Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] 14 липня 2016 року звернувся до суду із позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом. У заяві вказується, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3794 га (після уточнення 3,3792 га), що розташована на території Пирятинської міської ради Полтавської області. Указана земельна ділянка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Відповідно до заповіту, складеного померлим [PERSON] 29 липня 2015 рок,у все своє майно він заповів позивачу. [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину, проте, нотаріально оформити право власності на вказану земельну ділянку не має можливості у зв'язку із відсутністю реєстрації права власності на неї в Державному земельному кадастрі. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду для визнання за ним права власності на вищезазначене майно, отримане в порядку спадкування за заповітом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просив задовольнити позов з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду відповідач повідомлений у встановлений законом спосіб, у заяві на адресу суду прохає справу слухати у відсутності його представника, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Суд уважає, що особисті пояснення представника відповідача у судовому засіданні необов'язкові, справа може бути розглянута в його відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Судом установлені факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, у тому числі, й на земельну ділянку розміром 3,3794 гектара на території Пирятинської міської ради Полтавської області, яка належала йому підставі Державного акту серії [NUMBER] (а.с. 6, 9-13). При складанні технічної документації на вказану земельну ділянку для внесення даних до Державного земельного кадастру розмір земельної ділянки відділом Держгеокадастру у Пирятинському районі Полтавської області було уточнено 3,3792 га замість 3,3794 га (а.с. 10). Як слідує з копії заповіту від 29.07.2015 все своє майно [PERSON] заповів [PERSON] (а.с. 7). У встановленому законом порядку [PERSON] прийняв спадщину, проте, нотаріально оформити право власності на земельну ділянку не має можливості, у зв'язку із відсутністю реєстрації права власності на неї в Державному земельному кадастрі, що підтверджується листом приватного нотаріуса та матеріалами спадкової справи № 39/2016 до майна померлого [PERSON] (а.с. 14, 34 - 48). Інші спадкоємці на майно [PERSON] відсутні . Як передбачено ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Приписи ч. 1 ст. 1235 ЦК України передбачають, що заповідач можке призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників сімейних відносин. Згідно ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази в справі, ураховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved