Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач), треті особи - Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції Київської області, Управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області, в якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно, до складу якого входить: домоволодіння, що по [ADDRESS], та земельна ділянка загальною площею 0,543 га, що розташована по [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на згадане вище нерухоме майно. Він є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців немає. Спадщину прийняв своєчасно, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом з матір'ю. Проте, отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно не має змоги, оскільки правовстановлюючий документ на згадане домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформила, а земельній ділянці не було присвоєно кадастровий номер, що унеможливлює отримання витягу про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, який є необхідним для вчинення нотаріальної дії. Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач також надіслав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без участі його представника, позов визнав. Треті особи в своїх листах просили слухати справу у відсутності їх представників. Дослідивши письмові матеріали справи та спадкової справи №382 за 2006 рік до майна померлої [INFO] [PERSON], заведеної Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 18.11.2005 року та свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 23.06.1956 року, копії яких містяться в матеріалах справи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на домоволодіння, що по [ADDRESS], та земельну ділянку загальною площею 0,543 га, що розташована по [ADDRESS], та складається з двох земельних ділянок площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд, та площею 0,293 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Згідно заповіту, посвідченого 02.07.1987 року секретарем виконкому Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №75, який за даними сільської ради на день смерті заповідача не змінений та не скасований, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] - позивачу в справі. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, оскільки на час її відкриття відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №2355 від 23.12.2013 року Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області. Окрім того, у визначений ст. 1270 ЦК України строк подав до Макарівської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, зареєстровану за №943. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №382 за 2006 рік до майна померлої [INFO] [PERSON], заведеної Макарівською районною державною нотаріальною конторою. Проте, державний нотаріус своїм листом №216/02-31 від 21.01.2014 року відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння по [ADDRESS], оскільки спадкодавець правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння за життя належним чином не оформив. Те, що згадане домоволодіння належало померлій [PERSON], підтверджується особовим записом №0592-5 в погосподарській книзі №7 за 2011-2015 роки Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області. Відповідно до технічного паспорту, виданого КП КОР «Північне бюро технічної інвентаризації», до складу домоволодіння за вказаною вище адресою входить: житловий будинок загальною площею 73,3 кв.м., житловою площею 56,2 кв.м. - під літерою «А», погріб під «А», погріб «О», прибудова «а», веранда «Д», сарай «Б», гараж «В», літня кухня «Г», сарай «Ж», сарай «К», сарай «Л», сарай «Н», убиральня «Т», ганок до «а», вартістю 140995 грн. Крім того, державний нотаріус своїм листом №216/02-31 від 21.01.2014 року відмовив позивачу також у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку загальною площею 0,543 га, так як їй не було присвоєно кадастровий номер (на момент видачі державного акту інструкцією від 15.04.93 р. №28 та Постановою ВР України «Про оформлення державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» не було передбачено присвоєння кадастрових номерів на земельні ділянки), що унеможливлює отримання витягу про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, який є необхідним для вчинення нотаріальної дії. Те, що земельна ділянка загальною площею 0,543 га, що розташована по [ADDRESS], та яка складається з двох земельних ділянок: площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд, та площею 0,293 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, належала померлій [PERSON] підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №247713, виготовленого на її ім'я, який зареєстрований 14 січня 2003 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №772. Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити.

Outcome: approved