Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] 9 жовтня 2015 року предявила позов до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житлом в будинку № 21 по вул. Зеленій у с. Підгайчики Самбірського району Львівської області. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить вказаний житловий будинок, у якому також зареєстрований колишній чоловік її дочки [PERSON], котрий у вересні 2011 року, після чергового скандалу, переїхав проживати до своїх батьків у с. Богрівка Богородчанського району Івано-Франківської області та з цього часу жодного разу не зявлявся в будинку. Відповідач, вибувши із житлового будинку у вересні 2011 року, до теперішнього часу у ньому не проживав і не намагався вселитися, а також не сплачував комунальні послуги та не ніс жодних витрат по утриманню будинку. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання своїх позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. [PERSON], будучи допитаний під час виконання судового доручення Богородчанським районним судом Івано-Франківської області, позов визнав та подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача та показання свідків, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягу з будинкової книги та свідоцтва про шлюб відомо, що [PERSON] є власником будинку по вул. Зеленій, 21 у с. Підгайчики Самбірського району Львівської області, у якому також після одруження із дочкою позивача зареєстрований [PERSON] (а. с. 4-6, 8, 9, 11). Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] видно, що [PERSON], 10.04. 974 року народження, у вказаному будинку не проживає з вересня 2011 року (а. с. 7). Із показань свідків [PERSON] та [PERSON] відомо, що [PERSON] більше чотирьох років не проживає у вказаному будинку без поважних причин. Отже, [PERSON] як колишній член сімї власника будинку понад один рік відсутній у вказаному будинку без поважних причин і тому є підстави визнати його втратившим право на користування цим житлом. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так як реєстрація місця проживання [PERSON] чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм будинком, і оскільки відповідач понад один рік без поважних причин відсутній за місцем реєстрації проживання, то є підстави визнати його таким, що втратив право на користування житлом у цьому будинку, що є способом захисту прав позивача, як власника будинку.

Outcome: approved