Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

[PERSON],\~в інтересах\~якої діє\~представник [PERSON]\~звернулася в\~суд із\~позовом до\~[PERSON] про\~розірвання шлюбу,\~укладеного 16.01.2014\~року посилаючись\~на те,\~що стосунки\~розладились,\~втратилися взаєморозуміння\~та взаємоповага,\~що призводить\~до сварок\~та суперечок.\~Шлюб існує\~формально,\~збереження шлюбу\~стало суперечити\~інтересам \~подружжя,\~примирення неможливе,\~шлюбні відносини\~позивач продовжувати\~не бажає,\~а тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Сокач» та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач та її представник [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] (на підставі довіреності від 10.10.2018 року) не зявилися, подавши до суду письмову заяву (вх. №8627) про розгляд справи у їх відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити, шлюб розірвати, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач відзив на позовну заяву (у відповідності до ст. 178 ЦПК України) не подав, відповідачу роз'яснено, що в разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (розписки [PERSON] а.с. 24-25, а.с. 27), інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи). В судове засідання [PERSON] не зявився без поважних причин, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами та доходить наступного висновку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося, розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. В частині вимоги про розірвання шлюбу, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України - позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти. Відповідно до наданої копії свідоцтва про народження серії І-ФМ № 278619, запис № 2 від 03.02.2014 року, у позивача на утриманні є малолітня дитина [PERSON], [INFO] (а.с.9) Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 січня 2014 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 110752, виданим виконавчим комітетом Солочинської сільської ради, Свалявського району, Закарпатської області, запис № 1 від 16.01.2014 року (оригінал свідоцтва про шлюб додано до матеріалів справи (а.с. 6). Вирішенням спірного питання є захист права позивача в судовому порядку, шлюб між сторонами не може бути розірваний органами ДРАЦС, оскільки ініціатива щодо припинення шлюбу виходить від позивача, відсутня взаємна згода подружжя про розлучення та подання спільної заяви до органів ДРАЦС про розірвання шлюбу та у сторін є неповнолітня дитина, яка не досягла 18 років. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Таким чином, зясувавши, що проживання спільним подружнім життям та збереження сімї стало неможливим, сімя існує формально, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд доходить висновку, що шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині вимоги позивача про вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ст. 113 СК України особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд зважає на те, що позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке носила в шлюбі, а тому доходить висновку, що вимога підлягає задоволенню. В частині вимоги позивача про стягнення судового\~збору, суд доходить наступного висновку. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем документально\~підтверджено оплату\~судового збору\~в сумі\~704,80\~грн.\~(квитанція\~№1192930112\~від 29 жовтня 2018 року з призначенням платежу судовий збір), а тому вимога про стягнення судового збору з відповідача підлягає задоволенню. З огляду на вищенаведене, на підставі встановлених доказів в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підставними та їх слід задовольнити повністю. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved