Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє Карягін А.Н. звернулася до суду з позовом до Талівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заяви посилалася на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], єдиною спадкоємицею після смерті якої являється вона. Зазначала, що згідно заповіту померлої [PERSON], остання заповіла земельну ділянку [NUMBER], площею 14, 1083 га, що знаходиться на території Талівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, належну їй на підставі державного акту серії [NUMBER] своїй доньці [PERSON] Вказувала, що її померла мати мала погане здоровя та потребувала постійного стороннього догляду, який вона і здійснювала за нею з лютого 2008 року по [INFO] за місцем свого мешкання за адресою: [ADDRESS]. Вважає, своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки остання на день своєї смерті проживала у неї за адресою: [ADDRESS]. У звязку з наведеним просила суд: -встановити [PERSON] факт постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON], померлою [INFO] на час відкриття спадщини; -визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку [NUMBER] площею 14, 1083 га, що знаходиться на території Талівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, належну їй на підставі державного акту серії [NUMBER]. [PERSON] у наданій до суду заяві просила розглянути заяву за її відсутності. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, не заперечують проти її задоволення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог п. 9 Прикінцевих положень ЦПК\~України\~в редакції від 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12 листопада 2014 року, виданим Виконавчим комітетом Талівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 11 (а.с. 10). Місцем смерті згідно вказаного свідоцтів визначено с. Благовіщенка Станично-Луганського району Луганської області. Із Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 липня 1972 року, виданого Красноталівською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області, актовий запс № 16 вбачається, що [PERSON] записана матірю [PERSON] (а.с. 3). Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 25 липня 2017 року, виданим Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, підтвердтвержується, що позичав [PERSON] змінила дошлюбне прізвище на [PERSON] (а.с. 7). Довідка, видана виконкомом Талівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області № 299 від 27 липня 2017 року свідчить про те, що [PERSON] [INFO] дійсно мешкала без реєстрації з 2008 року по 2014 рік за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). За вказаною адресою, згідно довідки виданої виконкомом Талівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області № 303 від 04 серпня 2017 року знаходиться будинок, що належить родині позивача (а.с. 9). Як слідує із розяснення нотаріуса від 20 липня 2017 року № 534/02-31 позивача визнано такою, що не прийняла спадщину, оскільки вона не подала зяави про прийняття спадщини у визначений законом строк та не підтвердила факт реєстрації за однією адресою із померлою (а.с. 8). На а.с. 36-40 містяться пояснення [PERSON] та [PERSON], що підтверджують, що мати [PERSON] [PERSON] проживала із донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], донька здійснювала за нею догляд до самої смерті. Крім цього, в матеріалах справи на аркуші 5 міститься заповіт, посвідчений секретарем Талівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області 23 липня 2013 року, згідно якого [PERSON] все належне їй майно заповідає [PERSON] Із державного акта на право приватної власності на землю від 04 березня 1999 року серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] належить земельна ділянка, площею 14,1083 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 18). Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкова і справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27 жовтня 2017 року № 49634321 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 27 жовтня 2017 року № 49634331 (а.с. 30-31) вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Згідно вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст.\~\~ 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм, прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст.\~\~ 1270 ЦК України строк. Таким чином, мають місце обставини, які свідчать про прийняття заявником спадщини після смерті матері шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 293 ЦПК України\~визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми пунктом 5 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7\~якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Приймаючи до уваги, що позивач позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву, встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Беручи до уваги вищенаведене, оскільки, встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини породжує для [PERSON] правові наслідки оформлення у спадкових правах, вважаю, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Крім цього, \~ відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Оскільки, право позивача на спадкове майно померлої не визнається, що стверджується відмовою нотаріуса, таке право необхідно визнати за нею в порядку ст. 392 ЦК України. За таких обставин суд вважає за необхідне винести рішення, яким задовольнити заявлені вимоги. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved