Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, сторони зареєстрували шлюб, від якого мають сина - [PERSON], однак сімейні відносини між ними припинені через розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, можливості зберегти сім'ю немає, фактично шлюбні відносини між ними припиненні, та просила суд визначити місце проживання дитини з нею. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, просила суд залишити вимоги щодо визначення місця проживання дитини без розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте його представник, який діє на ордеру серії ОД №216275 від імені відповідача, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, з позивними вимогами погоджується. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 18 вересня 2012 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції за актовим записом №1598. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Подружнє життя позивача з відповідачем не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, можливості зберегти сім'ю немає, фактично шлюбні відносини між ними припиненні Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Спору про розподіл майна, що є їх спільною власністю сторони не заявили. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З ч.1 ст.24 СК України вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також суд на наявності для того законних підстав, задовольняє заяву позивача про залишення вимог щодо визначення місця проживання дитини без розгляду відповідно до ст.207 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved