Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся в суд з позовом до Лебедівської сільської\~ради Кам`янського\~району Черкаської\~області (знах.\~по вул.\~Центральній,\~б.\~3\~в с.\~Лебедівка Кам`янського\~району Черкаської\~області),\~ [PERSON] (прож.\~по [ADDRESS] ) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті фактично прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав її син [PERSON] , який також помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Згідно довідки архівного відділу Кам`янської районної державної адміністрації Черкаської області № 04-02/55 від 27 травня 2020 року 21 липня 1997 року у книзі реєстрації та переоформлення прав власності на земельну частку (пай) по Лузанівській сільській раді Кам`янського району Черкаської області за реєстраційним номером 567 зареєстровано сертифікат серії ЧР № 0244857 на ім`я [PERSON] на земельну частку (пай) в 3,07 умовно кадастрових гектарах. \~ \~ \~ \~Таким чином, вказаний сертифікат був виданий після смерті власника і в порядку спадкової трансмісії увійшов до складу спадщини, яку прийняв також померлий [PERSON] . \~ \~ \~ \~Після смерті останнього, Позивач як його донька вступила в управління майном свого батька протягом шести місяців, але в неї відсутній сертифікат на земельну частку (пай) спадкодавця і нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, просила в судовому порядку визнати за нею право на земельну частку (пай) № [NUMBER] площею 2,78 га в адміністративних межах Лузанівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області в порядку спадкування через спадкову трансмісію після померлого батька [PERSON] на підставі сертифікату серії ЧР № 0244857 від 21 липня 1997 року. Ухвалою суду від 27 липня 2020 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання, надано строк для подання учасниками заяв по суті. Ухвалою суду від 16 вересня 2020 року по справі закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд, який відкладався через відпустку головуючого судді. \~ \~ \~ \~Сторона позивача наполягала на задоволенні позовних вимог. \~ \~ \~ \~Сторона позивача клопотала про розгляд справи у її відсутність, підтримувала позов та просила його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позов визнала та просила його задовольнити. \~ \~ \~ \~ Представник Лебедівської сільської\~ради Кам`янського\~району Черкаської\~області в судовому засіданні поклався на розсуд суду при вирішенні спору. Представник третьої особи заперечував проти задоволення позовних вимог, як підставу для цього вбачав, що стороною позивача не доведено факту родинних відносин між померлими. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до змісту статей\~1216,\~1217 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини першої\~статті 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як було встановлено у справі, Позивач являється донькою [PERSON] (а.с. 8-10). Свідоцтво про народження [PERSON] стороною Позивача не надано, хоча позов стосується майнових прав [PERSON] , яка за твердженнями Позивача являлась її бабусею. Позовні вимоги обґрунтовані наявність правовідносин спадкової трансмісії, але стороною Позивача факт родинних відносин між нею та [PERSON] , а так само між останньою та батьком Позивача наданими суду документами не підтверджений, і як слідує з матеріалів справи, Позивач із заявою до суду про встановлення такого факту родинних відносин не звертався. Постановою нотаріуса від 25 березня 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину Позивачу відмовлено через не надання правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 17). Щодо самого предмету позову земельної частки (пай), то суд враховує пояснення представника Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області. Так, згідно наданого стороною Відповідача витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 45-46) предмет спору як такий відсутній, оскільки на підставі рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 29.10.2010 року (справа № 2-о-37/2010) (а.с. 37) земельна ділянка була визнана відумерлою спадщиною, і в подальшому на неї оформлено право комунальної власності. Таким чином, суд не може прийняти як доказ обґрунтованості вимог про визнання права власності на земельну частку (пай) архівну довідку Кам`янської районної державної адміністрації Черкаської області № 04-02/55 від 27 травня 2020 року, так як в ній йдеться про зареєстрований 21 липня 1997 року сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] , але після оформлення права комунальної власності та присвоєння виділеній в натурі земельній ділянці кадастрового номеру, вказаний сертифікат на підставі пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України став недійсним. Згідно частини 2 статті 1280 ЦК України якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. Разом з тим обраний Позивачем спосіб захисту права не є ефективним та не ґрунтується на наявних правовідносинах. Рішення суду від 29 жовтня 2010 року набрало законної сили і не оскаржувалось. Щодо тверджень сторони Позивача про те, що її померлий батько та вона вступали в управління майном померлої [PERSON] , то суд виходить з наступного. Як вказав Верховний Суд у постанові від 25 березня 2020 року по справі № 305/235/17, відповідно до статей 524, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття та оформлення спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. За статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтями 549 та 554 ЦК УРСР спадкоємець фактично прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. \~ \~ \~ \~Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути : довідка житлово-експлуатаційної організації або житлового кооперативу, довідка відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, довідка про сплату податків або страхових платежів, записи у паспорті або будинкової книги про постійну реєстрацію спадкоємця у спадковому будинку, інші документи про постійне проживання спадкоємця з померлим. Таких доказів суду зовсім не надано, і даний факт в судовому порядку Позивач не просив встановити, хоча такі вимоги є первісними до вимог про визнання права на спадкування. Між тим, з довідки № 153 від 11 квітня 2019 року (а.с. 11) слідує, що померлий [PERSON] не мав у своєму зареєстрованому місці проживання інших осіб, а тому доводи самої Позивачки про вступ у фактичне володіння його спадковим майном спростовуються самим доказами, які подала сторона Позивача. З огляду на вище вказане, в задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed