Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

[PERSON] вернулася до суду з позовом в якому просить суд визнати незаконними акт експертизи газового лічильника «РRЕМАGАЗ G6 МКМ-U заводський номер №255152» від 01.06.2017р. №590Е, акт розрахунку і сам розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу від 22.08.2017 року та скасувати їх. В обгрунтування позову зазначила, що вона є споживачем газу і у неї виник спір з АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» з приводу споживання газу. 23.05.2017 року представники відповідача слюсар [PERSON] разом з інженером з метрології [PERSON] висловили сумніви в правильній роботі встановленого за адресою: [ADDRESS] лічильника газу типу МКМ 0-6, зав. №255152, з показаннями 26960 куб.м., дата проведення повірки 14.07.2016р. по причині: порушено охоронну пломбу (наклейка №9280020) на суматоре БСГ МКМ 0-6 №255152. 01.06.2017р. співробітниками відповідача була проведена так звана експертиза лічильника газу типу МКМ 0-6, зав.№255152. Висновки експертизи відповідача наступні: Замість пломби заглушки встановлений предмет кустарного виробництва. Пломба «Бар`єр» ПАТ «Харківміськгаз» №9180020 частково пошкоджена, не несе охоронну функцію. Механічні пошкодження скла лічильного механізму в місці установки пломби-заглушки. При відкритті лічильного механізму виявлено: механічні пошкодження корпусу лічильного механізму в місці установки пломби заглушки з середини і механічні пошкодження передавального і лічильного коліс. На підставі того, що, нібито мало місце втручання в газовий лічильник посадовими особами ПАТ «Харківміськгаз» було вироблено так зване донарахування на суму 12320,75грн. 08 січня 2019 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В., розглянувши справу №645/1759/18 за позовною заявою ПАТ «Харківміськгаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого обсягу природного газу в сумі 12320 грн. 75 коп. і зустрічної позовної заяви [PERSON] до ПАТ «Харківміськгаз» про захист прав споживача, про визнання дій відповідача незаконними та шахрайськими, про обов`язок відповідача вчинити необхідні дії та стягнення моральної шкоди винесла рішення яким позовні вимоги ПАТ «Харківміськгаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу - задовольнила, а в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до ПАТ «Харківміськгаз» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовлено в повному обсязі. 06 травня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Яцини В.Б. суддів колегії - Кися П.В., Хорошевского А.Н. виніс постанову яким апеляційну скаргу [PERSON] залишив без задоволення, а рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 8 січня 2019 у справі №645/1759/18 - залишив без змін. 27 червня 2019 року представник позивача отримав на руки «Висновок експертного дослідження» лічильника газу від 25.06.2019р. за №12/4ед-19 проведений МВС України Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром (копія додається). Висновки експертного дослідження наступні: Пломба-заглушка передньої частини корпусу лічильного механізму газового лічильника, наданого на дослідження, виготовлена заводським способом і може бути конструктивною частиною досліджуваного лічильника. Пломба-заглушка зламана шляхом відділення від неї частини. На поверхнях частин механізму лічильного механізму газового лічильника, наданого на дослідження сліди механічної дії. Встановити факт того, що зазначені ушкодження утворені при спробі зміни показань або блокування роботи відлікового пристрою не є можливим через відсутність комплексу відповідних ознак. 24 вересня 2019 року Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Мартинова О.М., розглянувши заяву про перегляд рішення у справі №645/1759/18 від 08 січня 2019 року за нововиявленими обставинами винесла ухвалу якою в задоволенні моєї заяви про перегляд рішення суду від 8 січня 2019 за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ПАТ «Харківміськгаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу, за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Харківміськгаз» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовила. 21 листопада 2019 року Харківський апеляційний суд в складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах: головуючого Кругової С.С., суддів колегії - Маміної О.В., Пилипчук Н.П. виніс постанову яким апеляційну скаргу [PERSON] залишив без задоволення, а ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 вересня 2019 у справі №645/1759/18 - залишив без змін. 26 грудня 2019 року Верховний Суд України у складі постійної колегії суддів Другий судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенко Є. В. (судді- доповідача), Зайцева А. Ю., Курило В. П., виніс постанову якою відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2019 у справі за заявою [PERSON] про перегляд рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 8 січня 2019 за нововиявленими обставинами у справі за позовом ПАТ «Харківміськгаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу та за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Харківміськгаз» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди. 26 лютого 2020 року представник позивача подав Прокурору Харківської області заяву про вчинення кримінального злочину (Діями посадових осіб ПАТ «Харківміськгаз» здійснені кримінальні злочини, передбачені ч.2 ст.189, ст. 366 Кримінального кодексу України, а саме: службове підроблення і вимагання). 20 травня 2020 року відомості про вчинення кримінального злочину описані в заяві [PERSON] від 26 лютого 2020 року було внесено в ЄРДР під №12020220460001032. Позивач переконана, що акт експертизи газового лічильника «РRЕМАGАЗ G6 МКМ-U заводський номер №255152» від 01.06.2017р. №590Е, акт розрахунку і сам розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу від 22.08.2017р. необхідно визнати незаконними та скасувати їх в зв`язку з тим, що пломба-заглушка передньої частини корпусу лічильного механізму газового лічильника «РКЕМАОАБ Об МКМ-ІІ заводський номер №255152» виготовлена заводським способом, а не кустарним; на поверхнях частин механізму лічильного механізму газового лічильника, «РКЕМАОАБ Об МКМ-Е' заводський номер №255152» сліди механічної дії і пошкодження утворені не при спробі зміни показань або блокування роботи відлікового пристрою, що доводить фальсифікацію висновків експертизи від 01.06.2017р. проведену співробітниками відповідача ПАТ «Харківміськгаз», а так само повністю виключає розкрадання нею газу і незаконність донарахувань відповідачем ПАТ «Харківміськгаз» в розмірі 12 320,75грн., ну всі наступні, після експертизи від 01.06.2017г., на її думку, незаконні дії відповідача ПАТ «Харківміськгаз» щодо неї. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні вкладеним вище. Представник відповідача позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила у їх задоволенні відмовити, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними. Надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що підставою нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу було порушення з боку [PERSON] . Кодексу газорозподільних систем, що підтверджується актом про порушення № 518/17, висновками експертизи лічильника газу, які викладені в акті експертизи лічильника газу № 590 Е від 01 червня 2017 року та Довідкою ДП «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації № ЦСБ 590 Е від 01.06.2021 року. На підставі виявленого порушення АТ «Харківміськгаз» був складений акт- розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу від 22.08.2017 року та розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі АТ «Харківміськгаз». Тобто акт експертизи лічильника від 01.06.2017 року №590Е, акт- розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу від 22.08.2017 року, розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі АТ «Харківміськгаз» від 22.08.2017 року були надані до суду в якості доказів про справі, які були вивчені судом та яким судом була надана всебічна, повна та об`єктивна оцінка. АТ «Харківміськгаз» підкреслює що судом були прийняті, та враховані вказані докази при ухваленні рішення суду у справі 645/1759/18 за позовом АТ «Харківміськгаз» до [PERSON] та за зустрічним позовом [PERSON] до АТ «Харківміськгаз» в якому вона просила суд визнати дії АТ «Харківміськгаз», а саме фальсифікацію результатів експертизи, оформлені актом від 01.06.2017 року № 590Е незаконними. Як вбачається, це були саме ті документи, які Позивач [PERSON] просить визнати незаконними та скасувати їх в рамках справи № 645/5791/20. Також представник відповідача надав суду заяву про застосування строків позовної давності до позовних вимог, у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якому просив не брати до уваги відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ході судового розгляду встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу забезпечення позивача індивідуальним лічильником газу. Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу визначені Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» 4.2. Статтею 1 Закону №3533-VI визначено, що споживачі природного газу - це фізичні особи (населення), фізичні особи-підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину. Відповідач є Оператором ГРМ та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 N 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824 , чинного законодавства України, зокрема, ЗУ «Про ринок природного газу», ЗУ «Про природні монополії» та отриманої ліцензії. Позивач [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . 23.05.2017 року представники відповідача слюсар [PERSON] разом з інженером з метрології [PERSON] висловили сумніви в правильній роботі встановленого за адресою: [ADDRESS] лічильника газу типу МКМ 0-6, зав. №255152, з показаннями 26960 куб.м., дата проведення повірки 14.07.2016р. по причині: порушено охоронну пломбу (наклейка №9280020) на суматоре БСГ МКМ 0-6 №255152. 01.06.2017р. співробітниками відповідача була проведена експертиза лічильника газу типу МКМ 0-6, зав.№255152. Висновки експертизи відповідача наступні: Замість пломби заглушки встановлений предмет кустарного виробництва. Пломба «Бар`єр» ПАТ «Харківміськгаз» №9180020 частково пошкоджена, не несе охоронну функцію. Механічні пошкодження скла лічильного механізму в місці установки пломби-заглушки. При відкритті лічильного механізму виявлено: механічні пошкодження корпусу лічильного механізму в місці установки пломби заглушки з середини і механічні пошкодження передавального і лічильного коліс Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 січня 2019 року (справа №645/1759/18) позовні вимоги ПАТ «Харківміськгаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу - задовольнила, а в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до ПАТ «Харківміськгаз» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовлено в повному обсязі. 06 травня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Яцини В.Б. суддів колегії - Кися П.В., Хорошевского А.Н. виніс постанову яким апеляційну скаргу [PERSON] залишив без задоволення, а рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 8 січня 2019 у справі №645/1759/18 - залишив без змін. Відповідно «Висновку експертного дослідження» лічильника газу від 25.06.2019р. за №12/4ед-19 проведений МВС України Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром (копія додається). Висновки експертного дослідження наступні: Пломба-заглушка передньої частини корпусу лічильного механізму газового лічильника, наданого на дослідження, виготовлена заводським способом і може бути конструктивною частиною досліджуваного лічильника. Пломба-заглушка зламана шляхом відділення від неї частини. На поверхнях частин механізму лічильного механізму газового лічильника, наданого на дослідження сліди механічної дії. Встановити факт того, що зазначені ушкодження утворені при спробі зміни показань або блокування роботи відлікового пристрою не є можливим через відсутність комплексу відповідних ознак. 24 вересня 2019 року Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Мартинова О.М., розглянувши заяву про перегляд рішення у справі №645/1759/18 від 08 січня 2019 року за нововиявленими обставинами винесла ухвалу якою в задоволенні заяви про перегляд рішення суду від 8 січня 2019 за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ПАТ «Харківміськгаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу, за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Харківміськгаз» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовила. 21 листопада 2019 року Харківський апеляційний суд в складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах: головуючого Кругової С.С., суддів колегії - Маміної О.В., Пилипчук Н.П. виніс постанову яким апеляційну скаргу [PERSON] залишив без задоволення, а ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 вересня 2019 у справі №645/1759/18 - залишив без змін. 26 грудня 2019 року Верховний Суд України у складі постійної колегії суддів Другий судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенко Є. В. (судді- доповідача), Зайцева А. Ю., Курило В. П., виніс постанову якою відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2019 року тд постанову Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2019 у справі за заявою [PERSON] про перегляд рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 8 січня 2019 за нововиявленими обставинами у справі за позовом ПАТ «Харківміськгаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу та за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Харківміськгаз» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди. Зазначені рішення набрали законної сили. Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 5 жовтня 2020 року, в якій просить суд визнати незаконними акт експертизи газового лічильника «РRЕМАGАЗ G6 МКМ-U заводський номер №255152» від 01.06.2017р. №590Е, акт розрахунку і сам розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу від 22.08.2017 року та скасувати їх. 22 серпня 2017 року відбулося засідання постійно діючої комісії з питань, пов`язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень вимог кодексу газорозподільних систем побутовими споживачами природного газу, на якому розглядався акт про порушення №518/17 від 23.05.2017 року та акт експертизи лічильника газу №590Ее від 1 червня 2017 року, на засіданні була присутня позивач [PERSON] , у зв`язку з чим строк позовної давності сплинув 23 серпня 2020 року, у той час, як позивач звернулася до суду з позовом 5 жовтня 2020 року. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку шляхом направлення вимоги позичальнику або ж у судовому порядку. Щодо наявних правовідносин, має бути застосовано трирічний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України. Ч.4 ст.267 ЦК України регламентовано, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові за наявності про це заяви відповідача, яку, у даному випадку, містять матеріали справи. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Оскільки під час ухвалення даного рішення судом було встановлено пропущення строків позовної давності, а позивачем не доведено переривання строків давності, тому суд дійшов висновку, що пропущення позивачем строку звернення до суду у строк, більш, ніж передбачений ст.257 ЦК України, - є підставою для відмови у задоволенні вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Таким чином суд, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку, враховуючи, що представник відповідача просить застосувати строк позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено ст. 16 цього Кодексу. Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed