overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] 11.03.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що між сторонами 12.03.1997 року укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено запис за № 540. Спільне життя у сторін протягом останніх років не склалось, оскільки у сторін виявились несумісні характери. Сторони втратили порозуміння та повагу. За таких умов подальше сумісне проживання стало для них недоцільним. Спільне господарство не ведуть, спільного бюджету немає. Вважають, що шлюб фактично розпався. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, заперечила проти надання строку на примирення. Відповідач письмових заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій дає згоду на те, щоб судове засідання проводилося без його участі. Також вказав що суддя Сичук М.М. раніше розглядав справи за позовом [PERSON], з рішеннями в яких він не погоджується, однак заяв про відвід судді відповідачем на надавалося. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.03.1997 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено запис за № 540, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.03.1997 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не надасть позитивних результатів, неповнолітніх дітей у сторін немає, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] 11.03.2019р. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.11.2012р. між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину, шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу не можливо. [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте матеріали справи містять від нього заяву, у якій він просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просив задовольнити. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутністю, позовні вимоги визнала. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 10.11.2012р. зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 804 (а.с.12). Під час спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на особливий характер сімейних відносин, зважаючи на положення ст.ст.111, 112 СК України та на те, що фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Враховуючи вищевказане, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, згідно з ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] 11.03.2019р. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.08.2006р. між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину, шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу не можливо. Позивач надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач надав суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 26.08.2006р. зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 699 (а.с.4). Під час спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на особливий характер сімейних відносин, зважаючи на положення ст.ст.111, 112 СК України та на те, що фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Враховуючи вищевказане, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, згідно з ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] 11.04.2014 року звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства [PERSON], [INFO], уродженця м.Житомира, відносно [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], однак [PERSON] помер в період з 05.01.2014 року по [INFO] , а при житті останній визнавав [PERSON] своєю рідною дочкою, піклувався про неї та утримував її. В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заяву повністю з викладених у ньому підстав. Зацікавлені особи [PERSON], [PERSON], рідні батьки померлого, заяву підтримали повністю із викладених у ній підстав. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає заяву такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у зареєстрованому шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Судом встановлено, що з 2008 року [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. [PERSON] [INFO] від [PERSON] народила дочку [PERSON], яку при житті [PERSON] визнавав рідною дочкою, піклувався про неї, про її стан здоров'я та утримував дочку. В свідоцтві про народження [PERSON] ім'я та по батькові батька зазначено [PERSON], як і [PERSON], відповідно до вимог ст.125 СК України. Факт визнання [PERSON] неповнолітню [PERSON], як рідну дочку та її утримання визнається зацікавленими особами [PERSON], [PERSON], які являються рідними батьками [PERSON]. Вказані обставини також підтверджуються доданими до справи чеками на грошові перекази з Росії [PERSON] на ім'я [PERSON], фотографіями на яких зображені [PERSON], [PERSON] та неповнолітня [PERSON]. [PERSON] помер в Росії, в період з 05.01.2014 року по [INFO], не оформивши документально своє батьківство по відношенню [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON] 11.04.2016 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з березня 2016 р. [PERSON] було призначено опікуном над малолітніми племінниками: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та находяться на повному її утриманні. Відповідачка добровільно не бажає піклуватися про матеріальне забезпечення дітей, ухиляється від своїх обовязків по утриманню дітей, тому позивачка просить стягнути з неї аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] 11.04.2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 червня 2003 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що від шлюбу мають неповнолітню доньку, [INFO]. З 2014 року шлюбні відносини між ними припинені спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Костенко». Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримала, відповідач визнав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних доказів. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про укладення шлюбу та про народження відомо, що сторони уклали шлюб 14.06.2003 року, від якого мають доньку Анастасію, [INFO](а.с.8-9). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З 2014 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч.8\~ст.235 ЦПК України\~у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] 11.04.2019 звернуся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов тим, що між ними часто виникають сварки і непорозуміння, в зв`язку з чим їх сім`я припинила своє існування і кожен живе своїм життям. 21 травня 2019 року ухвалою Роменського міськрайонного суду було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 18.07.2019 сторонам наданий строк для примирення тривалістю на п`ять місяців до 18.12.2019. 19 грудня 2019 р. ухвалою суду поновлено провадження по справі та призначено справу до підготовчого розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав про просив їх задовольнити, клопотань не заявляв. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просила про розгляд справи без її участі, позов визнала, клопотань не заявляла. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 22 червня 2013 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 126 (а.с. 5). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі зазначеного та враховуючи, що відповідач позов визнала повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України відповідачці залишити прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] 11.04.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 08.06.2007 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Керстенецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом №1. Позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, так як у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. На день подачі позову шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спір стосовно спільного майна відсутній. Можливості примирення та збереження сім`ї не вбачає. Оскільки їх шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, просить його розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю, примирення з відповідачем не вбачає, судові витрати по сплаті судового збору не бажає стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає повністю, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.06.2007 року виконавчим комітетом Керстенецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, 08.06.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №01. Позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.05.2018 року, виданого Сокирянським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області. З квітня 2019 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї та примирення, а також вважає, що їх шлюб суперечить її інтересам. Відповідач також не вбачає можливості примирення та спільного проживання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] 11.05.2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.02.2012 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що від шлюбу мають малолітню дитину, шлюбні відносини між ними припинені спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть, збереження сімї неможливе, суперечить їхнім інтересам. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 18.02.2012 року, мають доньку Вероніку, [INFO](арк. справи 4-5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Таким чином позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] 11.06.2014р. звернулась до суду з дійсним позовом, вказуючи, що з 28.04.2007р. вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Свій позов мотивує тим, що на теперішній час вони із відповідачем проживають окремо, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість виплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку (доходу), щомісячно, й до повноліття дитини, так як аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. Позивач [PERSON] свої вимоги підтримала цілком, просила їх задоволенні та надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність і не заперечувала проти винесення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], який про слухання справи повідомлений належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. Суд, з урахуванням міркування позивача, згідно до вимог ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача і відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що стороні у справі - [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007р. (а.с.3), від якого сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Також судом встановлено, що дитина мешкає разом із позивачкою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], і знаходиться на її утриманні (а.с.5). Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання дітей, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який фізично здоровий, має можливість працювати, аліментні зобов'язання перед іншими особами не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в заявленому розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн., так як позовні вимоги позивачці судом задоволені у повному обсязі.

Outcome: approved