Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] (далі «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі «Відповідач») про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. 24.01.2020 року\~ між Позивачем та Відповідачем було укладено договір позики. За умовами договору від 24.01.2020 року Відповідач отримав у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 1 900, 00 доларів США та зобов`язувався повернути дану суму коштів до 24.06.2020 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов Відповідачем було складено розписку. Частково Відповідач розрахувався і передав Позивачу кошти в сумі 50,00 доларів США. Залишок боргу становить 1 850,00 доларів США. Строк повернення коштів пройшов. Однак, Відповідач в повному обсязі не розрахувався. 05.08.2020 року Позивач направив Відповідачу засобами поштового зв`язку письмову вимогу повернути кошти, однак його вимога залишилася без задоволення. В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернув Позивачу борг у строк, обумовлений договором позики. Оскільки, Відповідач не виконує свого обов`язку за договором і не повертає предмет позики, Позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з Відповідача на його користь грошові кошти за договором позики від 24.01.2020 року в розмірі 1 850,00 доларів США та судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, до заяви додав оригінал боргової розписки від\~ 24.01.2020 року (а.с.25, 26). В судове засідання Відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.22, 23). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 24.01.2020 року\~ між Позивачем та Відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. На підтвердження укладення вказаного договору позики та його умов Позивачем було надано суду оригінал розписки (а.с.26). За умовами договору від 24.01.2020 року, оформленого належною розпискою, Відповідач отримав у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 1 900, 00 доларів США та зобов`язувався повернути дану суму коштів до 24.06.2020 року. Частково Відповідач розрахувався і передав Позивачу кошти в сумі 50,00 доларів США. Залишок боргу становить 1 850,00 доларів США. В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернув Позивачу борг у строк, обумовлений договором позики. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.\~ Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 18.01.2017 року Верховним Судом України було висловлено правову позицію у справі за 36-2789цс16, відповідно до якої договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, адже після його укладення всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або відповідної кількості речей того ж роду й такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. В постанові Великої Палати Верховного Суду України у справі №373/2054/16-ц від 16.01.2019 року вказано, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. З огляду на положення ч.1 ст.1046 ЦК України, а також ч.1 ст.1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. З Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню грошові кошти за договором позики від 24.01.2020 року в розмірі 1 850,00 доларів США. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений Позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн. також необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача.

Outcome: approved