overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON] 22. 09. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 24. 12. 2004 року по 09. 06. 2011 року, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є син [PERSON], 27. 09. [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона вимушена звернутися за захистом свої прав до суду. Просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - Владислава, 27. 09. [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], 27. 09. [INFO] у розмірі 1/4 всіх видів доходу (заробітку) громадян, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в телефонній розмові позов визнав та не заперечував проти задоволення позову, просив справу розглянути в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 24. 12. 2004 року по 09. 06. 2011 позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін є спільний син [PERSON], 27. 09. [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою Комітету самоорганізації населення мікрорайону «Благовісний» від 22. 09. 2015 року за № 8271. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.5 ст.181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2015 рік, встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року, № 80-VІІІ, а саме на дітей віком з 6 до 18 років: з 01 вересня 2015 року - 1455 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення. При подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] 22.09.2016 року звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить винести рішення про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування будинком №22 на вул. 400-річчя Миколаєва у м. Миколаїв Львівської області. В обґрунтування позову наведено наступне. Вищевказаний будинок належить позивачу. Відповідач є колишнім чоловіком позивача та не проживає більше 6 місяців у будинку без поважних причин. Також відповідач не дбає про утримання будинку та не оплачує комунальні послуги, чим створює незручності позивачу. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явилися, подали заяву про проведення судового розгляду справи у їх відсутності, зазначивши, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не зявлявся, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у будинку осіб від 10.08.2016 року відповідач зареєстрований у будинку №22 на вул. 400-річчя Миколаєва в м. Миколаїв Львівської області. Згідно актів від 25.05.2016 року, 10.02.2016 року та від 14.12.2015 року відповідач у вказаному будинку не проживає. Відповідно ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Суду не подано доказів та не повідомлено про обставини, які згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду УРСР «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року №2, свідчили б про поважність причин не проживання відповідача за вказаною адресою, чинення йому перешкод у цьому. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] 22.09.2021 р. звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказавши заінтересованою особою у справі Кам`янець-Подільська міська рада. В обґрунтування вимог заявник вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина, що складається із земельних ділянок по Ходоровецької сілької ради, Кам`янець-Подільський район. Своєчасно, у 6-ти місячний строк звернувся до приватного нотаріуса Яцевич Г.В., із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] як спадкоємець першої черги, інших спадкоємців немає. Листом нотаріуса від 20.09.2021 р. за № 240/02-14, повідомляється, що: «відповідно до свідоцтва про смерть прізвище мати вказано [PERSON] , у його свідоцтві про народження мати зазначена як « [PERSON] », у зв`язку із цим розбіжностями необхідно встановити відповідний факт, у судовому порядку. Заявник вказує, що розбіжність у свідоцтві про смерть та у його свідоцтві про народження перешкоджає йому у прийнятті спадщини, а тому необхідно встановити відповідний факт, родинних стосунків між ним та померлою. Заявник просить суд винести рішення яким встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Ходорівці, Кам`янець-Подільського району, Хмельницька область є його матір`ю. В суді представник заявника заяву підтримав, просить її задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи подав суду заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на думку суду. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~[INFO] в с.Ходоровці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно. Спадкова справа № 286/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] відкрита приватним нотаріусом Яцевич Г.В. за заявою заявника. Інших спадкоємців першої черги за законом не має. \~ \~ \~ \~Той факт, що заявник є сином померлої [INFO] в с.Ходоровці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області [PERSON] підтверджується наданими заявником та його представником суду доказами, а саме: копією паспорту громадянина України заявника, копією його свідоцтва про народження, довідкою Колибаївської сільської ради від 22.09.2020 р., а також поясненнями в суді свідків [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Встановлення факту заявнику необхідно для оформлення спадщини після смерті матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] 22.10.2014р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який було зареєстровано 10.11.2012р. відділом РАЦС Приморського РУЮ Запорізької області, актовий запис № 99. В суді позивач на позові наполягає, відповідач не заперечує. Вивчивши матеріали справи, відповідно до ст. 174 ЦПК, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, сторони уклали шлюб 10.11.2012р., який було зареєстровано відділом РАЦС Приморського РУЮ Запорізької області, актовий запис № 99 (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження, від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Між сторонами з травня 2014р. перервані сімейно-шлюбні відносини, бажання до примирення у сторін немає. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Суд вважає, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам сторін. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не бажають продовжувати сімейно-шлюбні відносини. На вказаних підставах суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінюється. Спір про розподіл майна та проживання дитини відсутній. Про відшкодування судових витрат не заявлено, суд це питання не вирішує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] 22. 10. 2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06. 09. 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1232. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть з трвня 2014, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують з травня 2014 року і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати . Позивачці після розірвання шлюбу змінити прізвище на - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] 22.11.2013 р. звернулась до Московського суду м. Харкова з позовом про визнання права власності на ? ч. квартири [ADDRESS] в порядку спадкування, вказавши в обґрунтування наступне. Її син [PERSON] з 2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу ними, як подружжям, була придбана вищезазначена квартира, право власності на яку було оформлено на ім.*я відповідачки. Тому, в порядку Сімейного Кодексу України ? частини цієї квартири належить її сину [PERSON] [INFO]. її син помер; після його смерті вона у встановлений строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 26.11.2012 р. державна нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, дружина сина (відповідачка по справі) не надала правовстановлюючих документів на спадкове майно. Після смерті сина є два спадкоємця: вона та відповідачка (як дружина) в рівних частках. Тому, просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина на ? частини квартири. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день, час, місце слухання справи повідомлена належним чином;причин своєї неявки суду не повідомила. Тому,суд розглянув справу у відсутності відповідаки, на підставі наданих суду доказів, заочно. Вислухавши позивачку, вивчивши надані письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] Як вбачається зі змісту вказаного Реєстру квартира була придбана на підставі договору купівли-продажу №154 від 22.03.2006 р. [PERSON] та [PERSON] з 13.08.2005 р. перебували у зареєстрованому шлюбу, що підтверджується актовим записом №804 Московського ВРЦАС м. Харкова. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружини, чоловікові на праві спільної сумісної власності… Отже, виходячи з презумпції зазначеної статті, [PERSON] належить ? частина квартири в порядку сумісно набутого майна подружжя. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини вищевказаної квартири. Спадкоємцями першої черги, на підставі положень ст. 1261 ЦК України є діти померлого, його дружина (чоловік) і батьки. Позивачка є матір*ю [PERSON], що вбачається з документів, які містяться в матеріалах справи (копій свідоцтв про народження, про одруження та розірвання шлюбу). Батько померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на користь [PERSON]; його заява прийнята та зареєстрована нотаріусом в спадкової справі 243/2012. [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина, що впливає з відповіді нотаріальної контори від 11.12.2013 р. за №01-16/3455. У видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] 26.11.2012 р. відмовлено у зв*язку з відсутністю правовстановлюючих документів. З урахуванням викладеного, суд має правові підставі для задоволення позову і визнання за позивачкою права власності на 1/4 частини квартири в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] 22.11.2013 року звернувся із заявою про визнання недієздатною [PERSON], заінтересована особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві, посилаючись на те, що [PERSON] страждає психічним захворюванням, перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері №4, неодноразово лікувалась в стаціонарному відділені психіатричної лікарні №3, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується історією хвороби. Заявник просив задовольнити заяву на підставі статті 39 Цивільного кодексу України, посилаючись на обставини викладені в ній. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву, якою просить розглядати справу за їхньої відсутності. Прокурор підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити. Заслухавши заявника, думку прокурора, який з врахуванням обставин справи вважав за необхідне заяву підтримати, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] (а.с. 2 - копія паспорту), [PERSON] є сином [PERSON], згідно свідоцтва про народження [PERSON] від 04.10.1962 року (а.с. 5), довідкою від 20.11.2013 року № 3074 з Київського міського психоневрологічного диспансера №4 підтверджується, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу хронічного нервово-психічного захворювання (а.с. 6). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 134 від 20 лютого 2014 року [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді органічного ураження головного мозку судинного ґенезу з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням та параноїчним синдромом (F01 згідно MKX-10) і за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки (а.с. 19-20). Згідно ч. 1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Приймаючи до уваги, що [PERSON] за своїм психічним станом в теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, що у відповідності до ст.39 ЦК України є правовою підставою для визнання особи недієздатною, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] 22.11.2013 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вона посилається на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 20 серпня 2011 року. Шлюб зареєстровано Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 357. Від спільного життя з відповідачем вона має доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка стверджує, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. На підставі викладеного, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала заяву, про розгляд справи у її відсутність, в заяві також зазначила, що на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в заяві зазначив, що проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. 20 серпня 2011 року шлюб зареєстровано Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 357. Від спільного життя з відповідачем вони мають доньку - [PERSON], [INFO] народження. Відповідач у свідоцтві про народження дитини від 13 червня 2012 року серії [NUMBER] видане Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 310 записаний батьком дитини -[PERSON]. Відповідач добровільно допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, у разі невиконання одним з батьків свого обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян щомісяця до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 22.11.2013 року. Також, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 243 гривень 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] 22.11.2013 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини доходів. У січні 2014 року [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) до повноліття молодшої дитини починаючи стягнення аліментів з 01.01.2014 року. У судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги. Додатково пояснила, що вона має задовільний стан здоров'я, працює машиністом на молокозаводі та отримує заробітну плату 1800 гривень на місяць. Діти також мають задовільний стан здоров'я, старший син навчається у загальноосвітній школі, а молодший відвідує дитячий садок. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Погодився сплачувати аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини своїх доходів починаючи з 01.01.2014 року і до повноліття молодшої дитини. Додатково пояснив, що працює підземним електрослюсарем на шахті ім. М.І. Калініна ДП «Артемвугілля» та отримує заробітну плату близько 5500 гривень на місяць, має задовільний стан здоров'я та інших утриманців крім синів [PERSON] та [PERSON] не має. Визнання відповідачем пред'явленого позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому прийнято судом. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5,6). Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач своїх заперечень проти розміру аліментів визначеного позивачем не надав. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають повному задоволенню. Судові витрати у справі підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved