Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

[PERSON] 24 квітня 2019 року пред`явила до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] позов про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був сином [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановлення факту реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 10 березня 1973 року Завадівською сільською радою Турківського району Львівської області, актовий запис № 10, та визнання за нею, позивачкою, право власності на 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON] , місце проживання якої до дня смерті було зареєстроване по [ADDRESS] разом із її сином [PERSON] та членами його сім`ї. [PERSON] народився [INFO] у с. Баранівці і у його свідоцтві про народження та актовому записі про народження його прізвище, ім`я та по батькові записано як [PERSON] , а його батьками записано [PERSON] та [PERSON] , однак відомості про одруження батьків не збереглися. 17 липня 1991 року [PERSON] , яка голові колгоспного двору, виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок по [ADDRESS] і у даному свідоцтві іі прізвище ім`я та по батькові записано [PERSON] замість вірного [PERSON] . 19 жовтня 2001 року виконавчий комітет Воле-Баранецької сільської ради прийняв рішення № 53 «Про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] , згідно якого вирішено переоформити право власності на житловий будинок після смерті [PERSON] на всіх членів колгоспного двору, а саме по 1/6 частині кожному, зокрема: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/6 частину в майні колишнього колгоспного двору, однак у правовстановлюючих документах та документах, що підтверджують родинні відносини та реєстрацію шлюбу допущені численні помилки. Крім цього, вказане свідоцтво видане вже після смерті [PERSON] . Також, розбіжності існують у написанні прізвища імені та по батькові її сина [PERSON] , а саме, народився [PERSON] , одружився [PERSON] , свідоцтво про право власності видане [PERSON] , а помер [PERSON] . У зв`язку з чим необхідно встановити факти, що мають юридичне значення, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] була матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] . [INFO] помер її, позивачки, чоловік [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на частину житлового будинку по [ADDRESS] , з яких 1/6 частина, яку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] та 1/ 6 частину, на яку він мав право як член колишнього колгоспного двору. Однак, у свідоцтві про право власності його ім`я помилково вказано [PERSON] замість вірного [PERSON] . При зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через розбіжність імен у документах, що підтверджують родинні відносини та факт реєстрації шлюбу. Згідно ухвали судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 5 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 23 березня 2020 року. На підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 12 лютого 2020 року. Позивачка [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позов визнала з підстав, наведених позивачкою. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у встановлений строк подав відзив у якому позов визнав повністю. Вислухавши пояснення позивачки та відповідачки, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] померла [INFO] у с. Баранівці ( а. с. 14). Із свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 17 липня 1991 року виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради відомо, що будинок, який розташований на [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] ( а. с. 28). Із довідки, виданої виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області 15 квітня 2019 року № 1141 видно, що [PERSON] , як голові колгоспного двору 17 липня 1991 року було видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради № 373 від 22 листопада 1990 року, де її прізвище, ім`я та по батькові записано як [PERSON] , замість вірного [PERSON] ( а. с. 25). Із довідки, виданої виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області 15 квітня 2019 року № 1138 видно, що станом на 1 липня 1990 року будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи колгоспний двір та його членами були: [PERSON] голова; [PERSON] син; [PERSON] невістка; [PERSON] внук, [PERSON] внук та [PERSON] внучка ( а. с. 24). Згідно ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на момент припинення колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. За наведеного на момент припинення колгоспного двору його членам вказане майно належало на праві спільної власності у рівних частках, а саме по 1/6 частині вказаного будинку, і після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/6 частину цього будинку. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, і тому до даних правовідносин застосуванню підлягає ЦК Української РСР. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР, який був чинний на день смерті спадкодавця, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтями 548 та 549 цього Кодексу було встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із довідки, виданої виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області 15 квітня 2019 року № 1139 видно, що [PERSON] , яка померла [INFO] до дня смерті була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] разом із своїм сином [PERSON] , [INFO] , який продовжував проживати у цьому будинку ( а. с. 22, 23). Відповідно до\~ст.\~315\~ЦПК\~України\~суд розглядає\~справи\~про\~встановлення факту,\~зокрема, родинних відносин між фізичними особами. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Із свідоцтва про народження видно, що [PERSON] народився [INFO] у с. Баранівці Самбірського району Львівської області і його батьками записані [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 16). Із свідоцтва про смерть видно, що [INFO] у с. Баранівці Самбірського району Львівської області помер [PERSON] (а. с. 31). Із будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку по [ADDRESS] , видно, що у вказаному будинку проживали, зокрема: [PERSON] , 1913 року народження, [PERSON] , 1908 року народження та [PERSON] , 1951 року народження ( а. с. 19-20). Із довідки, виданої виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області 15 квітня 2019 року № 1139, убачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ( а. с. 23). Отже, дані про вік, місце народження та місце проживання із достовірністю свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Тобто, [PERSON] , проживаючи у будинку спадкодавця після її смерті фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Із свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] помер [INFO] у с. Баранівці Самбірського району Львівської області. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Із рішення виконавчого комітету Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області від 19 жовтня 2001 року № 53 «Про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] та свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок видно, що [PERSON] належить право на 1/6 частину вказаного будинку ( а. с. 29, 34). Із довідки, видано виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області 15 квітня 2019 року № 1143, видно, що [PERSON] , як члену колгоспного двору 15 листопада 2001 року виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області видано свідоцтво про право власності ААБ № 000281 на підставі рішення Самбірської міської ради № 53 від 19 жовтня 2001 року, де його прізвище, ім`я та по батькові помилково вказано як [PERSON] замість вірного [PERSON] ( а. с. 26). Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив Відповідно до п. 4) ч. 1 \~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації, зокрема, шлюбу, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. При цьому слід мати на увазі, що із заявами про встановлення факту реєстрації шлюбу може звернутися подружжя або кожен з них. Якщо заяву подано лише одним з подружжя, другий з них притягається до участі у справі як заінтересована особа. Із свідоцтва про укладення шлюбу та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища відомо, що [PERSON] та [PERSON] [INFO] у с. Завадівка Турківського району Львівської області зареєстрували свій шлюб і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] ( а. с. 35). Із довідки, виданої виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області 21 червня 2018 року № 1236, убачається, що [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] і на час його смерті у даному будинку були зареєстровані, зокрема, його дружина [PERSON] , 1951 року народження ( а. с. 32). Отже, наведеними доказами достовірно доведено факт реєстрації шлюбу між [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано 10 березня 1973 року Завадівською сільською радою Турківського району Львівської області, згідно свідоцтва [NUMBER] , актовий запис № 10. Встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки іншого способу встановити даний факт не можливо, а його встановлення для неї має значення, оскільки дає їй можливість реалізувати своє право на спадщину після смерті свого чоловіка. Нотаріус відмовив позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка через розбіжність у документах, які підтверджують родинні відносини та факт реєстрації шлюбу. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи наведене, право позивачки на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно за законом, а саме права власності на 1/3 частину житлового будинку.

Outcome: approved