Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована попередня власниця квартири [PERSON]. Позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач є колишнім власником квартири, не проживає тривалий час у вказаному житловому приміщенні і добровільно з реєстраційного обліку не знімається. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі та без участі позивача [PERSON], позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до суду надіслала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири № 140, розташованої за адресою: будинок № 7-а, вул. Курчатова, м. Сєвєродонецьк, Луганської області, згідно із договором купівлі-продажу квартири від 20.08.2018, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 197. З пункту 4.1 договору купівлі-продажу від 20.08.2018 року, серії ННК 551555, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 197, вбачається, що в квартирі зареєстрована продавець - [PERSON], [INFO], яка зобовязувалась знятись з реєстраційного обліку до 21.08.2018 року. Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 21.08.2018 № 31570, за адресою: [ADDRESS], зареєстрована: [PERSON], [INFO] Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідач [PERSON] є колишньою власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], та втратила право користування зазначеною квартирою, оскільки згідно з договором купівлі-продажу від 20.08.2018 квартиру придбала позивач, а також на те, що відповідач [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з моменту продажу. Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку в квартирі, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою. Таким чином,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~захисту позивачем\~свого права\~власності,\~а саме\~права користування\~та розпорядження\~житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не\~проживає у\~вказаній квартирі,\~не є\~її власником та не є членом сімї позивача, а існування реєстрації\~відповідача в\~квартирі позивача\~обмежує його\~право власності, суд\~вважає,\~що досліджені\~судом докази,\~свідчать про\~наявність обґрунтованих\~підстав для\~задоволення позову [PERSON] в інтересах [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0. 1114878671.1 від 21.08.2018 року у сумі 704, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved