Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] 16.03.2009 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON], 3 особи - Головне управління юстиції у м. Києві, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербина J1.I. про визнання заповіту [PERSON] на ім»я [PERSON] (відповідачки), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербина JI.I. 16.11.2004року за реєстровим номером 8794, відповідно до якого [PERSON] заповідала квартиру [ADDRESS] [PERSON] - недійсним, посилаючись на те, що [PERSON] померла [INFO], він (позивач) є племінником померлої; спадкоємців за законом першої черги не має; [PERSON] за життя страждала на психічну хворобу і перебувала на обліку у психоневрологічному диспансері Подільського району м. Києва, за цим захворюванням була визнана інвалідом, отже - на час складання заповіту вона ([PERSON], 1927 року народження) не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити; відповідачі [PERSON] (племінниця померлої [PERSON]) та [PERSON] (рідна сестра померлої [PERSON]) позов не визнали; посилаючись на те, що [PERSON] до дня її смерті була дієздатною особою, обслуговувала себе самостійно, але потребувала сторонньої допомоги, яку надавали відповідачі; [PERSON] є рідною сестрою померлої [PERSON] і фактично відмовилась від частки у спадщині на користь [PERSON], яка надавала допомогу [PERSON] за її ([PERSON]) проханням, просили в задоволенні позову відмовити. З особи - представник Головного управління юстиції у м. Києві та Іриватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербина JI.I. - в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи були ювідомлені належним чином; своїми заявами просили справи розглядати за їх зідсутності та постановити судове рішення відповідно до чинного аконодавства. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено: [PERSON], [INFO] проживала за адресою [ADDRESS] та померла [INFO] у віці 81 років в м. Києві (а.с.44-45). Мати позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] у віці 65 років (а.с. 13, 15). Відповідачка [PERSON] та померлі [PERSON] і [PERSON] - є рідними сестрами (а.с. 16, 17, 51, 62-63). Спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] - не має (ст.1261 ЦК України). Таким чином, відповідачка [PERSON] відповідно до положень ст.1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги за законом. Квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] (а.с.57-58). Згідно заповіту від 16.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербина Л.І. 16.11.2004 року за №8794, [PERSON] заповідала квартиру [ADDRESS] [PERSON] (відповідачці); даний заповіт на день смерті [PERSON] не скасовано та не змінено (а.с.46, 48). [PERSON] (відповідачка) 17.09.2008 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до 4-ої Київської державної нотаріальної контори (а.с.43); 14.10.2008 року з такою ж заявою про прийняття спадщини до зазначеної нотаріальної контори звернувся також [PERSON] (позивач) - а.с.56. [PERSON] (відповідачка) 19.12.2008 року також подала заяву про прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] до 4-ої Київської держнотконтори (а.с.59). Крім того, [PERSON] 05.02.2009 року до 4-ої Київської державної нотаріальної контори подала заяву про те, що їй відомо про зміст заповіту [PERSON] на ім»я [PERSON] від 16.11.2004 року, з приводу оскарження якого до суду вона наміру не має (а.с.64). Таким чином, [PERSON] від спадщини після смерті своєї сестри [PERSON] не відмовлялася в установленому законом порядку (ст.1273, 1274 ЦК України). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Згідно ч.З ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ствердження відповідачів [PERSON] і [PERSON] про те, що [PERSON] за життя не була визнана в установленому порядку недієздатною або обмежено дієздатною, що вона ([PERSON]) станом на 2004 рік і на день підписання заповіту від 16.11.2004 року самостійно обслуговувала себе, свідомо та з власної ініціативи (добровільно) та бажанням волевиявленням) вона залишила заповіт та підписала його 16.11.2004 року, стверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON], поясненнями приватного нотаріуса Щербини Л.І. як 3-ої особи (а.с.78, 103), змістом заповіту від 16Л 1.2004 року тощо (а.с.46). Позивачем [PERSON] після дослідження в судовому засіданні наданих сторонами доказів було відкликано попереднє клопотання щодо призначення посмертної судово-психіатричної експертизи відносно [PERSON], що є правом позивача. Згідно ст.145 ЦПК України призначення експертизи є обов»язковим також заклопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи. Таким чином, аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні; будь-яких обставин, передбачених ст.1257 ЦК України як підстав недійсності заповіту, в судовому засіданні не встановлено, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

Outcome: dismissed