Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] 04.12.2013 року звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] Мотивував його тим, що останній в ніч з 14 на 15 серпня 2013 року, перебуваючи разом з ним у квартирі [ADDRESS], таємно викрав у нього банківську картку «Приватбанк», з якої зняв грошові кошти в сумі 14 789 грн. 18 коп., які використав на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди на вказану суму. Відповідач за вказані дії був притягнутий до кримінальної відповідальності та засуджений вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 жовтня 2013 року за ч. 1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Крім збитків спричинених йому крадіжкою коштів з банківської картки відповідач спричинив йому ще й іншу матеріальну шкоду, адже в даний час він (позивач) змушений погашати банку відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до довідки - розрахунку банку на погашення відсотків він сплатив 1112 грн. 19 коп. Таким чином, загальна сума матеріальних збитків становить 15901 грн. 37 коп. Крім матеріальної йому спричинена і моральна шкода, що виявилася у душевних стражданнях, пов»язаних з протиправним позбавленням його власності. Для нього, як пенсіонера, що отримує невисоку пенсію, викрадена сума є значною. Він змушений був затрачати час на залагодження юридичних процедур в органах міліції та судах, переносив значне емоційне напруження, постійно переживав, внаслідок чого у нього різко погіршився стан здоров»я та було діагностовано серйозні серцево-судинні захворювання. Спричинену моральну шкоду він оцінює в 2000 грн. Посилаючись на викладене, позивач, з урахуваннм уточнених позовних вимог від 16.01.2014 року, прохав стягнути з [PERSON] на його користь у відшкодування матеріальної шкоди - 15901,37 грн. , у відшкодування моральної шкоди - 2000 грн. та судові витрати. В останнє судове засідання позивач [PERSON] не з»явився. Направив заяву про розгляд справи у його відсутності. В інших засіданнях позов підтримував, посилаючись на підстави та обставини викладені в ньому. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В інших засіданнях позов визнав частково - на суму коштів, які викрав з картки відповідача. Посилався при цьому на складне матеріальне становище і вказував, що сплатити кошти у відшкодування спричиненої моральної шкоди не зможе. Представник ІІІ особи - ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника банку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 жовтня 2013 року відповідача у справі - [PERSON], визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення щодо [PERSON], передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік, та відповідно до ст. 76 КК України покладено обов»язки періодично з»являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Вирок набрав законної сили 27.11.2013 року. В мотивувальній частині вироку зазначено, що «в ніч з 14 на 15 серпня 2013 року [PERSON], перебуваючи в квартирі [ADDRESS], під час злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення майна потерпілого [PERSON], усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрав у потерпілого [PERSON] банківську картку «Приватбанк», з якої в подальшому зняв грошові кошти в сумі 14 789 гривень 18 копійок та витратив їх на власні потреби, завдавши потерпілому матеріального збитку на вказану суму». З названого вироку вбачається, що під час судового слідства [PERSON] свою вину за обвинувальним актом визнав повністю, погодився на скорочений розгляд у справі в порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Outcome: partial