Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

[PERSON] 07.09.2020 року звернулась до суду з позовною заявою до Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про звільнення майна з під арешту, в якому просить: скасувати обтяження за виконавчим провадженням №28201982 накладеного державним виконавцем ВДВС Красноградського РУЮ, що перебуває на виконанні у Красноградському районному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) шляхом звільнення з під арешту нерухомого майна. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.08.2020 року, розділу інформації з єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, зазначено про відкриття виконавчого провадження за №28201982 від 16.01.2011 року, за яким державним виконавець ВДВС Красноградського РУЮ накладено обтяження на все нерухоме майно боржника - [PERSON] . Вказане позбавляє її як спадкоємця безперешкодно оформити прийняту нею спадщину в загальному порядку, у зв`язку із чим вона вимушена звернутися з даним позовом. Так, [INFO] помер боржник [PERSON] , [INFO] , за яким на дату смерті установою відповідача відкрито ряд виконавчих проваджень. Після смерті [PERSON] відкрилась на належне йому нерухоме майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно довідки нотаріуса від 28.01.2020 року до складу спадкоємців спадкодавця [PERSON] входить єдиний спадкоємиць - сестра [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . 11.02.2020 року вона надала заяву до Красноградського РВ ДВС, у якій просила закінчити виконавче провадження по даній справі у зв`язку зі смертю боржника. Проте, в супереч зазначеному, державним виконавцем порушено строки передбачені ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» та проігноровано надану позивачем заяву, не взято до уваги смерть боржника та не вчинено жодних дій для закінчення виконавчого провадження, чим порушено профільний закон. 25.02.2020 року вона подала скаргу до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з проханням провести перевірку виконавчих проваджень, що знаходяться на виконанні у Красноградському РВ ДВС. 12.05.2020 року нею подано скаргу до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з вимогою зобов`язати вказану установу провести перевірку виконавчого провадження по вказаній справі та у зв`язку із бездіяльністю притягнути до дисциплінарної відповідальності посадових осіб. 12.06.2020 року вона отримала відповідь від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №Н-13995/20.4 від 02.06.2020 року про результати розгляду звернення, щодо закінчення виконавчого провадження за яким боржником є [PERSON] . В даній відповіді вказано, що виконавчі провадження по даній справі закінчено та на теперішній час виконавчих документів на виконання в органах державної виконавчої служби по місту Харків та Харківській області не перебуває. 25.08.2020 року на прийомі у керівника Красноградського РВ ДВС її усно повідомили про закриття ряду виконавчих проваджень в тому числі і №28201982. Крім того, надано копію листа внутрішньої міжвідомчої переписки №144420 від 17.04.2020 із якого дійсно вбачається про закінчення виконавчого провадження. Крім того, усно повідомлено, що провадження №28201982 від 16.08.2011 року було знищено, у зв`язку із чим, Красноградський РВ ДВС не має вказаних архівних матеріалів, так само, як і правових підстав, для закінчення провадження та скасування арешту нерухомого майна. Саме з цієї підстави скарга на державного виконавця недоцільна, а єдиним засобом скасування арешту є звернення з відповідним позовом до суду. Ухвалою судді від 11.09.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 24.09.2020 року відповідач подав заяву в якій позов не визнає, крім того подав заперечення щодо позову в яких просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] та залучити до участі в судовому засіданні представника стягувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з наступних підстав. Красноградський РВ ДВС не згоден з доводами [PERSON] , оскільки вони не відповідають нормам ЗУ «Про виконавче провадження». В провадженні державного виконавця Неділько І.О. знаходились виконавчі провадження АСВП № 45834751, ВП47429442, ВП47429535, ВП50839949, ВП50840031, ВП52539308, ВП52539472 з примусового стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості на загальну суму 12093,20 грн. Для забезпечення виконання рішенням державного виконавця накладено арешт на нерухоме майно боржника. 25.12.2014 року вказані виконавчі провадження були завершені у зв`язку з відсутністю у боржника коштів та майна, на яке може бути звернуто стягнення. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі завершення виконавчого провадження з вказаних підстав, арешт з майна боржника, накладений у виконавчому провадженні, не скасовується. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника скасовується у випадках повного погашення боргу або за рішенням суду. У зв`язку із чим, у державного виконавця, були відсутні підстави для зняття арешту з нерухомого майна боржника [PERSON] . Від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшли письмові пояснення, в яких вони вважають необґрунтованими позовні вимоги, так як [PERSON] звертаючись до суду з позовом про зняття арешту з майна та заборони його відчуження, позивач зазначив відповідачем відповідний ДВС, а не банк, при цьому до стягувача позов не пред`явив, що є порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України, оскільки в такому випадку суд вирішує питання про права і обов`язки особи, яка не є відповідачем в даній справі, а залучена тільки в якості третьої особи за ініціативою суду, що є порушення принципів рівності сторін та змагальності процесу. Крім того третьою особою до матеріалів справи долучено відповідні документи про відсутність заборгованості у [PERSON] та, що рахунок закритий. Представник позивача [PERSON] - адвокат Пілігрім П.О. в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача Неділько І.О. в судовому засіданні позов не визнав з підстав зазначених у запереченнях проти позову. Представники третьої особи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на розгляд справи не з`явився, просив розглянути справу без його участі з урахуванням відзиву на позов і письмових пояснень. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Неділька Ігоря Олександровича знаходились виконавчі провадження АСВП № 45834751, ВП47429442, ВП47429535, ВП50839949, ВП50840031, ВП52539308, ВП52539472 з примусового стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості на загальну суму 12093,20 грн. Для забезпечення виконання рішення державним виконавцем накладено арешт на нерухоме майно боржника відповідно до ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження». 25.12.2014 року вказані виконавчі провадження були завершені у зв`язку з відсутністю у боржника коштів та майна, на яке може бути звернуто стягнення. Повторно виконавчі документи на виконання не надходили. [PERSON] зазначає, що [INFO] помер боржник [PERSON] , [INFO] , за яким на дату смерті установою відповідача відкрито ряд виконавчих проваджень. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно довідки нотаріуса від 28.01.2020 року до складу спадкоємців спадкодавця [PERSON] входить єдиний спадкоємиць - сестра [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . 11.02.2020 року [PERSON] надала заяву до Красноградського РВ ДВС, у якій просила закінчити виконавче провадження у зв`язку зі смертю боржника. 25.02.2020 року вона подала скаргу до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з проханням провести перевірку виконавчих проваджень, що знаходяться на виконанні у Красноградському РВ ДВС. 12.05.2020 року [PERSON] подано скаргу до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з вимогою зобов`язати вказану установу провести перевірку виконавчого провадження по вказаній справі та у зв`язку із бездіяльністю притягнути до дисциплінарної відповідальності посадових осіб. 12.06.2020 року [PERSON] отримала відповідь від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №Н-13995/20.4 від 02.06.2020 року про результати розгляду звернення, щодо закінчення виконавчого провадження за яким боржником є [PERSON] . В даній відповіді вказано, що виконавчі провадження по даній справі закінчено та на теперішній час виконавчих документів на виконання в органах державної виконавчої служби по місту Харків та Харківській області не перебуває. З копії листа внутрішньої міжвідомчої переписки №144420 від 17.04.2020 дійсно вбачається про закінчення виконавчого провадження. Провадження №28201982 від 16.08.2011 року було знищено, у зв`язку із чим, Красноградський РВ ДВС не має вказаних архівних матеріалів, так само, як і правових підстав, для закінчення провадження та скасування арешту нерухомого майна. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19), орган державної виконавчої служби у справах за позовами осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, може залучатися судом як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Боржник [PERSON] на даний час помер, у зв`язку із чим цивільна правоздатність його припинилась. Також суд враховує, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» залучений до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав письмові пояснення у даній справі, у зв`язку з чим суд зазначає наступне. Відповідно до інформації наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на даний час у [PERSON] перед банком відсутня заборгованість та рахунок закритий. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 317 ЦК України право власності включає в себе право володіння, право користування та право розпорядження своїм майном. Частини 1, 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404- VIII встановлюють що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. На підставі ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно до положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» 606- ХІV, що діяв на час повернення виконавчого листа стягувачу, арешт накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження. Згідно з частинами 2-5 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Арешт на майно боржника триває значний час, але протягом цього часу не було вчинено жодних виконавчих дій щодо майна, зокрема і не визначено це майно, що вказує на формальність арешту, а не наявність мети, з якою він повинен накладатися відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» 606- ХІV, а саме: для забезпечення реального виконання рішення. Підстави зняття арешту державним виконавцем визначено ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» , яка не містить прямої вказівки державному виконавцю зняти арешт з майна в разі повернення виконавчого документа. Позивачка не може оскаржити дії (бездіяльність) державного виконавця щодо скасування арешту, оскільки виконавче провадження, у якому було накладено арешт, відсутнє, а тому позивачка звернулась за захистом порушених прав у порядку позовного провадження. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що права позивача порушуються, оскільки вона не може розпорядитися належним їй майном через наявність арешту на це майно, за відсутності підстав для арешту, а тому права позивача підлягають судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом звільнення з під арешту нерухомого майна. Відповідно до ст. 1 першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основних свобод людини, кожна сторона має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Оскільки [PERSON] є спадкоємцем спірного майна, а стягувач не виявив бажання повторно пред`явити виконавчий документ для виконання - позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, оскільки зазначене базується на положеннях ст. 41 Конституції України.

Outcome: approved