Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON] 08.09.2016р. звернулась до суду з позовом, в якому просить суд винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позову і пожиттєво. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач [PERSON].є її сином. Вона є пенсіонером за віком, пенсія складає 1489,16 грн. в місяць, що не забезпечує їй необхідного мінімуму для проживання. Майже уся сума відраховується на сплату комунальних послуг. Решту пенсії, яку отримує чоловік, не вистачає на проживання та харчування. Крім того вона є людиною похилого віку, часто хворіє, страждає на гіпертонічну хворобу третього ступеня, болі в серці, що потребує значних фінансових витрат. Син є працездатною людиною, однак не надає їй жодних коштів, матеріально не допомагає, внаслідок чого позивач змушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просили позов задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнав. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Положення ч. 2 ст. 202 та ст. 204 СК України передбачають підстави звільнення дочки та сина від обов'язку щодо утримання батьків, якими є позбавлення батьків батьківських прав і ці права не були поновлені та ухилення останніх від виконання батьківських обов'язків. Згідно ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір'ю відповідача [PERSON], відносно якого вона не була позбавлена батьківських прав. Позивач є пенсіонером, її вік складає 69 років, часто хворіє, страждає на гіпертонічну хворобу третього ступеня, що стверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.5), копією виписки з медичної картки (а.с.9). Крім того, як вбачається із довідки Головного управління ПФ від 20.05.16р. (а.с.6), пенсія позивача складає 1489,16 грн., значна частина з якої відраховується на оплату комунальних послуг. Інші джерела доходу, а саме пенсії чоловіка не вистачає на проживання, харчування та купівлю медичних препаратів. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує роз'яснення, викладені в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.03.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та положення ч. 2 ст. 205 СК України, згідно з якими при визначення розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Так як відповідач є працездатним, суд вважає, що з нього підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку, щомісячно які слід стягувати з останнього на користь позивача, починаючи з дати подання позову і пожиттєво. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. У зв'язку з задоволенням позову стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved