Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

[INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим (повторно) 19.06.2018 року Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 20 від 04.02.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 11,3144 га (кадастровий [NUMBER]), розташованої на території Іванівської сільської ради Барвінківського Харківської області, що належала матері батька позивача, [PERSON], яка померла [INFO], та проживала за тією ж адресою, що батько, в силу чого батько фактично вступив в права спадкоємця. Позивач, яка є спадкоємцем першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Винниченко В.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом постановою приватного нотаріуса від 11.06.2018 року № 226/02-31 було відмовлено, так як вона як не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. В зв'язку з цим позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, вказавши, що пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважної причини - вона з батьком не проживала ще з дитинства, вони проживали окремими сім'ями, їй не було відомо, що батько вступив фактично в права спадкоємця на спадкове майно, яке належало її бабусі, [PERSON]. До того ж позивачу було відомо, що бабуся все заповіла своєму сину, її, позивача, дядькові, [PERSON] - відповідачу за позовом. Тому позивач не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, [PERSON], так як вважала, що у нього відсутнє спадкове майно. Ухвалою суду від 26 липня 2017 року за згодою позивача до участі у справі як співвідповідача залучено [PERSON]. Позивач в судовому засіданні підтримала свої вимоги з підстав, які викладені в позовній заяві. Відповідач Іванівська сільська рада Барвінківського району Харківської області подала до суду заяву, в якій позов визнає і прохає розглядати справу без участі свого представника, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] теж подав до суду заяву, в якій позов визнає і прохає розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що позивач не підтримувала з батьком ніяких стосунків, останні 4 роки брат проживав у неї і вона його доглядала. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим (повторно) 19.06.2018 року Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 20 від 04.02.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 11,3144 га (кадастровий [NUMBER]), розташованої на території Іванівської сільської ради Барвінківського Харківської області, що належала матері батька позивача, [PERSON], яка померла [INFO], та проживала за тією ж адресою, що батько, в силу чого батько фактично вступив в права спадкоємця. З наданих позивачем і досліджених в судовому засіданні документів, копії яких є в матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON], який помер [INFO], є спадкоємцем першої черги за законом. Позивач, яка є спадкоємцем першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Винниченко В.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом постановою приватного нотаріуса від 11.06.2018 року № 226/02-31 було відмовлено, так як вона як не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. З повідомлення приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Винниченко В.І. від 04.07.2018 року № 272/01-16 вбачається, що 28 липня 2017 року нею відкрита спадкова справа за № 30/2017 після смерті [PERSON], який помер [INFO] за заявою про прийняття спадщини за законом його рідної сестри [PERSON] від 28 липня 2017 року. 04 червня 2018 року нею була отримана заява від брата померлого - [PERSON] про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. 05 червня 2018 року [PERSON] приватним нотаріусом була видана постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як він звернулася до нотаріуса з заявою після перебігу шести місяців з дня смерті [PERSON]. 11 червня 2018 року приватним нотаріусом була отримана заява від дочки померлого - [PERSON] про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. 11 червня 2018 року [PERSON] мною була видана постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як вона звернулася до нотаріуса з заявою після перебігу шести місяців з дня смерті [PERSON]. Станом на 04 липня 2018 року інші спадкоємці до приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини не звертались. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач в позові вказала і підтвердила це в судовому засіданні, що пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з - за того, що з батьком не проживала ще з дитинства, вони проживали окремими сім'ями, їй не було відомо, що батько вступив фактично в права спадкоємця на спадкове майно, яке належало її бабусі, [PERSON]. До того ж позивачу було відомо, що бабуся все заповіла своєму сину, її, позивача, дядькові, [PERSON] - відповідачу за позовом. Тому позивач не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, [PERSON], так як вважала, що у нього відсутнє спадкове майно. Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця чи спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Згідно з правовими позиціями Верховного суду України, викладеними у постановах від 26.12.2012 року № 6-85цс12, від 04.11.2015 року № 6-1486цс15 та від 14.09.2016 року № 6-1215цс16, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця таких перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця чи спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Частиною 4 статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вказані позивачем причини пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини відповідно до наведених вище постанов Верховного Суду України суд не вважає поважними, а позивач не надав доказів того, що причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed