Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] в травні 2015 року заявив позов до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк»), за яким з урахуванням наступних уточнень просив зобов'язати ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб України Славкіної М.А. внести його до переліку кредиторів банку та внести його вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку. Позов мотивовано неправомірними діями відповідача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, зо зводяться до викладеного в позовній заяві та уточненнях до неї. Представник відповідача Лиштва Д.В. просив в задоволенні позову відмовити, за необґрунтованістю, і пояснив, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» права позивача не порушувались. Вислухавши сторони, дослідивши надані докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з такого. [PERSON] було розміщено в ПАТ «ВіЕйБі Банк» власні кошти на умовах договорів банківськового вкладу: №734479/2014 від 30.01.2014р.; №742205/2014 від 10.02.2014р.; №784299/2014 від 19.04.2014р. Національний банк України постановою Правління від 19.03.2015р. №188 відкликав від ПАТ «ВіЕйБі Банк» банківську ліцензію та прийняв рішення про ліквідацію цього банку. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015р. №63 в ПАТ «ВіЕйБі Банк» розпочата процедура ліквідації та призначено уповноважену особу на ліквідацію Славкіну М.А. Ліквідація банку, як це вбачається зі змісту ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», покладається на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Саме Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду, разом з іншим, здійснює і повноваження зі складання реєстру акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів (ст. 48 Закону). Посилання позивача на Положення про застосування НБ України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління НБ України від 28.08.2001 року №369, в даному випадку є недоречним, оскільки дане Положення застосовується, щодо банків, ліквідація яких розпочата до набрання чинності Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отже, суд приходить до висновку, що даний позов мав би бути заявлений до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не до ПАТ «ВіЕйБі Банк». При цьому, даний спір є публічно-правовим, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб (ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), тобто забезпечує зобов?язання (гарантії) держави в цій сфері публічних відносин. Відповідно такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тобто має розглядатись адміністративним судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, за обставин справи, права позивача не порушені, а відтак вимоги позову є безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають. За такого рішення, з урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд відносить витрати у справі на рахунок держави, відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed