Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[INFO] померла [PERSON] . До складу спадкового майна після її смерті входило, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 3,27 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Темп» с. Михайлівці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадщину після [PERSON] прийняв її син [PERSON] , але не оформив її у нотаріуса. [INFO] [PERSON] помер. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] як його дружина, прийняла спадщину, однак не може оформити в нотаріальній конторі своє спадкове право на земельний пай, яке належало [PERSON] , оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом прав та інтересів 26 липня 2021 року позивач з відповідним позовом звернулася до суду. Ухвалою від 27 липня 2021 року (а.с. 21) відкрито підготовче провадження у справі. Позивач у підготовче засідання не з`явилася, просила справу слухати у її відсутність (позовна заява, а.с. 2). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву (а.с. 27), у якій позов [PERSON] визнала і просила справу слухати за її відсутності. Третя особа: [PERSON] , будучи належним чином повідомленою (а.с. 56), в судове засідання не з`явилася, заперечень проти позову не надала, заяви про визнання позову та про слухання справи за її відсутності не надала. З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Об`єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов`язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. [INFO] в с. Михайлівці Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 4). Довідкою Мурованокуриловецької селищної ради № 108 від 22 березня 2020 року (а.с. 10) та довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № Ч-126/0-0.29-224/141-21 від 25 березня 2021 року (а.с. 12) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входило, зокрема, право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Темп» с. Михайлівці площею 3,27 умовних кадастрових гектара. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Заповітом, вчиненим 30 червня 1999 року (а.с. 6), який зареєстровано в реєстрі за № 24 (а.с. 77) слідує, що спадкодавець [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Статтею 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця) визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями (ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Відповідно до довідки Мурованокуриловецької селищної ради № 108 від 22.03.2021 (а.с. 10) спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Окрім того, [PERSON] подав відповідну заяву до нотаріуса (а.с. 68, 69) у визначені ст. 549 ЦК УРСР строки, і на підставі цієї заяви заведено спадкову справу № 240/2001 до майна померлої [PERSON] (а.с. 66-82). Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON] . Відповідно до приписів ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, з 02 вересня 1999 року [PERSON] належало успадковане після смерті матері право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Темп» с. Михайлівці площею 3,27 умовних кадастрових гектара. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 5). До складу спадщини після смерті [PERSON] входить, в т.ч. і право на земельну частку (пай), яке він успадкував після смерті [PERSON] . Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру по заповітах № 13914691 від 01.04.2008 (зворот а.с. 36) та № 16181543 від 03.09.2021 (зворот а.с. 37) [PERSON] заповіт не складав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, і батьки (ст. 1261 ЦК України).Свідоцтвом про укладення шлюбу (зворот а.с. 39) позивач довела своє право спадкувати після смерті [PERSON] , як його дружина. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Відповідно до довідки виконавчого комітету Гніванської міської ради № 230 від 12 травня 2021 року (а.с. 11) спадкоємець [PERSON] на момент смерті спадкодавця [PERSON] проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою. До того ж, із матеріалів спадкової справи, заведеної у Тиврівській державній нотаріальній конторі за № 86-2008 (а.с. 34-49), вбачається, що [PERSON] подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини (а.с. 35) у строки, в порядку ч. 1 ст. 1270 ЦК України, на підставі цієї заяви заведено спадкову справу до майна померлого [PERSON] (а.с. 34-49) та вже оформила своє право на частину спадщину після смерті останнього (47-48, зворот а.с. 48 - 49). Таким чином, у цій справі позивач довела факт смерті спадкодавця [PERSON] , склад спадщини, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. З оголошення в газеті «RIA» № 11 від 17 березня 2021 року (а.с. 9) слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, з цієї причини нотаріус не може оформити спадкові права позивача, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 536/02-31 від 06.07.2021 (а.с. 15), а тому позивач не може захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд.

Outcome: approved