Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі - відповідач). Шлюб зареєстровано 30 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, запис за № 635. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають разом з позивачем. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через взаємні непорозуміння, відсутність поваги один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач проживає в місті Києві, а позивач проживає у своїх батьків в [ADDRESS]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна немає. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу прізвище залишити їй « [PERSON] » та стягнути з відповідача судовий збір. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить прізвище залишити їй « [PERSON] » та стягнути з відповідача судовий збір. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 635, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 07 березня 2006 року, актовий запис за № 446 та серії [NUMBER] від 15 жовтня 2013 року, актовий запис № 2382, виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . Довідкою № 99 від 13 березня 2019 року Попільнянської селищної ради Житомирської області передбачено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною другою статті 114 Сімейного Кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved