Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON], [PERSON]М.(далі-позивачі) звернулись до Макарівського районного суду з позовом до Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області (далі відповідач), третя особа Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції Київської області, в якому просили встановити факт прийняття спадщини [PERSON] від померлого [PERSON] визнати за ними право власності на спадкове нерухоме майно, а саме домоволодіння з по господарськими спорудами по вул. 40 - річчя Жовтня у селі Бишів Макарівського району Київської області. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 02 листопада 2007 року помер чоловік та батько позивачів, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, домоволодіння з по господарськими спорудами по вул. 40 - річчя Жовтня у селі Бишів Макарівського району Київської області. Проте, отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вище згадане домоволодіння з по господарськими спорудами позивачі не мають змоги, оскільки правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно спадкодавець за життя належним чином не оформив. Позивачі в судове засідання не прибули, в своїх письмових заявах просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові та відповідно до доданих документів. Відповідач також подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без участі їх представника, позов визнали. Третя особа в своєму листі просила слухати справу у відсутності її представника. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 листопада 2007 року помер чоловік та батько позивачів, [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 100474 видане виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 73, свідоцтвом про народження серії ІІ-БК № 250523 від 19.03.1998 року. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на домоволодіння яке розташоване за адресою, по вул. 40 - річчя Жовтня у селі Вишів Макарівського району, що підтверджується випискою з погосподарської книги Бишівської сільської ради від 05.08.2014 року 887. Спадкоємцем за законом після смерті чоловіка та батька сина, є, я його дружина - [PERSON], і син [PERSON]. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає. Спадщину після смерті свого чоловіка, [PERSON] вона, фактично прийняла оскільки до шести місяців вступила в управління та домоволодіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Бишівської сільської ради Макарівського району від 05.08.2014 № 886. Син, [PERSON] на день смерті батька був неповнолітнім йому виповнилось лише дев'ять років, і відповідно до п. 4 ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину після смерті батька. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки мій чоловік на день смерті проживав разом із нами ми, фактично прийняли спадщину після його смерті. Інші спадкоємці майна померлого [PERSON], які би спадщину прийняли, судом не встановлені, що підтверджується відсутністю спадкової справи. Проте, державний нотаріус Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області своїм листом від 07.07.2014 року №167202-31 відмовив позивачам у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом на згаданий вище домоволодіння, оскільки правовстановлюючий документ на нього спадкодавець за життя належним чином не оформив. [PERSON] прожила із своїм чоловіком більше 19- ти років без реєстрації шлюбу. Разом вони проживали однією сім'єю з 1991 року, у цивільному шлюбі народився у них син, [PERSON]. Факт проживання однією сім'єю як подружжя засвідчують сусіди своїми заявами як свідки до суду та їхні підписи завіренні Бишівською сільською радою, а також підтверджується актом складеним депутатом Бишівської сільської ради. Проживаючи разом із чоловіком ми побудували разом будинок в якому і надалі вона проживає з сином. Оскільки вони разом проживали однією сім 'єю більше дев'ятнадцяти років, вели спільне господарство, за сімейний бюджет будували разом будинок, і згідно з вимогами ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об 'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Те, що згадане домоволодіння з по господарськими спорудами та будівлями , належав померлому [PERSON] підтверджується випискою з по господарської книги Бишівської сільської ради Макарівського району №16 за 2011- 2015 рр. до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок від 25.06.1998 року, зроблено особистий запис №1559-5. Відповідно до технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації» (кваліфікаційний сертифікат серії АЕ №002891), до складу домоволодіння за вказаною вище адресою входить: житлового будинку загальною площею приміщень 89,3 кв.м, житлова 61,1 кв.м, - під літерою «А», під В погріб, сарай Б, гараж В, літня кухня Г, вбиральня Д, до «А» ганок, до «Б» ганок, № 1 колодязь, № 10 хвіртка, № 11,12,13,14 огорожа,№ 15,16 вигрібна яма, № 2 свердловина, № 3 інженерний колодязь, №4,5 ворота з хвірткою, №. б, 7,8,9 хвіртка. Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved