Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

[PERSON] 07.12.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 22 серпня 2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час вони розлучені та проживають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказувала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутися до суду. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу (заробітку) громадян, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття доньки. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте скерувала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Проти винесення заочного рішення в справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин. Про дату, час, місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що з 22 серпня 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради від 27.10.2016 року № 7350. Згідно свідоцтва про народження дитини, [PERSON] являється її батьком. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами статті 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При подачі позову даної категорії позивач була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Outcome: approved