Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] в серпні 2018 року звернулася з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі свідоцтва про право власності за законом, виданого 02.06.1994 року Майструк В.І., державним нотаріусом Четвертої вінницької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-1036, право власності зареєстровано в КП ВООБТІ 08.08.1994 року за реєстр. № 14/9215 та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.07.2017 року Дишкант М.В., державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-1817, [PERSON] належить 5/6 часток квартири [ADDRESS]. Співвласницею іншої частки спірної квартири є [PERSON], якій належить 1/6 частки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, однак на свою частку спадкового майна остання свідоцтво про право на спадщину не отримала. До складу спірної квартири загальною площею 64,9 кв.м., житловою - 42,7 кв.м., входить: коридор 84-1, кімнати 84-2, 84-6, 84-7, кухня 84-3, туалет 84-4, ванна 84-5, кладова 84-8. Позивач зазначає, що [PERSON] постійно проживає у Російській Федерації з 2008 року, має власне житло в [ADDRESS] В спірній квартирі [PERSON] ніколи не проживала та не була в ній зареєстрована, ніколи не несла жодних витрат на її утримання, втратила до неї будь - який інтерес, про що свідчить факт неотримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її покійного чоловіка і батька позивача. Позивач вказує, що на даний час остання несе всі витрати по утриманню спірної квартири, в тому числі за 1/6 частки, яка належить відповідачу. Будь - яким чином врегулювати питання щодо переоформлення частки відповідача з компенсацією її вартості на користь відповідача в позасудовому порядку є неможливим, оскільки у зв'язку з конфліктною зовнішньополітичною ситуацією, яка склалася у відносинах між іншими країнами, остання відмовляється від будь - якого спілкування. Враховуючи, що спірна квартира не підлягає поділу в натурі, спільне володіння та користування нею є неможливим, частка відповідача у квартирі є незначною і не може бути виділене в натурі, протягом всього терміну у даній квартирі відповідач не проживала, а тому позивач вважає, що припинення її права на частку у спірній квартирі не завдасть останній будь - якої шкоди, оскільки з 1993 року відповідач квартирою не цікавилась та не вживала будь - яких засобів належним чином отримати свідоцтво про право власності на неї. У зв'язку з вищенаведеним позивач звернулася до суду та просила: припинити право [PERSON] на 1/6 частку в квартирі під номером 84 в будинку під номером [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на квартиру під номером 84 в будинку під номером [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок вартості її частки у квартирі під номером 84 в будинку під номером [ADDRESS] матеріальну компенсацію в розмірі 10001,84 грн., що дорівнює вартості 1/6 частці спірної квартири. Ухвалою суду від 29.08.2017 року по даній справі відкрито провадження та суд звернувся із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду. Доручено компетентному суду Російської Федерації провести процесуальні дії у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач згідно протоколу судового засідання по судовому дорученню від 15.11.2017 року, вчиненого Жовтневим районним судом м. Новоросійська Краснодарського краю, позов визнає повністю. Просить розглянути справу без її участі. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.1994 року спадкоємцями померлого [INFO] року [PERSON] є син [PERSON] Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності за законом, виданого 02.06.1994 року Майструк В.І., державним нотаріусом Четвертої вінницької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-1036, право власності зареєстровано в КП ВООБТІ 08.08.1994 року за реєстр. № 14/9215 та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.07.2017 року Дишкант М.В., державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-1817, [PERSON] належить 5/6 часток квартири [ADDRESS]. Співвласницею іншої частки спірної квартири є [PERSON], якій належить 1/6 частки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, однак на свою частку спадкового майна остання свідоцтво про право на спадщину не отримала. До складу спірної квартири загальною площею 64,9 кв.м., житловою - 42,7 кв.м., входить: коридор 84-1, кімнати 84-2, 84-6, 84-7, кухня 84-3, туалет 84-4, ванна 84-5, кладова 84-8. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 27.05.1987 року, актовий запис № 406. З копії заповіту від 07.08.1995 року [PERSON] на випадок свої смерті зробила таке розпорядження: належну їй на праві особистої власності частину квартири [ADDRESS] заповідає [PERSON] Ч. 1 ст. 259 ЦК 1963 року вказує, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом ч1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Разом з тим, відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно з наданого до суду позивачем висновку про оцінку майна від 01.08.2017 року, ринкова вартість трикімнатної квартири, загальною площею 64,9 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] складає 60011,00 грн. Повивачем було внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області вартість 1/6 частки спірної квартири. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна [PERSON] належить 2/3 частки квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва пр. право на спадщину за законом, серія та номер: 2-1817, виданий 20.07.2017 року, видавник: державний реєстратор Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. З огляду на наведене вбачається, що істотного порушення прав відповідача внаслідок припинення права власності на 1/6 частку, що розташована за адресою: [ADDRESS] не відбудеться. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Таким чином, судом встановлено, що частка відповідача у спільній кімнаті є незначною, кімната є неподільною річчю та не може використовуватись сторонами спільно, істотного порушення прав відповідача у разі припинення права власності на його частку не вбачається. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що наявні усі умови, передбачені ст. 365 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved