Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: - стягнути з ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Росія» (далі - відповідач) на свою користь заборгованість із заробітної плати в сумі 78 263 (сімдесят вісім тисяч двісті шістдесят три) грн 12 коп; - стягнути з ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Росія» на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 21 березня 2020 року по день винесення судового рішення. В обґрунтування заяви зазначено, що позивач з 18.04.2011 по 20.03.2020 перебував з відповідачем у трудових відносинах - працював в якості головного механіка; 20.03.2020 позивача було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Після звільнення відповідач заборгував йому заробітну плату та не виплатив її в повному розмірі. Посилаючись на приписи статей 116, 117 КЗпП України та враховуючи, що розмір середньоденної заробітної плати дорівнює 640,86 грн, позивач просить стягнути з відповідача невиплачений на дату подання позову розмір заробітної плати в сумі 78 263,12 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 21.03.2020 по день винесення судового рішення. Відповідач надіслав до суду відзив на позов, за змістом якого станом на 01.09.2020 заборгованість відповідача із виплати заробітної плати позивачу складає - 75 890,36 грн, оскільки відповідач частково виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, а саме 12.08.2020 - 619,76 грн (за жовтень 2019 року); 17.08.2020 - 1 753 грн (за жовтень 2019 року). Відповідач просить суд при винесенні рішення врахувати фактичний розмір заборгованості перед позивачем в розмірі 75 890,36 грн; зауважень чи заперечень проти виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідач не висловив. В судове засідання позивач та представник відповідача на прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; за змістом позову позивач просить провести розгляд справи без його участі; відповідач про поважність причин неявки не повідомив. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Позивач з 18.04.2011 по 20.03.2020 перебував у трудових відносинах з відповідачем на посаді електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування 5 розряду, механіка основного виробництва, головного механіка; наказом відповідача №32к від 20.03.2020 позивача було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.9-13). Відповідно до довідки відповідача від 24.07.2020 станом на 24.07.2020 відповідач має заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати в сумі 82 813,12 грн, в тому числі за жовтень 2019р. - 5169,76 грн, листопад 2019р. - 9742,32 грн, грудень 2019р. - 10093,92 грн, січень 2020р. - 9195,66 грн, лютий 2020р. - 10631,37 грн, березень 2020р. -37980,09 грн (а.с.14). Сторонами визнається, що після звільнення позивача останньому 10.08.2020 та 11.08.2020 частково виплачена сума заборгованості із заробітної плати, а саме 2223 грн та 2327 грн відповідно. З витягів з відомостей від 12.08.2020 та від 17.08.2020, наданих відповідачем, вбачається, а позивачем не заперечується, що 12.08.2020 та 17.08.2020 відповідачем також частково виплачена позивачу сума заборгованості із заробітної плати, а саме в розмірі 619,76 грн та 1753 грн відповідно. Отже, несплаченою позивачу на дату розгляду справи сума заборгованості із заробітної плати дорівнює 75 890,36 грн. Відповідно до довідки-розрахунку від 27.04.2020 №215, виданої відповідачем, середньоденний заробіток позивача на дату звільнення складає 640,86 грн, враховуючи розмір нарахованої заробітної плати за січень - лютий 2020 року та відпрацьовані в цих місяцях дні (а.с.15). Суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. За приписами ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1 ст.117 КЗпП України). В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100. Враховуючи наведені законодавчі приписи та встановлені обставини спірних правовідносин, суд доходить висновку, що оформивши звільнення позивача та видавши йому трудову книжку, відповідач свій обов`язок із проведення з позивачем повного розрахунку в день звільнення не здійснив, а тому є підстави як для стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 75 890,36 грн, так і для застосування до відповідача відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, передбачену ст.117 КЗпП України. Вирішуючи питання розміру середнього заробітку за весь час затримки, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з розміру середньоденного заробітку позивача відповідно до довідки-розрахунку від 24.07.2020 №215 (а.с.15), який розрахований відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100, та дорівнює 640,86 грн. На день постановлення даного рішення (16.09.2020) час затримки розрахунку із позивачем дорівнює 122 робочих дні (з 21.03.2020 по 16.09.2020 включно). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку, не проведеного при звільненні та по день постановлення рішення, в сумі 78 184,92 грн. (640,86 грн.*122 робочих дня). Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати. Враховуючи правила ст.141 ЦПК України, сума в розмірі 840,80 грн (судовий збір за заявлену вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави; сума в розмірі 840,80 грн (судовий збір за заявлену вимогу про стягнення середнього заробітку, сплачений позивачем) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, підлягає негайному виконанню, тобто в даному випадку сума заробітної плати за листопад 2019 р.

Outcome: partial