Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON].) звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ «СК «Альфа-Гарант»), Фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - відповідач, ФОП [PERSON].), за участі третьої особи [PERSON] (далі - третя особа, [PERSON].), в якому просить стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь позивача несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 13 737,41 грн., витрати на проведення оцінки збитку в розмірі 1 300,00 грн. та судовий збір в розмірі 325,65 грн.; стягнути з ФОП [PERSON] на користь позивача решту майнової шкоди в розмірі 10 412,69 грн. та судовий збір в розмірі 225,55 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 16.11.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «DAF», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням власника [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби одержали механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2016 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] Власником транспортного засобу «DAF», державний номерний знак [NUMBER], є ФОП [PERSON], а [PERSON] перебував з останнім у трудових правовідносинах. Цивільно-правова відповідальність ФОП [PERSON] на час, коли сталась дорожньо-транспортна пригода, була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Позивач повідомила ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про настання страхового випадку та надала усі необхідні для виплати страхового відшкодування документи, проте ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування лише 11.04.2016 року у розмірі 6 384,90 грн. Оскільки сума страхового відшкодування була значно заниженою, позивач звернулась до суб'єкта оціночної діяльності для визначення розміру завданого їй матеріального збитку, за що сплатила 1 300,00 грн. Згідно звіту, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок пошкодження при ДТП, а саме, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, склала 21 122,31 грн., а загальна вартість ремонту склала 32 209,22 грн. Після проведеного позивачем ремонту транспортного засобу «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], його загальна вартість склала 30 535,00 грн. Отже, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» зобов'язано сплатити вартість відновлювального ремонту в розмірі несплаченої частини 13ТДВ «СК «Альфа-Гарант» 737,41 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 300,00 грн., а ФОП [PERSON] зобов'язаний відшкодувати іншу частину завданої шкоди в розмірі 10 412,69 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», Фізичної особи-підприємця [PERSON], третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, та справу призначено до судового розгляду. ФОП [PERSON] направив на адресу суду письмові заперечення на позовну заяву в яких просив відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки він звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду як того вимагає чинне законодавство, відтак завдана шкода має бути повністю відшкодована страховиком. Крім того відповідач зазначив, що надані позивачем документи на підтвердження понесених на фактичний ремонт витрат викликають сумніви, оскільки вони не відповідають вимогам чинного законодавства. Також відповідач звернув увагу, що відповідає вина особа, тобто позивач має повне право пред'явити позов до [PERSON] ТДВ «СК «Альфа-Гарант» направило на адресу суду заперечення проти позову в яких просило у задоволені позовних вимог до нього відмовити, оскільки після звернення позивача із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» звернулось до ТОВ «Експертум АВЕ» з метою визначення вартості матеріального збитку, якого позивач зазнав у зв'язку із пошкодженням належного йому транспортного засобу, та одержало звіт, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 10 091,96 грн. з урахуванням ПДВ, та 8 409,96 грн. без урахування ПДВ. Таким чином, розмір страхового відшкодування складає 6 384,90 грн., з урахуванням франшизи 1 000,00 грн. та матеріального збитку щодо складових частин, пошкоджених до ДТП в розмірі 1 025,06 грн. На підставі заяви позивача від 12.01.2016 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» 14.04.2016 року виплатило вказану суму страхового відшкодування, тобто виконало свої зобов'язання в повному обсязі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2017 року позовні вимоги [PERSON] до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав вимоги позовної заяви до відповідача [PERSON] з викладених у ній підстав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 91). Третя особа [PERSON] в судове засідання в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 16.11.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «DAF», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], одержав механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2016 року винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] (а. с. 10). Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, шкода, завдана позивачеві з вини [PERSON] підлягає відшкодуванню за рахунок останнього. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, транспортний засіб «DAF», державний номерний знак [NUMBER], належить на праві власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], [PERSON] (а. с. 75). Під час вчинення ДТП [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з ФОП [PERSON], що не заперечується останнім. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Таким чином, ФОП [PERSON] є належним відповідачем у справі. Згідно полісу № АЕ/4501068 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність ФОП [PERSON] у період, коли сталась дорожньо-транспортна пригода, була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» (а. с. 71). Як визначено у ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Як визначено у ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 9.1, п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно полісу № АЕ/24501068 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн. Таким чином, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідає перед позивачем за заподіяну [PERSON] шкоду в межах 49 000,00 грн. Як визначено у ст.. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З аналізу викладеного слідує, що відповідач не відшкодовує всі витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в повному обсязі, а лише передбачені законодавством. Так, згідно звіту № 16323 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], від 11.12.2015 року, складеного незалежним оцінювачем ТОВ «Експертум АВЕ», вартість матеріального збитку склала 10 091,96 грн. з урахуванням ПДВ та 8 409,96 грн. без урахування ПДВ. (а. с. 109-111). Крім того, зважаючи на наявний Протокол огляду транспортного засобу від 20.11.2015 року, підписаний особисто [PERSON], незалежним оцінювачем ТОВ «Експертум АВЕ» було складено оцінку матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], щодо складових частин, які були пошкоджені до ДТП. Так, згідно Звіту № 17558 від 19.01.2016 року, матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], щодо складових частин, які частково або повністю мають втрату первісних технічних або технологічних якосте, зумовлених впливом навколишнього середовища, або умовами експлуатації, пошкодження яких зафіксовано в Протоколі огляду транспортного засобу від 20.11.2015 року, та які дублюють пошкодження,отримані внаслідок ДТП, що сталось 16.11.2015 року, але не відносяться до таких, складає 1 230,07 грн. з урахуванням ПДВ та 1 025,06 грн. без урахування ПДВ (а. с. 120-126). Відповідно до абзацу другого п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Таким чином, на підставі заяви [PERSON] про страхове відшкодування 14.04.2016 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виплатило позивачу безпосередньо на його рахунок суму страхового відшкодування в розмірі 6 384,90 грн., за вирахуванням франшизи, ПДВ та вартості складових частин, що були пошкоджені до ДТП. Разом з тим, суд не приймає до уваги надані позивачем Звіти № 16323 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], від 11.12.2015 року та № 17558 від 19.01.2016 року, оскільки, по-перше, звіт № 16323 від 11.12.2015 року складений без його огляду особисто експертом, що є порушенням чинного законодавства (як вбачається з копії Протоколу огляду транспортного засобу, долученого до Звітів страховика, огляд було проведено [PERSON], а Звіт складено оцінювачем [PERSON].); по-друге, в протоколі огляду закреслено дату огляду транспортного засобу та зазначено іншу, при цьому не зазначено ким зроблено виправлення та чи є воно вірним; по-третє, страхова компанія зобов'язана відшкодувати прямі реальні збитки, заподіяні позивачу внаслідок ДТП, незважаючи на незначні пошкодження чи знос деталей до ДТП. Більш того, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на вимогу суду не надало оригінали зазначених звітів. Таким чином, надані ТДВ «СК «Альфа-Гарант» Звіти № 16323 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], від 11.12.2015 року та № 17558 від 19.01.2016 року суд вважає не належними та не допустимими доказами в розумінні ст..ст. 58,59 ЦПК України. 23.01.2016 року [PERSON] уклала договір про проведення автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], з ПП [PERSON] Згідно Звіту № 821 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], від 11.02.2016 року, його вартість становить 21 122,31 грн. (а. с. 21-36). Вартість автотоварознавчого дослідження склала 1 300,00 грн., які були сплачені [PERSON], згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 11/2 від 11.02.2016 року (а. с. 39). При цьому, суд не приймає до уваги надану ТДВ «СК «Альфа-Гарант» Рецензію ТОВ «ПК Селтим» на Звіт № 821 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], зроблену на замовлення [PERSON], в якій зазначено, що вихідних даних не достатньо для проведення об'єктивної оцінки, а зібрана оцінювачем інформація, що була використана в процесі оцінки, не частково не об'єктивна, частково не має належного обґрунтування (а. с. 139-140), оскільки представник позивача заперечує сам факт замовлення [PERSON] такої рецензії. [PERSON] надано копії рахунку-фактури № У000000016, видаткової накладної № У000000205, товарного чеку та квитанції № 639779 (а. с. 40,41, 42) на підтвердження фактичних витрат по ремонту автомобіля «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], які склали 30 535,00 грн. При цьому, автомобільні запчастини, відповідно до вказаних документів, були придбані [PERSON] у Фізичної особи-підприємця [PERSON], а ремонтні роботи здійснювались Фізичною особою-підприємцем [PERSON]. Проте, оскільки Фізична особа-підприємець [PERSON] та Фізична особа-підприємець [PERSON] не надали на запит суду належним чином завірені витяги з Книги реєстрації та фіксації операцій на підтвердження операцій між ними та [PERSON], суд не приймає до уваги надані позивачем копії рахунку-фактури № У000000016, видаткової накладної № У000000205, товарного чеку та квитанції № 639779 на підтвердження ремонту автомобіля «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER]. Таким чином, суд ставить під сумнів здійснення фактичного ремонту автомобіля «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER]. Отже,визначаючи вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] внаслідок пошкодження при ДТП, суд виходить з даних Звіту № 821 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER], від 11.02.2016 року, згідно якого вартість матеріального збитку складає 21 122,31 грн. 11.04.2017 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] уклали угоду про виконання зобов'язання, згідно якої сторони дійшли згоди, що сума страхового відшкодування становить 18 384,90 грн., з яких 11.04.2016 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було сплачено 6 384,90 грн. (а. с. 176-177). 19.04.2017 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» перерахувало на рахунок [PERSON] 12 000,00 грн. страхового відшкодування, що підтверджується копією платіжного доручення № ID-92988 від 19.04.2017 року (а. с. 178). Таким чином, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 18 384,90 грн., чим виконало свої зобов'язання за полісом № АЕ/24501068 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, ФОП [PERSON] відповідає перед [PERSON] за завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду в розмірі непокритому сумою страхового відшкодування, а саме, 2 737,41 грн. Крім того, ФОП [PERSON] зобов'язаний відшкодувати сплачену [PERSON] вартість автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 300,00 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження відшкодування завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди та вартості автотоварознавчого дослідження позивачеві відповідач не надав. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з ФОП [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 2 737,41 грн. вартості автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 300,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як визначено у ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Оскільки суд задовольняє позов частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 551,20 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial