Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] 08.07.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, виселення та вселення. Позивач зазначав, що 20.05.2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно якого він (позивач) придбав у власність квартиру [ADDRESS]. Після купівлі квартири він з»ясував, що в квартирі мешкає [PERSON] (відповідач), який пояснив, що ключі від квартири йому надала колишня власник квартири - [PERSON], яка померла [INFO] року та яка є донькою [PERSON] (продавця). Оскільки [PERSON] відмовився добровільно звільнити квартиру [NUMBER] на вимогу позивача як власника квартири, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнала; вважаючи, що позовні вимоги позивачем пред»явлено без достатніх підстав, оскільки ? частини квартири на даний час є спірною, просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.05.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 20.05.2014 року за реєстровим №1166, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (позивач); право власності на квартиру на ім»я позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.05.2014 року (а.с.4-6). Квартира [NUMBER] є однокімнатною, житловою площею 22,90 кв. м, загальною площею 51,10 кв. м (а.с.4). Згідно довідки форми №3 від 16.10.2014 року в квартирі [NUMBER] зареєстрованих осіб не має; при цьому, представником відповідача не заперечується факт проживання в спірній квартирі відповідача [PERSON], а також факт перешкоджання останнім вселенню та проживанню в квартирі позивача [PERSON] Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Таким чином, твердження позивача [PERSON] про те, що він, як власник квартири [ADDRESS], має право на вселення в зазначену квартиру та користування приміщеннями квартири без будь-яких обмежень, а відповідач [PERSON] не має законних підстав перешкоджати йому у здійсненні прав власника квартири, доведені в судовому засіданні. Заперечення відповідача [PERSON] в особі представника [PERSON] проти задоволення позову [PERSON] є безпідставними, оскільки факт наявності на даний час спору між відповідачем [PERSON] та [PERSON] щодо права на ? частину квартири [NUMBER] не може бути підставою для обмеження або позбавлення прав власника (позивача [PERSON].) на квартиру відповідно до чинного правовстановлюючого документа на квартиру. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Згідно положень ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Outcome: approved