Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

[PERSON], 07.08.2018 року, посилаючись на положення ст.ст.317, 319, 321, 328 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», звернувся до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: с. Киїнка, Чернігівського району, Чернігівської області, вулиця Перемоги, буд.93. Позов обґрунтовується наступним. Позивач по справі [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно є власником житлового будинку №93 по вулиці Перемоги у с. Киїнка Чернігівського району Чернігівської області. Відповідач є його сином та є зареєстрованим за вищезазначеною адресою, але фактично за вказаною адресою не проживає. У 2000 році [PERSON] виїхав до Сполучених Штатів Америки, де і проживає на теперішній час та за місцем реєстрації більше не зявляється. Наявність реєстрації відповідача за вищезазначеною адресою позбавляє права позивача на отримання житлової субсидії та створює йому перешкоди у використанні та розпорядження своїм майном, у звязку з чим він змушений звернутися до суду. Крім того, позивач просить зобовязати орган реєстрації Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області примусово зняти [PERSON] з реєстраційного обліку. 20.08.2018 року згідно ухвали суду у даній справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 02.10.18 р. об 1200 год. з викликом сторін. У судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду подав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.25) Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, від голови сільської ради надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. /а.с.23/ Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце засідання повідомлений належним чином, відповідно до приписів статей 128, 130, 131 ЦПК України, причини неявки не повідомив, представників не направив і відзив на позов до суду не подав. (а.с.20) Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Суд повно, всебічно та обєктивно дослідивши і оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийшов до наступних висновків. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. \~ Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. \~ За змістом ч.1 ст.405 ЦК, яка прямо вказує на наявність права користування житлом лише у членів сімї власника, які проживають разом з ним, а згідно частини 2 названої статті член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку №93 по вулиці Перемоги у с. Киїнка Чернігівського району Чернігівської області, і таке право він набув на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, про що внесені відомості до електронного Реєстру прав власності на нерухоме майно. (а.с.5, 6) Нотаріально посвідчена довідка та карта постійного проживання Сполучених Штатів Америки свідчать, що [PERSON], [INFO] з січня 2000 року і по теперішній час проживає на території Сполучених Штатів Америки за адресою: 43 [PERSON], [PERSON], Нью Джерсі, США, та з 20.11.2015 року по 08.12.2025 року офіційно є постійним жителем Сполучених Штатів Америки. (а.с.9, 10) Згідно письмових пояснень [PERSON], її син [PERSON] з 26.01.2000 року перебуває на заробітках в США і в даний час працює на будівництві. Зв'язок з сином вони підтримують лише за допомогою мобільного звязку. /а.с.12/ Довідка виконавчого комітету Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №1302 від 07.08.2018 року свідчать, що за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Киїнка, вул. Перемоги, буд.93 є зареєстрованими та проживають [PERSON] та його дружина [PERSON]. Син [PERSON] є зареєстрованим за даною адресою, але не проживає. (а.с.11) Отже, достовірно встановлений факт не проживання відповідача з 2000 р. у будинку [PERSON] Оскільки між сторонами не було іншої домовленості, то відповідач втратив право користування житлом, що належить на праві власності позивачу. Слід вказати, що позовні вимоги у частині примусового зняття [PERSON] з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, оскільки відповідно ст.7 Закону України від 11.12.2003 р. N1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання автоматично здійснюється відповідним органом на підставі рішення суду про позбавлення права громадянина користування житловим приміщенням. При таких встановлених судом обставинах справи, з наведених вище підстав та міркувань, суд дійшов висновку про наявність підстав для судового захисту прав [PERSON] і часткового задоволення його позову. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн, який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial