Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

[INFO] померла [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,18 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) за заповітом після смерті [PERSON], однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, просив справу слухати у її відсутності (позовна заява, а.с. 5). Представник відповідача - сільський голова Рівненської сільської ради в судове засідання не з'явилася, подав суду заяву про слухання справи за його відсутності та про визнання позовних вимог (а.с. 21). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] в с. Новопертівка Запорізького району Запорізької області (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 203 від 14 березня 2017 року (а.с.11), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № М-75/0-0.29-134/141-17 від 10 травня 2017 року (а.с. 12), випискою із списку громадян, членів КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області що додається до Державного акта на право колективної власності на землю № 192 від 14 березня 2017 року (а.с. 13), доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Промінь» с. Рівне площею 2,18 умовних кадастрових гектара. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 47630132 від 05 травня 2017 року (а.с. 16) слідує, що [PERSON] по своїй смерті залишила заповіт посвідчений 27.09.1996 року. Даним заповітом (а.с. 8) спадкодавець заповіла [PERSON] все своє майно та права, що належатимуть їй на момент смерті. Зазначений заповіт за даними Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) (інформаційна довідка № 47630132 від 05 травня 2017 року (а.с. 16), а також за даними Рівненської сільської ради (а.с. 8), є чинним, не зміненим і не скасованим. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 203 від 14 березня 2017 року (а.с. 11) доводиться, що [PERSON] після смерті [PERSON] прийняв спадщину фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 20 серпня 2011 року (а.с.10), слідує, що оригінал сертифіката серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданий на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 143 від 05 травня 2017 року (а.с.14). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved