Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

[PERSON] 01.07.2021р. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання останнього таким, що втратив право на користування цією квартирою. Позовну заяву мотивує тим, що він, [PERSON] , та третя особа, [PERSON] , є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер 989 від 14.05.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Яремко Р.Є. Розмір частки співвласників у праві спільної часткової власності становить по Ѕ частини. Крім того, уквартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , який не є членом сім`ї власників. [PERSON] зареєстрований у квартирі як син [PERSON] (продавця згідно Договору купівлі-продажу, серія та номер 989 від 14.05.2021 року). Згідно п.9 договору купівлі-продажу продавець брала на себе зобов`язання повністю звільнити квартиру до 16.06.2021р. з передачею ключів, для вільного та безперешкодного користування нею покупцями. Крім того, до 24.05.2021р. зобов`язалась зняти з реєстрації всіх осіб, що зареєстровані за даною адресою. Однак в порушення умов договору [PERSON] цього не зробила. Відтак, реєстрація відповідача за цією адресою перешкоджає власникам у повній мірі реалізувати своє право власності на квартиру. Позивач та представник позивача - адвокат Данильчук В.М. у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про визнання позовних вимог, просив справу розглядати без його участі. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, скерувала на адресу суду заяву, якій просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі. Згідно ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер 989 від 14.05.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Яремко Р.Є. 14.05.2020 року право власності позивача та третьої особи на вказані частки житлового будинку було зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №41936898 та №41936940. За умовами цього договору продавець [PERSON] зобов`язалася повністю звільнити квартиру до 16.06.2021р. з передачею ключів, для вільного та безперешкодного користування нею покупцями. Крім того, зобов`язалась до 24.05.2021р. зняти з реєстрації всіх осіб, що зареєстровані за даною адресою. Встановлено, що [PERSON] не виконала п. 9 договору у визначений строк. Відтак, в квартирі на час розгляду справи залишається зареєстрованим [PERSON] в якості сина колишнього власника квартири. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Разом з тим, право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Зазначена висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14 та у постанові Верховного Суду України від 29 січня 2018 року у справі № 766/1955/16-ц. Зареєстрований в квартирі [PERSON] є відповідачем по справі. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] позов про усунення перешкод у користуванні квартирою визнав, що стверджується письмовою заявою відповідача, долученою до матеріалів справи. Суд приймає це визнання відповідачем позову та робить висновок про те, що реєстрація відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] носить формальний характер, створює перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні своєю власністю. Відповідача слід визнати таким, що втратив право користування спірною квартирою. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved