Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] в інтересах якого звернувся адвокат Новіков О.П. звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Інспекція Державного архітектурно будівельного контролю Чернівецької міської ради про зобов`язання привести несучу конструкцію будинку до попереднього стану. В обґрунтування якого посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS] , натомість відповідач є власником квартири [ADDRESS] в цьому ж будинку. Наприкінці 2016 року сусід з квартири [ADDRESS] [PERSON] без отримання згоди сусідів (співвласників спільного майна багатоквартирного будинку) здійснив втручання у опорну конструкцію (несучу стіну) будинку, влаштував віконний проріз. Зазначив, що Державна архітектурно-будівельної інспекція декларації про початок виконання будівельних робіт (реконструкції несучої стіни будинку) відповідачу не надавала та за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження судовий експерт дійшов до висновку У зовнішній стіні будинку, по [ADDRESS] , з північної сторони (зі сторони прибудови літ.А3), яка в матеріалах технічної інвентаризації відображена як зовнішня стіна приміщення № 2-4 (без вікна), наявний встановлений віконний блок. Зовнішня стіна будинку з північної сторони (зі сторони прибудови літ. A3), яка в матеріалах технічної інвентаризації відображена як зовнішня стіна приміщення № 2-4 (без вікна), та в якій за результатами обстеження виявлено наявність встановленого віконного блоку, є несучою стіною». Враховуючи те, що несучі стіни будинку належать до спільного майна всіх власників квартир з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив зобов`язати [PERSON] за власний рахунок привести (відновити) зовнішню несучу стіну будинку (з північної сторони, зі сторони прибудови літ.А3) [ADDRESS] , яка в матеріалах технічної інвентаризації відображена як зовнішня стіна приміщення №2-4, до попереднього (яке існувало до порушення) стану та стягнути судові витрати. Крім того [PERSON] , яка є опікуном недієздатного [PERSON] подала зустрічну позовну заяву про визнання права власності на самовільно реконструйовану, шляхом добудови, частину житлового будинку. В обґрунтування якого посилалась на те, що [PERSON] є інвалідом 2 групи загального захворювання, яке пов`язане з хронічним психічним захворюванням. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.11.2017 року по справі за № 725/3868/17 його визнано недієздатним та рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці її призначено опікуном над недієздатним [PERSON] .. Поданий [PERSON] позов не визнається нею, як опікуном [PERSON] , тому що зовнішня стіна будинку з північної сторони в матеріалах технічної інвентаризації відображається як зовнішня стіна приміщення № 2-4, тобто це є зовнішня частина житловою кімнати яка входить до складу 43/100 частин будинку [ADDRESS] , які належать на праві власності [PERSON] .. Вважає, що твердження позивача, що дана стіна, як несуча конструкція будинку належить йому, як власнику квартири [ADDRESS] , разом з відповідачем на праві спільної сумісної власності не відповідає дійсності і таке його твердження є незаконним. Зазначила, що будинок [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності трьом власникам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , але в технічному паспорті будинку зазначається три квартири і по внутрішньому плануванню вбачається, що житлові приміщення, які належать позивачу, відповідачу та третій особі є відокремленими один від одного частинами будинку. Позивачу на праві власності на підставі договору дарування від 02 липня 1993 року належить 32/100 частин житлового будинку [ADDRESS] (в технічному паспорті на житловий будинок дана частина будинку зазначається як квартира [ADDRESS] ), [PERSON] належить 43/100 частин будинку в технічному плані ця частина зазначена, як квартира [ADDRESS] і в кімнаті 2-4 було облаштовано віконний отвір і встановлено дерев`яне вікно в 2000 році , а в 2016 році було проведено заміну вікна на металопластикове, щоб зберегти тепло та покращити умови проживання [PERSON] та [PERSON] .. Вважає, що дане приміщення не має жодного відношення до 32/100 частин житлового будинку власником якої є [PERSON] .. Крім того вказала, що до проведення добудови загальна площа квартири [ADDRESS] складала 39.5 кв.м., житлова площа 24.0 кв.м., допоміжні приміщення квартири складали 15.5 кв.м., кількість житлових кімнат 2. Після проведення реконструкції квартири з добудовою, загальна площа квартири складає 74.1 кв.м., житлова площа квартири складає 37.6 кв.м., площа допоміжних приміщень складає 36.5 кв.м. кількість житлових кімнат 3. Всі роботи щодо реконструкції квартири були виконані без порушення будівельних правил та нормативів, без порушення правил пожежної безпеки, що підтверджується висновком проектної організації Гранд проект. Прибудова може експлуатуватися і немає перешкод для її узаконення. [PERSON] було рекомендовано закінчити всі оздоблювальні роботи. Власники квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] надавали нотаріальні посвідчені заяви про свою згоду на здійснення реконструкції та добудову до квартири [ADDRESS] . Відповідно до рішення 47 сесії VI скликання Чернівецької міської ради від 06.03.2014 року №1126 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] передано в орендне користування земельну ділянку площею 0.0930 га, кадастровий номер 7310136600:36:001:0197 за адресою [ADDRESS] , цільове призначення для обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд. Враховуючи те, що [PERSON] не вдалось раніше здати в експлуатацію реконструйовані 43/100 частин житлового будинку, а також те, що реконструкція житлового будинку не порушує права інших співвласників і вона була проведена для покращення житлових умов, а наданий [PERSON] , суду висновок №ЕД-1704-1-1439.19 не підтверджує, що встановлення віконного простору порушило несучу здатність будинку, просила визнати за [PERSON] право власності на 43/10 частин житлового будинку літ.А [ADDRESS] , загальною площею 73,40 кв.м., житловою площею 37,60 кв.м. підсобною площею 35,80 кв.м., що складається із підвалу Пд IV 10.60 кв.м., коридору 2-1 площею 9.60 кв.м., вбиральні 2-2 площею 1.30 кв.м., ванни 2-3 площею 4.20 кв.м., кухні 2-4 площею 10.10 кв.м., кімнати 2-5 площею 9.00 кв.м., кімнати 2-6 площею 15.00 кв.м., кімнати 2-7 площею. 13.60 кв.м. та відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] .. Крім того [PERSON] в інтересах [PERSON] було надано відзив на позовну заяву згідно якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] з підстав викладених у зустрічній позовній заяві. В судовому засіданні Позивач та його представник позов підтримали та просили його задовільнити. У зустрічному позові просили відмовити. Представники відповідача в судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечували та просили задовольнити зустрічний позов. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є власником квартири [ADDRESS] , з приводу спору пояснив, що йому лише відомо про конфлікт між власниками квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] щодо стіни з іншого боку будинку. Представник третьої особи Інспекції Державного архітектурно будівельного контролю Чернівецької міської ради в судове засідання не прибув. Згідно поданих заяв просили провести розгляд справи без їх участі та вирішення спору залишили на розсуд суду. Суд заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності\~до ч.1,\~ч.2\~ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 317\~Цивільного кодексу\~України визначено, що\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності\~до ст.382\~ЦК України,\~квартирою є\~ізольоване помешкання\~в житловому\~будинку,\~призначене та\~придатне для\~постійного у\~ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Статтею 383\~ЦК України\~визначено,\~що власник\~житлового будинку,\~квартири має\~право використовувати\~помешкання для\~власного проживання,\~проживання членів\~своєї сім`ї,\~інших осіб\~і не\~має права\~використовувати його\~для промислового\~виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] перебуває у спільній часткові власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та складається із трьох окремих квартир. Земельну ділянку по [ADDRESS] , Чернівецькою міською радою рішенням №1126 від 06.03.2014 року було передано в оренду на 49 років [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.122-124). З метою покращення своїх житлових умов [PERSON] звернувся із письмовою заявою до начальника управління містобудівного комплексу та архітектури і отримав резолюцію на заяві , про те що управління містобудування та архітектури не заперечує проти добудови (а.с.117). Згідно нотаріально посвідчених заяв власника квартири [ADDRESS] [PERSON] та власника квартири [ADDRESS] [PERSON] вони не заперечували, щодо проведення реконструкції та добудови до квартири [ADDRESS] (а.с.118-119). Відповідачам було здійснено добудову до квартири [ADDRESS] внаслідок чого площа його квартири збільшилась з 39,50 кв.м. до 73,40 кв.м.. Після здійснення будівельних робіт на замовлення [PERSON] було виготовлено у 2009 році ТОВ «Гранд-Проект» технічний висновок про відповідність збудованого об`єкту містобудування вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, міцність, стійкість і необхідну довговічність. Згідно наведеного Висновку прибудова до квартири [ADDRESS] на час обстеження знаходиться в задовільному стані. Збудований об`єкт містобудування відповідає вимогам діючих держаних стандартів, будівельних норм і правил, включаючи вимоги міцності, стійкості та необхідної довговічності. Прибудова до житлового будинку може в подальшому експлуатуватись і немає перешкод для узаконення чи прийняття в експлуатацію. Крім того встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/3868/17 від 20.11.2017 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним та рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/1701/18 від 10.05.2018 року [PERSON] призначено опікуном над недієздатним чоловіком [PERSON] (а.с.87-89). Відповідно до\~ст.30\~ЦК України\~цивільну дієздатність\~має фізична\~особа,\~яка усвідомлює\~значення своїх\~дій та\~може керувати\~ними. Цивільною\~дієздатністю фізичної\~особи є\~її здатність\~своїми діями\~набувати для\~себе цивільних\~прав і\~самостійно їх\~здійснювати,\~а також\~здатність своїми\~діями створювати\~для себе\~цивільні обов`язки,\~самостійно їх\~виконувати та\~нести відповідальність\~у разі\~їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною передбачені ст. 41 ЦК України. Як було встановлено факт визнання [PERSON] недієздатним позивачу було відомо ще до подання позову (із змісту листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради від 23.08.2018 року Вих. №С-256/18-01/11) та позовних вимог він не змінював та не уточнював. Враховуючи, зміст права за захистом якого звернувся до суду позивач характер його порушення суд приходить до висновку про те, що [PERSON] заявивши позовні вимоги до недієздатного [PERSON] про зобов`язання привести несучу конструкцію будинку до попереднього стану обрав неефективний спосіб судового захисту, оскільки його застосування не буде мати наслідком повне припинення порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача та їх відновлення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що у позові [PERSON] слід відмовити саме з цих підстав. При цьому суд не робить висновків щодо доведеності та обґрунтованості позову, оскільки такі висновки повинні бути зроблені в мотивувальній частині судового рішення в разі звернення позивача до суду щодо застосування належного способу захисту. Щодо зустрічних позовних вимог суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки технічний висновок про відповідність збудованого об`єкту містобудування вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, міцність, стійкість і необхідну довговічність виготовлений у 2009 році ТОВ «Гранд-Проект» на який посилається [PERSON] як на підставу задоволення своїх вимог, стосувався виключно добудови до квартири [ADDRESS] , та не містив обстеження та відповідних висновків щодо влаштування віконного отвору у вже існуючій стіні будинку. Крім того суд звертає увагу, що жодного документу що ці облаштування віконного отвору у несучій стіні будинку не призведе до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку суду надано не було, а наявний у матеріалах справи Висновок №980/02-02 на проект будівництва від 11.09.2009 року, який вже втратив чинність, стосувався лише прибудови до квартири. Крім того обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, суд приймає до уваги вимоги\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в\~\~рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: dismissed