Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON](далі - позивач) звернуласяв Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач)про усунення порушень права власності на квартиру, пояснившипри цьому наступне. [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS], та 3/4 частки якої належать позивачу на праві приватної власності. При цьому, 1/4 частку квартири [ADDRESS] було прийнято у спадщину [PERSON] В свою чергу, відповідач [PERSON] без повідомлення та згоди [PERSON] самовільно змінив замки на вхідних дверях квартири [ADDRESS] та не допускає [PERSON] до зазначеної квартири, а також відповідач добровільно не надає позивачу ключі від встановлених нових замків. У зв'язку з вищевикладеним позивач просила суд зобов'язати відповідача надати позивачу ключі від квартири [ADDRESS] та забезпечити вільний доступ до неї позивача, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 229,0 грн. Позивачем було подано заяву про здійснення судового розгляду за без її участі у судовому засіданні, якою позивач позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги повністю, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, повідомлений про дату та час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив суд. У зв'язку з вищевикладеним суд ухвалив проводити заочний розгляд справи згідно ст. 224 ЦПК України та на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Врахувавши зазначені у позові доводи позивача, з'ясувавши обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, які підтверджено доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов повністю виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу належить на праві приватної власності 2/3 квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування частки квартири від 10.07.2001 року та згідно витягу про державну реєстрацію прав від 29.05.2012р. за № 34311564. Крім того, позивачем прийнято у спадщину 1/2 частку квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.2012 року, виданого нотаріусом Другої київської державної міського нотаріальної контори Ткач О.А. При цьому, згідно довідки ОСББ «Автобус-1» від 21.10.2013 року за № 110, позивач зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] з 2001 року. В свою чергу відповідачем прийнято у спадщину 1/2 частку квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2012 року, виданого нотаріусом Другої київської державної міського нотаріальної контори Ткач О.А. З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивач зверталася до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києвііз заявою від 26.09.2013р. на дії відповідача щодо перешкоджання позивачу у користування квартирою [ADDRESS] шляхом заміни замків на вхідних дверях. Разом з цим, висновком ДІМ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 22.10.2013р. було встановлено що між позивачем та відповідачем наявні цивільно-правові відносини, спір за якими підлягає вирішенню в суді. В свою чергу згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ч. 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином позивач як власник частки квартири [ADDRESS], що зареєстрована та проживає у наведеній квартирі, має законне право користуватися наведеною квартирою [ADDRESS], зокрема шляхом постійного проживання в ній особисто та із членами своєї сім'ї, та наведене право позивача не може бути обмежено відповідачем в наслідок заміни замків на вхідних дверях зазначеної квартири. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов повністю. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved