overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] 25 серпня 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на своє утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно на період навчання до досягнення 23 років, посилаючись на те, що він навчається в Барському коледжі транспорту та будівництва Національного транспортного університету в м.Бар та потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоч може її надавати. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали позов частково та пояснили, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у частці від заробітку (доходу), оскільки він є працюючим, а тому з нього слід стягувати аліменти на сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в період його навчання. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який навчається в Барському коледжі транспорту та будівництва Національного транспортного університету в м.Бар та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати. Відповідач працює, хворіє. Сторони не дійшли згоди щодо розміру допомоги на утримання позивача, яку відповідач повинен надавати. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-БВ №171105, що видане 14 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області, довідкою Барського коледжу транспорту та будівництва Національного транспортного університету №313 від 10 квітня 2015 року, довідкою Красилівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги №1054 від 09 жовтня 2015 року, трудовою книжкою [PERSON] серії БТ-1 №7944443. У відповідності до ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. В силу ст.199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч.1 ст.200 цього Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст.ст.198-201 Сімейного кодексу України з [PERSON] слід стягнути на сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. У відповідності до ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача також слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] 25 серпня 2015 року звернулась до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 21 травня 2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року вони припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сім'ї стало різність поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства, у зв'язку з чим виникали постійні сварки. На теперішній час відповідач виїхав у невідомому напрямку та має іншу сім'ю. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зі слів матері, [PERSON] виїхав на заробітки до Росії, на розірвання шлюбу згоден, тому суд вважає за необхідне справу розглянути за його відсутності заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 21 травня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року вони припинили шлюбні відносини, у зв'язку з непорозуміннями, сторони разом не мешкають, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та відповідно до ст.112 СК України шлюб необхідно розірвати. На підставі ч. 2 ст. 82 ЦПК України, судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з позивачки на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] 25 серпня 2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 16.03.2013 року та мають спільну дитину, - доньку Крістіну [INFO]. Подружні відносини припинені. Сторони проживають окремо. Дитина проживає із позивачем. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу практично не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки Крістіни у розмірі 1/3 частини доходів щомісячно до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Додатково пояснила, що рішенням суду від 30.09.2015 року її шлюб із [PERSON] розірвано та їй відновлено дошлюбне прізвище «Кулагіна». Вона доглядає дитину та отримує лише соціальну допомогу в сумі 130 гривень на місяць. Стан здоровя її та дитини є задовільним. Відповідач позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що наразі не має роботи та не має коштів для сплати аліментів. Додатково пояснив, що є працездатним, однак не може знайти роботу, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, інших дітей крім доньки Крістіни не має. Суд вислухавши сторони, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с. 10) [PERSON] та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу Кулагіна) [PERSON] зареєстрували шлюб 16.03.2013 року у м. Черкаси. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.09.2015 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] Кулагіна. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11). Згідно довідки КП «Соснівська СУБ» Черкаської міської ради (а.с. 12) [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом [INFO]. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання доньки Крістіни у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 25.08.2015 року (дата звернення із позовом до суду) і до повноліття дитини, тобто до 25.09.2031 року. Позивачем у судовому засіданні не обґрунтовано необхідність стягнення із [PERSON] аліментів у розмірі більшому ніж ? частка доходів відповідача. Доводи відповідача про те, що він не може сплачувати аліменти, оскільки не працює не є підставою для відмови у стягненні аліментів, оскільки [PERSON] як батько зобовязаний утримувати свою неповнолітню доньку. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] 25 серпня 2015 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 червня 2004 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, вчиняє конфлікти під час яких поводить себе агресивно, ображає та застосовує до неї фізичну силу. На неодноразові її зауваження не реагує. Дана ситуація триває вже протягом тривалого часу та негативно впливає на моральний стан, душевний спокій та психологічну обстановку у сім'ї, оскільки конфлікти відбуваються у присутності сина. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. За таких обставин вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 05 червня 2004 року, від якого мають сина [PERSON], що вбачається із свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження дитини. Сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач тривалий час спільного господарства не ведуть, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. Позивачка втратила до відповідача почуття поваги і любові внаслідок того, що він на її прохання щодо зміни своєї поведінки, яка негативно впливала на сина не реагував, не прислухався до неї, як до дружини, котра наполягала на розірванні шлюбу, оскільки не бажає в подальшому перебувати у шлюбі з відповідачем. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. При таких обставинах суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] 25 серпня 2015 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 липня 2006 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через те, що у них різні погляди на життя, на методи виховання сина та ведення спільного побуту. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. За таких обставин вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 22 липня 2006 року, від якого мають сина [PERSON], що вбачається із свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження дитини. Сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач з серпня 2015 року спільного господарства не ведуть разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. Позивачка втратила до відповідача почуття поваги і любові внаслідок того, що він на її прохання щодо зміни своєї поведінки, яка негативно впливала на сина не реагував, не прислухався до неї, як до дружини, котра наполягала на розірванні шлюбу, оскільки не бажає в подальшому перебувати у шлюбі з відповідачем. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. При таких обставинах суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

[PERSON] 25 серпня 2016 року звернувся до суду з\~\~позовом до відповідачки про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 14 липня 2006 року він\~\~зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини у сторін фактично припинені з січня 2016 року, оскільки між ними постійно виникали непорозуміння і сварки, свідком яких постійно була їх дитина. Сторонами вживались спроби до примирення, але позитивного результату це не надало, тому зараз вони разом не мешкають і не ведуть спільного господарства. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений\~належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, погодилась розірвати шлюб з позивачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Клець». Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 14 липня 2006 року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 217. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки з січня 2016 року, між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя, а збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог\~\~частини 8\~статті 235 Цивільного процесуального кодексу України\~відповідачці залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу -\~«Клець».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] 25 січня 2014 року звернулась до суду із заявою про надання їй права на реєстрацію шлюбу, посилаючись на те, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], вона вагітна, перебуває на обліку в жіночій консультації. Вона та [PERSON] бажають узаконити свої стосунки та зареєструвати шлюб, однак вона ще не досягла шлюбного віку, має повних 16 років і тому просить суд надати їй право на шлюб. В судовому засіданні заявниця на своїх вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. [PERSON] - мама заявниці не заперечує проти створення донькою сім'ї та реєстрації шлюбу. [PERSON] просить суд дати право на реєстрацію шлюбу, оскільки бажає мати сім'ю, разом виховувати дитину. Він пояснив суду, що його мама знає про їх стосунки і не заперечує проти реєстрації шлюбу, погоджується з їх наміром зареєструвати шлюб та у шлюбі виховувати дитину. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] не досягла шлюбного віку, має повних 16 років, однак перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], просить суд дати право на реєстрацію шлюбу, оскільки бажає мати сім'ю, разом виховувати дитину. Вона пояснила суду, що їх мами знають про їх стосунки і не заперечують проти реєстрації шлюбу, погоджуються з їх наміром зареєструвати шлюб та у шлюбі виховувати дитину. Судом також встановлено, що [PERSON] вагітна, чекає народження дитини. Вагітність заявниці підтверджується довідкою від 15 січня 2014 року № 12, виданою Дніпропетровською міською лікарнею № 2. За змістом ст. 23 Сімейного кодексу України за рішенням суду особі, яка досягла 16 років може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи, що заявниця та [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб та зважаючи, що заявниця вагітна, досягла віку шістнадцяти років, саме тому суд вважає можливим надати їй право на реєстрацію шлюбу, оскільки це відповідає її інтересам та інтересам дитини, народження якої вони чекають. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] 25 січня 2016р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебували у шлюбі і мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], однак відповідач дітей не утримує, тому слід стягувати аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, проти заочного розгляду справи - не заперечує. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], однак батько матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Данні обставини підтверджуються даними рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28.01.2015 року, даними свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії [NUMBER] від 28.02.2012р., даними свідоцтва про народження [PERSON], 13.03.2006р.н. серії [NUMBER] від 10.04.2006р За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] 25 січня 2017 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 03.09.2014 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені з грудня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивачка подала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 03.09.2014 р. Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 233 (а.с.5). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

[PERSON] 25 січня 2019 року звернулась до Дзержинського райсуду м.Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06.07.2018 року вони уклали шлюб, зареєстрований Дніпровським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1435. Від проживання у шлюбі не мають неповнолітніх дітей. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї неможливе. Ухвалою Дзержинського райсуду м.Харкова від 02 квітня 2019 року дану цивільну справу передано до Старокостянтинівського райсуду Хмельницької області за підсудністю. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена цивільна справа 08 травня 2019 року надійшла до мого провадження. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити з вищенаведених підстав, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 06.07.2018 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Дніпровським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1435. Від проживання у шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї неможливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про одруження сторін серії [NUMBER] від 06.07.2018р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved