Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Костроба Тетяна Анатоліївна, звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з цивільним позовом до Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), в якому просить усунути перешкоди у користуванні майном шляхом зняття заборони на відчуження майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви посилається на те, що є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок було набуто 26 грудня 2002 року, що підтверджується договором дарування серії ВАС №518422 від 26.12.2002 року. В листопаді 2020 року позивач по справі вирішила продати вказаний будинок, але з`ясувалось, що на вказане майно накладено арешт та заборону на його відчуження згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Кремінського РУЮ ВП №848149 від 01.12.2009 року, власником зазначеної нерухомості зазначено [PERSON] , [INFO] . Вказана людина ніколи не мешкала і не була зареєстрована в житловому будинку за зазначеною вище адресою. З огляду на зазначене позивач просить задовольнити позов та усунути перешкоди у користуванні майном шляхом зняття заборони відчуження. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, правом на подання відзиву не скористався, разом з тим надав заяву, в якій просила рішення постановити на розсуд суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді Кремінського районного суду Луганської області від 05 січня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Інші процесуальні дії не вчинялися. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи. Як вбачається з договору дарування від 26 грудня 2002 року, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до будинкової книги та довідки про склад сім?ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 10.11.2020 року вих. №4956 від 30.11.2020 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с. 11,13). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна : реєстраційний номер обтяження 9298882, зареєстровано 01.12.2009 року згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №848149, 01.12.2009, ВДВС Кремінського РУЮ; об?єкт обтяження - будинок за адресою [ADDRESS] (а.с. 14). Листом Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №14987 від 18.11.2020 р. підтверджено відсутність виконавчих проваджень стосовно [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 грудня 2016 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого її прізвище змінилося на [PERSON] (а.с. 16). Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями ст. ст. 317, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 04.08.1961 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, в ч. 5 цієї ж статті вказано, що в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). В судовому засіданні було встановлено, що у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна зазначено про обтяження згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №848149 від 01.12.2009 р., ВДВС Кремінського РУЮ, а саме будинок за адресою [ADDRESS] . Разом з тим, матеріалами справи підтверджена відсутність виконавчих проваджень стосовно [PERSON] , а вказаний житловий будинок належить їй на праві приватної власності та [PERSON] немає ніякого відношення до зазначеної нерухомості. З огляду на зазначене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved