Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

[PERSON] 30 листопада 2018 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що він є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . Разом з ним у зазначеному будинку зареєстрована його колишня дружина [PERSON] , яка є відповідачем по справі, його дочка [PERSON] , [INFO] , його сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач за місцем реєстрації не проживає вже більш ніж рік, не бере участь у його утриманні, не допомагає вести домашнє господарство. Зазначена обставина не дає йому можливості належним чином розпоряджатися своїм майном. Крім того, його син [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрований у зазначеному вище будинку, а [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у зазначеному будинку зареєстровані,але проживають фактично з матір`ю окремо з жовтня 2017 року. На підставі викладеного позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.43). Відповідач неодноразово у судові засідання також не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.32, 41). Заяв до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, неодноразову неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорта позивач - [PERSON] , [INFO] , уродженець 2-ї дільниці с. Ананьєва Ананьївського району Одеської області, мешканець [ADDRESS] (а.с.4-5). Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 30 серпня 2018 року за позивачем визнано право приватної власності в порядку спадкування на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.7-9). Право власності позивача на вище вказаний житловий будинок підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №143696215 від 01 листопада 2018 року(а.с.9). Відповідно до копії довідки про склад сім`ї №1109 від 07 листопада 2018 року, виданої Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, до складу сім`ї/зареєстрованих з позивачем є: [PERSON] , [INFO] - уповноважений власник, [PERSON] (дружина), [INFO] , [PERSON] (дочка), [INFO] , [PERSON] (син), [INFO] , [PERSON] (син), [INFO] (а.с.10). Той факт, що відповідач не проживає за місцем реєстрації, підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 19 жовтня 2018 року, складеним працівниками Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, а також додатками до нього(а.с.11-14). Розпорядженням Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №311/А-2018 від 06 квітня 2018 року місце проживання [PERSON] , [INFO] , визначено за місце проживання позивача, тобто, батька дитини(а.с.15). Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 14 грудня 2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано(а.с.16). За змістом положень ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні залишитись за позивачем так як питання щодо їх стягнення позивачем не заявлялись. На підставі викладеного,

Outcome: approved