Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої вказує, що 29 січня 2011 року між нею та [PERSON] (далі - Відповідач), укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, про що в книзі реєстрації шлюбів, 29 січня 2011 року, зроблено відповідний актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з Відповідачем не склалось з причин несходження життєвих інтересів. На даний час подружні відносини припинені. З лютого 2017 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться. За таких обставин Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам (інтересам дитини). Позивач звертає увагу суду на те, що необхідність розлучення викликана не імпульсивно прийнятим нею рішенням. У розлученні зацікавлені обоє про, що вони дійшли згоди спільно. Таким чином, Позивач просить не вживати заходів до примирення подружжя. Примирення не можливе, розлучення є необхідним та виваженим кроком. Питання майна, набутого в період перебування в шлюбі, буде вирішуватись в позасудовому порядку шляхом спільного порозуміння та взаємних проступок. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу Позивач вважає неможливе. Враховуючи викладене, Позивач просить, шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. Згідно частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений, відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, на адресу його місця проживання були направлені судові повістки разом із розписками, які повернулися до суду з відміткою Укрпошти «За закінченням терміну зберігання» та вручено особисто 21 вересня 2017 року. Про причини неявки суду Відповідач не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав, а тому суд визнає причини неявки [PERSON] неповажними. Згідно повідомлення УДМС України в Житомирській області від 02 серпня 2017 року [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Позивач не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 5, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на «[PERSON]», що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Відповідно до копії Свідоцтва про народження [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до частин другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до частини другої статті 114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь Позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved