Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] , Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області, про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди у відповідних частках, розташованими по [ADDRESS] , в т.ч. на належну [PERSON] 1/2 частку домоволодіння та [PERSON] на 1/2 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Свої вимоги обґрунтовували тим, що за вказаною адресою були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] , і їм на праві власності належав вказаний житловий будинок, по 1/2 частині кожній. Свідоцтва на право власності на вказаний житловий будинок немає і не зареєстровано в передбаченому законом порядку. [INFO] мати [PERSON] померла (батько [PERSON] помер ще в 1963 році). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя заповіла онуці [PERSON] , яка в нотаріальному порядку відмовилась від прийняття спадщини. [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном після смерті матері, так як проживала з мамою в господарстві, вела господарство, обробляла земельну ділянку і надалі проживає в спадковому будинку. У зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, в нотаріальному порядку [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно та оформити право власності на належні їм частки домоволодіння. Позивачі [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явились, однак у позовній заяві просили розгляд справи провести у їх відсутності. Позивач [PERSON] 12.04.2019 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позов визнає, просила його задовольнити. Представник відповідача - Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує та просив розгляд справи провести без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 3 Будзинської сільської ради станом на 01.07.1990 року житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , числиться як колгоспний двір і в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дочка (фактично не проживала, а вибула з двору в листопаді 1988 року) (а.с. 20). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок житловий будинок [ADDRESS] , господарські будівлі та споруди за вказаною адресою побудовані у період з 1938 року по 1976 рік (а.с. 7-9). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про народження, [NUMBER] від 22.05.1962 року батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). Відповідно до копії свідоцтва про народження, [NUMBER] від 22.05.1962 року батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.26). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00021479625 від 20.11.2018 року 12.10.1982 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , і після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 29). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 17.11.1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище після розірвання шлюбу не змінювалось (а.с. 27). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 21.11.1988 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 28). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 22). Ще за життя вона посвідчила заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 25.12.2002 року (а.с. 21). Згідно копії заяви [PERSON] від 09.08.2018 року, поданої нотаріусу, остання спадщину за заповітом не прийняла та приймати не бажає, заяву до нотаріальної контори не подавала. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , успадкувавши належну їй 1/2 частину будинку за адресою [ADDRESS] , оскільки вступила в управління спадковим майном, проживали разом, вели спільне господарство, проводила похорон, що підтверджується довідкою Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 400 від 02.08.2018 року (а.с. 19). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 160/2018 від 09.08.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по [ADDRESS] , в т.ч.: [PERSON] на належну їй 1/2 частку домоволодіння, а також [PERSON] на 1/2 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими [ADDRESS] , який залишився після смерті [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, а саме Свідоцтво про право власності на вказаний вище житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. за № 823/02-31 від 13.11.2018 року (а.с. 24). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме [PERSON] та [PERSON] по 388,75 грн. кожному. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 548-549 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved