Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі - відповідач). Шлюб зареєстровано 19 жовтня 1999 року Попільнянською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, запис № 9. Від даного шлюбу мають синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Подружні відносини припинені з березня 2017 року, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу позивачка вважає неможливим. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу просить прізвище залишити їй «[PERSON]». Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі, після розірвання шлюбу прізвище просить залишити їй «[PERSON]» та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, відповідно до п. 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, а саме: на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу його останнього відомого зареєстрованого місця проживання були направлені судові повістки разом із розписками, які відповідач отримав особисто 15 березня 2018 року та 27 березня 2018 року, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19 жовтня 1999 року Попільнянською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, укладено шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 9, після укладення шлюбу прізвище дружини змінилося на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до частини другої статі 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною другою статті 114 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved