Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] 22.09.2020 року звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на наступні обставини. [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та відповідними документами для призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника після смерті чоловіка, однак отримала лист від 13.04.2020 року, що у зв`язку з тим, що в наданій трудовій книжці годувальника відсутній підпис власника, для визначення права на призначення пенсії, розрахунок проводився за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Зазначає, що у зв`язку з вказаним та той факт що до трудового стажу не зараховуються періоди роботи вказані в трудовій книжці його чоловіка призводить до недостатності страхового стажу для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Оскільки від встановлення факту належності померлому чоловіку трудової книжки залежить виникнення у неї права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, вона змушена звернутися до суду з даною заявою. На підставі викладеного, просить суд встановити факт що трудова книжка [NUMBER] , яка заповнена російською мовою на ім`я « [PERSON] » 1972 року народження, з датою заповнення [INFO] належить [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою про відкриття провадження від 07.10.2020 року заява прийнята до розгляду в порядку окремого провадження. Заінтересованій особі був встановлений строк 15 днів з дня отримання такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. В матеріалах справи наявний відзив на заяву [PERSON] про встановлення факту, поданий представником заінтересованої особи до суду 23.11.2020 року (а.с. 21) та мотивований тим, що даний спір повинен розглядатися у адміністративному судочинстві, саму заяву подано особою, якій не належить право такої вимоги. Тому провадження по даній справі слід залишити без розгляду. В матеріалах справи також наявні письмові пояснення [PERSON] (а.с. 27-28), подані нею до суду 09.12.2020 року. В судове засідання представник заявника не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 17). Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надано. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7-8). Після смерті чоловіка заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та відповідними документами для призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника після смерті чоловіка, Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.04.2020 року у зв`язку з тим, що в наданій трудовій книжці годувальника відсутній підпис власника, для визначення права на призначення пенсії, розрахунок проводився за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , що мається в матеріалах справи вбачається, що вона заповнена російською мовою на ім`я « [PERSON] » 1972 року народження, дата заповнення 16 травня 1998 року. У трудовій книжці наявний підпис особи відповідальної за видачу трудових книжок, наявні відтиски печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «Аврора», однак відсутній підпис [PERSON] , як власника цієї книжки. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначала, що у зв`язку з відсутністю підпису померлого чоловіка у його трудовій книжці вона позбавлена можливості оформити пенсію по втраті годувальника. За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У відповідності зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж померлого чоловіка заявника [PERSON] є трудова книжка та для оформлення пенсії по втраті годувальника необхідно надати документи, які підтверджують трудовий стаж померлого годувальника, тому відсутність підпису власника у трудовій книжці є перешкодою, для оформлення такої пенсії заявником. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, так як надає їй право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення». Стосовно заперечень заінтересованої особи, у яких зазначено про наявність спору про право, в зв`язку з чим заява підлягає залишенню без розгляду, то суд зазначає, що спір про право як публічно-правовий спір, який має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства, має місце в разі, якщо предметом спору у тому числі є оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень. Оскільки з досліджених матеріалів справи та письмових пояснень заявника та його представника в ході розгляду справи не вбачається незгоди з будь-яким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, то спору про право та підстав для залишення заяви без розгляду судом не вбачається. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що саме [PERSON] , померлому [INFO] належить трудова книжка серії [NUMBER] від 16 травня 1998 року а отже, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задовольнити.

Outcome: approved