Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] 29 березня 2018 року пред`явив до [PERSON] позов про стягнення боргу в сумі 91\~245 грн. \~ \~ \~ \~У обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 18 квітня 2015 року у м. Самборі Львівської області між ним, позивачем, та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав відповідачу 6\~500 євро, що станом на 28 березня 2018 року становить 211\~575,00 грн., а [PERSON] зобов`язувався повернути йому гроші до 25 квітня 2015 року, що стверджується розпискою даною відповідачем 18 квітня 2015 року. Частину коштів йому було повернуто, а саме, 26 травня 2015 року 2000 доларів США, що станом на 28 березня 2018 року становить 52\~600,00 грн.; 29 серпня 2015 року 2000,00 євро, що станом на 28 березня 2018 року становить 65\~100,00 грн.; 14 травня 2016 року 100 доларів США, що станом на 28 березня 2018 року становить 2\~630 грн., разом 120\~330,00 грн., тобто [PERSON] не повернув йому станом на 28 березня 2018 року 91\~245,00 грн., що становить 2\~803,00 євро. Починаючи з 15 січня 2016 року він, позивач, постійно вимагав повернення боргу, але відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання і до теперішнього часу борг йому не повернув. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечення щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із повідомлення на офіційному веб-сайті судової влади, відзив не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Із розписки вбачається, що [PERSON] 18 квітня 2015 року отримав від [PERSON] кошти в сумі 6500 євро і зобов`язується повернути їх до 25 квітня 2015 року (а. с. 4). Із цієї ж розписки видно, що [PERSON] 26 травня 2015 року првернув [PERSON] дві тисячі доларів СЩА, 29 серпня 2015 року повернув дві тисяч і євро та 14 травня 2016 року повернув йому сто доларів США. У правовій позиції, яка викладена ВСУ у постанові № 6-63цс13 від 18 вересня 2013 року зазначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який\~видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові\~розписки чи\~договори позики,\~суди повинні\~виявляти справжню\~правову природу\~укладеного договору,\~незалежно від\~найменування документа,\~і залежно\~від установлених\~результатів робити\~відповідні правові\~висновки. Однак, [PERSON] зобов`язання за вказаним договором позики повністю не виконав, залишилися не повернутими 91\~245,00 грн. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України. Статтею 530 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, визначений цим зобов`язанням. Також, відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання. Ураховуючи наведене, є підстави стягнути із [PERSON] у користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 91\~245,50 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, то із відповідача [PERSON] у користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 912,00 грн., що підтверджено квитанцією.

Outcome: approved