overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом в якому просять: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №51 в будинку №25 по вулиці Гвардійська в м. Мелітополі Запорізької області. Свій позов мотивували тим, що їм, [PERSON], [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. В даній квартирі прописаний [PERSON]. [PERSON] є колишнім власником вищезазначеної квартири. З березня 2012року [PERSON] за адресою реєстрації не проживає. Вважають, що мають місце підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обємі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд\~вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Згідно ст.169 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих суду доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON](прізвище до реєстрації шлюбу з [PERSON] - Полякова) [PERSON], [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Право власності підтверджується свідоцтвом про право власності від 22.03.1999 (1/2 частина за [PERSON]В.), свідоцтвом про право на спадщину від 20.07.2010 (1/6 частина за [PERSON]В.), договором купівлі-продажу частини квартири від 02.10.2014 (1/6 частина за [PERSON]В.), свідоцтвом про право на спадщину від 20.07.2010(1/6 частина за [PERSON]Л.). Згідно відповіді виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №6195/02-47-4 від 22.12.2016 [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно довідки старшої будинку №25 по вулиці Гвардійській в м. Мелітополі від 15.11.2016 [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], проте за місцем реєстрації з березня 2012 року не проживає. В силу того, що відповідач зареєстрований у належній позивачам квартирі, але в ній не проживає, позивачі не можуть в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належною їм квартирою. Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст.72 ЖК України внаслідок відсутності особи понад встановлені ст.71 ЖК України строки без поважних причин вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням.. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] без поважних причин з березня 2012 року в квартирі [ADDRESS] понад півроку не проживає, тому він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], 3-я особа - Краматорський МВ ГУМВС України в Донецькій області про визнання особи такою, що втратили право на користування житловим приміщенням та зобов'язання зняти з реєстрації. Вислухавши думку представника позивачів [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок ДТП. Враховуючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, та оцінки доказів, на що може бути витрачений значний час, суд згідно з вимогами ч. 3 ст. 209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що позивачі на підставі договорів купівлі-продажу від 08.08.2012року є власниками по 1\\2 частині кожний житлового будинку №160 по вул. Кишинівській в м.Ізмаїлі, де зареєстрований відповідач, але він в будинку не мешкає, в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку не бажає, з оглядом на що, позивачі просять визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул. Кишинівська, 160. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачів та свідків [PERSON], [PERSON]М, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.71 ч.1 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що відповідач не проживає в житловому будинку №160 по вул. Кишинівській в м.Ізмаїлі довгий час, тобто більше шести місяців, тим самим перешкоджає позивачам у вільному користуванні та розпорядженні будинком, тому суд вважає, що є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивачі на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2012року є власниками житлового будинку №160 по вул. Кишинівській в м.Ізмаїлі, де також зареєстрований відповідач, який не має відношення до права власності на вказаний будинок, реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку підтверджена домовою книгою та до теперішнього часу реєстрація не виключена. При викладених обставинах реєстрація відповідача за адресою будинку №160 по вул. Кишинівська в м.Ізмаїлі підтверджує доводи позивачів про порушення прав власника, у зв'язку із чим вимога позивачів про усунення перешкод у праві користування, вираженому у виключенні з реєстрації за адресою будівлі заснована на вимогах Закону України «Про власність», а також ст. ст.386, 391 ЦК України. Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим прміщенням та зняття з місця реєстрації. Позивачі вказують, що вони є власниками ? частини житлового будинку №24/1 по вулиці Зарічній в м. Ізюмі Харківської області, що підтверджується договором міни за №1-295 від 12 квітня 2003 року, який зареєстрований 12 травня 2003 року в Ізюмському бюро технічної інвентаризації. Відповідно до 3 розділу «Прописка» будинкової книги щодо реєстрації місця проживання громадян за вказаною адресою з 07 липня 2003 року зареєстрований гр. [PERSON], [INFO], який фактично з 2012 року за вказаною адресою не мешкає, особистих речей не має та фактично втратив право кристування житловим приміщенням. Позивачі надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягали. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, отримати судову повістку про виклик до суду для розгляду справи відмовився, клопотань або заяв не надав. У судовому засіданні встановлено, що позивачам належить житловий будинок в м. Ізюмі Харківської області по вул. Зарічній, будинок 24/1, згідно: -договора міни за №1-295 від 12 квітня 2003 року, посвідченого державним нотерісом Ізюмської державної нотаріальної контори за реєстром № 1-295. Згідно акту від 19.07.2016 року голови квартального комітету [PERSON] по місцю проживання позивачів [PERSON] та [PERSON] відповідач у справі [PERSON] по вул. Зарічній, 24/1 в м. Ізюмі Харківської області не мешкає більше ніж три роки. (а.с.22). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем ніяких доказів проти позову не надано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачі посилаються на те, що у вересні 2012 року померла їхня тітка [PERSON], яка проживала в с. Синів Гощанського району, копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, розмірами 2.51 га та 0.20 га, які розташовані на території Синівської сільської ради Гощанського району, що підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки. У відповідності до вимог закону позивачам необхідно було на протязі шести місяців від смерті тітки подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Такої заяви ними не подано, так як [PERSON] та [PERSON] перебували на заробітках в Росії. Інший спадкоємець на це майно є відповідачем по справі - сестра спадкодавця [PERSON] За життя тітка склала на користь позивачів заповіт на вище зазначене спадкове майно. Позивачі вважають, що причина, по якій пропущено строк для подачі заяви на прийняття спадщини є поважною, тому з врахуванням викладеного в силу ст.1272 ЦК України просять визначити їм додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті тітки, яка померла 01.09.2012 року. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити. В судове засідання відповідачка не з'явилася, однак подала заяву про визнання позову і просив справу розглянути у її відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивачі є спадкоємцями за заповітом. Всі інші родичі, які за законом або заповітом мають право на спадкування, оформляти спадщину не бажають. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивачі не подали заяву про прийняття спадщини нотаріусу протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, оскільки перебували на заробітках в іншій державі. За таких обставин суд вважає причини пропуску строку звернення в нотаріальну контору поважними, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, посилаючись на те, що 22 липня 2010 року між сторонами у справі був укладений договір довічного утримання, згідно якого [PERSON] зобов`язувалася довічно повністю утримувати позивачів, забезпечувати харчуванням, одягом, необхідною допомогою. Також згідно договору [PERSON] передала у власність гр. [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Громадянській (Урицького), буд.115 в м. Ізюмі Харківської області. Просили поновити строк позовної давності. З осені 2013 року відповідач у справі своїх обов`язків не виконує, з позивачами не спілкується, на будь- який контакт не йде. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила договір довічного утримання розірвати. Перевіривши матеріали справи, судом було встановлено наступне: 22 липня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір довічного утримання (догляду), який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.10). Згідно п.1 ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчуджувача або третьї строни, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про розподіл житлового будинку в натурі, визначення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою. 02 грудня 2010 року по справі винесено рішення, яким задоволено позовні вимоги [PERSON], [PERSON], домоволодіння [ADDRESS] виділено у користування [PERSON] та [PERSON], розподілено приватизовану земельну ділянку [ADDRESS] (кадастровий №65101653300:04:096:0003) згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 16 серпня 2010 року. З метою розподілу земельної ділянки знести будівлі літера «Д», літера «Б», літера «Е», літера «И». Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 49888 гривень компенсації. В теперішній час до суду звернулися [PERSON] та [PERSON] із заявою про постановлення додаткового рішення, оскільки під час винесення рішення не враховані уточнені позовні вимоги, в яких вони просили покласти на [PERSON] обов'язок знести будівлі літера «Д», літера «Б», літера «Е», літера «И» за її рахунок. У судовому засіданні представник позивача підтримав заяву, просив постановити додаткове рішення по справі. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення не заперечували. Рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона від 02 грудня 2010 року винесено рішення, яким задоволено позовні вимоги [PERSON], [PERSON], домоволодіння [ADDRESS] виділено у користування [PERSON] та [PERSON], розподілено приватизовану земельну ділянку [ADDRESS] (кадастровий №65101653300:04:096:0003) згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 16 серпня 2010 року. З метою розподілу земельної ділянки знести будівлі літера «Д», літера «Б», літера «Е», літера «И». Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 49888 гривень компенсації, однак під час його винесення не враховані уточнені позовні вимоги, в яких позивачі просили покласти на [PERSON] обов'язок знести будівлі літера «Д», літера «Б», літера «Е», літера «И» за її рахунок. Зазначені уточненні позовні вимоги позивач надав у ході розгляду справи до винесення рішення, у зв'язку з цим, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якій зазначає, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 07.08.1993 року по 08.08.2001 року. До досягнення вісімнадцяти річного віку [PERSON] відповідач виплачував аліменти згідно рішення суду. У 2013 році [PERSON] поступив на навчання до Харківського Національного Університету Радіоелектроники на денне відділення, в даний час він є студентом другого курсу денної форми навчання. Син мешкає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Син позивачки є студентом 2 курсу денної форми навчання Харківського Національного Університету Радіоелектроніки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У зв'язку з наведеним, позивачі просять задовольнити позов. В судовому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги та просили суд їх задовольнити та слухати справу у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. Заяв про відкладення слухання справи не надійшло. За клопотанням позивачів та у відповідності зі ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.199 Сімейного Кодекса України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони були одружені з 1993 року по 2001 рік , від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який навчається на 2 курсі денної форми навчання Харківського Національного Університету Радіоелектроніки. Згідно довідки Харківського Національного Університету Радіоелектроніки [PERSON] навчається на денній формі навчання, строк навчання з 01.09.2013 року. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища відповідача, і вважає, що він у стані виплачувати аліменти в розмірі ? частини усіх видів його доходів, про що і просять позивачі. Так само з відповідача підлягає стягненню і судовий збір в розмірі 243,60 грн. у доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майна збереженого без достатньої правової підстави. В обґрунтування позовних вимог вказують, що з початку 2016 року позивачка 1 [PERSON] проживала разом з сином відповідачки [PERSON] , з яким 17 грудня 2016 року було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 1784. Спільного житла у них не було, а тому відповідачка (мати [PERSON] ) запропонувала їм завершити будівництво житлового будинку в [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці за вказаною адресою, кадастровий номер 5610100000:01:052:0381, що є у її власності та дозволила проживати там. В звязку з цим, позивачка 1 та її чоловік [PERSON] на виконання вищевказаної пропозиції продовжили будівництво вищевказаного будинковолодіння. Однак, кошти, за які здійснювалось будівництво починаючи з 2016 року частково були особистими заощадженнями позивачки 1 (в сумі 277\~562, 08 грн.), а інша частина коштів, що були витрачені на будівництво, оздоблення та прибудинкову територію в сумі 111\~467, 03 грн. були коштами позивача 2 - [PERSON] (батька позивачки 1 - [PERSON] ). На підтвердження вищевказаних обставин, позивачами було долучено ряд доказів: видаткових накладних, накладних, квитанцій до прибуткових ордерів, товарні чеки, покази свідків та інше. 03.10.2019 року рішенням Корецького районного суду Рівненської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] (сином відповідачки) було розірвано. Позивачі зазначають, що під час проживання в спірному будинку, за їх рахунок грошових коштів було здійснено облаштування, оздоблення, меблювання та інші види робіт у будинковолодінні, що належить відповідачці , а тому остання набула та зберігає в себе майно на суму 389\~029, 11 грн. без достатньої правової підстави. В зв`язку з цим,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Біржа нерухомості «Эдвайс-Консульт», про визнання договору № 261 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного 22. 08. 1998 на Біржі нерухомості «Эдвайс-Консульт» між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] - з іншої, дійсним. Позивачі свої вимоги мотивували тим, що сторонами виконано всі умови за вказаним договором, нерухомість передано, оплату отримано, однак договір нотаріально посвідчений не був. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом. До судового засідання позивачі не з'явилися, суду надали заяви, в яких просили справу розглядати за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали, викладені в позові обставини підтвердили, просили суд позов задовольнити. В судове засідання відповідач та представник третьої особи не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися завчасно належним чином, причини неявки суду не повідомили, відповідних заяв та документів суду не надали. Справа розглядалась відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України на підставі наявних в матеріалах справи доказів з ухаленням у справі заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22. 08. 1998 на Біржі нерухомості «Эдвайс-Консульт» між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] - з іншої, було укладено договір № 261 купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Даний договір було зареєстровано в КП ММР «Миколаївське МБТІ» за реєстровим № 17130 від 13. 10. 1998, про що свідчить реєстраційний напис на вказаному договорі, а також довідка від 31. 03. 2014 № 2-5011. Всі умови договору сторонами були виконані в повному обсязі, але нотаріально договір посвідчено не було. Дані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ст. 227 ЦК УРСР, що діяв на час укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Відповідно до положень ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу дійсним, а тому позовні вимоги підлягаю задоволенню. Вимог про відшкодування відповідачкою понесеного судового збору позивачами не заявлялося.

Outcome: approved