overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

[PERSON] 15 березня 2016 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 лютого 2007 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що їхнє життя не склалося, відповідач байдуже відноситься до сімї, не дає коштів на утримання дітей, зловживає спиртними напоями, влаштовує у сімї сварки та скандали, вони перестали розуміти одне одного та сімейні відносини не підтримують, хоча проживають в одному будинку. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, а також пояснила, що за наданий судом строк вони не примирилися, а навпаки відносини між ними погіршилися, так як відповідач побив її і відносно нього відкрито кримінальне провадження. Відповідач [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що у них є двоє неповнолітніх дітей, не заперечував факт бійки між ним та дружиною. Вислухавши пояснення сторін, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про одруження та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 15 лютого 2007 року, від якого мають двоє неповнолітніх дітей (а. с. 3, 4, 5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони визнали, що з липня 2016 року вони разом не проживають та спільного господарства не ведуть унаслідок того, що відповідач зловживає спиртними напоями. За наданий судом строк примирення між сторонами не відбулося, навпаки відносини між ними погіршилися, так як із витягу з ЄРДР вбачається, що до суду направлено обвинувальний акт щодо [PERSON] за підозрою у спричиненні тілесних ушкоджень [PERSON] При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON] 15 березня 2018 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов невдалим одруженням з відповідачкою та неможливістю збереження сімї. Позивач в судове засідання не зявився, в заяві до суду просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2016 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 104111, актовий запис № 46 (а.с. 5). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідачка позов визнала повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу відповідачка відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України просить залишити прізвище «Коротун».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

[PERSON] 15 березня 2018 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що вона проживала з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Син виїжджав на заробітки у міста Харків, Київ. З березня 2012 року їй не відомо про місцезнаходження сина. Тому з метою впорядкування документації на будинок просить визнати останнього безвісно відсутнім. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, у заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутністю, проти задоволення заяви не заперечує. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Докази, які надані суду, свідчать про наступне. [PERSON] та [PERSON] є співвласниками [ADDRESS] (а.с. 11). Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що з березня 2012 року їм не відоме місце знаходження [PERSON], який проживав разом із заявником у [ADDRESS]. Згідно відповіді начальника Кремінського відділу поліції О.М. Чаплая, [PERSON] з 09 липня 2013 року знаходиться в розшуку (а.с. 13). Згідно до акту обстеження домоволодіння [ADDRESS], підписаного міським депутатом [PERSON], секретарем сільської ради [PERSON] (а.с. 12), [PERSON] не проживає у вказаному будинку з 2013 року. Заявник та свідки наполягають на тому, що [PERSON] не проживає у будинку з березня 2012 року. Суд погоджується з цією датою, оскільки особи, які підписали акт, не вказують на джерело такої інформації і точної дати такої події. Навпаки свідки, допитані у судовому засіданні, є сусідами заявника, безпосередньо знайомі з [PERSON], постійно спілкуються з заявником. Тому суд погоджується з вимогами заявника про визнання [PERSON] безвісно відсутнім з 01 квітня 2012 року, оскільки точної дати його відсутності в березні 2012 року не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] 15 вересня 2015 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 18.05.2012 р. він перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у зв'язку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені з 2014 року, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачкою не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Відповідачка надала пояснення в яких не заперечує проти розірвання шлюбу але не погоджується з викладеними в позовній заяві обставинами, стосовно того, що шлюбні відносини з позивачем припинені з 2014 року, та зазначає що шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви та пояснення. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Перевіривши докази по справі суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 18.05.2012 р. Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 85 (а.с.6). Згідно довідки виданої ДЕГ ПАТ «Запоріжвогнетрив» [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] з грудня 2012 року по 31.08.2015 року разом зі своїм чоловіком [PERSON] та сином [PERSON], (а.с. 40) тобто шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2015 року. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] 15 вересня 2015 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 18.05.2012 р. він перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки та скандали, що негативно вплинуло на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені з 2014 року, спільне господарство не ведеться. Примирення з відповідачкою не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Позивач подав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності в заочному порядку, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, ніяких заяв та клопотань не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 18.05.2012 р. Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 85 (а.с.6). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] 15 вересня 2016 року близько 10 години 50 хвилин, керуючи в стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом марки БМВ державний номерний знак [NUMBER], здійснив проїзд перехрестя вулиць Свободи та Зарічанської в м. Хмельницькому на заборонений сигнал світлофору та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Фіат» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. \~ \~ \~ \~Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 17 жовтня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 124 та 130 ч. 1 КпАП України. \~ \~ \~ \~Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування [PERSON] - власнику транспортного засобу марки «Фіат» державний номерний знак [NUMBER] в сумі 98439 грн. 22 коп., посилаючись на те, що відповідачем, у якого відсутній договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, потерпілій стороні шкоду не відшкодовано. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до вимог пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог пункту 38.2.1 статті 38 цього ж Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог підпункту «а» пункту 41.1. статті 41 цього ж Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як з'ясовано судом, МТСБУ здійснило страхове відшкодування [PERSON] - власнику транспортного засобу марки «Фіат» державний номерний знак [NUMBER] в сумі 97889 грн. 22 коп. Підтверджень про витрати, пов'язані з розглядом справи, в сумі 8115 грн. 60 коп., позивачем суду не надано. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з [PERSON] на користь моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 97889 грн. 22 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] 15 вересня 2017 року звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що з травня 2014 року по грудень 2016 року вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем у справі. Вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач проживає окремо від них, нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а вона на даний час не працює, заходиться у відпустці по догляду за дитиною. У звязку з зазначеним просить сягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. В судове засідання на розгляд справи позивач не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.19), відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, позовні вимоги зменшує та просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень. Судові витрати залишає за собою. Відповідач, в судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутність, з позовними вимогами, з урахуванням їх зменшення позивачем, згоден, не заперечує проти їх задоволення(а.с.20). Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачений ст. 184 цього кодексу. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем по справі [PERSON]. Мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.5), який проживає з матірю та знаходиться на її повному утриманні, про що свідчить довідка Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області.При таких обставинах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з урахуванням зменшення позовних вимог позивачем та визначення аліментів на користь позивача на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд вважає за необхідне їх покласти на відповідача в порядку ст.88 ЦПК України в частині стягнення судового збору за подачу вказаного позову до суду. Що стосується судових витрат позивача в частині отримання юридичної допомоги, то ці витрати суд залишає за позивачем з урахуванням її бажання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] 15 вересня 2017 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що 19 жовтня 1974 року вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO], який був зареєстрований Романівською сільською радою Ананьївського району Одеської області. 08 серпня 2017 року її чоловік помер. Вона почала підготовку документів для оформлення спадщини, однак не змогла знайти свідоцтво про укладення між нею та її чоловіком шлюбу. Зрозумівши, що воно втрачене, вона звернулась до органів ДРАЦС з метою повторно отримати свідоцтво про укладення шлюбу, однак отримала письмову відповідь про відсутність такого актового запису, оскільки книги з такими актовими записами в період з 01 січня 1944 року по 31 грудня 1950 року збереглися частково. Вказані обставини не дають їй можливості належним чином оформити спадщину, у звязку з чим вона просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні під час розгляду справи представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заявлених вимог. Суд, взявши до уваги пояснення представника заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи(а.с.1-17), допитавши свідків, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні кожен окремо пояснили, що заявника та її померлого чоловіка знають добре, можуть підтвердити той факт, що заявник та її померлий чоловік були офіційно одружені, тобто, між ними був укладений шлюб. Відповідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав\~фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення вище вказаного факту має значення для заявника в якості можливості належним чином оформити спадщину. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту про те, що 19 жовтня 1947 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище «Колісниченко») та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований 19 жовтня 1947 року Романівською сільською радою Ананьївського району Одеської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] 15 вересня 2017 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що [INFO] року помер [PERSON], який проживав в с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Гандрабури» с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області. [PERSON] заповіту не залишив. Заявник вказує, що звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки відсутні документи, які можуть підтвердити факт її проживання однією сім'єю зі спадкодавцем, та було рекомендовано звернутися до суду. У зв'язку з вказаними обставинами, вона звернулась до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити із відповідними посиланнями згідно заяви. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні під час розгляду справи не заперечив проти задоволення заявлених вимог. Суд, взявши до уваги пояснення заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи (а.с.1-14), допитавши свідків, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожна окремо пояснили, що заявника та померлого знають добре. Можуть підтвердити той факт, що заявник проживала однією сім'єю з [PERSON] більш як п'ять років. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст.1265 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не зазначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] має для заявника значення для вирішення питання щодо належного оформлення спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] з 1994 року по день смерті останнього - [INFO] року, тобто, більше п'яти років. На підставі викладеного,

Outcome: approved