Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду із позовом до Київської міської ради у якому просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном три місяці після померлої матері [PERSON]. Вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої в спадок залишилася ? частина квартири [ADDRESS]. Вона являється єдиною донькою померлої [PERSON] З 1999 року вона проживає у Федеративній Республіці Німеччина, оскільки там проживають її чоловік та діти. Позивач зазначає, що вчасно прийняти спадщину після смерті своєї матері вона не змогла, оскільки вона проживає в іншій країні та за сімейними обставинами, які виникли з народженням трьох дітей у неї не було раніше можливості звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири [ADDRESS]. З метою отримання спадщини вона оформила довіреність на свою тітку [PERSON]. Вказану довіреність було посвідчено віце-консулом Генерального консульства України в Дюссельдорфі 20.01.2017 року [PERSON] Позивач вказує, що із даною довіреністю її тітка звернулася до Першої Київської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири [ADDRESS]. 23 березня 2017 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали позов та викладені у ньому обставини. Представник позивача [PERSON] додатково пояснив, що між позивачем та її матір'ю [PERSON] були конфлікти, вони не підтримували стосунки майже 20 років, востаннє [PERSON] приїздила в Україну у 2005 році, після чого позивач та її мати також не підтримували зв'язки та не спілкувались. [PERSON] має трьох дітей віком 17-ти, 9-ти та 3-х років, тому не мала змоги потрапити в Україну. Представник позивача [PERSON] пояснила, що про смерть матері позивач дізналась не так давно, про це вони повідомили [PERSON] коли їздили до неї в Німеччину. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представником Київської міської ради [PERSON] суду надані пояснення на позов з проханням розглянути справу у відсутності їхнього представника та прийняти рішення на підставі поданих позивачем доказів згідно чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про одруження. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 11). Відповідно положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. За нормою ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку у шість місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. За заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 23 березня 2017 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири [ADDRESS] після померлої [INFO] року [PERSON]. Відповідно постанови державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори від 23.03.2017 р. [PERSON] відмовлено у видачі вказаного свідоцтва у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 13). Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона з 1999 року з сім'єю проживає у Федеративній Республіці Німеччина, тому раніше не мала можливість звернутися до нотаріальної контори для подання заяви для отримання свідоцтва про право на спадщину за сімейними обставинами, які виникли з народженням трьох дітей. На підтвердження заявлених вимог позивачем надано копії її закордонного паспорту, свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження; свідоцтво про смерть [PERSON], довідку про причину смерті [PERSON] № 5444 від 28.12.2007 року, постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, договір міни від 19.05.1995 року на квартиру [ADDRESS] та свідоцтво про реєстрацію шлюбу спадкодавця. Представники позивача в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] багато років не спілкувалася зі своєю матір'ю через наявні між ними конфлікти, про смерть спадкодавці позивач дізналася взимку 2017 року від родичів. У постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року по справі № 6-1486цс15 викладено наступну правову позицію. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Позивачем суду не надано будь яких доказів на підтвердження поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Зазначені позивачем та її представниками підстави, наведені судом вище, не є такими, які можуть вважатися труднощами в написанні та поданні відповідної заяви про прийняття спадщини. За вимогами статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вище викладене суд вбачає, що у [PERSON] не існувало об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б перешкоджали їй звернутися із заявою про прийняття спадщини. Незнання про смерть спадкодавця також не свідчить про поважність пропуску строку для прийняття спадщини. До такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 04.11.2015 року № 6-1486цс15. За наведених обставини суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed