Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] 29.03.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивувала тим, що сторони з 23.10.2009 року по 26.01.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач припинив виконувати свої батьківські обовязки, не приймає участі в житті дитини, не піклується про її здоровя та розвиток, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач працездатний, добре матеріально забезпечений, працює столяром без офіційного оформлення, отримує заробітну плату 8-10 тисяч на місяць. Позивач перебуває у відпустці по догляду за молодшим сином [INFO], потребує допомоги відповідача на утримання їх спільного сина [PERSON]. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з наведеним позовом. В судове засіданні позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечила. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, по причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на позицію позивача, яка не заперечила проти заочного розгляду справи, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2016 року у справі №127/22457/15-ц (а.с.5-6). Під час шлюбу у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 26.01.2012 року, в якому в графі «Батько» зазначено відповідача [PERSON] (а.с.7). Син зареєстрований та проживає разом з матірю, перебуває на повному її утриманні (а.с.9). Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів(надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України. У цьому звязку судом не встановлено, що відповідач по справі офіційно працює, як наслідок - розмір його доходів неможливо проконтролювати, а тому аліменти з нього слід стягувати у твердій грошовій сумі. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що спільна дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на розмір заявлених вимог, суд вважає можливим встановити аліменти на рівні 1 000 грн. щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на спільний обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Суд не приймає до уваги позицію позивача, що розмір аліментів має становити не менше 2 000 грн. щомісячно, оскільки нею не доведено перед судом того, що відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти в такому розмірі. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті\~ст. 191 СК України\~з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 29.03.2017 року. У відповідності до п. 1. ч.1\~ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial