Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить встановити, що [PERSON] (далі - відповідач), [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, та на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що позивач з відповідачем вела сімейне життя без укладення шлюбу в період з 24.06.2005 по серпень 2009 року, а також в період з лютого 2013 року по жовтень 2019 року. За вказаний період під час сімейних стосунків у сторін народились доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що відповідач є батьком дітей, забирав позивача з дітьми з пологового будинку, приймав участь у їх вихованні, однак подавати в органи ЗАГСу заяву про реєстрацію батьківства не став. Діти знають відповідача як рідного батька, він також від своїх рідних дітей не відмовляється, але матеріально їх забезпечувати як батько перестав, з жовтня 2019 року пішов з дому проживати в інше місце. Ухвалою суду від 27.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.19). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених в позові, зазначила, що не просить змінити прізвище дітей на прізвище відповідача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, підтвердив, що є батьком дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що також подав письмову заяву до початку розгляду справи по суті (а.с.33), але позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання вказаних дітей не визнав, оскільки сплачує стільки, скільки може добровільно, а своїх дітей не бачив більше року; визнав також, що за рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання третьої доньки від позивача - [PERSON] , - він сам перераховує кошти, на підтвердження чого у нього є квитанції; вказав, що працює неофіційно поваром-шашличником в кафе в м.Покровську, має мінливий дохід. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Третя особа - Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) правом участі в судовому засіданні не скористалась, надала заяву про розгляд справи без присутності представника та постановлення рішення згідно з нормами чинного законодавства (а.с.42). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Позивач, [INFO] , та відповідач, [INFO] , є громадянами України (а.с.5, 34-35). Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , батько - [PERSON] , мати [PERSON] , актовий запис №167 від 11.04.2006 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис №163 від 18.03.2014 (а.с.10). Відповідно до виконавчого листа, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області на виконання рішення суду від 02.08.2011, з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, до досягнення дитиною повноліття (справа №2-1704/11) (а.с.43). За вказаним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.08.2011 судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] ( [INFO] ). З наданих відповідачем в судовому засіданні платіжних квитанцій за період з жовтня 2020 вбачається, що він на ім`я позивача систематично сплачує 2040 грн. Суд враховує такі норми права. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ст.135 СК України). З наявних матеріалів справи судом встановлено, що запис про батька дітей [PERSON] та [PERSON] вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, відповідачем визнано, що він є батьком зазначених дітей, проживав разом з позивачем, опікувався ними, з 2019 року проживає окремо. Приписами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову та наявність законних підстав для задоволення позову, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині визнання відповідача батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підлягає задоволенню. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч.1 ст.180 СК України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст.182) Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.3 ст.182). Приписами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Судом при розв`язанні спору в частині розміру аліментів враховується, що відповідач сплачує аліменти за рішенням суду на третю дитину сторін - в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, є працездатного віку, докази на підтвердження незадовільного стану здоров`я відповідача останнім не надано, по наявність таких доказів не зазначено. З огляду на наведене, враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дитини, виходячи із зазначених у ст.3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача аліментів на дітей підлягає частковому задоволенню, а саме, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 23.11.2020, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а після досягнення повноліття найстаршою дитиною - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Одночасно суд враховує приписи ст.70 СК України, за якими загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами; це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - у такому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Суд також зауважує, що відповідно до ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини; той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини; неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Рішення суду у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню (п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України). Враховуючи приписи ст.141 та ст.142 ЦПК України, оскільки відповідач позовні вимоги в частинні визнання батьківства визнав до початку розгляду справи по суті, про що подав відповідну письмову заяву (а.с.33), а позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн (50% від 840,80 грн), та з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмір 840,80 грн.

Outcome: partial