Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

[PERSON] 12 квітня 2019 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гуніна Ірина Олексіївна, Друга дніпровська державна нотаріальна контора, П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності заповіту, факту складення заповіту певною особою та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування першої черги за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . За життя\~ [PERSON] зробила\~особисте розпорядження\~на випадок\~своєї смерті,\~посвідчене нотаріусом\~П`ятої державної\~нотаріальної контори м. Дніпропетровська Слободян Е.Б. 19 серпня 1965 року за реєстром № 2-7382, згідно з яким заповіла домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] . Однак прізвище, ім`я та по батькові заповідача у вищезазначеному заповіті вказано « [PERSON] », що не співпадає з записом її ім`я в актовому запису за № 1958 про смерть [PERSON] . [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 24 червня 1964 року, виданого виконкомом Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 253/15 від 09.06.1964 р., належало домоволодіння [ADDRESS] , право власності зареєстроване КП «ДМБТІ» ДОР. На сьогоднішній день вищезазначене свідоцтво про право власності від 24 червня 1964 року, видане виконкомом Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 253/15 від 09.06.1964 р. на ім`я [PERSON] , втрачене. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять права на домоволодіння [ADDRESS] . Спадкоємець за заповітом на спадкове майно [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк подала заяву у Другу [PERSON] про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. [INFO] [PERSON] померла, не залишивши заповіту, [PERSON] та [PERSON] , як її діти, є спадкоємцями першої черги за законом після її смерті. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, звернувшись до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гуніної І.О. з заявою про прийняття спадщини. Після смерті матері [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували в порядку спадкування першої черги за законом по 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гуніної І.О. від 11 травня 2017 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. На підставі вищезазначеного просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , заповіту, посвідченого нотаріусом П`ятої державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська Слободян Е.Б. 19 серпня 1965 року за реєстром № 2-7382, і факт складання вищезазначеного заповіту [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] , складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею приміщень 44,5 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., допоміжною площею 29,3 кв.м., сарая (тимч.) літ. Б, сарая (тимч.) літ. В, вбиральні літ. Г, душа літ. Д, сарая (тимч.) літ. Ж, сарая (тимч.) літ. З, навіса літ. И, навіса літ. Л, альтанки літ. М, навіса літ. Н, навіса літ. О, огорожі, інших споруд № 1-5, І в порядку спадкування першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 04 червня 2019 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з зустрічним позовом до [PERSON] треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гуніна Ірина Олексіївна, Друга дніпровська державна нотаріальна контора, П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування першої черги за законом. Просить визнати за [PERSON] , право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] , складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею приміщень 44,5 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., допоміжною площею 29,3 кв.м., сарая (тимч.) літ. Б, сарая (тимч.) літ. В, вбиральні літ. Г, душа літ. Д, сарая (тимч.) літ. Ж, сарая (тимч.) літ. З, навіса літ. И, навіса літ. Л, альтанки літ. М, навіса літ. Н, навіса літ. О, огорожі, інших споруд № 1-5, І в порядку спадкування першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Від позивача за первісним позовом [PERSON] та його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, зустрічний позов визнали в повному обсязі та не заперечували проти його задоволення. Від відповідача за первісним позовом [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, зустрічний позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Від третьої особи приватного нотаріуса\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Гуніної\~ І.О.надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Від представника третьої особи Другої дніпровської державної нотаріальної контори Олехнович Л.Ю. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника. Від представника третьої особи П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Ужва Т.М. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що первісні позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 28). За життя\~ [PERSON] зробила\~особисте розпорядження\~на випадок\~своєї смерті,\~посвідчене нотаріусом\~П`ятої державної\~нотаріальної контори м. Дніпропетровська Слободян Е.Б. 19 серпня 1965 року за реєстром № 2-7382, згідно з яким заповіла домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] (а.с. 29). Прізвище, ім`я та по батькові заповідача у вищезазначеному заповіті вказано « [PERSON] », що не співпадає з записом її ім`я в актовому записі про смерть [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку іх встановлення. Згідно з довідкою факультету Української й іноземної філології та мистецтвознавства Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара № 87-225/011 від 15 березня 2019 року жіночі імена [PERSON] і [PERSON] є ідентичними (а.с. 30). Крім того, в вищезазначеному заповітному розпорядженні прізвище спадкоємця вказано « [PERSON] », що не співпадає з записом прізвища в актовому записі про смерть [PERSON] , а також з даними, зазначеними в свідоцтві про одруження [PERSON] і [PERSON] (а.с. 26). Згідно з вищезазначеним свідоцтвом [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Заповіт,\~посвідчений 19\~серпня 1965\~року нотаріусом\~П`ятої державної\~нотаріальної контори м. Дніпропетровська Слободян Е.Б. за реєстровим номером 2-7382, виданий саме на прізвище [PERSON] і розбіжності в написанні її прізвища у заповіті виникли внаслідок неправильної передачі прізвища з російської мови на українську зі слів заповідача за допомогою літер української абетки. Обставини, що розпорядження на випадок смерті [PERSON] було зроблено на ім`я [PERSON] підтверджується також тим, що [PERSON] була дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 25), відповідно до якого матір`ю [PERSON] значиться [PERSON] . Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до вимог статті 315 Цивільного процесуального кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року, № 15), суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] , заповіту, посвідченого нотаріусом П`ятої державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська Слободян Е.Б. 19 серпня 1965 року за реєстром № 2-7382, і факт складання вищезазначеного заповіту [PERSON] , яка померла [INFO] підлягають задоволенню, оскільки факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд виходить з наступного. [PERSON] Федосіївні на підставі свідоцтва про право власності від 24 червня 1964 року, виданого виконкомом Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 253/15 від 09.06.1964 р., належало домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 31), право власності зареєстроване КП «ДМБТІ» ДОР (а.с. 32). Свідоцтво про право власності від 24 червня 1964 року, видане виконкомом Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 253/15 від 09.06.1964 р. на ім`я [PERSON] , втрачене. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно роз`яснення, наданого у п. 1 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами діючого ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP в редакції в 1964 року. Згідно зі ст. 524 ЦК Української PCP спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі ст. 525 ЦК Української PCP часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу Української PCP, що була чинною на час виникнення правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки у встановлений законом строк подала заяву до Другої ДДНК про прийняття спадщини (а.с. 33, 123 на звороті). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 27). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 98 на звороті,100 на звороті). У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, звернувшись до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гуніної І.О. з заявою про прийняття спадщини (а.с. 126). Після смерті матері [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували в порядку спадкування першої черги за законом по 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гуніної І.О. від 11 травня 2017 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с. 126 на звороті, 127). Відповідно до технічного паспорту станом на 14 січня 2019 року домоволодіння [ADDRESS] складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею приміщень 44,5 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., допоміжною площею 29,3 кв.м., сарая (тимч.) літ. Б, сарая (тимч.) літ. В, вбиральні літ. Г, душа літ. Д, сарая (тимч.) літ. Ж, сарая (тимч.) літ. З, навіса літ. И, навіса літ. Л, альтанки літ. М, навіса літ. Н, навіса літ. О, огорожі, інших споруд № 1-5, І (а.с. 34-36). Згідно з довідкою Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради № 8/21-128 від 11 лютого 2019 року відповідно до переліків вулиць, провулків та площ міста Дніпра минулих років на території Ленінського району існував провулок Залізничний (російською мовою - «переулок «Железнодорожный»), використання найменування «тупік Залізничний», як зазначається у деяких документах, є помилковим. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 21 грудня 2011 року № 17/18 «Про перейменування дублюючих проїздів у Ленінському районі» провулок Залізничний (колишній пос. Димитрова) був перейменований на вулицю Василя Дерев`янка (а.с. 39). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з пп. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 за № 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 2\~ст. 1236 ЦК України\~заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до чч. 1, 2\~ст. 1247 ЦК України\~заповіт складається у письмовій формі. з зазначенням місця та часу складання заповіту. заповіт має бути підписаний заповідачем. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. Крім того, відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У положеннях п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 за № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та\~ [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved