Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

[INFO] року помер [PERSON]. До складу спадщини після його смерті входить, зокрема, земельна ділянка площею 1,9304 га, яка знаходиться на території Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, однак із об'єктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус не може прийняти від нього заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів 27 лютого 2019 року з відповідним позовом [PERSON] звернувся до суду. Ухвалою від 28 лютого 2019 року (а.с. 17) відкрито підготовче провадження у справі. Позивач у підготовче засідання не з'явився, у п. 3 позовної вимоги просив розглядати справу за його відсутності (зворот а.с. 2). Представник відповідача - сільський голова Рівненської сільської ради, подала до суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи за її відсутності (а.с. 19). Третя особа [PERSON],, будучи належним чином повідомленою про підготовче засідання, до суду не з'явилася і не повідомила про причину неявки, не просила про відкладення засідання чи про його проведення без її участі, не подала пояснень на позов. З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України та обставини, що у суду відсутні відомості про прийняття спадщини [PERSON], яка зазначена в позові як третя особа, не суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: За загальними положеннями про спадкування, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України); право на спадщину виникає в день відкриття спадщини за заповітом або за законом (ст. 1223 ЦК України); спадкоємець, який бажає отримати спадщину, має прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). [PERSON] помер [INFO] року в [ADDRESS] (а.с. 6). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка, яка розташована на території Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 9). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Заповітом, вчиненим 26 січня 2015 року (а.с. 7) і внесеним до Спадкового реєстру 16 лютого 2015 року (зворот а.с. 11), [PERSON] заповів, в тому числі земельну ділянку площею 19304 на, яка розташована на території Рівненської сільської ради, [PERSON]. З довідки виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 717 від 18 липня 2017 року (а.с. 8) слідує, що на день смерті разом із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своїм роз'ясненням (а.с. 10) відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи) № 54938842 від 30 січня 2019 року (а.с. 13) стверджується, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилася). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту на своє ім'я позивач дізнався лише у 2019 році. Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, практику Верховного Суду України, зокрема, постанову від 15 вересня 2017 року у справі 315/765/14-ц, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved