Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та зняття з реєстрації. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що їм на праві власності належить житлова квартира в [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] від першого шлюбу. [PERSON] у 2014 році забрав всі свої речі з квартири і більше в квартирі не проживав, не об'яснивши причини свого виселення. З того часу він з ними не спілкується та не дзвонить, не несе жодних витрат по утриманню квартири та не сплачує плату за комунальні послуги, і тільки формально залишився зареєстрованим у квартирі за даною адресою. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на проживання та користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та зняти [PERSON], [INFO] з реєстрації в житловій квартирі, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Самбірським МБТІ від 02.09.2008 року, 1/8 частка квартири що в [ADDRESS] належить [PERSON]. Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Самбірським МБТІ від 02.09.2008 року, вбачається, що 1/2 частка квартири що в [ADDRESS] належить [PERSON]. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Самбірським МБТІ від 02.09.2008 року, вбачається, що 3/8 частки квартири що в [ADDRESS] належить [PERSON]. Із довідки Новокалинівського ВУЖКГ від 26 вересня 2016 року №742, підтверджується, факт реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання сім'ї [PERSON] в [ADDRESS] від 21 грудня 2016 року, вбачається, що в Квартирі [PERSON] не було та речей його не виявлено. [PERSON] в квартирі теж не було. Зі слів сусідів стало відомо, що [PERSON] не проживає в даній квартирі орієнтовано 2-3 роки. Свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили, що вони є сусідами [PERSON] та [PERSON] Відповідач з 2014 року не проживає в спірній квартирі, забравши всі свої речі, вибув на інше постійне місце проживання. І з цього часу не появляється в даному будинку та не відвідує дітей. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 156 ЖК України, з урахуванням положень частини першої 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відсутність члена сім'ї у житлі понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати права користування помешканням. Враховуючи, що відповідач без поважної причини відсутній більше року по місцю своєї реєстрації, не проживає у квартирі без поважних причин, позивачі заперечують проти його реєстрації, - відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житлом. Згідно частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. А тому, вимога позивачів про зняття з реєстрації відповідача не підлягає задоволенню, оскільки втрата права на житло і є підставою для внесення даних про зняття особи з реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: partial