Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON], в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що Рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 26 січня 2012 року № 41 «Про надання [PERSON], [INFO], статусу дитини позбавленої батьківського піклування» малолітній був наданий відповідний статус на підставі акту від 18 січня 2012 року складеного уповноваженими особами КЗ «Новомосковської центральної лікарні» та Новомосковського МВ ГУМВС про дитину, яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі. Відомості про батька в свідоцтво про народження дитини внесені на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Таким чином [PERSON] залишилася без батьківського піклування. Внаслідок звернення позивача до служби у справах дітей виконкому Новомосковської міської ради з заявою про тимчасове влаштування [PERSON] до їхньої родини, Рішенням виконкому Новомосковської міської ради від 22 лютого 2012 року № 125 «Про утворення прийомної сім'ї [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та влаштування на виховання та спільне проживання у прийомну сім'ю малолітню [PERSON], 29.07.2011 р.н.» на [PERSON] та її чоловіка [PERSON] покладено персональну відповідальність за життя, здоров'я, фізичний та психічний розвиток [PERSON]. Дитина наразі є членом їхньої родини,звикла до нових батьків, виховується у атмосфері тепла і любові, охоплена увагою та турботою. Мати [PERSON], [PERSON], неодноразово покидала доньку, внаслідок чого дитина протягом тривалого часу не отримувала призначені лікарем-спідологом профілактичні медикаменти. На зауваження з боку спеціалістів соціальних служб не реагувала, не вживала заходів щодо поліпшення стану здоров'я, умов проживання малолітньої доньки та її матеріального забезпечення. [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності на невиконання батьківських обов'язків та відбувала покарання за ч.2 ст. 307 КК України. Постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не турбується про дитину, не цікавиться її розвитком, не надає матеріальну допомогу, а тому позивач вважає, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно доньки на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої вона не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. До заяви долучила висновок Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, згідно якого третя особа вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом по справі встановлено, що [PERSON] народилась [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] її матір`ю записано [PERSON], батьком - [PERSON], при цьому відомості про батька внесені на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України /а.с. 6/. 18 січня 2012 року відносно [PERSON], [INFO], уповноваженими особами КЗ «Новомосковської центральної лікарні» та Новомосковського МВ ГУМВС складено акт про дитину, яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі /а.с. 7/. Станом на 26 січня 2012 року, згідно листа Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності 22 грудня 2011 року за ч.1 ст. 184 КУпАП та 26 грудня 2011 року за ч.2 ст. 184 КУпАП, також неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, відбувала покарання за ч.2 ст. 307 КК України, в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальна справа відносно [PERSON] за ч.2 ст. 309 КК України, 08 грудня 2011 року відносно [PERSON] СВ Новомосковського МВ порушено кримінальну справу за ч.1 ст. 185 КК України /а.с. 17/. Рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 41 від 26 січня 2012 року [PERSON], [INFO], надано статус дитини позбавленої батьківського піклування /а.с. 8/. Мати дівчинки - [PERSON] засуджена вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2012 року за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України до п'яти років позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього належного їй майна /а.с. 14-15/. Рішенням виконкому Новомосковської міської ради від 22 лютого 2012 року № 125 «Про утворення прийомної сім'ї [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та влаштування на виховання та спільне проживання у прийомну сім'ю малолітню [PERSON], 29.07.2011 р.н.» створено прийомну сім'ю та на [PERSON] та її чоловіка [PERSON] покладено персональну відповідальність за життя, здоров'я, фізичний та психічний розвиток [PERSON] /а.с. 9-10/. Згідно характеристики наданої головою квартального комітету від 22 грудня 2011 року, [PERSON] негативно характеризується за місцем проживання /а.с. 11/. Відповідно до листа начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Дніпропетровського СІЗО від 02 серпня 2012 року наданого на вимогу начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради, [PERSON], [INFO], засуджена Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 17 лютого 2012 року до п'яти років позбавлення волі, перебуває в слідчому ізоляторі м. Дніпропетровська та відносно неї порушено кримінальну справу за ч.2 ст. 185 КК України /а.с. 16/. Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, згідно висновку № 1225 від 27 червня 2014 року, вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно її неповнолітньої доньки /а.с. 27-28/. Внаслідок викладеного щодо вимог про позбавлення батьківських прав, то згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона не забрала дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків з виховання доньки, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, оскільки це повністю відповідає інтересам неповнолітньої дитини. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 243,60 гривень та з урахуванням ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved