Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернулась до суду з позовом до Білоцерківської міської ради Київської області (далі - «Відповідач») про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини. [INFO] у віці 76 років померла її мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі актового запису №421. Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 1,0727 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Вінницька область, Бершадський район, Лісниченська сільська рада та пенсійні виплати, які мати не отримала за лютий-березень 2019 рік. Інші спадкоємці відсутні. Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом являються діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Позивач зазначає, що після смерті мами вчасно з заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори вона не звернулась оскільки, вважала, що якщо вона єдина дочка, то спадщина до неї перейде автоматично. Оскільки, після поховання матері по роботі її було необхідно терміново виїхати за межі Київської області у відрядження, тому вона звернулася до нотаріуса лише в січні 2020 року. 27.01.2020 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кушнір Н.Б. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб. Посилаючись на приписи ст.1216, ст.1221, ст.1269-1270, ст.1272 ЦК України Позивач просила визначити її додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , строком три місяці, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили. 03.12.2020 року в судове засідання Позивач та представник Позивача - адвокат Білоус О.В. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили позов задовольнити, судові витрати залишили за позивачем (а.с.35-36). В судове засідання представник відповідача - Білоцерківської міської ради Київської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду відзив на позовну заяву в якому просив розглянути справу без участі представника відповідача, поклався на розсуд суду (а.с.33-34). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] у віці 76 років померла мати Позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі актового запису №421 (а.с.8). Спадкоємцями першої черги за законом є Позивач - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження від 18.03.1965 року, серії [NUMBER] , виданого [PERSON] , актовий запис №105, в графі мати зазначена - [PERSON] (а.с.15). Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого ЗАГС м.Біла Церква, Київської області 18.12.1981 року, актовий запис №1424, мати Позивача - [PERSON] змінила прізвище на - [PERSON] (а.с.37). Позивач звернулась до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кушнір Н.Б. 27.01.2020 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кушнір Н.Б. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб (а.7). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Будченко проти України» від 24.04.2014 року, суд приходить до висновку про те, що Позивач у цій справі має майновий інтерес щодо спадкового майна, як легітимне очікування, яке є достатньо конкретним та передбачуваним відповідно до національного закону. У той же час, в рішенні у справі «Буланов і Купчик проти України» від 09.12.2010 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й в рішенні у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положеннями ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд погоджується з доводами Позивача про те, що заяву про прийняття спадщини нею не було своєчасно подано до нотаріуса з поважних причин. Зазначені Позивачем обставини дійсно є об`єктивними та істотними труднощами, які від неї не залежали та зашкодили її вчасно звернутися з такою заявою. Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати у справі необхідно залишити за Позивачем, відповідно до її заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved