Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] 03 квітня 2019 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач є батьком їх доньки [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою та навчається на денній формі навчання в Українській академії друкарства в м. Львів. У зв`язку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги, яку може надавати відповідач, тому просить стягувати з нього аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини його доходу, щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. У судове засідання позивач не з`явилася, у заяві на ім`я суду просить розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, у заяві на ім`я суду просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 цього Кодексу у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи ци в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне змінені позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини необхідно враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. За нормами ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків необхідно брати до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким проживає їх дитина. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1999 року (а.с. 5). Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), яка відповідно до довідки (а.с. 9) з 01 вересня 2018 року навчається на денній формі навчання в Українській академії друкарства на факультеті комп`ютерної поліграфічної інженерії, термін навчання до 30 червня 2022 року. Згідно акту про встановлення фактичного проживання від 01 квітня 2019 року (а.с. 8) донька [PERSON] проживає разом з позивачем, відповідач мешкає окремо. Отже у судовому засіданні встановлено, що спільна донька сторін досягла повноліття, але продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Суд погоджується з розміром аліментів, запропонованим позивачем, який відповідає вимогам закону, а також інтересам сторін та дитини. Крім того, відповідач проти зазначеного у позові розміру аліментів не заперечує. Оскільки позивач звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто 768 грн. 40 коп. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved