Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] , 09.12.2019 звернувся в суд з позовом до Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області, Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання недійсним розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації Львівської області №465 від 20.07.2001 в частині передачі земельних часток (паїв) в натурі та видачі Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] , визнання недійсним Державного акту серії ІІІ - ЛВ №085825 на право приватної власності на землю, виданий 15.08.2001 Городоцькою районною державною адміністрацією Львівської області про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки площею 1, 9420 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області та скасування його державної реєстрації за №347, визнання права на земельну частку (пай) площею 2, 10 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №145463 від 21.04.1997 за реєстровим №198, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи тим, що у листопаді 2019 року звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на означену ділянку, однак йому відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №085825 Городоцькою райдержадміністрацією на ім`я померлої [PERSON] виданий 15.08.2001, тобто після смерті спадкодавця, інше. Просив позов задовольнити. Ухвалою судді від 02.01.2020 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. [PERSON] в суді вимоги підтримав покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснив, що матері [PERSON] , при житті, належало право на земельну частку (пай) розміром 2, 10 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області згідно Сертифікату серії ЛВ №145463 від 21.04.1997, що після смерті [PERSON] , на ім`я останньої, на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації №465 від 20.07.2001, через три роки видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №085825, у зв`язку з чим, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1, 9420 га. Окрім цього зазначив, що після смерті [INFO] матері [PERSON] , фактично прийняв спадщину, так як на день відкриття спадщини проживав разом з нею в будинку на [ADDRESS] , просить позов задовольнити. Представник [PERSON] у суді вимоги підтримав покликаючись на мотиви викладені у заяві, просить позов задовольнити. Сільський голова Павлишин М.І., як представник Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області у заяві №60 від 03.02.2020 позов [PERSON] визнав, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 49-50). Представник відповідача - Городоцької районної державної адміністрації Львівської області Несімко М. у листі від 04.02.2020 позов визнав, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 71). Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Телічак Ю.В. у клопотанні від 13.02.2020 просила про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо вимог [PERSON] , не висловила (а.с. 68). Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. ст. 4, 12, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За положеннями ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.1 і ч.2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , інших матеріалів справи убачається, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Із матеріалів справи та долучених документів убачається, що [PERSON] , при житті, на випадок своєї смерті, належне їй на праві особистої власності майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося, а також всі цінні папери заповіла сину [PERSON] , що означений заповіт 14.04.1998 посвідчений сільським головою Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області Павлів В.С., за реєстровим №64 (а.с. 37). Заповіт на 20.02.2019 не змінювався та не скасовувався (а.с. 37-зворот). Згідно копії Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №145463 від 21.04.1997 за реєстровим №198, [PERSON] , при житті, належало право на земельну частку (пай) площею 2, 10 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Повітненської сільської ради Гороцького району Львівської області (а.с. 22, 73). Із пояснень [PERSON] в суді, із довідки Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №186 від 20.02.2019 убачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] зареєстрованою та проживала разом з сином [PERSON] і його сім`єю на [ADDRESS] (а.с. 12). [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). 05.11.2019 постановою приватного нотаріуса Мухи М.Т., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1, 9420 га, що на території Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 085825 виданий Городоцькою райдержадміністрацією на ім`я [PERSON] [INFO] , тобто після смерті спадкодавця (а.с. 9-10). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Згідно розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації №465 від 20.07.2001 та доданого до нього списку, жителям с. Повітно Городоцького району Львівської області, в т.ч. і [PERSON] , яка померла [INFO] , передано в натурі у приватну власність належні їм середні земельні частки (паї), що на території Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 56-61). Головою Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів, на підставі вищеозначеного розпорядження, на ім`я померлої [INFO] [PERSON] , 15.08.2001 видано Державний акт серія ІІІ-ЛВ №085825 на право приватної власності на землю площею 1, 9420 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області, тобто через три роки після смерті спадкодавця (а.с. 11, 74). Державний акт серії ІІІ-ЛВ №085825 від 15.08.2001 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під №347 (а.с. 74 зворот). Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно положень абзацу першого ч.1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 статті 3 вищеозначеного Закону передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до глави 16 Цивільного Кодексу України правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце в разі їх видання з порушенням вимог закону, всупереч рішенням чи угодам. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. З огляду на вищенаведене та ураховуючи, що розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації №465 від 20.07.2001 і Державний акт серії ІІІ-ЛВ №085825 на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] від 15.08.2001, видані через три роки після смерті [INFO] [PERSON] , а отже в порушення вимог закону, суд визнає недійсними розпорядження в частині передачі в натурі у приватну власність [PERSON] середньої земельної частки (паю), що на території Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області та Державний акт серія ІІІ-ЛВ №085825 на право приватної власності на землю, а також скасовує його державну реєстрацію за №347. Із матеріалів справи убачається, що 21.04.1997 на ім`я [PERSON] , на підставі рішення Городоцької районної ради народних депутатів №70 від 21.03.1996, видано Сертифікат серії ЛВ №145463 на право приватної власності на землю (середню земельну частку), що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №198 (а.с. 73). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З огляду на вищенаведене, а також ураховуючи фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд доходить висновку, що [PERSON] , при житті, набула, у встановленому законом порядку, право на середню земельну частку площею 2, 10 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області, згідно Сертифікату серії ЛВ №145463, а отже, таке право є об`єктом прав та обов`язків, що входить до складу спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , відтак є підстави до визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) згідно означеного сертифікату, в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved