Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] 15.01.2018 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 13.10.2005 року у виконкомі Тершівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Життя з відповідачем не склалося. Спочатку жили добре, та згодом він почав зловживати алкогольними напоями, часто принижував її, вчиняв сварки та скандали, були випадки побиття, через що зверталася в поліцію. Одного разу вже зверталась до суду з позовом про розлучення, але через прохання відповідача та дітей забрала заяву. Шлюбні відносини між ними припинені, сімейних зв»язків не підтримують та не ведуть подружнього життя, через що втратила до нього почуття поваги та любові. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13.10.2005 року у виконкомі Тершівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №11. Позивачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні, викладеним в позові, додатково пояснила, що втратила почуття любові та поваги до відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, проте, ним було подано в канцелярію суду 13.02.2018 року відзив на позовну заяву, в якому позов визнає та просить його задовольнити, так як втратив почуття любові та довіру до дружини, справу розглянути у його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони одружилися 13.10.2005 року, щлюб зареєстрували у Тершівській сільській раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №11 (а.с.6). Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, не підтримують подружніх відносин, стали чужими, втратили почуття любові, поваги, довіри один до одного. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Визнання відповідачем предявленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. На протязі тривалого часу сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим. Також формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, то шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При подачі позивачкою позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок (а.с.1). Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи також те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved