Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому вказала, що з 29.04.2017 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому, у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різність характерів, розходження поглядів на сімейні відносини, фактичні шлюбні відносини припинені з початку 2020 року, спільне господарство не ведуть, відповідач залишив сім`ю та проживає окремо. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Крім того, відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 29.04.2017 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №657, а також стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також просила судові витрати покласти на відповідача. Зазначила, що після розірвання шлюбу змінювати прізвище не бажає. Ухвалою суду від 30.04.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали суду від 30.04.2021 року та позовна заява з додатками, двічі надіслані відповідачу за адресою реєстрації (а.с. 21,24, 26), повернулись до суду без вручення з відміткою відділення зв`язку «не проживає» - поштове відправлення №0800105345905 (а.с. 27). Крім того, відповідач про розгляд справи був повідомлений відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (а.с. 28), повідомлення розміщене на сайті 05.08.2021 року (а.с. 29-30), а тому з цієї дати особа вважається повідомленою про час і місце розгляду справи. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що 29.04.2017 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, актовий запис №657; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб - а.с. 11). За час перебування у шлюбу у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження - а.с. 12). Як вказала позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різність характерів, розходження поглядів на сімейні відносини, фактичні шлюбні відносини припинені з початку 2020 року, спільне господарство не ведуть, відповідач залишив сім`ю та проживає окремо. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Крім того, відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Також між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох з подружжя, також судом встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено, а з урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. (а.с. 1), слід стягнути з відповідача на користь позивача. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. (а.с. 13-15, Договір про надання правової (правничої) допомоги від 28.03.2021 року, Звіт про надання правової (правничої) допомоги від 30.03.2021 року, квитанція до прибуткового касового ордеру від 30.03.2021 року), та які були включені до попереднього (орієнтованого) розрахунку сум судових витрат позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати за позовні вимоги про стягнення аліментів компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від їх сплати і відсутні особи, які їх понесли. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved