Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

[PERSON] 11 вересня 2019 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якому посилаючись на викладені обставини просить суд стягнути з відповідача заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 19\~163,43 грн. та за перебування на лікарняному в розмірі 467,82 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. У визначений строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в частині стягнення заборгованості з виплати заробітної плати за липень 2018 року в розмірі 2\~435,02 грн. та за час перебування на лікарняному в листопаді в розмірі 467,82 грн., проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання представник відповідача ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» повторно не з`явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщені належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили, письмових заяв не надходило. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до\~статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] на підставі наказу № 76 від 18 червня 2003 року прийнята на роботу до ДП «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «ЕЛЕКТРОВОЗОБУДУВАННЯ» (яке перейменовано в ДП «Дніпровський електровозобудівний завод») на посаду інженера з підготовки виробництва першої категорії управлінням виробництва (а.с. 6-11). З наданої відповідачем довідки про доходи № 244 від 11 травня 2019 року вбачається, що станом на 21 травня 2019 року заборгованість з виплати заробітної плати становить 18\~694,61 грн. та за час перебування на лікарняному в листопаді в розмірі 467,82 грн., загальна сума складає 19\~162,43 грн. (а.с. 20). В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] виплачено заборгованість з заробітної плати за грудень 2017 року, лютий 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року, що підтверджується власноручно написаною заявою позивача. Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, яка згідно ст. 115 вказаного кодексу виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективними договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом ограном (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовими колективом), але не рідше двох разів на місць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після здійснення періоду, за який здійснюється виплата. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки (стаття 115 КЗпП України). Частиною 2 статті 233 КЗпП України\~визначено,\~що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення із відповідача на користь позивача заборгованість з виплати заробітної плати в загальній сумі 2\~902,84 грн., яка складається з: заборгованості з виплати заробітної плати за липень 2018 року в розмірі 2\~435,02 грн. та за час перебування на лікарняному в листопаді в розмірі 467,82 грн. Вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно із вимогами\~ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, інші учасники справи судових витрат не зазнали, у зв`язку із чим, судові витрати покласти на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial