Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом також - заявник) звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті свого батька, в обґрунтування якої зазначив, що 19.12.2016р. в м. Харцизьк, яке розташоване на непідконтрольній державній владі України території помер його батько [PERSON], 14.11.1929р.н., якого поховали 20.12.2016р. на цвинтарі міста Харцизька Донецької області. Єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті померлого є довідка про причину смерті, свідоцтво про поховання та свідоцтво про смерть, які видані закладами, що знаходяться на території непідконтрольній державній владі України. Встановлення факту смерті необхідно для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Просить встановити факт смерті [PERSON], 14.11.1929р.н., який помер 19.12.2016р. в м. Харцизьк Донецької області. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, але 19.06.2017р. до суду надійшла заява, про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи, Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 01.06.2017р. від начальника Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшла заява, про розгляд справи без участі представника відділу, додатково повідомив, що заява про державну реєстрацію смерті гр.[PERSON] до Добропільського районного відділу ДРАЦС не надходила. Таким чином, на підставі ч.2 ст.158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог,\~дослідивши письмові документальні докази, представлені в обґрунтування заяви, фотознімки місця поховання, вважає, що задоволенні заяви, про встановлення факту смерті гр.[PERSON] слід відмовити. Заявник є сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 18.01.1963р. Харцизьким міським бюро РАЦС, актовий запис № 24, серія V-УР №1018050 (6). З копії свідоцтва про смерть серії ДНР №052485, виданого 20.12.2016р. Харцизьким міським відділом записів актів цивільного стану державної реєстраційної палати міністерства юстиції ДНР, актовий запис №1042, вбачається фіксування смерті гр.[PERSON], 14.11.1929р.н., який помер 19.12.2016р. в місті Харцизьк. Вказана копія свідоцтва про смерть видана закладом, який розташований на тимчасово неконтрольованій органами державної влади України території. Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. 01.06.2017р. до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов лист від начальника Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану №15.32-5/787, про те, що заява про державну реєстрацію смерті [PERSON] до Добропільського районного відділу ДРАЦС не надходила. Також до матеріалів справи не надано підтверджуючого документу щодо відмови у державній реєстрації смерті гр.[PERSON],14.11.1929р.н. будь-якого іншого державного органу реєстрації актів цивільного стану. Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки заявником не доведено неможливість реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, тому підстави, щодо встановлення факту смерті [PERSON] саме судом відсутні.

Outcome: dismissed