Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Хмельницької міської ради, публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання права власності за набувальною давністю та просять визнати за ними право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] житловою площею 18,2 кв.м, загальною площею 34,6 кв.м. в рівних частках. На обґрунтування своїх вимог вони зазначили, що вони зареєстровані та постійно проживають за адресою [INFO]. Вони мали намір скористатися своїм правом приватизації квартири, однак на звернення до відповідачів отримали відповіді, що будинок по вул. Північній 113/1 на балансі не перебуває. Вони добросовісно володіють та розпоряджаються квартирою тривалий час, вже більше 10 років. За цей час здійснювали ремонт в квартирі, сплачують комунальні послуги; добросовісне володіння є відкритим протягом багатьох років, вони ставилися до квартири, як до свого майна, так як згідно цивільного законодавства були єдиними користувачами. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Хмельницької міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та вказав, що вказаний будинок до комунальної власності не відноситься. Представник відповідача - публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та вказав, що житловий будинок по вул. Північна, 113/1, у м. Хмельницькому та земельна ділянка у них на балансі не перебуває. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: на підставі ордера серії ХМН № 000096, виданого виконавчим комітетом Хмельницької міської ради 03 червня 2004 року [PERSON], згідно рішення №233 від 17.05.2004 року надано однокімнатну квартиру 230 складом сімї 3 чоловіки : [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки управління житлово-комунального майна позивачі зареєстровані в кв.№ 230 по вул. Північна, 113/1 м. Хмельницького. 29.12.1994 р. рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради вирішено затвердити акт комісії про прийом в експлуатацію 300 квартирного житлового будинку (замовник «Південно-західна залізниця») (1 черга 60 квартир) по вул. Північна, 113/1 м. Хмельницького. 26.12.96 р. затверджено 2 чергу 80 квартир по вул. Північна, 113/1 м. Хмельницького. 29.12.98 р. затверджено 3 чергу 40 квартир по вул. Північна, 113/1 м. Хмельницького 26.12.2002 р. затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію 40 квартирної частини 300 квартирного будинку по вул. Північна, 113/1 м. Хмельницького. А 27.11.2003 р. затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію 80 квартирної частини 300 квартирного будинку по вул. Північна, 113/1 м. Хмельницького. Із довідки Управління ЖКГ від 29.07.2013 року вбачається, що житловий будинок по вул. Північна, 113/1 м. Хмельницького не належить територіальній громаді міста. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Зі змісту даної норми необхідно зробити висновок, що позивач, як володілець майна, протягом усього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це право з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випадку при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Окрім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без титульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності, але не позбавляє особу можливості набути право власності на таке майно у визначеному позасудовому порядку. Позивачі були вселені у спірну квартиру на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради і вказана квартира належала Хмельницькій дистанції колії Південно-Західної залізниці, на підставі ордеру на вселення у службове жиле приміщення, виданого виконавчим комітетом Хмельницької міської ради і [PERSON] проживає в ній в якості наймача. Таким чином [PERSON] є титульним володільцем квартири та не позбавлений можливості набути право власності на неї в порядку, передбаченому Законом України від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду», а положення ст. 344 ЦК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. У випадку наявності спору щодо права позивача на приватизацію квартири, цей спір може бути вирішено в судовому порядку шляхом звернення до суду з відповідним позовом. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed