Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулася в суд із заявою до Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області (далі Відповідач) про визнання права власності на спадкове майно, - земельну ділянку кадастровий номер 6124685700:01:001:0540, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Остапївської сільської ради в порядку спадкування за заповітом після смерті брата, - [PERSON], який помер 10 жовтня 2015 року.Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Позивач покликається на те, що 10 жовтня 2015 року помер її брат [PERSON], який 09 жовтня 2015 року склав заповіт, згідно з яким заповів в користь Позивача земельну ділянку 1,9 га, кадастровий номер 6124685700:01:001:0540, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Остапївської сільської радиПідволочиського району. При зверненні Позивача до нотаріуса для оформлення спадкових прав остання отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку із розбіжностями у прізвищі спадкоємця у заповіті та паспорті, а також відсутністю правовстановлюючого документу та відсутністю реєстрації згідно чинного законодавства права власності на земельну ділянку. З огляду на вказане, у Позивача виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися. Позивач подала заяву, згідно якої позов підтримала з мотивів висловлених у ньому, просить задовольнити. Представник Відповідача Скалатської міської ради Підволочиського району, подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, проти позову не заперечили. Враховуючи заяви сторін, які просять справу вирішувати у їх відсутності, позовні вимоги задовольнити, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких міркувань. 09 жовтня 2015 року за реєстровим №103 секретарем Остапївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області посвідчено заповіт [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO], ІПН [NUMBER], відповідно до якого останній на випадок своєї смерті зробив наступне заповітне розпорядження: належну йому земельну ділянку площею 1,9 га на території Остапївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, державний акт на право власності на землю серія ТР №057544 заповів в користь [PERSON], [INFO]. Заповіт на день смерті заповідача не змінено та не скасовано. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області №2-о/604/34/16 від 08 серпня 2016 року встановлено факт належності [PERSON], [INFO], заповіту, посвідченого 09 жовтня 2015 року Остапївською сільською радою за №103 від імені [PERSON], який помер 10 жовтня 2015 року. Рішення вступило в закону силу. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №191516, виданого 12.10.2015 року Остапївською сільською радою Тернопільської області, 10 жовтня 2015 року помер [PERSON]. Позивач, [PERSON], [INFO], народилася у с. Остапє, в сімї [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серія ЯЭ №743219, видане 13 жовтня 1955 року) 19 квітня 1980 року зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ИД 031797, виданого повторно 12 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області. Отже, Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті брата [PERSON] Таким чином судом встановлено, що Позивач у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадщину прийняла, що вбачається із спадкової справи №115/2015. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №057544, власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9 га, кадастровий номер 6124685700:01:001:0540, яка розташована на території Остапївської сільської радиПідволочиського району Тернопільської області, є [PERSON], жителька с. Остапє. Державний акт видано на підставі розпорядження Підволочиської РДА від 09 квітня 2003 року №143 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №359. На вказаному акті державним нотаріусом Збаразької державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Підволочиської державної нотаріальної контори зроблено відмітку про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за реєстровим № 342 від 03 травня 2012 року на підставі якого право власності на земельну ділянку переходить до гр. 3варича [PERSON]. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без змін її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки,укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки.На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює реєстрацію права на нерухоме майно та їх обтяжень, роблять відмітку про відчуження земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбулося відчуження. Орган, який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, робить відмітку про реєстрацію прав на земельну ділянку на підставі документа про її відчуження, складеного та посвідченого в порядку, встановленому законом, протягом 14 календарних днів з дня подання до цього органу зазначеного документа. Забороняється вимагати для здійснення відмітки та державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень документа, не передбачені цією статтею. У разі зміни співвласника або набуття права спільної власності на земельну ділянку орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, також вносить зміни до державного акту на право власності на землю щодо співвласників земельної ділянки. Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 №439 «Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку» було затверджено Порядок здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку. Згідно з постановою приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 25 травня 2016 року №228/02-31, гр. [PERSON], що проживає в [INFO], у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 1,9 га, кадастровий номер: 6124685700:01:001:0540, що розташована на території Остапївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, - відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з розбіжностями у прізвищі спадкоємиці, а також відсутністю реєстрації згідно чинного законодавства. Дані факти свідчать, що [PERSON] був власником вказаної земельної ділянки, однак не завершив реєстраційних дій необхідних для здійснення повного переходу права власності, через що Позивач не може переоформити успадковане нею майно на своє імя. Однією із підстав припинення права власності є смерть власника (п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на вказане Позивач, яка після смерті [PERSON] спадщину прийняла, через відсутність правовстановлюючого документа, не може оформити спадкове майно на себе, що свідчить про порушення її прав, які підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене,

Outcome: approved