Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що їх матері [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1996 року належить на праві власності квартира [ADDRESS], та на підставі свідоцтва про право власності на багатофункціональний будинок, виданого ВК ОМР 16.03.2009 року, належить на праві власності багатофункціональний будинок (блок обслуговування автомобілів) по вулиці Середній, 61-А в місті Одесі. 02 березня 2010 року [PERSON] померла. Заповітом, посвідченим державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори 11.06.1998 року за № 2-1636, все належне майно, [PERSON] заповіла її дітям [PERSON] та [PERSON]. Маючи намір оформити свої спадкові права пічля смерті матері, позивачі звернулись с заявами про прийняття спадщини до Пятої одеської державної нотаріальної контори, однак видати свідоцтво про право на спадщину їм відмовились, оскільки чоловік померлої [PERSON] також звернувся с заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. Оскільки позивачі вважають спадкове майно особистою приватною власністю померлої [PERSON], вони вимушені звернутись з позовом до суду. Представник позивачів в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд визнати квартиру [ADDRESS] та багатофункціональний будинок (блок обслуговування автомобілів) по вулиці Середній, 61-А в місті Одесі, особистою приватною власністю [PERSON] та визнати за [PERSON] та [PERSON], в рівних долях, по 1/2 частині за кожним, право власності на зазначене майно, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 02.03.2010 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1996 року належить на праві власності квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на багатофункціональний будинок, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 16.03.2009 року, належить на праві власності багатофункціональний будинок (блок обслуговування автомобілів) по вулиці Середній, 61-А в місті Одесі. 02 березня 2010 року [PERSON] померла. Заповітом, посвідченим державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори 11.06.1998 року за № 2-1636, все належне майно, [PERSON] заповіла її дітям [PERSON] та [PERSON]. В період з 21.04.1989 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який 26.08.2010 року звернувся до нотаріальної контори с заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. В судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечувалось, що квартира [ADDRESS] була придбана [PERSON] за кошти які вона отримала від продажу 2-ох квартир розташованих в с. Петродолинське Одеської області, та належали її матері. Відповідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. За таких обставин, суд вважає можливим визнати квартиру [ADDRESS] - особистою приватною власністю [PERSON]. В судовому засіданні також встановлено та сторонами не заперечувалось, що багатофункціональний будинок (блок обслуговування автомобілів) по вулиці Середній, 61-А в місті Одесі належав [PERSON] як фізичній особі - субєкту підприємницької діяльності (свідоцтво про державну реєстрації фізичної особи підприємця серії В03 №370211). Вказані обставини також підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку № 56709, з якого вбачється, що фізична особа підприємець [PERSON], здійснювала діяльність по здаванню в аренду власного нерухомого майна та надання інших індивідуальних послуг (мойка автомобілів) за адресою: місто Одеса, вулиця Середня, 61-А. Відповідно до положень статей 57, 61 СК, ст. 52 ЦК України та п. 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», майно приватного підприємства чи фізичної особи підприємця не є обєктом спільної сумісної власності подружжя. За таких обставин, суд вважає можливим визнати багатофункціональний будинок (блок обслуговування автомобілів) по вулиці Середній, 61-А в місті Одесі - особистою приватною власністю [PERSON]. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] фактично вступили в керування спадщиною, яка відкрилась після смерті [PERSON]. Відповідно ст. ст. 1217, 1235 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved