Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 січня 2020 р. до офісу представництва «К1МАР АЕМ ЛТД» в Україні надійшов супровідний лист приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. б/н від 19 грудня 2019 року та Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19 грудня 2019 року ВП № 59894704 стосовно [PERSON] , того ж дня вказаний лист та Постанова були доведені до відома позивачки. Звернувшись з\~пошуковим запитом\~до автоматизованої\~системи виконавчих\~проваджень,\~позивачці стало\~відомо,\~що 27\~серпня 2019\~року зазначеним\~приватним виконавцем\~прийнято постанову\~про відкриття\~виконавчого провадження\~ВП №\~59894707\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~Акціонерного товариства\~«Перший Український\~Міжнародний Банк»\~за виконавчим\~написом №\~18239\~вчиненим 05\~серпня 2019\~року приватним\~нотаріусом КМНО\~Хара Н.С.\~заборгованості в\~розмірі 33108,31\~грн,\~що підтверджується\~Інформацією з\~Єдиного реєстру\~боржників від\~13\~ січня\~2020\~року,\~Інформацією про\~результат пошуку\~виконавчих проваджень\~в АСВП\~від 13\~січня 2020\~року. Вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що вчинений з порушенням діючого законодавства, а тому не підлягає виконанню, посилаючись на таке. По-перше,\~приватний нотаріус\~не пересвідчилась\~у наявності\~між сторонами\~договірних правовідносин: відповідно до\~ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Як документ, що встановлює заборгованість АТ «Пумб» було надано пропозицію про зміну договору карткового рахунку та договору страхування (оферта) 18 лютого 2014 року. Відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стан суб`єкта АТ «Банк Ренесанс капітал» припинено, дата запису про припинення 19 липня 2016, правонаступником якого є АТ «ПУМБ». Проте, в порушення вказаних вимог відповідач не повідомив позивача про заміну сторони в зобов`язанні, а нотаріус не пересвідчився в тому, що між сторонами існують договірні правовідносини. По-друге, приватний нотаріус не переконався в тому, що позивачем (боржником) було отримано письмову вимогу про усунення порушень за кредитним поговором. Жодної вимоги нового кредитора позивачем отримано не було. По-третє, відсутні докази, які б підтверджували факт безспірності заборгованості перед відповідачем (стягувачем), також необхідно врахувати, що з дня виникнення у відповідача (стягувача) права вимоги минуло більше трьох років. Нотаріус у свою чергу не впевнився в тому, що заборгованість дійсно є безспірною, вчинив виконавчий напис безпідставно. Посилаючись на вказані обставини, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з позивача на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в сумі 32608 грн. 31 коп. та витрати пов`язані з вчинення виконавчого напису в сумі 500,00 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 05 травня 2020 року о 13 год. 00 хв. 05 травня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 30 липня 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання. 30 липня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 12 листопада 2020 року 13.00 год. у зв`язку з неналежним сповіщенням відповідача. В дане судове засідання учасники справи не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивачки надійшла заява, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке. Під час судового розгляду встановлено, що 05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 18239, про стягнення з позивача на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором №26253019430605 від 15 серпня 2014 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02 серпня 2018 року по 02 серпня 2019 року. Сума заборгованості складає 32\~608,31 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 13036,05 грн. прострочена заборгованість за комісією 0 грн. прострочена заборгованість за процентами 18530,24 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 529,35 грн. строкова заборгованість за комісією 0 грн. строкова заборгованість за процентами 512,67 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума заборгованості складає 33\~108,31 грн. (а.с. 38). 27 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] на підставі виконавчого напису №18239 від 05 серпня 2019 року. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року\~ № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З наданих на запит суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. документів, на підставі яких був вчинений оспорюваний виконавчий напис, вбачається, що сума заборгованості за договором №26253019430605 від 15.08.2014 р., укладеного між АТ «Перший Український міжнародний банк» та [PERSON] за період з 02 серпня 2018 року по 02 серпня 2019 року складає 32\~608,31 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 13\~036,05 грн. прострочена заборгованість за комісією 0 грн. прострочена заборгованість за процентами 18\~530,24 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 529,35 грн. строкова заборгованість за комісією 0 грн. строкова заборгованість за процентами 512,67 грн. ( а.с.38). Позивач не погоджується з розміром вказаної заборгованості, посилаючись на те, що питання щодо стягнення такої порушена поза межами строків позовної давності, встановленої ст. 258 ЦК України. Також під час судового розгляду не було спростовано доводи заявленого позову щодо наявності правонаступництва за договорними відносинами між позивачкою та АТ «ПУМБ». Таким чином відсутні підстави вважати, що заявлена стягувачем сума заборгованості, стосовно якої він порушив питання про вчинення нотаріусом виконавчого напису, є безспірною. З огляду на зазначене, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп.. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved