Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений із [PERSON], (далі - відповідач) та стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 30% від доходів відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 16.12.2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, між ними постійно виникають сварки, шлюбні відносини фактично припинилися та на даний час вони ведуть окреме господарство. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина. Спір про поділ майна між ними відсутній. Згідно письмової заяви позивача, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із підстав, викладених у позовній заяві. У своїй письмовій заяві відповідач також просив розглядати справу за його відсутності, а позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 грудня 2000 року Мотижинською сільською радою Макарівського району Київської області між сторонами зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №5. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER], видане 15.03.2002 року Мотижинською сільською радою Макарівського району Київської області). Позивач вказала, а відповідач не заперечив, що через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейний побут шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, матеріально сім'ю відповідач не підтримує, збереження сім'ї неможливе, перебування позивача у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам дитини. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст. 110 СК України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене та обставини, що впливають на розмір аліментів, а також те, що відповідач є працездатним; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у зв'язку з визнанням відповідачем позову. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 243,60 грн., та в дохід держави - 243,60 грн.

Outcome: approved