Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Сєвєродонецького міського суду з заявою про розірвання шлюбу , яку мотивували тим , що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2004р.. Від шлюбу заявники мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], 18.08.2009р.н.. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між заявниками припинено протягом останніх двох років. Заявники посилаються на те , що спільне життя не склалося з причини різних поглядів на життя, сімю та побут. Оскільки подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить їх інтересам , тому просять розірвати шлюб. Заявники [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно з ч.1 ст.112 СК України , суд виясняє фактичні взаємини подружжя, реальні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до п. 8Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007р. №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З матеріалів справи видно , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2004р.. Від шлюбу заявники мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], 18.08.2009р.н.. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між заявниками припинено протягом останніх двох років. Заявники посилаються на те , що спільне життя не склалося з причини різних поглядів на життя, сімю та побут. Заявники не бажають збереження сімї , оскільки подальше їх сумісне життя неможливе у звязку з психологічною несумісністю , тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином , матеріалами справи підтверджено , що сімя фактично розпалася , заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільної неповнолітньої дитини, будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні, у звязку з чим заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved