Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє представник - адвокат Візінський В.В., звернулася в суд з позовом до Ясеневопільнівської сільської ради, [PERSON], в якому просить встановити факт родинних відносин між позивачкою та [PERSON], який помер [INFO], як дочкою та батьком; визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що батько позивачки [PERSON] був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок по [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за вищевказаною адресою. Згідно заповіту [PERSON] усе своє майно заповів дочці [PERSON]. Позивачка на момент смерті батька була зареєстрована та проживала разом із ним в одному житловому будинку, вели спільне господарство. Після смерті батька позивачка звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що вона не надала оригінал правовстановлюючого документа. Технічним паспортом на житловий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON], знаходиться по [ADDRESS]. Ринкова вартість будинку становить 139000 грн. Позивачка [PERSON] є дочкою померлого [PERSON]. Однак, у її свідоцтві про народження батько записаний «[PERSON]», а згідно свідоцтва про смерть він - «[PERSON]». Така ситуація виникла внаслідок технічної помилки під час складання актового запису про народження позивачки. [PERSON] на час смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована разом із ним. 15.11.2011 державною нотаріальною конторою позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Встановлення факту родинних відносин між позивачкою та [PERSON], який помер [INFO], як дочкою та батьком, потрібне позивачці для подальшого оформлення спадкових прав. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Візінський В.В. позов підтримав з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити. Представник Ясеневопільнівської сільської ради в судове засідання не з'явився. До суду поступила заява, з якої слідує, що Ясеневопільнівська сільська рада просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23 вересня 1960 р. виконкомом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району, встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Ясенів-Пільний Городенківського району, її батьками є: [PERSON] та [PERSON], запис за № 66 від 23 вересня 1960 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження. Після укладення 24 березня 1979 року шлюбу з [PERSON] [PERSON], [INFO], присвоєно прізвище «[PERSON]», запис за № 9 від 24 березня 1979 року, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 24 березня 1979 р. Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району. За заповітом, посвідченим 21 травня 2007 р. секретарем Ясеневопільнівської сільської ради, зареєстрованим в журналі реєстрації нотаріальних дій за № 47, [PERSON], [INFO], житель [ADDRESS], на випадок своєї смерті житловий будинок, який належить йому на правах особистої власності, і все його майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, а також земельний пай в розмірі 65.88 ум. кад. га відповідно до сертифіката [NUMBER], усю спадщину, права, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права, які можуть йому належати у майбутньому, заповів дочці [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за № 45287841, що доводиться копією Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 27633652, виданим 27.07.2011 р. Городенківською районною державною нотаріальною конторою. [PERSON] помер [INFO] у віці 77 років в с. Ясенів-Пільний, актовий запис від 23 лютого 2011 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 23 лютого 2011 р. Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району. На момент смерті ([INFO]) [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS]; разом з ним були зареєстровані: дружина [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], внучка [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою № 575, виданою виконкомом Ясеневопільнівської сільської ради 03.08.2018. Приймаючи до уваги те, що по батькові [PERSON] в різних документах записаний як [PERSON] (в свідоцтві про народження його дочки [PERSON], у виписці з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ»), так і Мартинович (в заповіті, в свідоцтві про його смерть), співзвучність цим імен, а також ідентичність прізвища та імені спадкодавця, тому суд приходить до переконання, що зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], який помер [INFO], як дочкою та батьком. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8518 від 23.04.2018, видана згідно архівних даних МБТІ станом на 31.12.2012, свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 190 за [PERSON], як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 18.08.1987 на підставі рішення цього ж виконкому № 173 від 12.08.1987. Те, що житловий будинок в [ADDRESS] належав [PERSON], стверджується довідкою № 573, виданою виконавчим комітетом Ясеневопільнівської сільської ради 03.08.2018. Із довідки № 576, виданої виконкомом Ясеневопільнівської сільської ради 03.08.2018 вбачається, що станом на 15.04.1991 у вищезгаданому господарстві були зареєстровані: голова двору [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO]; двір колгоспний. [PERSON], [INFO], померла [INFO] в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Частиною 1 ст.1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка [PERSON], [INFO], як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], [INFO], який помер [INFO]., успадкувавши земельні ділянки площами: 0,6794 га, 0,1969 га, 0,1203 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розміщені на території Ясеневопільнівської сільської ради, що стверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом, зареєстрованих в реєстрі за № 1989, 1990, 1991, виданих 15.11.2011 (спадкова справа № 398/2011, надана суду в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С.). Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, мають обов'язкову частку в спадщині [PERSON], - судом не встановлено. До складу спадщини [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1978/02-31 від 26 червня 2018 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]., на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що спадкоємець не надала оригінал документа, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. З копії технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1981р., господарські будівлі та споруди - в 1960, 1970, 1975, 1990 роках. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 22 червня 2018 р. становить 139000 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров'я». За згаданим господарством закріплена земельна ділянка площею 0,20 га, що підтверджується довідкою № 574, виданою 03.08.2018 р. виконавчим комітетом Ясеневопільнівської сільської ради. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені судом докази підтверджують, що спадкодавцю [PERSON] був виданий документ, який посвідчував його право власності, як голови колгоспного двору, на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS]. Через відсутність у позивачки оригіналу правовстановлюючого документу про власність спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, хоча, як спадкоємець за заповітом, фактично стала власником даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 3,316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved