Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] в листопаді 2015 року та 14 грудня 2015 року шляхом віджиму металопластикового вікна проникла до будинку № 166 по вул. Федорова в м. Смілі, звідки викрала належне [PERSON] майно. Стверджуючи, що в добровільному порядку відповідач не відшкодовує завдані збитки, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] 28449 грн. матеріальної та 100000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач підтримав позов і пояснив, що відповідач викрала в нього фотоапарат, три золоті каблучки та 17000 грн. Викрадене майно він викупив в ломбарді за власні кошти. А тому, просить стягнути з відповідача суму витрачених на це коштів. Представник відповідача визнав позов частково в сумі 600 грн. Пояснив, що викрадене майно згідно вироку суду повернуто власнику. Визнану суму мотивує тим, що у фотоапараті знаходились батарейки та карта памяті, які коштують 600 грн. За фактом викрадення грошових коштів у розмірі 17000 грн. досудове розслідування ще триває. Винність [PERSON] у викраденні цих коштів вироком суду не підтверджена. А тому, ці вимоги є передчасними. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з вироком Смілянського міськрайонного суду від 18 квітня 2016 року по справі № 703/1050/16-к [PERSON] засуджено за викрадення належного [PERSON] майна, а саме: фотоапарату з 4 батарейками та картою памяті і трьох золотих каблучок вагою 4,55 г, 1,66 г та 2,61 г. У відповідності з вироком, [PERSON] за викрадені речі сплатив ПТ «Ломбард Донкредит» ТОВ «Інтер-Реалеті» 3182 грн. за каблучку вагою 4,55 г, 1161 грн. за каблучку вагою 1,66 г, 1826 грн. за каблучку вагою 2,61 г, що було підтверджено фіскальними чеками від 16 грудня 2015 року. Вартість викраденого цифрового апарата, згідно з документами на цей прилад, становить 2900 грн. Загальна вартість викраденого майна, підтверджена вироком суду, становить 9069 грн. Як вбачається з товарного чека від 10 лютого 2016 року позивач сплатив 1400 грн. за ремонт та заміну створки та ущільнювача металопластикової конструкції. Частиною 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. А тому, [PERSON] повинна відшкодувати цю суму. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Це ж визначено у ч. 1 ст. 60 ЦПК України; згідно з частиною 2 цієї статті докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до частини 4 цієї статті доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 11 цього Кодексу, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суду не надано доказів щодо вартості викрадених разом з фотоапаратом батарейок та карти памяті, а тому в цій частині позову [PERSON] належить відмовити. У відповідності з витягом, 19 березня 2016 року розпочате кримінальне провадження № 12016250230000882 за фактом викрадення з будинку № 166 по вул. Федорова в м. Смілі належних [PERSON] 17600 грн. На підтвердження того, що у вчиненні цього злочину винна [PERSON] позивач надав суду її розписку від 31 березня 2016 року, в якій відповідач зазначила, що викрала з будинку № 166 по вул. Федорова в м. Смілі товарів на суму 35000 грн., за які вона зобовязалась сплачувати позивачу по 2000 грн. кожного місяця. За порушення строків сплати було встановлено штрафні санкції у розмірі 200 грн. за кожен день прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що грошові кошти у сумі 17000 грн. викрала [PERSON] і її винність встановлена відповідним вироком суду. Відшкодування збитків за борговою розпискою не є підставою позову. У відповідності із ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України [PERSON] має право на відшкодування з відповідача моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, повязаних з протиправною поведінкою щодо нього. Визначаючи розмір відшкодування моральної школи, суд враховує характер порушення прав позивача, глибину його душевних страждань, приймає до уваги ступінь вини відповідача та матеріальний стан сторін по справі. Відповідно до вимог ст. 10, 11, 57, 60 ЦПК України позивачем не надано доказів, які підтверджують розмір заподіяної йому моральної шкоди, глибину і тривалість його страждань. Однак суд вважає, що потерпілий від злочину в будь-якому разі відчуває моральні страждання у звязку з порушенням його прав, в даному випадку права власності, оскільки інших підстав позову не заявлено. Приймаючи до уваги, що після набрання чинності наведеним вироком відповідач не вчинила жодної дії щодо відшкодування завданих збитків, з урахуванням вимог розумності і справедливості з відповідача на користь позивача належить стягнути 5000 грн. відшкодування моральної шкоди. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог належить стягнути 202 грн. 84 коп. судового збору з вимог майнового характеру і 27 грн. 56 коп. судового збору з вимог немайнового характеру, а також на користь [PERSON] 500 грн за надання правової допомоги адвокатом. На підставі наведеного,

Outcome: partial