Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Марамигін П.В., звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. У позовній заяві посилаються на те, що 28.08.2010 року виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між позивачем і відповідачем, який розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2018 року в справі № 308/12031/17. У шлюбі народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.01.2013 року серії [NUMBER] , виданим в м. Кішварда відділом реєстрації актів цивільного стану. Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою ОСББ «Капушанська 149» від 25.06.2020 року. Позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. щомісячно згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, так як відповідач взагалі не надає коштів на утримання спільної дитини. Відповідач працює адміністратором на ринку в Новому районі у м. Ужгороді, є повноцінним і здоровим чоловіком і має змогу заробляти і надавати кошти на утримання дитини. При визначенні аліментів в твердій грошовій сумі просить врахувати наступне: відповідач працює адміністратором на ринку в Новому районі у м. Ужгороді, є повноцінним і здоровим чоловіком і має змогу заробляти і надавати кошти на утримання дитини; відповідач за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є фізичною особою-підприємцем; відповідачем згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно придбано за договором купівлі-продажу від 22.10.2018 року № 1960, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кузьо Г.В., земельну ділянку площею 0,0706 га, кадастровий номер 2110100000:54:001:0156, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.06.2020 року № 214258819 та інформація з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 29.06.2020 року). На підставі наведеного, просить суд присудити до стягнення з відповідача на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі по 4000 грн. і до досягнення нею повноліття. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.08.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому її представник подав до суду заяву, згідно з якою просить розгляд справи провести за відсутності позивача та її представника, зазначивши, що позов підтримують та просять задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву, відповідно до якої позов визнає частково та просить стягнути аліменти на утримання дитини щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. і до досягнення нею повноліття у зв`язку з тим, що він є безробітним. Справу просить розглянути без його участі. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 28.08.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2018 року (справа № 308/12031/17). Від шлюбу у них народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Як встановлено судом, спільна дитина сторін проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні та потребує матеріального забезпечення. Матеріалами справи не встановлено та не підтверджено, що відповідач на час розгляду справи офіційно працює та отримує постійний (сталий) дохід не має. При цьому відповідач у поданій ним письмовій заяві ствердив, що є безробітним. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за неповнолітньою донькою, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань та інших утриманців, часткове визнання ним позову, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку, що в силу вимог\~ст. 180 СК України з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на їх спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що згідно зі\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року 2218 гривень, з 1 липня 2318 гривень, з 1 грудня 2395 гривень, така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. За приписами ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн. щомісячно на спільну дитину позивач суду не надала, а відтак, суд вважає, що у решті позовних вимог слід відмовити. Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення частково. При цьому, оскільки позов із вимогами про стягнення аліментів пред`явлений 30.06.2020 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial