overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

[PERSON] 29 жовтня 2018 року пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 липня 2000 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжність в характерах та ігнорування його як особистості, а також відсутність спільних інтересів і, як виявилося, відсутність почуттів спричиняли постійні сварки та непорозуміння, що згодом привело до розірвання стосунків та залишення відповідачем сім`ї, у результаті чого вони більше як дванадцять років проживають окремо і жодних зв`язків не підтримують. Під час розгляду справи по суті позивач [PERSON] у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про судове засідання, що вбачається із повідомлення на офіційному веб-сайті судової влади, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про укладення шлюбу відомо, що сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2000 року ( а. с. 4). Із заяв по суті справи відомо, що дітей у сторін немає. Із показань позивача [PERSON] , допитаного як свідка, вбачається, що у 2007 році вони припинили подружні відносини, відповідач залишила сім`ю, переїхавши проживати окремо. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] 29 квітня 2014 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В поданій до суду заяві посилалася на те, що вона [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 12 квітня 1993 року відділом приватизації житла є співвласником квартири [ADDRESS]. Вказувала, що в свідоцтві про право власності її прізвище зазначено як [PERSON] Посилаючись на те, що факт належності їй даного правовстановлюючого документа має для неї юридичне значення, іншим шляхом встановити неможливо, просила суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло. В судовому засіданні заявник повністю підтримала подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Заінтересована особа в судове засідання своїх представників не направила, будучи повідомлена судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] є [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] з 13 березня 1998 року у встановленому законом порядку зареєструвала своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] 28 лютого 2007 року заявник [PERSON]. зареєструвала шлюб з [PERSON] Також встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження, заявник народилася [INFO] року, батьками заявника є [PERSON] та [PERSON], прізвище заявника в свідоцтві про народження зазначено як [PERSON], російською мовою - [PERSON]. Дослідженими в справі доказами встановлено, що 12 квітня 1993 року відділом приватизації житла Полтавського авто агрегатного заводу видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS]. Зазначене свідоцтво видане на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Прізвище заявника в виданому свідоцтві помилково зазначено як [PERSON] замість вірного [PERSON]. Факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло заявнику [PERSON], підтверджується матеріалами справи та має для заявника юридичне значення, іншим шляхом встановити даний факт неможливо. Тому суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло, на квартиру [ADDRESS], виданого 12 квітня 1993 року відділом приватизації житла Полтавського автоагрегатного заводу на ім'я [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] 29 квітня 2014 року пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 643 грн. щомісячно. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], на утримання котрого відповідач матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтва про народження та довідки про склад сім'ї відомо, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], котрий проживає з позивачем (а.с. 2, 3, 4). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов'язку утримувати дитину, [PERSON] проживає окремо від дитини, має нерегулярний, мінливий дохід і тому є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у твердій грошовій сумі, ураховуючи вимогу позивача. Статтею 182 цього Кодексу встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Урахувавши наведене, суд дійшов до висновку про присудження аліментів на дитину у твердій грошовій формі в розмірі 643 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] 29 квітня 2015 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме - трудової книжки. В своїй заяві посилався на те, що в квітні 2015 року звернувся до Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві для оформлення пенсії, та з'ясувалося, що в трудовій книжці його ім'я зазначено як [PERSON]. Просив суд встановити факт належності йому трудової книжки, що видана на ім'я [PERSON]. В судовому засіданні заявник заяву повністю підтримав, посилаючись на викладені в заяві обставини. Заінтересована особа до суду своїх представників не направила, будучи повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду надходила заява від Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві з проханням розглядати справу без участі представника. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є громадянином Грузії, має посвідку на постійне проживання в Україні, зареєстрував своє постійне місце проживання в [ADDRESS]. За нормами ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Дослідженими в справі доказами встановлено, що заявнику [PERSON] 07 липня 1972 року було видано трудову книжку, але ім'я заявника помилково зазначено російською мовою як [PERSON]. Факт належності трудової книжки заявнику [PERSON], 1955 року народження, підтверджується матеріалами справи та має для заявника юридичне значення, іншим шляхом встановити даний факт неможливо. Тому суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] трудової книжки, виданої 07 липня 1972 року на ім'я [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] 29 квітня 2015 року звернулася в суд з позовною заявою до Бурилівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. Заяву про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк в нотаріальну контору не подала, тому в оформленні спадкових прав їй нотаріусом було відмовлено. Вказуючи на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в суд не з'явився, Бурилівська сільська рада надіслала письмову заяву з проханням слухати справу без участі її представника, позовні вимоги сільська рада визнає. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4), спадкоємцем після її смерті за законом є позивач по справі, яка є її донькою (а.с. 6, 7). Позивач, маючи бажання прийняти спадщину, в передбачений законом строк, спадщину не прийняла, заяву в нотаріальну контору не подала, та не відмовилася від спадщини, . Як вбачається із довідки Кривоозерської ЦРЛ (а.с. 8), причиною пропуску шестимісячного строку стала хвороба. Вказану причину суд вважає поважною, тому наявні підстави для визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] 29 квітня 2015 року на річці Тясмин в с. В. Яблунівці Смілянського району в нерестовий період полотном капроновим «павук», що є забороненим знаряддям лову, виловив 5 карасів, 3 плітки, 1 судака та 3 раки. Оскільки своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області звернулось до нього з позовом про стягнення 926 грн. 50 коп. збитків, заподіяних рибному господарству України. В судове засідання сторони не зявились, в направлених до суду заявах просили розглядати справу у їх відсутності; представник позивача підтримав позов, відповідач просив в позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 034518 від 29 квітня 2015 року, [PERSON] о 1 годині в цей день на річці Тясмин в с. В. Яблунівці Смілянського району в нерестовий період ловив рибу полотном капроновим «павук», забороненою для любительського та спортивного рибальства, та виловив 5 карасів, 3 плітки, 1 судака та 3 раки. Постановою Смілянського міськрайонного суду від 28 травня 2015 року відповідача визнано винним у вчинені правопорушення, визначеного ч. 4 ст. 85 КУпАП, накладено на нього 510 грн. штрафу з конфіскацією знаряддя лову. Згідно зі ст. 10 ЗУ «Про тваринний світ» громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу, внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. У відповідності з постановою КМУ № 1209 від 21 листопада 2001 року діями [PERSON] заподіяно шкоди на суму 926 грн. 50 коп. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 69-1, п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є джерелом формування спеціального фонду державного бюджету України та місцевих бюджетів, а тому збитки, заподіяні [PERSON] повинні бути внесені до спеціального фонду охорони навколишнього середовища Великояблунівської сільської ради. У відповідності із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

[PERSON] 29 квітня 2016 року звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі з 2002 року до вересня 2015 року. Від указаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що за час спільного проживання відповідач скоїв кримінальне правопорушення, в зв'язку з чим Котовським міськрайонним судом Одеської області його було засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі та направлено до Південної виправної колонії №51, де він знаходиться і на даний час. Оскільки відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання сина, знаходиться в місцях позбавлення волі, що не може його звільняти від обов'язку по утриманню сина, тому позивач звернулася до суду та просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця, до повноліття дитини. В судове засідання на розгляд справи позивач не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.12), відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач, в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву відповідно до виконаного судового доручення, в якій просить суд справу розглянути у його відсутність, з позовними вимогами згоден, не заперечує проти їх задоволення(а.с.21). Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачений ст. 184 цього кодексу. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі - [PERSON]. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.5), який проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні, про що свідчить довідка Станіславської сільської ради Котовського району Одеської області від 11 липня 2016 року №513.При таких обставинах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визначення аліментів на користь позивача на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно. Вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд вважає за необхідне їх покласти на відповідача в порядку ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] 29 липня 2019 року звернулась до Березанського районного суду із зазначеною заявою, у якій просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - державного акта серії [NUMBER] на право власності на землю площею 8,68 га в межах Березанської селищної ради, виданого 14 березня 2006 року Березанською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №54 на ім`я [PERSON] , посилаючись на наявність помилки у написанні її імені. Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. У судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявник заявлені вимоги підтримала, представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. З копії паспорта, виданого 11 січня 1997 року, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, свідоцтва про народження, додатку до розпорядження Березанської райдержадміністрації Миколаївської області від 01.12.2005 року №733, свідоцтва про одруження (а.с.3-5,8,10) вбачається, що зазначені документи видано на ім`я [PERSON] , тоді як Державний акт [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 8,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області, виданий Березанською районною державною адміністрацією 14 березня 2006 року на ім`я [PERSON] (а.с.6). Оскільки у державному акті на право власності на земельну ділянку допущена помилка та її виправлення у правовстановлюючому документі є неможливим, що підтверджено листом відділу у Березанському районі головного управління держгеокадастру у Миколаївській області (а.с.17), факт належності Державного акта заявнику підлягає встановленню судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

[PERSON] 29 липня 2019 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її батько [PERSON] помер [INFO] в м. Кадіївка Луганської області, що знаходиться на тимчасово окупованій території України. Причина смерті - ракова інтоксикація, рак тіла шлунку. ВДРАЦС по Антрацитівському району відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть батька у зв`язку з невизнанням документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] . Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в заяві на ім`я суду просить справу розглянути за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, у заяві на ім`я суду просить справу розглянути за її відсутністю, заперечень не має. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є сином громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Стаханова Луганської області, який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-7). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №113 від 01 травня 2019 року, виданого «Державною установою «Поліклініка №1 «Стахановської центральної міської багатопрофільної лікарні» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 9), [PERSON] помер [INFO] в м. Стаханов, причина смерті - ракова інтоксикація, рак тіла шлунку. ВДРАЦС по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Головного територіального управління юстиції відмовив заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу невстановленого зразка на території, непідконтрольній українській владі (а.с. 11). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] 29 листопада 2016 року звернувся до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 серпня 2008 р. вони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №1252. Від проживання у шлюбі народився син [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з заявою про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить справу слухати без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду з заявою про те, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу слухати без її участі. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 06 серпня 2008 р. сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №1252. Від проживання у шлюбі сторін народився син [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сімї не можливе, сторони проживають окремо. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін серії І-БВ №053761 від 06.08.2008р., даними свідоцтва про народження дитини серії І-БВ №162938 від 06.09.2011р. та визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved