Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

[PERSON] 18.02.2021 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позову та додаткових пояснень зазначено, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис №9272 від 15.04.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс», який є правонаступником ТОВ «СС Лоун», заборгованості за кредитним договором №488641-А від 13.02.2019 на загальну суму 15527,40 грн. за період з 02.10.2019 по 11.03.2020. Вважає, що виконавчий напис №9272 від 15.04.2020 приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. про стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Зокрема, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5. Так, згідно ст. 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Статте. 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів, а це: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи додано на обгрунтування документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, це Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусів ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою було внесено зміни до розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями. Для отримання виконавчого напису нотаріуса кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 06.11.2020, тобто, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. На підставі вищевикладеного просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. №9272 від 15.04.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором в сумі 15527,40 грн. (а.с. 1-3, 54-55). Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження сторонами не подано. Позивачка [PERSON] та його представник адвокат Оверковський К.В. в судове засідання не з`явились, представник позивача подав заяву в якій позов підтримав за викладених в позовній заяві та письмових поясненнях обставин, просив його задоволити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення суду в разі неявки відповідачів в судове засідання. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та його представника відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України, враховуючи що сторона скористалася своїми процесуальними правами. Інших заяв та клопотань не надходило. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2021 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, визначено недоліки позову, порядок та строк їх усунення (а.с. 20). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2021 позовну заяву [PERSON] передано за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області (а.с. 43). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 справу передано на розгляд судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.05.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом)сторін (а.с. 46). Представники відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення, відзиву на позов не подали, про причини неявки не повідомили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., в судове засідання також не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце його проведення, про причини неявки не повідомив. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається. З огляду\~на вищевикладене\~та за\~умов існування\~усіх підстав,\~суд прийшов\~до висновку\~про ухвалення\~заочного рішення,\~про що\~було постановлено\~мотивовану ухвалу\~від 12.08.2021. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, судом установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. 13.02.2019 між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] було укладено кредитний договір №488641-А (а.с. 8-17), який нотаріально посвідчений не був. 02.10.2019 між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ «Фінфорс» було укладено договір відступлення прав вимоги №40071779-19, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором №488641-А від 13.02.2019, укладеному між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] 15.04.2020 у м. Бровари Київської області приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9272, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», що є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», заборгованість за Кредитним договором від 13 лютого 2019 року № 488641-А (за період з 02 жовтня 2019 року до 11 березня 2020 року) у розмірі 15527,40 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5027,40 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 3500,00 грн. (а.с. 7). Відповідно до повідомлення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. №103625 від 05.10.2020 на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. перебуває виконавче провадження №62410392 з примусового виконання виконавчого напису №9272 від 15.04.2020 виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в сумі 15527,40 грн. (а.с. 4). Перевіряючи дотримання вимог законодавства щодо підстав видачі приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. виконавчого напису від 15.041.2020, реєстровий №9272, суд прийшов до висновку про доведені порушення закону при його видачі з огляду на наступне. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від\~\~29 червня 1999 року № 1172\~\~ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»\~зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Отже, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, не були чинними на час вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що\~\~з\~\~дня виникнення\~\~права\~\~вимоги\~\~минуло\~\~не\~\~більше\~\~трьох\~\~років,\~\~а\~\~у відносинах між підприємствами, установами та\~\~організаціями\~\~-\~\~не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Змістом позовних вимог є визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. від 15.04.2020, зареєстрованого в реєстрі №9272, таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява не містить вимог про недійсність кредитного договору № 488641-А від 13.02.2019, а тому, враховуючи доведеність безпідставної видачі виконавчого напису, обставини щодо дотримання істотних обставин договору судом не досліджувались. Встановлені обставини дають підстави для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. від 15.04.2020, зареєстрованого в реєстрі №9272, таким, що не підлягає виконанню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подачу позову в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved