Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом заявник, [PERSON].) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту смерті її батька [PERSON] (далі по тексту [PERSON].), [INFO], який помер [INFO] року в смт. Родакове, Словяносербського р-ну., Луганської області. Заява мотивована тим, що [INFO] року у смт. Родакове, Словяносербського р-ну., Луганської обл. помер батько заявника [PERSON] Факт його смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 22 жовтня 2018 року, виданим Словяносербським територіальним медичним обєднанням Луганської Народної Республіки. Проте, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» це свідоцтво є недійсним і не створює правих наслідків. Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовив у видачі свідоцтва про смерть її батька, що і стало підставою для звернення до суду. В судове засідання заявник не зявилася, однак надала заяву в якій підтримала заявлені вимоги та просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності. Заінтересована особа Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання свого представника не направила, при цьому начальником відділу подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року у смт. Родакове, Словяносербського р-ну., Луганської області помер батько заявника [PERSON], [INFO], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Словяносербським територіальним медичним обєднанням Луганської Народної Республіки 22 жовтня 2018 року. Відповідно до вказаних документів [PERSON] помер [INFO] року у смт. Родакове, Словяносербського р-ну., Луганської області, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року за №1276-р входить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з пунктом 8 частини 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи те, що лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсними і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а оскільки заявник [PERSON] не може отримати від закладу охорони здоровя або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документи встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть свого батька для прийняття за ним спадщини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до правил частини 4 ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року в смт. Родакове, Словяносербського р-ну., Луганської області, допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved