Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 7 грудня 2009 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: вул.. Приморська,15 с. Домоткань Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 21 березня 2007 року. позивачі, як спадкоємці після смерті [PERSON] звернулися до державного нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у звязку з відсутністю всіх необхідних документів для видачі такого свідоцтва та рекомендовано звернутися до суду. Згідно з договором купівлі-продажу [PERSON] придбав житловий будинок 83 % готовності, його право власності було зареєстровано в БТІ Верхньодніпровського району. За життя [PERSON] добудував повністю житловий будинок, але не встиг оформити право власності на житловий будинок. До позивачів, як до спадкоємців після смерті [PERSON] перейшло право власності на будинок, проте отримати свідоцтво про право на спадщину вони не можуть. У звязку з чим позивачі просили суд визнати за кожними із них право власності по 1/3 частині на житловий будинок № 15 по вул.. Приморській с. Домоткань Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. В судове засідання позивачі не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачі в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснив, що у позивачів відсутні документи на земельну ділянку, на якій розташовано будинок, який належав померлому [PERSON], тому нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки будинок було фактично добудовано та [PERSON] фактично в ньому жив, але з невідомих причин не здав його в експлуатацію та не оформив всі необхідні документи на нього, представник позивачів вважав, що до позивачів, як до спадкоємців перейшло право власності на будинок в цілому, без визначення відсотків його готовності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, КП «Верхньодніпровське БТІ», в судовому засіданні суду пояснила, що відповідно до оригіналу інвентарної справи на будинок по вул..Приморській, 15 в с. Домоткань Верхньодніпровського району в 2007 році було зареєстровано лише договір купівлі-продажу будинку, а не право власності на будинок. На момент продажу будинок не був добудований, жодних відомостей, що після придбання житлового будинку [PERSON] його добудував, здав в експлуатацію та оформив право власності на нього в матеріалах інвентарної справи не має. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 7 грудня 2009 року помер [PERSON], який був батьком позивачів [PERSON] та [PERSON], а також чоловіком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.7), свідоцтвом про народження [PERSON] та її свідоцтвом про укладення шлюбу з [PERSON] (а.с.10), свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). За життя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21 березня 2007 року придбав незавершений будівництвом жилий будинок (83 % готовності), розташований в с. Домоткань, вул.. Приморська, 15 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на присадибній ділянці розміром 700 кв.м. по фактичному користуванню (а.с.11). Договір було зареєстровано в Державному реєстрі правочинів (а.с.12). З метою оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори звернулися [PERSON] (дружина померлого), [PERSON] (син померлого) та [PERSON] (донька померлого), що підтверджується довідкою Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 10 червня 2015 року № 516/01-16 (а.с.32). Проте постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 8 травня 2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, а саме у звязку з відсутністю документів, що підтверджують зареєстроване речове право на земельну ділянку, на якій розташований обєкт незавершеного будівництва (а.с.5). Згідно з ч. 3 ст. 331 Цивільного кодексу України у разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 2 ст. 325 Цивільного кодексу України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідально до закону не можуть їм належати. Таким чином судом встановлено, що за життя [PERSON] набув право власності на жилий будинок (83 % готовності), розташований в с. Домоткань, вул.. Приморська, 15 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, як не забудовник цього майна, а на підставі договору купівлі-продажу. Частиною 2 ст. 377 Цивільного кодексу України (в редакції на час придбання майна [PERSON]Д.) передбачено, що якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Суд приймає до уваги, що на підставі рішення Зарічанської сільської ради № 177-10/V від 12 грудня 2007 року на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] було передано в користування земельну ділянку площею 0,07 га, що підтверджується довідкою Зарічанської сільської ради від 17 червня 2015 року № 124 (а.с.34). Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи те, що [PERSON] фактично належав на праві власності жилий будинок незавершений будівництвом (83% готовності), розташований на земельній ділянці розміром 700 кв.м. по вул. Приморській, 15, с.Домоткань Верхньодніпровський район Дніпропетровської області, проте з невідомих суду причин [PERSON] не зареєстрував право користування земельною ділянкою, на якій розташовано обєкт незавершеного будівництва, позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], звернувшись до нотаріуса з відповідними заявами, інших спадкоємців, які прийняли спадщину за законом або за заповітом не встановлено, отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку та витяг про право власності на будинок незавершеного будівництва позивачами не можливо, а їхнє право власності на дане майно, як спадкоємців, не визнається, суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими. Разом з тим позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з того, що за життя [PERSON] у відповідності до ст. 331 Цивільного кодексу України будинок не здав в експлуатацію, право власності на нього як на обєкт завершений будівництвом не зареєстрував, тому право власності на це нерухоме майно у нього не виникло. Отже, до прийняття об'єкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає. У звязку з чим суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial