Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

[PERSON] 16.09.2019 року звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 4000,00 грн. на кожну дитину кожного місяця до досягнення ними повноліття. Вимоги позову обґрунтовує тим, що 27.01.2013 року між сторонами укладено шлюб, за час проживання у якому народилося двоє доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після народження дітей батько почав не з`являтися вдома, не піклується про їх духовний, моральний та фізичний розвиток, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, діти проживають з матір`ю. На утримання дітей потрібні значні кошти, витрати постійно збільшуються, Просить суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Степанова О. В. надіслала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить позов задовольнити та стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 2218, 00 грн. та на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1779, 00 грн. У відзиві зазначає, що між сторонами було досягнуто усної домовленості про сплату аліментів на утримання доньок у розмірі 5000, 00 грн. та передавав вказані кошти. Крім того, він проводить час з дітьми, а тому твердження позивача є неправдивим. Відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки він не працює та його дохід є мінливим, а часом і взагалі він доходу немає. Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, відзив відповідача, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у зареєстрованому 27.01.2013 року Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області шлюбі, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області. Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджує копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області 12.08.2013 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджує копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області 17.10.2014 року. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у відповідності із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. 198, 199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (статті 183 цього кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно частини\~1\~статті 182\~Сімейного кодексу\~України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1, 2 статті 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~частини 1\~статті 191\~Сімейного кодексу\~України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Даних про працевлаштування позивача відповідача, про наявність у них нерухомого майна та інших джерел доходу матеріли справи не містять. Разом з тим, суд враховує і ту обставину, що відповідач є здоровою, працездатною молодою особою, даних про наявність обмежень за станом здоров`я не має, дані про наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб також відсутні. Отже, приймаючи до уваги як рівень прожиткового мінімуму дітей, на утримання яких стягуються аліменти, матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дітей до її повноліття, враховуючи інтереси останніх, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 (трьох тисяч) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 16.09.2019 року. При цьому, суд зазнає, що стаття 180 Сімейного кодексу України визначає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто дана норма передбачає обов`язок утримувати дитину, як батьком, так і матір`ю, причому, такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Позивач при цьому є особою працездатного віку, немає ніяких протипоказань до праці, тому вона також повинна приймати участь в утриманні дитини на рівні з її батьком. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін цивільного процесу на наступне. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Дана норма передбачає у першу чергу, щоб саме батьки виявляли до дитини повагу та ставилися до неї як до особистості, враховували її бажання, інтереси, потреби. При цьому, сторони не позбавлені можливості домовитися, діючи в інтересах дитини, щодо спільної участі у вихованні спільної дитини. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), а тому з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 840 грн. 80 коп. судового збору. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до\~висновку,\~що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial