Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

[PERSON] 05.09.2019р. звернувся в суд з позовом до Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування арешту з нерухомого майна. В обґрунтування вимог покликається на те, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо всього його майна, що належить йому на праві власності, крім будинку [ADDRESS] , загальною площею 142, 7 кв. м., та крім квартири [ADDRESS] у рамках виконавчого провадження № 16854218 накладено обтяження: арешт нерухомого майна. Номер запису про обтяження: 10913717. 5 серпня 2019 року він звернувся із заявою до Галицького ВДВС м. Львів ГГУЮ у Львівській області з проханням надати інформацію стосовно виконавчого провадження № 16854218 в межах якого було накладено відповідний арешт на нерухоме майно. Галицький ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області у листі від 09.08.2019р. повідомив, що виконавче провадження № 16854218 перебуває на виконанні, сторонами цього виконавчого провадження є [PERSON] та ПАТ «Універсал Банк». Відтак, оскільки [PERSON] не є стороною виконавчого провадження жодної інформації з приводу даного виконавчого провадження надати не мають змоги. Вважає, що здійснення виконавчих дій щодо особи, яка не є стороною виконавчого провадження, є порушенням законодавства України. Відтак, такий арешт нерухомого майна є незаконним та підлягає скасуванню. Провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача подав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з`явився повторо, хоча належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позову з таких мотивів. Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Судом встановлено, що у рамках виконавчого провадження №16854218 на все майно [PERSON] , що належить йому на праві власності, крім будинку [ADDRESS] , загальною площею 142, 7 кв. м., та крім квартири [ADDRESS] Львові накладено обтяження: арешт нерухомого майна. Дані обставини встановлені згідно інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Підстава: постанова державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 21.08.2015 року у межах виконавчого провадження №16854218. Відомості про арешт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером запису про обтяження №10913717. Судом встановлено, що сторонами виконавчого провадження №16854218 є боржник [PERSON] та стягувач ПАТ «Універсал Банк». [PERSON] не є стороною виконавчого провадження № 16854218. Це підтверджує у своєму листі від 09.08.2019р. і Галицький ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області. Згідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності надувається в порядку, визначеному законом. Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.16ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Цією статтею передбачено перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Накладення в межах виконавчого провадження арешту на майно особи, яка не є боржником за даним виконавчим провадженням, суперечить вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та порушує права власника майна. Відтак, суд дійшов висновку про скасування арешту з нерухомого майна [PERSON] , накладеного на підставі постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 21.08.2015 року у межах виконавчого провадження №16854218, запис про який внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером запису про обтяження №10913717. Щодо вимоги позивача про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження №10913717, суд вважає таку вимогу зайвою, оскільки виключення запису із державного реєстру здійснюється на підставі судового рішення і не є компетенцією виконавчої служби. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає до часткового задоволення

Outcome: partial