Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

[PERSON] в січні 2019 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку Відповідача, щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є матір`ю [PERSON] , з 2005 року є пенсіонером за віком і єдиним джерелом її доходу є пенсія у розмірі 1435 грн. Вказаних коштів не вистачає на придбання продуктів харчування та речей першої необхідності. В силу свого віку Позивачка хворіє на ряд хронічних захворювань та змушена купувати ліки для підтримання належного стану здоров`я. В зв`язку із постійними витратами на ліки, оплатою комунальних послуг [PERSON] не може у повній мірі забезпечити себе продуктами харчування та іншими необхідними речами повсякденного користування. Зазначає, що відповідач добровільно не надає їй коштів, хоча має таку можливість, тому вона змушена звертатися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є сином [PERSON] . [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 06.10.2015 року. Відповідно до довідки про доходи, виданою Управлінням обслуговування громадян Покровським відділом обслуговування громадян в м. Кривий Ріг, [PERSON] перебуває на обліку в Криворізькому північному об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області отримує пенсію за віком в розмірі 1435,00 гривень. Розмір пенсії, яку вона отримує, не може у повній мірі забезпечити всі її життєві потреби, зокрема придбання ліків, оплату житлово-комунальних послуг, а тому моє матеріальне становище є досить складним. Згідно ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Статтею 205 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК). Судом встановлено, що відповідач є дитиною позивача, [PERSON] є непрацездатною особою та такою, що потребує матеріальної допомоги. Також суд враховує, що інших членів сім`ї, окрім відповідача у позивача немає, за своїм станом здоров`я вона потребує лікування, що передбачає витрати на придбання ліків. Наведене свідчить, що позивач потребує утримання свого сина. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивач є непрацездатною, вік позивача 68 років, отримує пенсію в розмірі 1435,00 грн. на місяць, має незадовільний стан здоров`я, який потребує постійного лікування, інших доходів не має, а тому є такою, що потребує матеріальної допомоги, суд вважає за можливе позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу, на утримання матері, починаючи з дня подачі позову і довічно. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved