Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] 25 жовтня 2018 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 03 лютого 2007 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що за час перебування в шлюбі вони є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , а також вона є опікуном- [PERSON] , [INFO] . Через різні характери та погляди на життя між ними відсутня згода щодо місця проживання сім 'ї, що призвело до того, що відповідач тривалий час проживає у Закарпатській області, матеріальним забезпеченням сім`ї не цікавиться та не бажає нічого змінюватї, а тому вважає, що за таких обставин збереження сім`ї є неможливиим і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову частково, але заперечивши подружню зраду. Відповідно до ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні, про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 03 лютого 2007 року та вони є батьками [PERSON] , [INFO] (арк. справи 6,7). Згідно із ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони у заявах по суті визнали, що вони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть. За таких обставин суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Судом встановлено, що діти проживають із позивачем і суду не надано доказів того, що відповідач чинить перешкоди у проживанні дітей із позивачем, а відтак відсутній спір, а тому в тій частині позовних вимог - слід відмовити. Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: partial