Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] 16 вересня 2014 року звернувся з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 6 вересня 2012 року до нього звернувся [PERSON] з метою отримання у нього грошових коштів у позику. В той же день він передав [PERSON] кошти в сумі 1200 доларів США. На підтвердження отримання коштів, між ним та [PERSON] був укладений договір позики від 6 вересня 2012 року та останній особисто написав розписку про отримання коштів. Таким чином, за умовами договору позики від 6 вересня 2012 року відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кошти у строк до 1 вересня 2013 року зі сплатою 50 відсотків річних за користування коштами. Крім того, 6 вересня 2012 року між ним та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого, остання зобов'язалася солідарно з [PERSON] відповідати в повному обсязі за виконання зобов'язань за договором позики від 6 вересня 2012 року, укладеним між ним та [PERSON] Взяті на себе зобов'язання, щодо повернення позики в строк, відповідач [PERSON] виконав частково, а саме ним сплачені проценти за період з вересня 2012 року по березень 2013 року (включно) в сумі 349 доларів 44 центи США. Відповідач в строк, вказаний в розписці. зобов'язання фактично не виконав., а тому, відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, він має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Загальний розмір заборгованості за договором позики від 6 вересня 2012 року, станом на 6 вересня 2014 року становить 1447 доларів 34 центи США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 6 вересня 2014 року, становить 18 558 грн. 08 коп. з яких: 1200 доларів США - сума основного боргу, 149 доларів 6 центів США - сума відсотків по договору, 97 доларів 74 центи США - сума відсотків відповідно до ст. 1048 ЦК України. В добровільному порядку відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання, звернення до нього з метою досудового врегулювання існуючого питання виявились безрезультатним. Просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь борг за договором позики в сумі 18 558 грн. 08 коп. та витрати по сплаті ним судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. В судове засіданні позивач не прибув, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги задовольнити, не заперечував, щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання на повторний виклик не з`явилися, хоча про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать розписки про отримання ними судових повісток. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивач, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей, або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За загальним правилом, договір позики підтверджується наданням боргового документа позичальника або іншим, підписаним позикодавцем документом, який засвідчує передачу йому певної грошої суми. Борговим документом за договором позики можуть бути розписки, квитанції, будь-які інші письмові документи, що підтверджують одержання боржником грошей, речей, зокрема їх кількість, рід та якість, а також волевиявлення боржника повернути отримані у борг гроші, речі (на визначену дату чи визначений моментом витребування). Борговий документ можна вважати письмовою формою договору позики лише тоді, коли на ньому є відповідний напис кредитора або коли кредитор надасть боржникові контрозписку про отримання розписки останнього, які визнаються відповідно офертою і відповіддю на оферту. Позивач в обгрунтування своїх вимог надав суду договір позики, укладений між ним та відповідачем [PERSON] 6 вересня 2012 року, відповідно до якого, позивач надав відповідачу [PERSON] позику в сумі 1200 доларів США. Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі 50 % річних. Проценти виплачуються щомісячно. Відповідно до п. 2 зазначеного договору, позичальник зобовязувався повернути позикодавцеві позику до 1 вересня 2013 року. На підтвердження отримання коштів, відповідач [PERSON] 6 вересня 2012 року написав розписку та зобовязався повернути кошти в сумі 1200 доларіва США в сроки та порядку, встановленому договором позики. Дану розписку суд розцінює, як борговий документ, а тому позовні вимоги в частині стягнення суми боргу підлягають задоволенню в повному обсязі. Також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення відсотків за користування грошовими коштами, виходячи з того, що за змістом ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Складеним позивачем розрахунком на підставі облікової ставки Національного банку України за період з 6 вересня 2013 року по 6 вересня 2014 року підтверджується сума процентів - 97 доларів 74 центи США. Відповідно до ст. 558 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Крім того, 6 вересня 2012 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого, остання зобов'язалася солідарно з [PERSON] відповідати в повному обсязі за виконання зобов'язань за договором позики від 6 вересня 2012 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, позовні вимоги позивача є обгунтованими, та з відповідачів, як солідарних боржників, слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним при пред`явленні позову 243 грн. 60 коп судового збору.

Outcome: approved