Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] [INFO], 18 листопада 2016 року звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 500 грн. на період навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що він навчається на другому курсі Вищого професійного училища Львівського державного університету безпеки життєдіяльності в м.Вінниці на денній формі навчання. Його (позивача) матір загинула і опікуном була баба, а відповідач його батько, який 23.11.2012р. був позбавлений батьківських прав рішенням Старокостянтинівського райсуду. На даний час він (позивач) потребує матеріальної допомоги з боку батька і останній може надати таку допомогу, оскільки займається підприємницькою діяльністю, але добровільно цього робити не бажає. Протокольною ухвалою суду від 02.02.2017р. судом залучено третьою особою на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог щодо предмету позову [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити, з вищенаведених підстав та пояснила, що відповідач аліменти за рішенням суду на утримання сина до його повноліття не сплачував взагалі, а матір позивача загинула. Позивач є її (представника) онуком і вона не може належним чином матеріально його забезпечити на період навчання, оскільки незважаючи на навчання онука стаціонарно за рахунок державного замовлення, вона вимушена купувати йому формений одяг, взуття, продукти харчування та інші речі. Представник відповідача позов не визнав, заперечив проти його задоволення, посилаючись на те, що відповідач має на утриманні також ще двох дітей, а позивач отримує стипендію та перебуває на повному державному утриманні. Третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог щодо предмету позову [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, заперечила проти задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] і останній навчається на другому курсі Вищого професійного училища Львівського отримує середньомісячне грошове забезпечення у розмірі 245 грн. Оскільки мати [PERSON] загинула, тому він отримує пенсію у Старокостянтинівському обєднаному управлінні Пенсійного Фонду України у Хмельницькій області в звязку з втратою годувальника в розмірі 1347 грн. Відповідач батько [PERSON] є приватним підприємцем, а також має на утриманні двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] 06.03.2009р.н. Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача, даними свідоцтва про народження [PERSON] Серія І-БВ №192400 від 13.02.2013р. /повторне/; даними паспорта позивача МВ 713333 від 12.11.2014р.; даними повідомлення начальника училища служби цивільного захисту №10/3500/10-85 від 25.01.2017р.; даними довідки Старокостянтинівського обєднаного управління Пенсійного Фонду України у Хмельницькій області №660/05 від 06.02.2017р.; даними свідоцтва про народження дітей VІІ-МЮ №525956 від 25.11.2014р. та І-ДП №758371 від 13.10.2014р. та визнаються представником відповідача. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач, який в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча може надавати матеріальну допомогу на період його навчання. Крім того, згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому необхідно стягувати з часу подачі позову, а саме з 18.11.2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved