Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] 09. 12. 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка проживає разом позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач зазначила, що донька наразі є повнолітньою та навчається на 1 курсі в Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького за контрактом. Вказувала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на навчання доньки не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання доньки, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення нею навчання. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але ухилився від отримання позовної заяви та судової повістки, що підтверджено поштовим повідомленням. Інформацію щодо своєї адреси суду не надав, тому відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 30 червня 1998 року. Згідно довідки Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького № 306 від 20.11.2016 року [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання за контрактом на психологічному факультеті. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки інших джерел доходу не має. Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 09.12.2016 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від сплати судового збору, судовий збір в сумі 640,00 грн. підлягає до стягнення з відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Outcome: approved