Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON], (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 07.07.2006 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина, [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, близько трьох місяців проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Окрім того, між ними не досягнуто згоди щодо утримання малолітньої дитини, яка проживає з матір'ю. Враховуючи наведене, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 07.07.2006 року Виконкомом Колонщинської сільської ради Макарівського району Київській області, актовий запис №04; стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO], аліменти у розмірі 30% всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також просила суд стягнути з відповідача на її користь судові витати в розмірі 704,80 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 09.10.2018 року позовну заяву [PERSON], прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.11.2018 року. Також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 12.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 29.11.2018 року. У судове засідання позивач [PERSON], не прибула, подала до суду письмову заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON], в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, згідно поданої письмової заяви просив слухати справу у його відсутності, а позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 07.07.2006 року Виконкомом Колонщинської сільської ради Макарівського району Київській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №04. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка «[PERSON]» та дружини «[PERSON]» (а.с.9). За період перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]- а.с.11). Як вказала позивач, та не заперечив відповідач, сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, близько трьох місяців проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Окрім того, між ними не досягнуто згоди щодо утримання малолітньої дитини, яка проживає з матір'ю. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Також між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст.182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов'язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та дитини, також судом встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати сина до досягнення ним повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тож з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 704,80 грн. сплаченого судового збору (а.с.1). Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved