Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Оніпко Наталя Олександрівна, звернувся до суду з позовом до Криворізької сільської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, треті особи: [PERSON] ; [PERSON] . Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8,7748 га, розташованої на території Шилівської сільської ради. Зазначену спадщину фактично прийняв син померлої та рідний дядько позивача - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та за своє життя не оформив своїх спадкових прав відповідно до закону. У позові також вказано, що позивач є спадкоємцем за законом за правом представлення на майно належне [PERSON] , спадщину після якої прийняв її син [PERSON] , як такий, що проживав спільно з матір`ю до її смерті, не відмовився від спадщини, але не оформив своїх прав. За оформленням спадщини звернувся тільки позивач [PERSON] , спадкоємці першої черги відсутні, оскільки батько спадкодавця [PERSON] також помер [INFO] . 04.12.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу Донецької області Молодняк О.В. з письмовою заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, рекомендовано звернутися до суду. Шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини сплинув 27.05.2018 року, а до нотаріуса останній звернувся 04.12.2018 року, тож пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини складає шість місяців, що на думку позивача не є занадто великим строком і не свідчить про злісне ухилення від дотримання законодавчо визначених строків. Причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач вважає поважними, оскільки йому було невідомо про місцезнаходження оригіналів документів на спадкове майно, тому що вважав, що без оригіналів документів нотаріус не буде мати можливість видати свідоцтво про право на спадщину. Окрім того позивач постійно мешкає у місті Мирнограді де і працює, а місцем відкриття спадщини є село Новоолександрівка, що відноситься до Добропільського районного нотаріального округу, тож віддаленість місця проживання від місця відкриття спадщини також вплинула на можливість вчасного звернення до нотаріальної контори. Враховуючи викладене та те, що позивач не мав наміру злісно ухилятись від прийняття спадщини і строк, який він пропустив не є занадто тривалим, просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , тривалістю три місяці. Позивач [PERSON] та його адвокат Оніпко Н.О. у судове засідання не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник відповідача, Криворізької сільської ради, у судове засідання не з`явився, але сільський голова звернувся до суду із заявою про розгляд справи у відсутність їх представника та вирішення справи на розсуд суду. Третя особа [PERSON] також в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надіслав заяву від 25.06.2021 року, яка посвідчена нотаріусом нотаріального округу Новохоперського району Воронезької області Російської Федерації Мусіною Ю.Є., з якої вбачається, що [PERSON] відомо про розгляд цивільної справи Добропільським міськрайонним судом Донецької області за позовом [PERSON] про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Зазначив, що [PERSON] є його рідним племінником, та просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про день, місце та час розгляду справи шляхом публікації оголошення в мережі інтернет на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Причини неявки суду невідомі, будь-яких клопотань або заяв на адресу суду не надходило. Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Звертаючись до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач [PERSON] зазначає, що спадкодавець [PERSON] є його рідним дядьком, який також є сином померлої [PERSON] , тобто позивач є також онуком останньої. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 06.05.1982 року Шилівською с/р Добропільського району Донецької області, актовий запис №6, батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Мати позивача [PERSON] до зміни прізвища у зв`язку з реєстрацією шлюбу з гр. [PERSON] мала прізвище « [PERSON] », що вбачається з відповідної копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 01.11.1980 року міським відділом ЗАГС м.Добропілля Донецької області, актовий запис №327 (а.с. 15). Відповідно до копії свідоцтва про народження гр. [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 11.04.1960 року Шилівською с/р Добропільського району Сталінської області, актовий запис №14, її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00021873560 від 15.01.2019 року на гр. [PERSON] , його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Таким чином в судовому засіданні достеменно встановлено, що мати позивача [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є рідною сестрою спадкодавця [PERSON] , тобто позивач є рідним племінником гр. [PERSON] та відповідно онуком гр. [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 січня 2014 року виконавчим комітетом Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, актовий запис №1 (а.с. 10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 8,7748 га, розташованої на території Шилівської сільської ради, право власності якого підтверджено копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №031850, виданого 19.11.2003 року Добропільською районною державною адміністрацією (а.с. 11). Криворізькою сільською радою до суду було надано копію заповіту громадянки [PERSON] , який посвідчений 14.05.2010 року за реєстром №15 секретарем Шилівської сільської ради Циганок Н.П. З вказаного заповіту вбачається, що гр. [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті заповіла належну їй земельну ділянку, площею 8,7748 га, своєму сину [PERSON] (а.с. 98, 99). В свою чергу гр. [PERSON] , який по справі є третьою особою, в судове засідання не з`явився та надав заяву, відповідно до якої вбачається, що він ознайомлений з позовними вимогами [PERSON] про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , позовні вимоги підтримав та жодних заперечень або клопотань не надав (а.с. 69). Як було зазначено позивачем у позовній заяві, вказану земельну ділянку фактично прийняв син померлої [PERSON] , але за своє життя не оформив своїх спадкових прав відповідно до закону. Відповідно до копії свідоцтва про смерть гр. [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 01.12.2017 року виконавчим комітетом Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, актовий запис №19, останній помер [INFO] у віці 55 років (а.с. 13). Постановою приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу Молодняк О.В. №617/02-31 від 04.12.2018 року було відмовлено [PERSON] в оформленні свідоцтва про право на спадщину за правом представлення на нерухоме та рухоме майно, належне [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв її сни [PERSON] , як такий, що спільно проживав з останньою до її смерті, не відмовився від спадщини, але не оформив своїх спадкових прав та який помер [INFO] , оскільки заявник пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців, встановлений ст. 1270 ЦК України, проживав окремо від дядька [PERSON] , тобто [PERSON] вчасно спадщину не прийняв. Рекомендовано звернутись до Добропільського міськрайонного суду Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 21). З документів, наданих приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Молодняк О.В. встановлено, що до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , відкрита спадкова справа № 143/2018 (а.с. 32-54). Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. За приписами частин 1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до частини 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З наданої приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Молодняк О.В. інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №54338559 від 04.12.2018 року вбачається, що 17.11.2000 року [PERSON] складав заповіт, який зберігається в Байдівській сільській раді Старобільського району Луганської області (а.с. 41). 17.08.2021 року на адресу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області надійшла копія заповіту від імені [PERSON] , посвідченого у Байдівській сільській раді Старобільського району Луганської області. Відповідно до зазначеного заповіту від 17.11.2000 року вбачається, що гр. [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті, все своє майно, яке буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає гр. [PERSON] . Суд зауважує, що у вказаному заповіті не зазначено жодної інформації щодо дати народження зазначених в ньому осіб, їх місця народження та наявності родинного зв`язку. Відповідно до довідки Шилівської сільської ради №316 від 03.12.2018 року встановлено, що [PERSON] постійно проживав в [ADDRESS] , разом із своєю матір`ю [PERSON] , також був зареєстрований за вказаною адресою з 07.05.1991 року і знятий з реєстрації 26.11.2017 року у зв`язку із смертю (а.с.39). Крім того, на запит суду, від Добропільського міського відділу державної РАЦС надійшла інформація з якої встановлено, що відповідно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження №17 від 25.07.1990 року, складного виконавчим комітетом Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, гр. [PERSON] , [INFO] , має дитину - [PERSON] , [INFO] . Будь-яка додаткова інформація щодо наявності у [PERSON] інших дітей, суду надано не було (а.с.67). Фактично у суду не має можливості встановити, що [PERSON] , [INFO] , який є дядьком позивача, і [PERSON] , який склав заповіт 17.11.2000 року в селі Байдівка Старобільського району Луганської області, є однією і тією ж особою, оскільки їх місце мешкання на час складання зазначеного заповіту суттєво різниться. Додаткові сумніви у суду викликає те, що у заповіті від 17.11.2000 року відсутня інформація щодо дати і місця народження заповідача, а також його РНОКПП. Крім того у [PERSON] , який є дядьком позивача інших дітей крім [PERSON] судом не встановлено. Таким чином, суд відноситься критично до заповіту складеного 17.11.2000 року в с.Байдівка Старобільського району Луганської області, оскільки не можливо встановити його належність гр. [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Новоукраїнка Добропільського району Донецької області, а тому не бере його до уваги. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як установлено судом, позивач пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою в порядку визначеному законодавством України про прийняття спадщини тривалістю в шість місяців, оскільки оговтувався після втрати рідної людини, та не зміг знайти оригінали документів на майно, які дядько ховав від сторонніх. Крім того позивач постійно мешкав та працював в місті Мирнограді, а місцем відкриття спадщини є село Новоолександрівка, що відноситься до Добропільського районного нотаріального округу, тому додатково мало місце віддаленість місця мешкання з місцем відкриття спадщини. З огляду на викладене суд вважає, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, те, що Криворізька сільська рада проти позову не заперечувала, суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини після смерті його дядька [PERSON] , тому його вимоги є доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved