Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] 12 серпня 2012 року близько 1 години 15 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2105» державний номерний знак [NUMBER] в м. Хмельницькому по вул. Київській, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечного бокового правого інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований зправа від нього транспортний засіб марки «Деу» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після цього [PERSON] залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 4 вересня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, 130 ч. 4 КпАП України. Транспортний засіб марки «ВАЗ 2105» застрахований в ПАТ «Страхова компанія «Країна» з терміном дії до 6 жовтня 2013 року. ПАТ «Страхова компанія «Країна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування [PERSON] в сумі 3147 грн. 20 коп., посилаючись на те, що відповідач не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду за його участю протягом трьох робочих днів з дня її настання, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. В судове засідання представник позивача не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до вимог статті 29 цього ж Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до вимог підпункту 33.1.4. пункту 33.1. статті 33 цього ж Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до вимог підпунктів «а». «в», «ґ» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 цього ж Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як зясовано судом, ПАТ «Страхова компанія «Країна» здійснило страхове відшкодування [PERSON] в сумі 3147 грн. 20 коп. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved