Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] в січні 2016 року звернулася до суду із вищеназваним позовом, просила винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку та на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною 3-річного віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, але в розмірі 400 грн., проти стягнення аліментів на утримання дружини заперечував. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що дійсно обставини, викладені в позові мали місце. Сторони від зареєстрованого шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2015 року по причині неодноразових зрад чоловіка. На даний час вирішується питання про розірвання шлюбу. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, що відповідач має задовільний стан здоров'я, працездатний, що не оскаржується самим відповідачем, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.ч.1,2 ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на своє утримання та утримання дитини, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідач не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу такої матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також недопущення погіршення матеріального становища позивача і малолітньої дитини, а також одночасно відповідача, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Крім того, суд враховує, що випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу України щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено. Відповідно ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. На підставі положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини та дружини слід стягнути з дати пред'явлення позову до суду, тобто з 26.01.2016 р. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved