overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] 09 грудня 2016 року звернулася із заявою до Старокостянтинівського районного суду, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер [INFO] року є її дідом. В обґрунтування заяви посилалась на те, що останній помер і після його смерті залишилось спадкове майно, однак вона не може оформити свої спадкові права, так як їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність належного підтвердження родинних відносин між позивачем та померлим, через такі розбіжності у вказаних документах неможливо довести родинні відносини між нею та її дідом - [PERSON]. Заявник звернувсь до суду з заявою про те, що заяву підтримує повністю, просить її задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності. Заінтересована особа - [PERSON] звернулась до суду з заявою про те, що не заперечує проти задоволення заяви, просить справу слухати у її відсутності. Суд, дослідивши докази у справі прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є онучкою [PERSON], який помер [INFO] року. Дані обставини підтверджується даними паспорта заявника [NUMBER] від 29.05.2002р., даними свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 29.05.2014р., свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 01.12.1957р., даними свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 06.11.1982р., даними свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 18.07.2007р., даними постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.11.2016року №4419/02-31. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст.256-259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню і слід встановити факт, що має для заявника юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO] є онучкою [PERSON], який помер [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] 09 грудня 2019 року звернувся до суду із вказаним позовом, у якому зазначав, що 21 жовтня 1981 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що спільне життя сторін не склалося через те, що не зійшлись характерами, шлюбні відносини між ними припинені з 2001 року, у зв`язку з чим подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, а відповідач згоду на розірвання шлюбу через органи ДРАЦС не надає, позивач просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Ухвалою суду від 19 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Відповідач у підготовче засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та згоду з позовом. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнала позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] 09 грудня 2019 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] ; у вказаній квартирі з 2009 року зареєстрований її онук [PERSON] , проте з часу реєстрації у цьому житлі не проживає без поважних причин. Тому позивач просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні 07 вересня 2020 року позивач та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві; за їх згодою судом постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України; у судове засідання, у якому закінчено розгляд справи, не з`явились, представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання тричі не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання; причини неявки суду не повідомив, відзиву до суду не направив. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири (а.с.6), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 509427 від 08.05.2003 року(а.с.7), технічного паспорта на квартиру (а.с.8), довідки Коблівської сільської ради (а.с.9), [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , у якій зареєстрований онук позивача [PERSON] ; відповідач не проживає у вказаному житлі з 21 вересня 2009 року без поважних причин, що підтверджується актом обстеження, складеним Коблівською сільською радою Миколаївської області 18 вересня 2019 року (а.с.5) та показаннями свідка [PERSON] , який підтвердив обставини, викладені у позовній заяві. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає за адресою реєстрації більше одного року без поважних причин, він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[PERSON] 09 жовтня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись, що вони з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представника позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання сина. Суд, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, відповідача, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач [PERSON] з сімєю не проживає, участі в матеріальному утриманні дитини не приймає, працездатний, інших утриманців немає. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають суду підстави для висновку, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти на його утримання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] 09 жовтня 2018 року звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] 09 квітня 2015 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 06.09.1997 р. він перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали скандали. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачкою не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка була згодна на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 06.09.1997 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської районої адміністрації м. Запоріжжя, за актовим записом ?234 (а.с.6). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

[PERSON] 09 квітня 2021 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов збереженням та перебуванням у шлюбі суперечить її інтересам, сім`я розпалася, проживають окремо, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, спору відносно майна немає. Позивач в позовній заяві просила справу розглядати без її участі, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти розгляду справи за відсутністю відповідача та винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив не подав. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 03 серпня 2013 року між сторонами Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 195 (а.с. 8). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спору про поділ майна немає, дитина проживає з позивачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

[PERSON] 09 липня 2018 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 08 квітня 2002 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають трьох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем припинені з 2011 року у звязку з різністю характерів. Діти на даний час та після розірвання шлюбу будуть проживати з ним. Спору про поділ майна не має. Вважає збереження сімї неможливим, тому просить розірвати шлюб. \~Позивач\~\~[PERSON] у підготовче засідання не зявився, в заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. \~Відповідач\~[PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, на розірвання шлюбу згодна, просить залишити прізвище чоловіка. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов \~[PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 08 квітня 2002 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3),\~від якого мають трьох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] (а.с. 8), [PERSON], [INFO] (а.с. 7), [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Подружні стосунки між сторонами припинені з 2011 року у звязку з різністю характерів, вони проживають окремо. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з батьком. Спору про поділ майна не заявлено. Клопотань про надання строку для примирення не надійшло, відповідач позов визнала, тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати.\~Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище «Будова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] 09 липня 2018 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 жовтня 2015 р. вони уклали шлюб, зареєстрований Коржівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №2. Від проживання у шлюбі є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Зазначена судова справа перебувала в провадженні судді Завадської О.П., яка згідно з Указом Президента України від 19 липня 2018 року №212/2018 переведена шляхом відрядження строком до одного року до Старосинявського районного суду Хмельницької області. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями\~ зазначена цивільна справа 01 серпня 2018 року надійшла до мого провадження. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 24 жовтня 2015 р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Коржівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №2. Від проживання у шлюбі є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін Серії [NUMBER] від 24.10.2015р.; даними свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER] від 21.09.2016р. та визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

[PERSON] 09 липня 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 15 серпня 2009 року зареєстрували шлюб в Виконавчому комітеті Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, мають сина [PERSON], [INFO]. З травня 2013 року шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов'язки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила суд шлюб розірвати, визначити місце проживання дитини з нею, залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає, згоден на розірвання шлюбу. В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в зв'язку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 15 серпня 2009 року в Виконавчому комітеті Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, актовий запис № 6, мають сина [PERSON], [INFO]. З травня 2013 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов'язки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх дитини, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати, визначити місце проживання дитини з матір'ю та залишити позивачу шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON] 09 листопада 2017 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 28 серпня 2015 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. З березня 2017 року вони припинили шлюбні відносини у звязку з відсутністю порозуміння, різними поглядами на життя. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає збереження сімї неможливим, тому просить розірвати шлюб. \~Позивач\~\~у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов підтримує. \~Відповідач\~ у судове засідання не з'явилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 28 серпня 2015 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4),\~від якого неповнолітніх дітей не мають. З березня 2017 року подружжя припинило шлюбні відносини у звязку з відсутністю порозуміння, різними поглядами на життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, на примирення не згодні. Спору про поділ майна не заявлено. Тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати.\~\~\~\~

Outcome: approved