Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся у липні 2014 року до суду з позовом до [PERSON] про виділ у натурі частки у будинковолодінні та встановлення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що, сторони є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями по вул.Пролетарській,161, м.Пирятина Полтавської області. Земельна ділянка, площею 0,0862 га, на якій розташоване будинковолодіння, не приватизована. Позивач проживає у вказаному домоволодінні разом з неповнолітньою донькою [PERSON],[INFO]. Останнім часом між сторонами виникають спори щодо порядку користування будинковолодінням та присадибною земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Тому просить суд поділити в натурі між сторонами спірне домоволодіння відповідно до варіанту розподілу, запропонованому у висновку фахівця ПП «Бюро послуг та консультацій». У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просив виділити в натурі частку [PERSON] у житловому будинку із господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул.Пролетарській,161, м.Пирятина Полтавської області, визнати за позивачем право власності на 12/25 частини житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами згідно Варіанту №5 розподілу основної частини житлового будинку, квартира №2, пофарбовано голубим кольором у Додатках №10 та №11 до висновку №743/744/745 комплексної будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи від 26.02.2015 ( з виправленнями та змінами), проведеної на виконання ухвал суду від 12.08.2014 та 27.08.2015. Порядок користування земельною ділянкою визначити також відповідно до варіанту № 5 даного висновку (додаток до висновку №11 із змінами та доповненнями). Просив також стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну компенсацію за нерівність часток у домоволодінні в розмірі 7\~713 грн та судові витрати. При цьому пояснив, що обраний варіант розподілу домоволодіння погоджений співвласниками домоволодіння, цей варіант був доповнений та уточнений експертом з урахуванням пропозицій сторін. З огляду на те, що позивач одна виховує неповнолітню доньку та має статус малозабезпеченої, у звязку з чим отримує соціальну допомогу, просить виділити їй у власність вищевказану частину житлового будинку та господарських споруд із стягненням на її користь з відповідача грошової компенсації за невідповідність часток у будинковолодінні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що визначений експертом варіант №5 розподілу належного їм з позивачем на справі спільної власності будинковолодіння не враховує вартості робіт, які необхідно провести власнику квартири №1 для улаштування необхідних інженерних комунікацій у запропонованій ізольованій частині житлового будинку, оскільки всі комунікації залишаються у частині, що виділяється співвласнику квартири №2. Експертом невірно визначені дати будівництва окремих господарських споруд та прибудов ( сараю, сажа та погреба під прибудовою «а», навіса «Е», огорожі №1), що вплинуло на визначення їх вартості та відповідно розміру компенсації нерівності часток будинковолодіння, не враховано збільшення житлової площі за рахунок знесення груби у частині домоволодіння, що виділяється співвласнику квартири №1. Крім того, пояснила, що окремі споруди - навіс «Е» та огорожа №1 були зведені нею за власні кошти після смерті батька. Також за власні кошти вона придбала газовий котел. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено: [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Пролетарській,161, м.Пирятина Полтавської області, право власності на який сторони набули в результаті спадкування за законом після смерті 05.10.2010 батька - [PERSON] (а. с. 5-6). Вказане домоволодіння в цілому складається із житлового будинку «А-1» загальною площею 69,9 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м, прибудови «а», погреба під «а», сараю «Б», прибудови «б», прибудови «б-1», прибудови «б-2», сажу «Г», гаража «Д» (самочинне будівництво), навісу «Е», убиральні «Ж», огорожі №1, огорожі №2, огорожі №3, воріт №4 ( а.с.7-9). Земельна ділянка, площею 0,0862 на, на якій розташоване домоволодіння, не приватизована (а.с.10). Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем виник спір щодо порядку користування спільним домоволодінням та земельною ділянкою. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 367 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. За змістом ч. 3 ст. 370 ЦК України, виділ частки із спільного майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ ст. 364 ЦК України. Відповідно до ст. 364 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. Відповідно до ст. 152 ЖК України ( в ред. Закону України від 12.02.2015) виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України виділ частки в натурі може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідатиме розміру їх часток у домоволодіння, та можливості переобладнати будинок в ізольовані квартири з улаштуванням у кожній частині будинку окремих систем водопостачання, каналізації, опалення та газопостачання, оскільки поділ будинку на частини передбачає користування кожним із співвласників цих послуг окремо. Крім того, у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 4.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. Також слід зазначити, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд зясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвіря тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При предявленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою, суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо Для визначення можливих варіантів розподілу домоволодіння у справі, ухвалою суду від 12.08.2014 було призначено проведення Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. [PERSON] будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, за результатами якої було отримано висновок №743/744/745 від 26.02.2015, який у подальшому було уточнено та доповнено з урахуванням пропозицій сторін (а.с.62-103,163-168). У висновку судової будівельно-технічної експертизи №743/744/745 від 26.02.2015 запропоновано шість варіантів розподілу домоволодіння у натурі та порядку користування земельною ділянкою, якими визначено технічну можливість переобладнати спірне приміщення в ізольовані квартири з відступленням від ідеальних часток співвласників та проведенням ряду перепланувань та переобладнань. Обраний сторонами варіант №5 розподілу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи відповідає нормам ДБН В.2.2-15-2005, розрахований з незначним відхиленням від ідеальних часток співвласників та виплатою найменшого розміру компенсації за невідповідність часток, та, на думку суду, є прийнятним та відповідатиме інтересам кожного із співвласників. За цим варіантом розподілу оптимально враховано розташування надвірних будівель та конфігурація земельних ділянок, що виділяються у користування співвласників домоволодіння, зокрема можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель. Обираючи вказаний варіант розподілу спільного домоволодіння, за яким у власність позивача буде виділена квартира №1, у якій розміщені санвузол та кухня із відповідними системами комунікації водопостачання, каналізації та газопостачання, судом враховано також інтереси неповнолітньої дитини, яка проживає разом з позивачем та враховується її матеріальний стан як малозабезпеченої (а.с.14,11-12). Погоджений сторонами варіант №5 розподілу домоволодіння передбачає здійснення переобладнань і перепланувань будинку, у тому числі які передбачають втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування (закладення дверних прорізів, улаштування дверних отворів, обладнання приміщень самостійними системами газопостачання, водопостачання, каналізації, електропостачання). У звязку з цим позивач надав суду рішення виконавчого комітету Пирятинської міської ради №135 від 19.06.2015, яким погоджено та дозволено проведення цих робіт за запропонованим варіантом (а.с.131) та отримав відповідне погодження у органах державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної інспекції на таке переобладнання (перепланування) (а.с.133,135). Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо правильності проведеної судової будівельно-технічної експертизи в тій частині, що експертом було невірно визначені дати будівництва окремих господарських споруд та прибудов, що вплинуло на визначення їх вартості та відповідно розміру компенсації нерівності часток домоволодіння, не враховано збільшення житлової площі за рахунок знесення груби у частині домоволодіння, що виділяється співвласнику квартири №1. За змістом ч.3 ст. 10 ч. 3, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч вказаним положенням закону відповідачем не було надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на спростування вказаних висновків експерта. Відповідно до ст. 150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Від призначення у справі повторної судової будівельно-технічної експертизи для визначення варіантів розподілу домоволодіння та його дійсної вартості відповідач відмовилася. Інших варіантів розподілу спірного домоволодіння за висновком 743/744/745 від 26.02.2015 не запропонувала. Доводи відповідача про зведення навісу «Е» та огорожі №1 за її власні кошти суд також відхиляє як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами. У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина приміщень, яка перевищує за розміром його частку, суд повинен вирішити питання про стягнення з нього відповідної грошової компенсації. В результаті виділу часток спірного домоволодіння позивачу передається у власність 12/25 частини житлового будинку із господарськими будівлями, а у власність відповідача - 13/25 частини житлового будинку із господарськими будівлями. Розмір грошової компенсації за нерівність часток у домоволодінні за уточненим Варіантом розподілу будинковолодіння №5 складає 7\~713 грн. Разом з тим, при вирішенні питання щодо стягнення на користь позивача грошової компенсації за нерівність часток, виділених співвласникам за обраним варіантом розподілу, суд враховує таке. У власність позивача [PERSON] виділяється частина квартири, яка містить нежитлові приміщення кухні, котельні та ванни, де знаходяться всі внутрішні мережі газо-, водо- та електропостачання. Інша сторона позбавляється їх взагалі, що, на думку суду, впливає на вартість часток сторін. Допитана у судовому засіданні експерт [PERSON], якою проводилася призначена судом будівельно-технічна експертиза, розяснила, що до компетенції експерта не входить визначення вартості проведення робіт на влаштування окремих інженерних систем опалення, водопостачання, газопостачання та електропостачання виділеної частки будинку та вартості розроблення їх проектів, оцінка може бути проведена по факту виконаних робіт. За таких обставин, з урахуванням необхідності улаштування необхідних інженерних комунікацій у запропонованій відповідачу ізольованій частині житлового будинку з покладенням на неї певних витрат, суд вважає за можливе не стягувати з відповідача грошової компенсації за нерівність часток, виділених співвласникам за обраним варіантом розподілу, у сумі 7713 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~\~ Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Як убачається з постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.14 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У справи міститься угода про надання правової допомоги від 22.07.14 року №50, укладена між адвокатом [PERSON] та [PERSON], предметом якого є надання останній правової допомоги, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, квитанція про його отримання представником позивача №18/12 від 18.12.2015 у сумі 6000 грн. (а.с.22,23,177-178). Таким чином, заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн, яка полягала в підготовці та складанні адвокатом позовної заяви, інших процесуальних документів, надання консультацій, ознайомленням з матеріалами справи та участі у судових засіданнях, на думку суду, є обґрунтованим та документально підтвердженим матеріалами справи, тому підлягає стягненню з відповідача пропорційно до суми задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення розмір витрат позивача на правову допомогу у частці, пропорційно до задоволених вимог - 5820 (пять тисяч вісімсот двадцять) грн (97% від суми задоволених позовних вимог). Відповідно до встановлених часток підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору 814 (вісімсот чотирнадцять) грн 20 коп, 1908 (одну тисячу девятсот вісім) грн 96 коп. - витрат на проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. В частині стягнення на користь позивача витрат на виготовлення технічного паспорту на домоволодіння в сумі 800 грн, вимоги позивача не підлягають задоволенню. Суд не вважає витрати на його виготовлення судовими у розумінні ст. 79 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 358,364,367 ЦК України,

Outcome: partial