Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] 21.03.2018 р., посилаючись на приписи статей 180, 181, 182, 183, 191 СК України, Закону України №2037-VIII від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів», звернувся з позовом до суду про збільшення розміру аліментів утриманих за рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 2.11.2009 року та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше, ніж 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 8 липня 2017 року.\~\~ Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області на його користь на утримання сина з відповідача стягуються аліменти у розмірі ? частки від її усіх доходів, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року\~був збільшений мінімальний розмір аліментів та внесені зміни, зокрема до ст.ст.181-184 СК України. Таким чином розмір аліментів призначений за рішенням суду є менший ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини, а тому має бути збільшений з часу вступу в законну силу зазначених змін. Згідно ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участі не надходило. У звязку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи суд рахує, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Відповідно до п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків,\~\~ опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що відповідач є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії «І-ЕЛ» №054601. /а.с.10/ 09.09.2009 року Відділом РАЦС Чернігівського міського управління юстиції зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] і після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище дружині [PERSON]. /а.с.9/ 02 листопада 2009 року згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти у розмірі ? частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 вересня 2009 року. Рішення суду набрало законної сили 13.11.2009 року. /а.с.8/ Довідка виконавчого комітету Вознесенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №149 від 13.03.2018 року та акт обстеження житлово-побутових умов проживання сімї [PERSON] від 14.03.2018 року свідчать, що позивач та його син [PERSON] постійно проживають разом за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Новоселівка, пров. Яцевський,1. Син проживає з листопада 2008 року без реєстрації. Мати дитини [PERSON], з сином не проживає, його не провідує, у часті у вихованні та навчанні не приймає. /а.с.6, 7/ Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з\~ст.182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~було внесено зміни до ч.2\~ст.182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 1\~статті 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як розяснено у п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Виходячи з наведеного, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у звязку з погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, покращенням матеріального становища платника, одержувач може подати до суду заяву про збільшення їх розміру та у разі зміни розміру аліментів вони будуть стягуватися від дня набрання рішенням суду законної сили, а не від дня предявлення позову. Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 року (справа №143-цс 13), з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Ураховуючи вищенаведене суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями\~Сімейного кодексу України\~мінімальний розмір аліментів, відтак розмір аліментів, присуджений згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 2.11.2009 року підлягає збільшенню з 30 на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.ч.1, 6\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial