Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] 19.10.2015 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що 26.10.2012 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Підлубівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області за актовим записом №8. Повідомила, що від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Зазначила, що відповідач взагалі не надає будь-яку матеріальну допомогу синові, не цікавиться як зростає його дитина, та знаючи, що неповнолітній син потребує постійної батьківської уваги і допомоги та значних коштів на його утримання, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків. Пояснила, що вона неодноразово зверталась до відповідача із проханням допомагати їм із сином матеріально, але останній усі її прохання проігнорував, тому угоди про добровільну сплату аліментів між ними не було досягнуто. Посилаючись на те, що відповідач ніяким чином не приймає участі у вихованні дитини, не надає їй матеріальної допомоги, має нерегулярний мінливий дохід, позивач просила постановити рішення про стягнення на її користь з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились. При цьому, позивач [PERSON] попередньо подала до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутність, у якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за останнім відомим місцем реєстрації та проживання згідно адресної довідки (а.с.15), вдруге не з'явився в судове засідання, причин своєї повторної неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову до суду не представив. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як згідно вимог ч.3 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного. Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Так, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5) вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], на утримання якого позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача. Згідно довідки №1292 виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 28.09.2015 року (а.с.6) до складу сім'ї позивача [PERSON] входять п'ять осіб: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та матір [PERSON], [INFO]; діти живі і проживають біля матері. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені у відповідності до вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються. На підставі наведених доказів в судовому засіданні встановлено наявність визначених матеріальним законом зобов'язань відповідача [PERSON] щодо надання утримання своєму неповнолітньому синові [PERSON], вказане позивачем невиконання яких у добровільному порядку відповідачем ні в який спосіб не спростовано. Також останнім не заявлено та недоведено суду обставин стосовно своєї непрацездатності, незадовільного стану власного здоров'я чи наявності на його утриманні інших осіб. За таких підстав вимоги позивача стосовно необхідності стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина є достатньо аргументованими та відповідають матеріальному закону, надто з огляду на відсутність будь-яких заперечень відповідача, незаявлення та недоведення останнім обставин стосовно незадовільного стану власного здоров'я чи наявності на його утриманні інших осіб. Разом з тим, суд визначає, що заявлений до стягнення розмір аліментів не відповідає принципам розумності і справедливості та належно не доведений позивачем, оскільки позивачем не представлено доказів щодо фактичного розміру отримуваного відповідачем доходу, визначення якого вказано у вигляді суб'єктивного оціночного поняття, а тому не може враховуватись судом, також не представлено позивачем доказів стосовно середнього розміру заробітної плати у місцевості, де відповідач постійно проживає. У зв'язку з викладеним суд доходить висновку, що оспорювані аліменти підлягають визначенню у твердій грошовій сумі, однак у меншому від заявленого розмірі, а саме: у розмірі 700 грн. на місяць, з урахуванням відсутності відомостей про неналежний стан здоров'я відповідача чи наявності у нього інших утриманців та так само неповідомлення позивачем про неналежний стан здоров'я малолітнього [PERSON], а також приймаючи до уваги, що на утриманні позивача знаходяться загалом троє неповнолітніх дітей, тому вказаний судом розмір аліментів забезпечуватиме достатнє утримання неповнолітній дитині, становлячи переважну частину прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, одночасно не порушуватиме особистих прав відповідача, перебуваючи в межах половини прожиткового мінімуму працездатної особи, якою за віком є відповідач. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 487,20 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved