Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON]Н.о. (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 03.03.2011 між нею та відповідачем був укладений шлюб, від шлюбу мають доньку Альбіну, [INFO]. Спільне життя з відповідачем, на думку позивача, не склалось, вони мають різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть, спільного сімейного бюджету не мають, відповідач не цікавиться життям свої сімї. Позивач вважає подальше спільне проживання з відповідачем неможливим, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам її дитини. Позивач правом участі в судовому засіданні не скористалась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на адресу його місця проживання повістки про виклик до суду, відповідна поштова кореспонденція повернута на адресу суду як не вручена адресату з відмітками «закінчення терміну зберігання», «немає вдома». Відповідно до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. В силу наведених процесуальних приписів відповідач є належним чином повідомленим про дату судового засідання, до суду не зявився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. В силу приписів ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України у справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. З 03.03.2011 сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Іловайської міської ради м.Харцизька Донецької області, актовий запис №19; після державної реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] (дошлюбне прізвище Кучеренко). Від шлюбу подружжя має доньку Альбіну, [INFO]. Дитина проживає з позивачкою. За змістом позову шлюбні відносини між позивачем та відповідачем не склались, вони перестали проживати як подружжя та вести спільне господарство, примиритися з відповідачем позивач не бажає. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. За приписами ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, а також добровільний характер шлюбу, суд доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Положеннями ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved