Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання Договору недійсним. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 16.08.2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було підписано Кредитний договір №155/КВ-06 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (в іноземній валюті) з лімітом кредитування в розмірі 60\~000 євро. Копія договору додається. 28.11.2006 року між тими ж сторонами було підписано Додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору. Згідно додаткової угоди ліміт кредитування збільшувався до 80\~000 євро. 03.03.2007 року між тими ж сторонами було підписано Додаткову угоду № 2 до вказаного кредитного договору. Згідно додаткової угоди ліміт кредитування було встановлено в розмірі 42 000 євро. 30.10.2007 року між тими ж сторонами було підписано Додаткову угоду № 3 до вказаного кредитного договору. Згідно додаткової угоди ліміт кредитування встановлено в розмірі 37 960 євро. 31.07.2008 року між тими ж сторонами було підписано Додаткову угоду № 4 до вказаного кредитного договору. 10.09.2008 року між тими ж сторонами було підписано Додаткову угоду № 5 до вказаного кредитного договору. Згідно додаткової угоди щомісячна комісія за управління кредитною лінією була встановлена в розмірі 2,5 % за кожний день від фактичної суми заборгованості, починаючи з дати укладення Додаткового договору № 5 від 10.09.2008 року. 16.08.2006 року в забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором було укладено Іпотечний договір № 155/Zквіп-06-1 між ТОВ «Укрпромбанк» та позивачами з іпотекодавцями. 03.03.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та позивачами було укладено Договір про внесення змін та доповнень до вищевказаного Іпотечного договору. Згідно договору від 03.03.2007 року іпотека повинна була забезпечити крім іншого повернення 42000 дол. США [PERSON] згідно Кредитного договору № 155/КВ-06 від 16.08.2006 року. Позивачка [PERSON] вказує на те, що ніколи не брав у товариства «Укрпромбанк» 42\~000 доларів США та не укладав з цього приводу жодних договорів з цим банком, а тому Договір від 03.03.2007 року про внесення змін та доповнень до вищевказаного Іпотечного договору № 155/Zквіп-06-1 від 16.08.2006 року не відповідає вимогам закону та порушує права позивачів. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом ч. 1 ст. 548 ЦК України. Кредитний договір №155/КВ-06 від 16.08.2006 року із змінами та доповненнями не передбачав таке основне зобовязання, як повернення 42\~000 доларів США. Оскільки, основне зобовязання повернути 42\~000 доларів США є неіснуючим, недійсним, а тому забезпечувальний договір не може забезпечувати виконання неіснуючого зобовязання, просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким визнати недійсним Договір від 03.03.2007 року про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору № 155/Zквіп-06-1 від 16.08.2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №512. Представник позивача [PERSON] в останнє судове засідання не зявився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив розглянути справу за його відсутності та позивачів. Представник відповідача ПАТ «Дельта Ьанк» [PERSON] в останнє судове засідання не зявилася. Однак, в попередніх судових засідання проти даного позову заперечила, про що надала суду письмові заперечення та просила відмовити в задоволенні даного позову, у звязку з тим, що позивачами було пропущено строк позовної давності щодо звернення до суду з даним позовом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.08.2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було підписано Кредитний договір №155/КВ-06 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (в іноземній валюті) з лімітом кредитування в розмірі 60\~000 євро. Копія договору додається. 28.11.2006 року між тими ж сторонами було підписано Додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору. Згідно додаткової угоди ліміт кредитування збільшувався до 80\~000 євро. 03.03.2007 року між тими ж сторонами було підписано Додаткову угоду № 2 до вказаного кредитного договору. Згідно додаткової угоди ліміт кредитування було встановлено в розмірі 42 000 євро. 30.10.2007 року між тими ж сторонами було підписано Додаткову угоду № 3 до вказаного кредитного договору. Згідно додаткової угоди ліміт кредитування встановлено в розмірі 37 960 євро. 31.07.2008 року між тими ж сторонами було підписано Додаткову угоду № 4 до вказаного кредитного договору. 10.09.2008 року між тими ж сторонами було підписано Додаткову угоду № 5 до вказаного кредитного договору. Згідно додаткової угоди щомісячна комісія за управління кредитною лінією була встановлена в розмірі 2,5 % за кожний день від фактичної суми заборгованості, починаючи з дати укладення Додаткового договору № 5 від 10.09.2008 року. 16.08.2006 року в забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором було укладено Іпотечний договір № 155/Zквіп-06-1 між ТОВ «Укрпромбанк» та позивачами з іпотекодавцями. 03.03.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та позивачами було укладено Договір про внесення змін та доповнень до вищевказаного Іпотечного договору. Згідно договору від 03.03.2007 року іпотека повинна була забезпечити крім іншого повернення 42000 дол. США [PERSON] згідно Кредитного договору № 155/КВ-06 від 16.08.2006 року. Згідно ст.257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Суд наголошує на тому, що вказаний Договір від 03.03.2007 року внесення змін та доповнень до вищевказаного Іпотечного договору було підписано в день його укладення 03.03.2007 року. Саме із цієї дати почався перебіг позовної давності. Однак, позивач в позовні заяві, а представник позивача в судовому засіданні не надали належного доказу, який би підтверджував факт поважності пропуску строку позовної давності звернення до суду за захистом порушеного права, та інших доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається позивач чи його представник. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Наведене дає підстави вважати, що в даному випадку сплив позовної давності, суд визнає обґрунтованими вимоги представника відповідача щодо застосування строків позовної давності, встановлених\~ст. 257 ЦК України.

Outcome: dismissed