Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності, в якому зазначає, що з 03.02.1996 року перебувають у зареєстрованому шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В період шлюбу вони придбали, але зареєстрували на відповідача квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час шлюбні відносини між ними припинені, та вона бажає оформити майнові права на ? частку вищевказаної квартири, однак відповідач в добровільному порядку відмовляється це зроби. У звязку з чим, позивач просить суд визнати квартиру № 31 будинку № 43 по вулиці 1-а Залізнична, в м.Бахмут Донецької області, як спільну сумісну власність подружжя (двох співвласників) [PERSON] та [PERSON], визнав за [PERSON], право власності на ? частку спірного житлового майна, а саме: квартири № 31 будинку № 43 по вулиці 1-а Залізнична, в м.Бахмут Донецької області. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до частини 9\~статті 74 Цивільного процесуального кодексу України\~шляхом розміщення оголошення у пресі, газеті «Донеччина» від 27.10.2017 року № 37. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО № 355876 (а.с.6) шлюб між позивачам та відповідачем був зареєстрований 03.02.1996 року. За довідкою ОСББ від 05.09.2016 року (а.с.5) у квартирі, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно з договором купівлі-продажи від 24.10.1997 року (а.с.7) відповідач [PERSON] придбав квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. За технічним паспортом відповідач [PERSON] є власником вищевказаної квартири (а.с.9). Також право власності відповідача на вказану квартиру підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.60-61). Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.9,10). Згідно з копією паспорту серії ВК № 585697 (а.с.11) позивач зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно з ст. 3 Сімейного Кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно з ст. 18 Сімейного Кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Згідно з ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ст. 63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі \~\~\~ Згідно з ст. 88 ЦПК України в разі задоволення позовних вимог суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved