Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до Кремінського районного суду Луганської області із заявою про встановлення факту родинних відносин, вказавши заінтересованим особами [PERSON] та приватного нотаріусу Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Тимошенка М.М. В обґрунтування заяви зазначається, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та право на земельну частку (пай) земель колишнього КСП ім. Свердлова. Під час оформлення спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у свідоцтві про смерть [PERSON] та деяких інших особистих документах її ім`я зазначається як « [PERSON] », у той час як у свідоцтві про народження заявника її ім`я вказане як « [PERSON] ». У позасудовому порядку заявник не може підтвердити факт родинних відносин зі спадкодавцем, а тому вимушений звертатися за захистом своїх прав до суду. Таким чином, заявник просив встановити факт того, що він є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] , що необхідно заявнику для оформлення спадщини. Заявник та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та надали пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, викладеними у заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що проти заявлених вимог не заперечує та вказав, що підтверджує обставини, викладені у заяві його дядька [PERSON] , а також той факт, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Інша заінтересована особа приватний нотаріус Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Тимошенко М.М. у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що проти заявлених вимог не заперечує Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Неподалік від неї у цьому ж селі у будинку [ADDRESS] протягом тривалого часу проживала [PERSON] , і яка за документами мала ім`я [PERSON] , проте всі називали її [PERSON] , чому саме свідку невідомо. Разом зі [PERSON] за вказаною адресою постійно до моменту смерті останньої [INFO] проживав її син [PERSON] . Чоловік [PERSON] помер приблизно 15 років тому. Також [PERSON] мала ще одного сина, який наразі помер і має сина [PERSON] , який наразі навчається у м. Київ. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, проживає за адресою: [ADDRESS] . З нею в одному селі у будинку [ADDRESS] протягом тривалого часу проживала [PERSON] , з якою вони також разом працювали, і яка за документами мала ім`я [PERSON] , проте всі називали її [PERSON] , чому саме свідку невідомо. Разом зі [PERSON] за вказаною адресою постійно до моменту смерті останньої [INFO] проживав її син [PERSON] . Чоловік [PERSON] помер приблизно 20-25 років тому. Також [PERSON] мала ще одного сина, який наразі помер і має сина [PERSON] , який наразі навчається у м. Київ. Заслухавши заявника, його представника та свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] і його батьками у свідоцтві про народження зазначаються [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , при цьому у посвідці про народження та свідоцтві про смерть останньої її ім`я зазначається як [PERSON] , у той час як у свідоцтві про одруження та відповідному актовому записі про шлюб зі [PERSON] ім`я матері заявника вказано як [PERSON] (а.с. 8,9, 10, 11, 12, 45). Заявник з 27.02.1982 року зареєстрований у будинку за адресою: [ADDRESS] , де також з 27.12.1978 і до моменту своєї смерті була зареєстрована його матір [PERSON] (а.с. 13, 41, 42). За час життя, а саме 27.02.1997 [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0110992 від 03.02.1997 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Свердлова, розміром 8,06 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно із Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» 24.03.2005 [PERSON] був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 147265, відповідно до якого їй належить земельна ділянка площею 5,2681 га з кадастровим номером 4421683200:01:004:0024, що розташована на території Невської сільської ради (а.с. 53, 54, 55-56, 61). Відповідно до вимог ст. 25 ч. 4\~Цивільного кодексу України\~цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її\~\~смерті.\~ Згідно зі\~ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~\~ Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\~ Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах\~уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи (ч. 1 ст.\~1269, ч. 1 ст.\~1270, ч. 2 ст.\~1220 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Отже, заявник [PERSON] прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживав разом зі [PERSON] за однією адресою. Із досліджених матеріалів спадкової справи № 173/2020, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що спадщину також шляхом подання відповідної заяви прийняв онук померлої [PERSON] . Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіту спадкодавець не залишала (а.с. 31, 46, 47). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 168/02-31 від 03.06.2021 приватного нотаріуса Сєвєродонецького районного нотаріального округу Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Тимошенка М.М. вбачається, що заявнику [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що заявник не підтвердив родинні відносини зі спадкодавцем (а.с. 14, 62-63). Таким чином, встановлення факту родинних відносин зі [PERSON] має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне йому для оформлення спадщини, яка залишилася після смерті його матері, а видача свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути проведена на загальних підставах, що визначені Законом України «Про нотаріат», позаяк у свідоцтві про смерть [PERSON] та деяких інших особистих документах її ім`я зазначається як « [PERSON] », у той час як у свідоцтві про народження заявника її ім`я вказане як « [PERSON] ». Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження\~\~справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У пункті 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 зазначається, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин, оскільки в судовому засіданні факт родинних відносин між заявником [PERSON] та його матір`ю [PERSON] знайшов своє підтвердження із досліджених письмових доказів та показань свідків, а встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті його матері [PERSON] , у той час як нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, а тому вважає за необхідне задовольнити повністю заяву [PERSON] та встановити факт того, що він є рідним сином [PERSON] . Відповідно до\~ч.\~7\~ст.\~294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved