Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] [PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що 11.01.2006р. померла її мати [PERSON]. На день її смерті в господарстві за адресою: с. Ганьківці Снятинського району разом з нею були зареєстровані та проживали: чоловік [PERSON] та донька [PERSON] [PERSON]. 03.03.2017р. помер батько позивачки - [PERSON]. Позивачка була зареєстрована та проживала разом із своїми батьками [PERSON] та [PERSON] на день їх смерті, здійснювала їх поховання та вступила в управління спадковим майном. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,5778 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті власника земельної ділянки [PERSON] був втрачений оригінал державного акта на право приватної власності на землю і який через оголошення в газеті «Голос Покутття» було визнано недійсним. Приватним нотаріусом позивачці було відмовлено в оформленні спадщини у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку № 1160 площею 0,5778 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] Представник позивачки в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Ухвалою Снятинського районного суду від 15.11.2017р. замінено неналежного відповідача [PERSON] сільську раду належним відповідачем [PERSON] сільську раду. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту серії ІІІ-ІФ № 025491 на право приватної власності на землю, [PERSON] на підставі рішення сесії [PERSON] сільської ради від 06.02.2001р. передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 991 від 22.02.2001р.. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ № 017234, [PERSON] померла 11.01.2006р.. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ № 243714, [PERSON] помер 03.03.2017р.. Згідно довідки [PERSON] сільської ради № 935 за померлою [PERSON] числилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,58 га, на день її смерті в господарстві по вул. Незалежності, 17 с. Ганьківці Снятинського району були зареєстровані та проживали: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; в управління спадковим майном вступив її чоловік [PERSON] та донька [PERSON]; заповіт від імені померлої не посвідчувався. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.07.2017р. зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON]. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.07.2017р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку. Відповідно до довідки приватного нотаріуса [PERSON] від 24.07.2017р. позивачка являється єдиною спадкоємицею на майно померлої матері [PERSON]. Згідно оголошення, даного у газеті «Голос Покуття», втрачений державний акт на право приватної власності на землю ІІІ- ІФ № 025491 від 22.02.2001р., виданий на [PERSON] вважати недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту серії ІІІ- ІФ № 025491 від 22.02.2001р. на право приватної власності на землю належала земельна ділянка площею 0,58 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, спадкоємцем якої за законом є її донька позивачка [PERSON], яка у встановлений законом термін звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вступила в управління спадковим майном, а отже є такою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців немає. На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради, на підставі державного акту серії ІІІ- ІФ № 025491 на право приватної власності на землю від 22.02.2001р.. На підставі наведеного,

Outcome: approved