Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

[PERSON] (далі- Позивач) звернулася до Глухівського міськрайонного суду Сумської області із вказаним позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 12971, вчинений 12.09.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості не сплаченої в строк за кредитним договором № б/н від 19.11.2010 у розмірі 59252,61 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4851,51 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 47903,36 грн., заборгованість з пені та комісії у розмірі 3200,00 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2797,74 грн., витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800,00 грн., всього з врахуванням витрат, пов`язаних з вчинення виконавчого напису 61052,61 грн.; стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь безпідставно отримані за виконавчим написом № [NUMBER] вчиненим 12.09.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. під час примусового виконання виконавчого провадження № 55469127 грошові кошти у розмірі 10807,46 грн.; стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь судові витрати понесені нею, а саме: судовий збір, з урахуванням витрат позивача понесені із сплатою судового збору в загальному розмірі 1761,60, у тому числі: судовий збір 840,80х2=1681,60 грн., комісія з платника 25,00 грн.х2=50,00 грн., комісія за обслуговування 15,00 грн.х2=30,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.09.2017 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Швець Р.О. було видано виконавчий напис № 12971. За змістом зазначеного виконавчого напису на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (зараз внаслідок націоналізації ПриватБанку Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») пропонується стягнути заборгованість з неї, не сплачену в строк за кредитним договором б/н від 19.11.2010. Строк, за який провадиться стягнення 2446 днів, а саме: з 19.11.2010 по 31.07.2017, сума, що підлягає стягненню, складає 59252,61 грн. з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4851,51 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 47903,36 грн., заборгованість з пені та комісії у розмірі 3200,00 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2797,74 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800,00 грн., а всього з урахуванн8ям витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 61052,61 грн. У січні 2019 року позивач дізналася, що на її грошові кошти, які знаходяться на рахунку відкритому на її ім`я у відділенні Ощадбанку в [ADDRESS] , накладено арешт. Із виписки по картковому рахунку, відкритому у відділенні Ощадбанку в м. Лозова, позивач побачила, що з її рахунку списано грошові кошти: 18.12.2018 у сумі 4260,88 грн., 11.01.2019 у сумі 5505,50 грн., 11.01.2019 у сумі 860,00 грн., усього списано 10626,338 грн. за постановою ВДВС № ВП 55469127 від 11.12.2018, борг згідно виконавчого напису № 12971 від 12.09.2017, що видано приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Швець Р.О.. Оскільки їй нічого не було відомо про правові підстави стягнення з неї грошових коштів, нею було направлено звернення до приватного нотаріуса Швець Р.О. щодо надання інформації по виконавчому напису, не отримавши відповіді на запитувану інформацію, вона звернулася до адвоката за правовою допомогою. На адвокатський запит Глухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби надіслав завірені копії: постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2018 із зазначенням, що ВДВС відкрито ВП на виконавчим написом № 12971 від 12.09.2017 приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 61052,61 грн. боргу; постанов про арешт коштів боржника від 11.12.2018 із зазначенням, що відділом державної виконавчої служби на примусове виконання спірного виконавчого напису було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках позивача у філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», у філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк»; постанови про арешт майна боржника від 04.10.2018 із зазначенням, що відділом державної виконавчої служби на примусове виконання спірного виконавчого напису було накладено арешт на майно, що належить боржнику; виконавчого напису вчиненого 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Також зазначає, що відповідно до повідомлення Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби усього з позивача було стягнуто та перераховано за спірним виконавчим написом на користь АТ КБ «ПриватБанк» 10807,46 грн. Позивач стверджує, що отримувала кредит від ПриватБанку приблизно у 2011-2012 роках в сумі 2700 грн., кредитний ліміт було збільшено до 5000 грн., кредит було сплачено повністю. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом порушено вимоги закону щодо вчинення виконавчих написів, її було позбавлено можливості заявити вимоги про застосування строків позовної давності, що свідчить про спірність суми за договором, на підставі якого було вчинено виконавчий напис. Ухвалою суду\~від 31\~січня 2020\~року відкрито\~провадження та\~призначено справу\~до розгляду\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~виклику сторін. Позивач та\~її представник\~в судове\~засідання не\~з`явилися. Представник відповідача, згідно поштового повідомлення №4140006207929 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками до неї 11 лютого 2020 року і від нього не надійшло будь-яких повідомлень про причини неявки, також ним не подано у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк відзиву на позовну заяву. Представник третьої особи Глухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання не з`явився. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. у судове засідання не з`явився. Відповідно до\~статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України)\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою КМУ 29.06.1999 року за № 1172, видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12971. Відповідно до\~статті 87 ЗУ «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно\~статті 88 ЗУ «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів,\~установлюється Кабінетом\~Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Із виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі кредитного договору № б/н від 19.11.2010. Підпунктом 5.1. пункту 5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (в редакції чинній станом на 08.07.2015 дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (підпункт 5.2 пункту 5 глави 16 Порядку № 296/5 від 22.02.2012). Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримувала від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим вона була позбавлений можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, позивач не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Також нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 19.11.2010 по 31.07.2017, тобто більше ніж три роки. Приватний нотаріус Швець Р.О. при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому платежу, чим порушив норми статті 88 Закону України «Про нотаріат», та п.1 Переліку. Судом встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 12.09.2017 не переконався у безспірності заборгованості що підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, крім того нотаріусом порушені строки вчинення виконавчого напису. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог\~Закону «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню. Як вбачається із Виписки по картковому від 14.01.2019 під час примусового виконання виконавчого напису на підставі постанови про арешт коштів боржника з рахунку відповідно до виписки позивачки відкритому у відділенні Ощадбанк в [ADDRESS] . [ADDRESS] Харківської області на [ADDRESS] , було списано грошові кошти у загальному розмірі 10626,38 грн. (а.с.30). Відповідно до повідомлення Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 29.01.2020 за № 7871, 18.12.2018 з боржника було стягнуто кошти у сумі 4260,88 грн., з яких: 3737,16 грн. перераховано на користь стягувача, 373,72 грн. перераховано виконавчого збору, 150 грн. витрат виконавчого провадження; 22.01.2019 з боржника було стягнуто кошти у сумі 7777,34 грн., з них: 7070,30 грн. було перераховано на користь стягувача, 707,04 грн. перераховано виконавчого збору. Згідно зі статтею 1212 ЦК України особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення\~цієї глави\~застосовуються незалежно\~від того,\~чи безпідставне\~набуття або\~збереження майна\~було результатом\~поведінки набувача\~майна,\~потерпілого,\~інших осіб\~чи наслідком\~події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у сумі 10807,46 грн. також підлягають задоволенню. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати, понесені позивачем, а саме: витрати по оплаті судового збору у загальному розмірі 1761,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Outcome: approved