Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ківерцівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, припинення режиму спільної часткової власності та виділення в натурі частини будинковолодіння. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (далі - [PERSON] ), після смерті якого залишилось спадкове майно, що складалося, зокрема із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. За життя [PERSON] зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого 1/2 частину житлового будинку заповів [PERSON] , а решту 1/2 частини даного будинку в рівних частках [PERSON] , [PERSON] (далі - [PERSON] ) та [PERSON] . Брати позивача [PERSON] та [PERSON] спадщину за заповітом після смерті батька не прийняли, оскільки померли [INFO] ( [PERSON] ) та [INFO] ( [PERSON] ). З метою оформлення права на спадщину [PERSON] звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. Крім того, рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.04.2014 припинено режим спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями та спорудами; виділено в натурі та визнано особистою власністю [PERSON] 1/2 частину будинковолодіння. У зв`язку з цим позивач просить у судовому порядку визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , припинити режим спільної часткової власності та виділити в натурі частину будинковолодіння. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.08.2021 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.11.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та його представник не прибули, представник позивача подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без їхньої участі, позов підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю та просив позов задовольнити. Представник третьої особи у судове засідання не прибула, подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2013 (а.с.12). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається зокрема із житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 17.08.1989 (а.с.15-17). Як вбачається із заповіту, посвідченого 08.05.1985 державним нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори за реєстровим №715, Шмига М.П. розпорядився належним йому майном на користь своїх дітей, а саме: 1/2 частину житлового будинку заповів [PERSON] , а решту 1/2 частини даного будинку в рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.9). Спадщину після смерті [PERSON] відповідно до заповіту прийняли його сини, а саме: 1/2 частини житлового будинку - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1775 від 28.10.1989 та 1/3 частину житлового будинку - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1993 від 17.11.1990 (а.с.9, 65-66). [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняв, оскільки помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.08.2013 (а.с.13). [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняв, оскільки помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.10.1991 (а.с.14). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак постановою від 15.07.2021 №871/02-31 державний нотаріус Ківерцівської районної нотаріальної контори Волинської області відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця (а.с.18). Відповідно до ст. 328 ЦК України особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю - позивачу у справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Відтак, вимога позивача про визнання за ним права власності на 2/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Стосовно вимог позивача про припинення режиму майна спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами шляхом виділу в натурі [PERSON] 1/2 частини житлового будинку, виділення в натурі та визнання особистою власністю частини будинковолодіння, а саме: коридору (1-1), житлової кімнати (1-3), житлової кімнати (1-4), кухні (1-6), сіни (І), кладової (ІІ), 1/2 сараю (Б-1), огорожі (1), суд враховує наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до технічного паспорту на житловий будинок (індивідуальний) житловий будинок в [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.15-17). Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №О-30 від 07.04.2014, технічно можливим і найбільш наближеним до існуючих часток є варіант розподілу будинковолодіння, за яким зі згоди сторін одному співвласнику буде виділено зі спільної часткової власності: кухня (2-1), кухня (2-2), житлова кімната (2-3), сіни (IV), кладова (ІІІ), житлова кімната (1-5), 1/2 частина сараю (Б-1) (ліва частина), сходи (а3/сх), вбиральня (В), що відповідає 56/100 частин, а іншому: коридор (1-1), житлова кімната (1-3), житлова кімната (1-4), кухня (1-6), сіни (І), кладова (ІІ), 1/2 сараю (Б-1), огорожа (1), що відповідає 44/100 частин (а.с.94-98). Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.04.2014 припинено режим спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ; виділено в натурі та визнано особистою власністю [PERSON] 1/2 частину будинковолодіння: а саме: кухню (2-1), кухню (2-2), житлову кімнату (2-3), сіни (IV), кладову (ІІІ), житлову кімнату (1-5), 1/2 частина сараю (Б-1) (ліва частина), сходи (а3/сх), вбиральню (В), що становить 14/25 частини вказаного будинковолодіння (а.с.92-93). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Суд, враховуючи повне визнання відповідачем позовних вимог та беручи до уваги той факт, що зміни розміру часток співвласників при виділі позивачу частки із майна не буде допущено, при підтвердженні технічної можливості здійснення такого виділення майна відповідно до розміру належної позивачу частки дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині припинення режиму майна спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, виділення в натурі та визнання особистою власністю частини будинковолодіння також підлягають задоволенню. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved