overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] 14 січня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2012 року, сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки не склалися через різність поглядів на життя, ведення спільного господарства, з 2010 року відповідач не має постійної роботи, що призводило до виникнення сварок та конфліктів, свідком яких нерідко стає дитина. З 21 грудня 2013 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній Просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача судовий збір. Позивач у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, ухваливши заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим справу розглянути за відсутності відповідача. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 1 червня 2012 року, який було зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 192 (а.с. 4). Від сумісного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сімейні стосунки не склалися через різність поглядів на життя, ведення спільного господарства, з 2010 року відповідач не має постійної роботи, що призводило до виникнення сварок та конфліктів, свідком яких нерідко стає дитина. З 21 грудня 2013 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, живе окремо, примирення між сторонами неможливе, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 243 гривень 60 коп, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] 14 січня 2014 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається, що в період шлюбу з відповідачем у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. Відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на дитину не надає, вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття та 1/6 частину на її утримання, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок відповідача утримувати свою дружину до досягнення дитиною 3-х років передбачено ч.2 ст.84 цього Кодексу. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Докази, які надані суду, свідчать про наступне. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.10), сторони знаходяться у шлюбних відносинах з 16 липня 2011 року, в період яких у них [INFO] року народилася донька [PERSON] (а.с.9). Дитина проживає разом з позивачкою, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, та донька знаходиться на її утриманні (а.с.11). Відповідач працює та має стабільний дохід. З урахуванням вказаних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі запропонованому позивачкою 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини до досягнення нею повноліття та 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на її утримання до досягнення дитиною трьох років, що не суперечить його інтересам і вимогам закону. Крім того, суд враховує обов'язок позивачки також утримувати дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] 14 січня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Позивачка прохає суд стягнути аліменти на її утримання та на утримання сина [PERSON], [INFO] з [PERSON] у розмірі по 1/4 частині заробітку (доходу) відповідача щомісячно на кожного,посилаючись на те, що вони з відповідачем знаходяться в шлюбі з 22 серпня 2014 року, від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Вона не має змоги самостійно утримувати себе та сина, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а відповідач не надає їй добровільно матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, направила суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала суд їх задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області 22 серпня 2014 року, актовий запис №112. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на отримання утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того працює вона чи ні, а також від її матеріального положення, за умови, що чоловік може таку допомогу надати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій сумі (ч.1,3 ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із копії свідоцтва про народження [PERSON] видно, що відповідач є його батьком. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти на її утримання, до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, та на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на кожного з [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] 14 січня 2016р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебували у шлюбі і мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]., однак відповідач сина не утримує, тому слід стягувати аліменти на його утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою проте, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності, проти заочного розгляду справи - не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]., однак батько матеріальної допомоги на його утримання не надає. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.06.2010р., даними свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]. серії [NUMBER] від 02.10.2015р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] 14 січня 2016 року звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій зазначає, що 23 квітня 2014 року уклала з відповідачем шлюб, від якого у них 16 серпня 2014 року народилася дочка - [PERSON], яка на даний час проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні, оскільки з відповідачем сімейне життя не склалося, останній проживає окремо, шлюб між ними розірвано, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до повноліття дитини. В суді позивачка позовні вимоги із зазначених підстав підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засідання позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за \~рішенням \~суду \~кошти \~на \~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її \~матері, \~батька \~і \~(або) \~у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка \~заробітку \~(доходу) \~матері, \~батька, \~\~яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 203965 від 22.08.2014 року вбачається, що [PERSON] народилася 22.08.2014 року і її батьками є [PERSON] та [PERSON] По справі встановлено, що відповідач працює на посаді начальника караулу в Любешівський РДПЧ-12, має регулярний дохід, позов про стягнення з нього в користь позивачки по справі аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття визнав, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Згідно зі статтею 88 ЦПК судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] 14 січня 2016 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 19 березня 2013 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області, актовий запис № 4. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) та [PERSON] перебувають в шлюбі з 19 березня 2013 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області, актовий запис № 4, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19 березня 2013 року. Від даного шлюбу у сторін є дитина - син [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати та стягнути з відповідача в користь позивача сплачений останньою судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

[PERSON] 14 січня 2021 року пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 квітня 2012 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на життя, через що в сім`ї виникали безпідставні сварки та непорозуміння, відповідачка не поважала його як чоловіка, не зважала на його думку, влаштовувала безпідставні сварки у присутності їхнього сина. Подружні відносини припинили п`ять років тому назад, спільного господарства не ведуть та практично не спілкуються. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] позов визнала з підстав, наведених позивачем. Вислухавши пояснення відповідачки, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та народження видно, що сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2012 року, від якого мають одну неповнолітню дитину ( а. с. 3, 4). У лютому 2016 року вони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, позивач переїхав проживати окремо у с. Калини Тячівського району Закарпатської області. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] 14 травня 2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 27.06.2012 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з липня 2013 року, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 27.06.2012 р. Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за актовим записом №08 (а.с.5). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

[PERSON] 14 травня 2018 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що з травня 2017 року вона з [PERSON] проживає разом однією сімєю в м. Ананьєві, вул. Соборна, 73-А без реєстрації шлюбу, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Заявник зазначає, що вони прийняли рішення про створення саме сімї з усіма правами та обовязками, які покладаються на подружжя. Заявник вказує, що під час спільного проживання ними купуються потрібні для ведення господарства рухомі речі, на що витрачаються спільні кошти, але це майно з урахуванням відсутності під час його придбання зареєстрованого шлюбу не може вважатися спільним майном подружжя, що на її погляд, призводить до порушення її майнових прав. Вони мають бажання зареєструвати шлюб, що можливо лише за наявності рішення суду про надання права на шлюб, у звязку з чим звернулася до суду та просить задовольнити її вимоги. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні заявник повністю підтримала вимоги, викладені в заяві та надала відповідні пояснення. Просить надати їй право на шлюб з [PERSON]. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив. Заяв не надходило. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] не заперечили проти надання [PERSON] права на шлюб. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, та вивчивши документи справи, прийшов до висновку, що прохання заявника підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом установленою, що згідно копії паспорта громадянина України заявник [PERSON], [INFO], уродженка с. Мала Боярка Ананьївського району Одеської області, мешканка м. Ананьєва, вул. Соборна, 73-А, Одеської області (а.с.2,6). Заявник зареєстрована в [INFO](а.с.8). Особи третіх осіб засвідчені копіями паспортів громадян України(а.с.10-11). Оскільки заявник\~проживає однією\~сімєю з\~[PERSON],\~і створення\~сімї відповідає\~інтересам даних\~осіб,\~то прохання\~заявника підлягає\~задоволенню. \~ Всі судові витрати залишити за заявником. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

[PERSON] 14 травня 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 05 січня 2018 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з 05 лютого 2018 у зв`язку з непорозуміннями та різністю характерів. Спору про поділ майна не має. Вважає збереження сім`ї неможливим, тому просить розірвати шлюб та залишити їй прізвище чоловіка. Позивач у підготовче засідання не з`явилася, у заяві на ім`я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, у заяві на ім`я суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов визнає. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає\~за необхідне\~позов[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 05 січня 2018 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7),\~від якого неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з 05 лютого 2018 у зв`язку з непорозуміннями та різністю характерів. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна не заявляють. Клопотань про надання строку для примирення не надійшло, відповідач позов визнав, тому суд вважає, що сім`я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу прізвище « [PERSON] ».\~\~\~\~

Outcome: approved