Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Маневицької селищної ради, Маневицької райдержадміністрації про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтували тим, що [PERSON], який помер [INFO], ще за свого життя 28.07.2011 року склав заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом Любешівської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Маневицької державної нотаріальної контори, згідно якого все належне йому майно заповів в рівних частках позивачам [PERSON], [PERSON] Після смерті [PERSON] позивачі своєчасно у визначений законодавством термін прийняли спадщину, подавши в Маневицьку державну нотаріальну контору відповідні заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивачі не мають можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд визнати за ними в порядку спадкування за заповітом в рівних частках право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0.20 га, вартістю 8673 гривень 38 копійок, що знаходиться на території Маневицької селищної ради та призначена для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, які належали [PERSON] Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представники відповідачів - Маневицької селищної ради, Маневицької райдерж-адміністрації в судове засідання не з'явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили, подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивачів [PERSON], [PERSON] та представників відповідачів - Маневицької селищної ради, Маневицької райдержадміністрації. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], земельної ділянки, площею 0.20 га, вартістю 8673 гривень 38 копійок, що знаходиться на території Маневицької селищної ради та призначена для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства. [PERSON] помер [INFO]. Ще за свого життя 28.07.2011 року останній склав заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом Любешівської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Маневицької державної нотаріальної контори, згідно якого все належне йому майно заповів в рівних частках позивачам [PERSON], [PERSON] Після смерті [PERSON] позивачі своєчасно у визначений законодавством термін прийняли спадщину, подавши в Маневицьку державну нотаріальну контору відповідні заяви про прийняття спадщини. Заяв про відмову від спадщини вони не подавали. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивачі не мають можливості. Зазначене не оспорюється сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 28.07.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Любешівської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Маневицької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 891, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.10.2011 року, довідки Маневицької селищної ради № 2642 від 16.12.2013 року, висновку про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 11.02.2014 року, державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ від 23.04.2001 року та витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 151/3.17 від 25.01.2014 року, нотаріально посвідчених заяв [PERSON], [PERSON] про прийняття спадщини, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 30/02-31 від 16.01.2014 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 362/01-16 від 7.05.2014 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачі [PERSON], [PERSON], являючись спадкоємцями за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0.20 га, вартістю 8673 гривень 38 копійок, що знаходиться на території Маневицької селищної ради та призначена для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, які належали [PERSON], фактично набули право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це майно за [PERSON], [PERSON] в рівних частках.

Outcome: approved