Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. 21.03.2018 року [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просив шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 22.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 642 розірвати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити (а.с.14). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, справу просив розглянути за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с. 13). Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявилася, справу просила розглядати без її участі (а.с.14). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі\~ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, що є достатні підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні відповідно до ст.200 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 22.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 642 (а.с.6). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з 2017 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дитини сторони не мають. V. Оцінка Суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги [PERSON], а тому відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України\~позивачу з державного бюджету підлягає повернення 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. По даній справі позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., а тому з державного бюджету підлягає поверненню 50% від вказаної суми, тобто 352 грн. 40 коп.

Outcome: approved