодо необхідності існування в межах цієї земельної ділянки ділянки зон санітарної охорони водоймища із якого здійснюється централізоване водопостачання в м. Полонне. Також, за поясненнями представника міської ради ОТГ згідно генерального плану м. Полонне, який на час винесення міською радою оскаржуваного рішення знаходився в стадії проекту, а на даний час прийнятий і набрав чинності, спірна земельна ділянка входить до складу земель реекраційного призначення які використовуються для організації відпочинку населення. За наявності вказаних обставин відповідно до вимог ч.4 ст. 83 ЗК України спірна земельна ділянка не може передаватись у приватну власність. Крім цього, міською радою при прийнятті оскаржуваного [PERSON] рішення не взято до уваги, що дана земельна ділянка перебуває у його фактичному користуванні. Питання про її звільнення не вирішено. Відповідно до ст.ст. 58, 59 Закону України «Про землеустрій» при здійсненні землеустрою на місцевому рівні мають враховуватись державні інтереси, зокрема у виконанні заходів, передбачених загальнодержавними програмами щодо використання та охорони земель, схемами землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель, проведення державної експертизи і здійснення державного контролю за використанням та охороною земель. Також мають враховуватись прогнозування та забезпеченість комплексного розвитку соціальної та інженерної інфраструктури території, приватний інтерес землеустрою, який полягає у забезпеченні фізичним та юридичним особам рівних можливостей набуття у власність або користування, у тому числі на умовах оренди, земельних ділянок і в захисті їхніх прав на землю. Отже, із врахуванням наведеного суд вважає, що оскаржуване [PERSON] рішення сесії міської ради ОТГ 29.12.2016 року № 5 про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою прийнято в порушення вищенаведених вимог законодавства, а тому на підставі ч.3 ст. 152 ЗК України визнає це рішення - недійсним. Як вбачається із позову [PERSON] він просить: визнати незаконними дії міського голови щодо відмови погодити акт приймання-передачі межових знаків на зберігання; визнати за ним право на оформлення документації щодо відведення у власність спірної земельної ділянки без погодження із міським головою. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» п роекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок, погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому\~ЗК України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема: акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок. Згідно даних проекту землеустрою наданого [PERSON] у ньому не містяться відомості щодо зон санітарної охорони, а тому вимога міського голови про необхідність зазначення такої обставини у проекті землеустрою є законною. Також, міський голова обґрунтовано відмовив у підписанні акту приймання-передачі межових знаків із причин відсутності у проекті землеустрою даних про охоронні зони. Що стосується вимоги цього позивача визнати за ним право на оформлення документації щодо відведення у власність земельної ділянки без погодження із міським головою, то такий спосіб захисту порушеного права не передбачений законом.

Outcome: approved