Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] виклад позицій позивача та відповідача 1. Виклад позиції позивача. 21.01.2019 року [PERSON]В звернувся до Шаргородського районного суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], який було залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків позовної заяви. У позовній заяві із виправленими недоліками позивач просить про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем 27.10.2017 року, який зареєстрований Шаргородським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис за №123. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.10.2017 року. Від шлюбу він та відповідач мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. [PERSON]\~просить шлюб\~розірвати,\~зсилаючись на\~те,\~що \~спільне життя\~в шлюбі\~з відповідачем\~не склалося\~через різні\~погляди на\~сімейне життя,\~утримання сімї,\~ведення господарства,\~утримання і\~виховання дитини\~з вини\~останньої,\~відповідач не\~бажала жити\~окремою сімєю.\~Шлюбні відносини\~між ним\~та відповідачем\~припинені,\~однією сімєю\~він та\~відповідач не\~проживають з\~грудня 2018\~року,\~спільного господарства\~не ведуть.\~Вважає,\~що подальше\~спільне життя\~та збереження\~сімї неможливе,\~суперечить його\~інтересам,\~шлюб існує\~ формально.\~На примирення\~з відповідачем\~він не\~згоден. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала, відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подала, проте, 28.02.2019 року подала заяву про визнання позову в повному обсязі (а.с.28). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Позивач [PERSON] згідно з п.2 прохальної частини позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності (а.с.15). 2. Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності через неможливість прибути у підготовче судове засідання, заперечень щодо позову [PERSON] не має, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.28). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою\~суду від 22.01.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON]В про розірвання шлюбу залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків позовної заяви (а.с.11-12). 2. 05.02.2019 року позивачем подано до Шаргородського районного суду на виконання ухвали від 22.01.2019 року позовну заяву із виправленими недоліками, у звязку із чим, відповідно до ухвали судді від 18.02.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 07.03.2019 року (а.с.22). 3. В підготовче судове засідання сторони не прибули, подали заяви про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у їх відсутності, при цьому відповідач заявила про повне визнання позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, немає. 4. Також, враховуючи, що сторони не прибули в підготовче судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у підготовчому судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №235127 (а.с.7). Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.9). Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви (а.с.15). Відповідач не бажає миритися з позивачем, згодна на розірвання шлюбу. Також,\~судом встановлено,\~що причиною\~розладу в\~сім'ї\~стали різні\~характери,\~різні погляди\~на сімейне\~життя,\~ведення господарства\~та виховання\~дитини,\~внаслідок чого\~виникали конфлікти,\~які призвели\~до фактичного\~припинення шлюбних\~відносин. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як однією сімєю сторони не проживають з грудня 2018 року, не бажають миритися, що вбачається із позовної заяви та заяви відповідача до суду (а.с.15, 28). Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує його особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. VІ. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved