Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON], звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем із 17.01.2009. З травня 2012 року між ними припинені фактичні шлюбні стосунки у зв'язку із тим, що у позивача та відповідача різні погляди на життя внаслідок чого в сім'ї виникали сварки, які призвели до того, що сторони втратили почуття один до одного. На даний момент сторони мешкають окремо та кожен з них створив нову сім'ї. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення не згоден. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати разом з відповідачем і матеріальну допомогу якій позивач надає добровільно. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, остання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги вони підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позову не подала, а позивач та його представник не заперечували проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала. Також, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17 січня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6, 42). Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що з травня 2012 року між подружжям припинені фактичні шлюбні стосунки у зв'язку із тим, що у позивача та відповідача різні погляди на життя, внаслідок чого в сім'ї виникали сварки, які призвели до того, що сторони втратили почуття один до одного. На даний момент сторони мешкають окремо та кожен з них створив нову сім'ю. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення він не згоден, дитина залишається проживати з відповідачем. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач в судове засідання не з'явилася та не подала відзиву, тим самим виявивши небажання вжити заходів для збереження шлюбу з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved