Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON], [INFO], звернулась в суд з позовом до [PERSON], Котиківської сільської ради Городенківського району про визнання недійсним заповіту, складеного 01 квітня 2014 р. [PERSON] в користь [PERSON], посвідченого 01.04.2014р. секретарем Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 20. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO]. На праві спільної власності у неї та чоловіка був житловий будинок з будівельними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], оформлений на чоловіка. Позивачка, як дружина померлого, являється власником половини спільного майна. Так як вона пережила чоловіка, вона є спадкоємцем свого чоловіка за законом. За життя в Котиківській сільській раді [PERSON] склав заповіт, за яким спадкоємцем визначив [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS]. Про це позивачка дізналась від чоловіка перед його смертю. Перед тим, як скласти заповіт, покійного чоловіка позивачки часто провідував сусід [PERSON], приносив спиртні напої, про щось підмовляв чоловіка, приховуючи від позивачки зміст розмов. Після смерті чоловіка позивачка навідалась до Котиківської сільської ради, з'ясувала про заповіт в секретаря сільської ради, також відшукала примірник заповіту. Вважає, що заповіт від 01.04.2014 р. її чоловіка [PERSON] на ім'я [PERSON], складений з грубими порушеннями законодавства України та з порушенням її права на власність. Зокрема, заповіт складений на сторонню особу - [PERSON], який після смерті чоловіка жодного разу не навідав її, не надає допомоги по веденню господарства, отриманню медичної допомоги; заповідач позбавив її права на обов'язкову частку в спадщині, що передбачено ст. 1241 ЦК України; крім того, відповідальним працівником Котиківської сільської ради порушено вимоги ст. 1243 ЦК України щодо права складання спільного заповіту подружжя. З вказаних підстав просить визнати недійсним заповіт, складений 01 квітня 2014 р. [PERSON] в користь [PERSON], що посвідчений 01.04.2014р. секретарем Котиківської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 20. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] позов підтримав з підстав, наведених в позові. Одночасно пояснив, що позивачка одружилась з [PERSON] 12 листопада 1964 р. Перебуваючи в шлюбі, подружжя [PERSON] придбали житловий будинок в [ADDRESS], в даний час назва [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу будинку покупцем є [PERSON] Позивачка в даний час є лежачою хворою, потребує стороннього догляду, допомогу їй надає [PERSON] На підставі того, що в сільській раді при посвідченні заповіту заповідачу не було роз'яснено право на обов'язкову частку в спадщині і про заповіт подружжя, представник просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Суду пояснив, що він є сусідом позивачки. З нею та її покійним чоловіком перебували в дружніх відносинах. Сім'я [PERSON] не мала дітей, тому відповідач надавав їм посильну допомогу, в т.ч. коштами. [PERSON], 1937 року народження, якого відповідач називав «вуйко», пропонував йому, що перепише як подарунок свій житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], але він відмовився. Потім в Котиківській сільській раді вуйко склав заповіт в його користь. Разом з вуйком він в сільську раду не заходив, тільки за проханням вуйка возив його в сільську раду. Про те, що чоловік складав заповіт в його користь, - позивачка знала з часу складання заповіту в сільській раді. Ще до смерті вуйка, в цьому році на свято великодня, коли позивачка захворіла, разом з сусідкою Окрушко відправляли позивачку в лікарню, де її поклали в реанімацію, він купував ліки. Всі чеки на придбані ліки та продукти він віддавав позивачці. Також [PERSON] пояснив, що він організовував церемонію похорону [PERSON], ніс частину витрат, а частину коштів давала [PERSON] Свідоцтво про смерть вуйка залишилось в нього. З приводу оформлення допомоги на похорон здавав документи в районний Пенсійний фонд, допомогу отримувала [PERSON] Після похорону вуйка позивачка не бажала його бачити, відмовилась від його допомоги. В даний час догляд за позивачкою здійснює [PERSON] Ствердив, що він звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] Категорично заперечив зазначене в позові стосовно того, що він приносив спиртні напої [PERSON] Представник відповідача Котиківської сільської ради суду пояснив, що заповіт [PERSON] в користь [PERSON] був посвідчений секретарем сільської ради, яка майже тринадцять років працює на даній посаді. Згідно посадових обов'язків секретар сільської ради має право вчиняти нотаріальні дії, зокрема, посвідчувати заповіти. Оспорюваний заповіт відповідає вимогам чинного законодавства та волевиявленню спадкодавця [PERSON] Заповідач заповів [PERSON] все своє майно, яке йому належало, з умовою, що його дружина [PERSON] буде до кінця своїх днів проживати в будинку. Одночасно пояснив, що ніяких доказів того, які б свідчили, що заповіт оформлений з порушенням вимог чинного законодавства, позивачем не подані. Просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, за змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 12.11.1964 р. перебувала в шлюбі з [PERSON]. За Свідоцтвом № 1771 від 28.03.1983 р. [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] помер [INFO]., що стверджено повторним Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 10.09.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. За життя, 01.04.2014 р., [PERSON], [INFO], жит. [ADDRESS], склав заповіт, за яким все майно, яке буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому за законом на день його смерті, та що згідно з законодавством України може бути успадковане, у повному обсязі, без будь-яких обмежень, заповів [PERSON], [INFO], з умовою довічного проживання його дружини [PERSON], [INFO] в належному йому житловому будинку. Заповіт був посвідчений 01.04.2014 р. секретарем Котиківської сільської ради Городенківського районну Івано-Франківської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 20. Дана обставина підтверджується копією заповіту, поданою суду позивачкою разом з позовом. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона здійснює догляд за позивачкою [PERSON], яка лежача. Остання є рідною сестрою її матері. Від [PERSON] їй відомо, що вона нічого не знала про те, що чоловік склав заповіт на Панаса, побачила заповіт після його смерті, коли Панас сказав, що треба Будинкової книжки. Перебуваючи в шлюбі з [PERSON], вони купили стареньку хату, і на її місці поклали нову. Свідок пояснила, що весною цього року відповідач [PERSON] по-сусідськи допомагав сім'ї позивачки садити город. Оригінали документів про шлюб позивачки, про власність на будинок [PERSON], про придбання будинку, копії яких суду подав представник позивачки, вона надала суду для огляду. Свідок [PERSON], сусідка позивачки та відповідача, суду пояснила, що про заповіт [PERSON] в користь [PERSON] їй стало відомо від спадкодавця. Також вона бачила, як [PERSON] та його сім'я допомагали [PERSON] на городі. Відповідно до ст. 1233,1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин; заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини, передбачає ст. 1235 ЦК України. Законодавством встановлено вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення. Так, у відповідності до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Ст. 1251 передбачено: якщо в населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Посвідчення заповітів посадовими особами органів місцевого самоврядування визначається Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про нотаріат». Ст. 1257 ЦК України визначено, що: заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним; за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини; у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Судом не встановлено порушень вищезазначених вимог при складанні заповіту [PERSON] та посвідченні заповіту секретарем Котиківської сільської ради. Як на підставу своїх вимог про визнання заповіту недійсним, позивачка в позовній заяві та її представник в судовому засіданні покликалась на порушення ст. 1241 ЦК України щодо її права на обов'язкову частку в спадщині та вимог ст. 1243 ЦК України щодо права складання спільного заповіту подружжя. Такі доводи не заслуговують на увагу, з огляду на наступне. Згідно з ч.1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Спадкодавцю [PERSON] при складанні заповіту зміст ст. 1241 ЦК було роз'яснено секретарем Котиківської сільської ради, про це зазначено в заповіті від 01.04.2014 р. Право на обов'язкову частку у спадщині - це особисте майнове право непрацездатних спадкоємців першої черги отримати визначену законом частку у спадщині незалежно від змісту заповіту. Посилання на ст. 1243 ЦК України, як підставу для визнання заповіту недійсним, є безпідставним, оскільки вказана стаття передбачає право, а не обов'язок подружжя скласти спільний заповіт щодо майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності. А згідно положень ч. 2 ст. 1226 ЦК України - суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Отже, [PERSON] скористався належним йому правом на заповіт, в т.ч. заповідати належну йому частку у праві спільної сумісної власності. Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до переконання, що в позові слід відмовити. На підставі ст. ст. 1216,1217, 1222, 1223, 1226, 1233-1235, 1241, 1243, 1247,1251,1257 ЦК України,

Outcome: dismissed