Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] 25.10.2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], Дніпровської міської ради, третя особа: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 31.05.1980 року позивач одружився з [PERSON] та вони постійно проживали за адресою: [ADDRESS] [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входила квартира [ADDRESS] та прості іменні акції ВАТ «Дніпропетровський трубний завод», яку прийняла [PERSON] [INFO] померла дружина позивача [PERSON] Постановою приватного нотаріуса ДМНО Гусенко О.О. від 14.06.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документів на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач просив суд встановити постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] з 1980 року по день її смерті - [INFO]. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] письмово просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] письмово просила розглядати справу без її участі. Представник відповідача Дніпровської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи -Другої Дніпровської державної нотаріальної контори письмово просив розглядати справу без його участі відповідно до діючого законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 31.05.1980 року (а.с. 8). [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] (а.с. 10). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входила квартира [ADDRESS] та прості іменні акції ВАТ «Дніпропетровський трубний завод», яку прийняла [PERSON] (а.с. 11, 14-16, 87-95). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 110). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О. від 14.06.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документів на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 136). Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз'яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. В судовому засіданні встановлено, що позивач проживав разом із спадкодавцем [PERSON] з 1980 року по день її смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються паспортом позивача [NUMBER], виданим Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 26.07.2002 року (а.с. 19), заявами на видачу паспорту від 27.06.2002 року (а.с. 17, 18), актовим записом про смерть № 5266 від 27.06.2008 року (а.с. 54). Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 25), тому з відповідачів на користь держави підлягає стягненню рівними частками судовий збір у розмірі 640,00 грн. Таким чином,

Outcome: approved