Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу подружжям. Свої вимоги заявники обґрунтовують тим, що 07 вересня 2002 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу заявники мають двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, фактично шлюб розпався та має суто формальний характер. Крім того, заявники вказують, що між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні, що підтверджується укладеним між ними договором про виховання та утримання дітей від 26.09.2020 року. Зазначений договір відповідає їх дійсним намірами і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину укладений ними у відповідності зі справжньою волею. Таким чином, заявники просять суд заявлені вимоги задовольнити та розірвати шлюб. Провадження у справі за заявою [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу відкрито 11 січня 2021 року. Заявники в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином та просили суд розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи та надавши належну оцінку доказам суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 07 вересня 2002 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 617. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Як свідчать свідоцтва про народження, копії яких долучено до матеріалів справи, заявники від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме участь той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, згідно до вимог 109 СК України. Матеріали справи свідчать про те, що заявники досягли згоди стосовно визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, що підтверджується копією укладеного між ними договору про виховання та утримання дітей від 26.09.2020 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Ковток А.І. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначено в заяві, і доказів зворотного під час розгляду справи отримано не було, [PERSON] , [PERSON] припинили вести спільне господарство, проживають окремо один від одного та подружні відносини не підтримують. Зважаючи на подану спільну заяву про розірвання шлюбу, враховуючи визнання подружжям неможливості збереження сім`ї та їх твердження щодо тієї обставини, що подальше перебування у шлюбі не відповідає як їх інтересам, беручі до уваги наявність домовленостей щодо сплати аліментів, участі у вихованні та утриманні дітей, суд вважає за можливе задовольнити вимогу про розірвання шлюбу між заявниками. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено під час розгляду заяви, [PERSON] бажає іменуватись прізвищем отриманим під час реєстрації шлюбу. Зважаючи на подану спільну заяву про розірвання шлюбу, враховуючи визнання подружжям неможливості збереження сім`ї та їх твердження щодо тієї обставини, що подальше перебування у шлюбі не відповідає як їх інтересам, беручі до уваги наявність домовленостей щодо сплати аліментів, участі у вихованні та утриманні дітей, суд вважає за можливе задовольнити вимоги та розірвати шлюб укладений між заявниками. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved