Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

[PERSON] 12.04.2017 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що 02.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Шлюбні відносини між сторонами припиненні з січня 2016 року. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідача влаштовує постійні скандали, ображає честь та гідність позивача. Крім того, відповідач не бере участі в матеріальному забезпеченні сімї, не цікавиться життям позивача та їхньої дитини. Між сторонами втрачені всі фізичні та духовні звязки. Між позивачем та відповідачем досягнуто угоду про утримання дитини [PERSON] [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є їх спільною власність, немає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. На підставі цього [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON]. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак надала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за її відсутності, а також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у разі повторної неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а саме в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України за допомогою розміщення оголошення про дату та час судового засідання по справі № 502/608/17 в газеті Одеської обласної ради «Одеські вісті», випуск № 38 (4964) від 30.05.2017 року. Однак, [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224\~ЦПК України.\~ У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.\~ Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України\~ обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.\~\~ Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 02.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладання шлюбу [PERSON], про що 02.12.2015 року складено відповідний актовий запис № 2167, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 244136 від 02.12.2015 року. 26.07.2010 року народився [PERSON] [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що 06.08.2010 року складено відповідний актовий запис № 05, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії І-ЖД № 458985 від 05.12.2015 року. Згідно довідки № 963 від 05.12.2016 року, наданої Трудівською сільською радою Кілійського району Одеської області, [PERSON] [PERSON], [INFO], проживає зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Трудове, вул. Фрунзе, 14. Судом встановлення, що сторони проживають окремо й не ведуть спільне господарство з січня 2016 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved