Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

[PERSON] 22.05.2017р. звернувся з вказаним позовом до суду та після уточнення позовних вимог 07.05.2018р. просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 131630,00 грн. (196630,9-50000-15000), моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн., судовий збір в сумі 3596,31 грн. та витрати на правничу допомогу сумі 7000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.05.2016 року з вини водія [PERSON], автомобіль позивача було пошкоджено. Згідно звіту №0814-05-16 від 20.05.2016р. вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю марки «Toyota», держномер [NUMBER], в результаті ДТП становить 196630,90 грн. Вартість автотоварознавчого дослідження складає 400 грн., згідно квитанції №0814/05 від 20.05.2016р. Також позивачем сплачено вартість експертизи обставин скоєння ДТП у розмірі 2642,40 грн. Згідно уточнених вимог, вартість реалізації пошкодженого автомобіля за договором купівлі-продажу 5141/2017/445487 від 06.05.2017р. складає 15000 грн. ПрАТ «СК «ВУСО», у якого була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] - власника автомобіля «Mitsubishi Lancer», [NUMBER], перерахувало позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. Проте для повного відшкодування шкоди відповідач повинен ще сплатити різницю між вартістю матеріальної шкоди та відшкодованою сумою. Крім того, позивач також просив стягнути моральну шкоду в розмірі 50000 грн.. яка пов'язана з порушенням звичайного способу життя, негативним впливом на стан здоров'я. Особа, винна у заподіянні шкоди, добровільно позивачу заподіяну шкоду не відшкодовувала, тому [PERSON] звернувся до суду з вище вказаним позовом. Позивач та його представник в судовому засіданні уточнений позов підтримали просили його задовольнити. Представник відповідача позов визнав частково, в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 44330,90 грн., стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн, витрати на проведення оцінки матеріальної шкоди за звітом №0814-05-16 в розмірі 400 грн., в іншій частині заявлених вимог просив відмовити. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 15.05.2016 року приблизно о 15.15 годині [PERSON], керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», держномер [NUMBER], по вул.Заболотного в с.Ліски Комінтернівського району Одеської області, при здійсненні обгону не впевнився в тому, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Camry», держномер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.02.2017р., яка набрала законної сили на підставі постанови Апеляційного суду Одеської області від 05.05.2017р., відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV (далі - Закон №1961 -IV) цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО», згідно полісу АЕ № 7173202, який на момент настання пригоди був дійсним (строк дії з 03.02.2016 року до 02.02.2017 року). ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було виплачено [PERSON], ІПН [NUMBER], страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. згідно страхового акту №5490-24 від 04.07.2017р. (а.с.67,68) Згідно з п.30.1 ст. 30 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон 1961-ІУ) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з висновком про оцінку, виконаним оцінювачем відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 30.2 ст.30 Закону №1961-IV встановлено, що власнику фізично знищеного транспортного засобу відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до Звіту № 0814-05-16 про визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], власник-[PERSON]., станом на 20.05.2016р., виконаного ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], в результаті пошкодження при ДТП, станом на 20.05.2016р., згідно п.8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів від 24.07.2009р. №1335/5/1159 складає 196630,90 грн., який визначається рівним ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, оскільки ринкова вартість автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], на момент настання пригоди становить 196630,90 грн., а вартість відновлювального ремонту цього автомобіля становить 372297,26 грн., тому економічно недоцільно здійснювати відновлювальний ремонт. Відповідно до п.9.1 ст.9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Нормами ст.28 Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами ч.1 ст.22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Нормами ст.29 Закону визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідокдорожньо-транспортної пригоди. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Нормами ст.1192 ЦК України закріплено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Згідно договору купівлі-продажу №5141/2014/44587 від 06.05.2017р., [PERSON] продав [PERSON] автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], за 15000 грн., згідно п.2.2 якого право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Однак позивачем не надано такого акту. Однак згідно звіту №1075-06-16 ФОП [PERSON] про визначення ринкової вартості КТЗ в фактичному стані після ДТП, станом на 20.05.2016р., вартість пошкодженого в ДТП автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], на дату проведення дослідження складає 102300,00 грн. Враховуючи те, що ПрАТ «СК «ВУСО» було вже сплачено відшкодування в сумі 50000 грн, тому на час розгляду справи підлягає стягненню: 44330 грн. (196630,90 грн. (вартість матеріального збитку)-102300 грн. (вартість пошкодженого авто на дату проведення дослідження) -50000 грн.(сплачена сума страхового відшкодування). Щодо стягнення вартості проведення оцінки пошкоджень автомобіля у розмірі 400 грн., то така вимога є безпідставною, оскільки дослідження проводилося на замовлення страхової компанії, яка сплачувала його вартість відповідно до Закону. Доводи позивача про продаж автомобіля за 15000 грн. суд не приймає до уваги, оскільки дана сума є договірною і не може бути врахована для вирішення даного спору. Відповідно до норми ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті . Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа, зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Суд, оцінюючи усі докази в сукупності, вважає, що розмір моральної шкоди в 2000 грн. буде достатньою компенсацією за моральні переживання, перенесені позивачем в результаті пошкодження його транспортного засобу та порушення звичайного укладу життя. Отже, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача моральна шкоду у розмірі 2000 грн. Згідно з нормами ч.1,2 ст.137 ЦПК України, витрати пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до вимог ч.3 ст.133 ЦПК України вказані витрати відносяться до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Приймаючи до уваги розрахунок викладений в додатку до договору про надання правової допоги, враховуючи представлені докази та виходячи із вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд вважає за необхідне вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково у розмірі 7000 грн., а саме, попередня консультація - 1000 грн., підготовка та подання позовної заяви урозмірі 4000 грн., та участь у суді у розмірі 2000 грн.. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 640 грн., врахований судом по стягненню матеріальної шкоди, та на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. по моральній шкоді.

Outcome: partial