Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

[PERSON] 07.07.2016 предявила позов до Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області та Самбірської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) площею 1,92 га із земель резервного фонду Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що вона з 07.07.1983 року працює на посаді начальника відділення звязку в с. Бабино Самбірського району Львівської області, однак під час розпаювання земель при складанні списків осіб, що мають право на земельну частку (пай), була пропущена в списках пайовиків по Бабинській сільській раді, хоча, як на момент розпаювання земель так і на сьогоднішній день була зайнята у соціальній сфері с. Бабино Самбірського району. Про те, що вона, позивач, має право на земельну частку(пай) довідалася в кінці 2015 року та в листопаді 2015 року звернулася із заявою про надання земельної частки (паю) до Бабинської сільської ради і отримала відповідь, що сільська рада не заперечує про надання такої частки, однак на своє звернення до Самбірської районної державної адміністрації щодо внесення її у додаткові списки отримала письмову відповідь про те, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено у судовому порядку. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог. Від відповідача Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника та визнання позову. Від відповідача Самбірської районної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника та про застосування строків позовної давності. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст. 6 ЗК України 1992 року при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів, враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. До числа осіб, зайнятих у соціальній сфері, належать працівники освіти, охорони здоровя, культури, побутового обслуговування населення, звязку, торгівлі та громадського харчування, правоохоронних органів, Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів, а також пенсіонери з числа цих осіб. Із трудової книжки та довідки вбачається, що [PERSON] 07.07.1983 року була призначена на посаду начальника відділу звязку с. Бабино, на якій працює по даний час (а.с. 5-6, 7). Із відповіді Самбірської РДА та управління Держгеокадастру у Самбірському району Львівської області вбачається, що [PERSON] було відмовлено у розгляді питання про включення її до додаткового списку осіб, які мають на право на земельну частку (пай) (а.с. 11, 12). Статтею 5 ЗК України 1992 року було встановлено, що сільські і селищні Ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місця розташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів. Частина земель резервного фонду, яка на час введення в дію цього Кодексу належала господарствам, залишається за ними на умовах постійного користування. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Згідно ст. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Із довідок, виданих виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області, вбачається, що згідно розпорядження голови Самбірської РДА від 16.05.1997 року № 338 пайова частка по Бабинському НААГ становить 1,92 га, сільська рада не заперечує у наданні земельної частки (паю) [PERSON], котра на час розпаювання була пропущена в списках пайовиків по Бабинській сільській раді, а також про те, що на території сільської ради є вільні землі запасу (а.с. 8, 9, 10). Ураховуючи наведене, порушене право [PERSON] на земельну частку (пай) підлягає захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) із земель резервного фонду Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області.

Outcome: approved