Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на жилий будинок №14 по вул. Гайова у с.Макишин Городнянського району Чернігівської області. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що за даними погосподарської книги виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області за 1986-1990 роки, домоволодіння по вулиці Гайова, № 44 у селі Макишин Городнянського району Чернігівської області мало статус ‹‹колгоспного двору››, і його членами значились [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до довідки виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області вищезазначеним членам колгоспного двору належало по 1/6 частині цього домоволодіння, первинна реєстрація права власності на який не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній. Після смерті голови колгоспного двору [PERSON], її син [PERSON] на підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2015 року успадкував право власності на належну спадкодавцю 1/6 частину вищезазначеного житлового будинку. У квітні поточного року позивачі звернулися до виконкому Макишинської сільської ради з заявою про оформлення правовстановлюючих документів на належні кожному з них 1/6 частини цього домоволодіння. Рішенням виконавчого комітету сільської ради від 24 квітня 2015 року № 15 позивачів було зобовязано виготовити технічну документацію на будинок, оформити на нього правовстановлюючі документи та зареєструвати їхнє право власності на 5/6 його частин у реєстраційній службі Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області. За повідомленням реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції від 12.06.2015 року № 02.1-8/52 у реєстрації 5/6 частин домоволодіння позивачам було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності позивачів на ці частини домоволодіння, бо рішення Макишинської сільської ради ‹‹про оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок›› не є правовстановлюючим документом, перелік яких визначений постановою КМ України від 17.10.2013 року № 868 ‹‹Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень››. Зазначені обставини спонукали позивачів звернутися до суду даною позовною заявою, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом, яке дасть можливість зареєструвати право власності позивачів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Пояснив крім того, що позивачі з заявами про реєстрацію їхніх речових прав на спірний будинок у встановленому Законом України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень порядку до Реєстраційної служби не звертались, а звертались до цієї служби згідно Закону України „Про звернення громадян за роз? ясненнями щодо можливості здійснення реєстрації їхнього права власності на спірний будинок за наявних у них документів рішення виконкому Макишинської сільської ради про зобов? язання позивачів виготовити технічну документацію та зареєструвати будинок. Тому позивачі не отримали відмову у здійсненні державної реєстрації їхнього права власності, а отримали відповідне роз? яснення, в якому зазначено, що за наявності рішення виконкому Макишинської сільської ради проведення державної реєстрації здійснити неможливо. Представник відповідача Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, голова сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову сільська рада не заперечує. /а.с.27/ Представник третьої особи Реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції у судове засідання не зявився, про час та місце засідання повідомлений належним чином, на адресу суду надали заяву про розгляд справи у їхню відсутність. /а.с.28/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд після заслуховувань пояснень представника позивачів зясував всі обставини на які посилаються позивачі, дослідив докази, якими вони їх обґрунтовують та дійшов висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав та міркувань. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що звернення до суду з вимогами про визнання права власності на будинок як реалізація способу захисту права власності має здійснюватись лише за наявності відповідного підтвердження факту невизнання або оспорювання такого права іншими особами. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник позивачів зазначив, що у зв? язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний будинок, який побудований до 1992 року та мав статус „колгоспного двору, питання визначення належності позивачам права власності на спірний будинок має вирішуватись в судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом. Проте таке обгрунтування не може бути прийнято судом, оскільки суд не є органом, що оформлює правовстановлюючі документи, а є органом, який здійснює захист оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом, позивачі не звертались до Реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції в порядку, визначеному положеннями статті 15 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яка визначає порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень та передбачає обов? язок державного реєстратора провести державну реєстрацію прав, або надати відмову в ній у строк, що не перевищує пяти робочих днів з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію і передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення. Також позивачами не надано суду належних доказів отримання відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, яка за правилами ст. 24 вказаного вище Закону оформлюється у виді рішення. При цьому за правилами частини 2 статті 15 цього Закону орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобовязані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Відповідно до ч.3 ст 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на обєкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені обєкти нерухомості документами, що посвідчують речові права на земельні ділянки під такими обєктами, можуть також вважатися рішення відповідної сільської ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на обєкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Як встановлено судом, на момент звернення з даним позовом до суду перешкод в реєстрації позивачами свого права власності на спірний будинок не було. Доказів відмови Реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції здійснити реєстрацію права власності позивачів на спірний будинок позивачами та їх представником суду не надано. У зв? язку з цим позов не підлягає задоволенню у зв? язку з недоведеністю вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed