Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] 25.09.2017 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що їй на праві власності належить квартира № 64 в житловому будинку № 90 по вул.Військбуд в м.Запоріжжі. На цей час у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які в 2015 р. продали належну їм квартиру [ADDRESS], та зареєструвались в квартирі, що належить позивачу. [PERSON] є сином позивача, а [PERSON] матір»ю її чоловіка. Відповідачі не проживають за місцем реєстрації з грудня 2015 р., оскільки виїхали з території України та постійно мешкають у Російській Федерації. Відповідачі не є власниками квартири, добровільно з місця реєстрації не знімаються, комунальні послуги не сплачують, чим чинить позивачу перешкоди в користуванні власністю. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.16, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, просить визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 64 в будинку № 90 по вул.Військбуд в м.Запоріжжя. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачі до суду повторно не з»явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.1996 р. [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с.7). Право власності позивача на вказану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8). В зазначеній вище квартирі зареєстровані позивач та відповідачі (а.с.8,9,13,14). [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає більше року, що підтверджено показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved