Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області, в якій просили визнати за ними по 1/2 частці кожному домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті бабусі [PERSON] . Свої вимоги обґрунтували тим, що по [ADDRESS] проживала їхня бабуся [PERSON] і їй на праві власності належало домоволодіння, що розташоване по вказаній адресі. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на все належне їй майно. Їхній батько [PERSON] помер ще [INFO] . Інших дітей у бабусі [PERSON] не було. Вони прийняли прийняли спадщину після смерті бабусі [PERSON] , шляхом подачі до нотаріальної контори, згідно ст. 1269 ЦК України, заяви про прийняття спадщини. 07.11.2019 року та 08.11.2019 року відповідно вони звернулися до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за правом представлення, однак нотаріус своєю постановою від 11.11.2019 року відмовила їм в оформленні спадщини за законом, оскільки не встановлено коло усіх спадкоємців, які прийняли спадщину, через розбіжність у поданих документах, а саме довідки про відкриття та оформлення спадщини, видані Тлумацькою міською радою об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області 18.05.2017 року за реєстровими №№ 980, 981 зазначають, що на день смерті спадкодавця [PERSON] у спадковому житловому будинку зареєстрований та проживає онук [PERSON] , а інша довідка на відкриття та оформлення спадщини, видана Тлумацькою міською радою об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області 16.10.2019 року за реєстровим номером № 2516 зазначає, що на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживає одна. Вказали, що онуки спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] в будинку по [ADDRESS] фактично не проживають з 2005 року. Тлумацька міська рада об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області 18.05.2017 року, видаючи довідки за №№ 980, 981 не звернула увагу на те, що згідно даних будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] , [PERSON] знятий з реєстрації місця проживання за вказаною адресою з 31.08.2012 року. 16.10.2019 року за її, [PERSON] , зверненням з приводу допущеної помилки у вищевказаних довідках, Тлумацька міська рада об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області видала довідку за № 2516, яка відповідає записам будинкової книги для прописки громадян. А тому, їм необхідно в судовому порядку визнати за ними право власності на домоволодіння по [ADDRESS] по 1/2 частці кожному в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті бабусі [PERSON] . В судовому засіданні 18.06.2020 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Олійник В.Б. подав відзив на позовну заяву (Том 1 а.с. 188-190), в якому вказав, що відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає повністю та заперечує щодо їх задоволення. Дійсно за адресою: [ADDRESS] , проживала бабуся позивачів та відповідачів [PERSON] , і їй на праві власності належало домоволодіння, що розташоване за вказаною адресою. [PERSON] , [INFO] , з 19.12.2003 року і по даний час має зареєстроване місце проживання саме за вищезазначеною адресою. Померла [PERSON] тривалий час проживала за межами України, а саме в США. Після погіршення стану її здоров`я, родичі відправили її в Україну. Відповідач [PERSON] зустрів бабусю в та в подальшому здійснював догляд за нею, у зв`язку з безпорадним її станом здоров`я, навіть був змушений залишити на деякий час роботу. Через деякий період [PERSON] звернувся до позивачів із проханням допомогти у догляді за бабусею, оскільки він не може працювати, на що отримав пропозицію помістити бабусю у заклад по догляду за перестарілими людьми. Позивач [PERSON] повідомила, що готова допомогти у цьому. В подальшому попросила передати їй документи на будинок, домову книгу та паспорт бабусі, мотивуючи це необхідністю в оформленні документів у зазначеному закладі. Довіряючи та не підозрюючи негативних наслідків і дій з боку позивачів, [PERSON] передав усі документи позивачу [PERSON] . Через деякий час [PERSON] померла, а документи позивачі використовують для реєстрації права власності на спадкове майно, фактична позбавляючи відповідача [PERSON] на законну частку. Наголосив, що відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, проживав там та доглядав померлу бабусю [PERSON] . Жодна із підстав для зменшення обов`язкової частки відповідача [PERSON] у спадщині, передбачених Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, позивачами в позові не вказується та не доводиться їхніми доказами. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак в позовній заяві просили у випадку їх неявки в судове засідання справу розглядати у їх відсутності. Представник позивача [PERSON] - адвокат Чаплінський І.М. в судовому засіданні 26.11.2020 року позов підтримав з підстав зазначених в ньому та просив його задовольнити. В судове засідання 20.01.2021 року не з`явився, однак через канцеялярію суду подав заяву, якій просив провести розгляд справи 20.01.2021 року без його участі та участі позивача [PERSON] . Просив завершувати розгляд справи у відсутності свідка [PERSON] . В судовому засіданні 26.11.2020 року відповідач [PERSON] позов не визнав, з підстав зазначених у відзиві на позов та просив відмовити в позові в повному обсязі. Додатково пояснив, що він, відповідач [PERSON] та позивачі [PERSON] , [PERSON] є рідними між собою по батькові. В період з 2000 року він змушений був проживати у [PERSON] , тому що його батьки розлучилися, матір було визнано безвісно відсутньою, а батько зловживав спиртними напоями, вів аморальний спосіб життя, через що був позбавлений батьківських прав відносно нього та відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] періодично проживав у спірному будинку разом з батьком, або у родичів, після чого його забрали в Центр опіки дитини «Рідна оселя». Після смерті батька з 2010 року по 2016 рік в будинку ніхто не проживав, оскільки в цей період бабуся була за кордоном, тільки він періодично, а саме один-два рази в тиждень, ночував там. У 2016 році бабуся [PERSON] повернулася з США, він її зустрів в Києві в аеропорті Бориспіль і вони разом поїхали в господарство [PERSON] , в якої він фактично проживав протягом 15 років. [PERSON] погодилася допомагати йому доглядати за бабусею, оскільки вона була хвора. Хвороба бабусі прогресувала, її поведінка ставала неадекватною та нестерпною. [PERSON] було важко доглядати за бабусею, тому він перевіз бабусю, у домоволодіння по [ADDRESS] , де постійно доглядав за нею самостійно. Коли йому необхідно було відлучитися по справах на деякий час, допомагали доглядати бабусю його друзі. Оскільки коштів на життя не вистачало, йому необхідно було йти на роботу, він знову змушений був відвезти бабусю до [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] не допомагали доглядати бабусю. Позивач [PERSON] забрала до себе бабусю приблизно на один тиждень, а потім відвезла її назад до [PERSON] , посилаючись на те, що їй важко доглядати за хворою людиною і їй вона не потрібна. Вказав, що будинкова книга на спадкове домоволодіння зберігалася в нього протягом всього часу, коли він доглядав за бабусею [PERSON] . Коли позивач [PERSON] оформляла документи, для поміщення бабусі в будинок для перестарілих в с. Петрів Тлумацького району Івано-Франківської області, він разом з іншими документами передав будинкову книгу позивачу [PERSON] . Бабуся померла в будинку для перестарілих в с. Петрів Тлумацького району Івано-Франківської області. Її похорон проводив двоюрідний брат його батька [PERSON] . Вони з позивачем [PERSON] усно домовилися про те, що спадковим домоволодінням поділяться самостійно в позасудовому порядку. Він дізнався від сторонніх осіб, що позивач [PERSON] ще за життя бабусі зверталася до нотаріуса, щоб скласти заповіт, однак нотаріус відмовив у даному питанні, оскільки у бабусі були явно виражені ознаки психічного захворювання. Він не звертався до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, оскільки був зареєстрований в спадковому будинку на час відкриття спадщини та періодично там проживав, тому прийняв спадщину. Коли він останній раз прийшов до хати, то виявив, що замок вхідних дверей поміняли. Вказав, що йому відомо, що позивачі перестали проживати в спірному будинку після розлучення їхньої матері з батьком, однак в який саме період вказати не може. В судове засідання 20.01.2021 року не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що не наполягає на виклику та допиті свідка [PERSON] та експерта-оцінювача [PERSON] . Вказав, що в ході судового розгляду встановлені обставини, що дають цілком достатні підстави для винесення судом рішення про відмову у позові. Не заперечив щодо завершення розгляду справи без його участі та участі його представника. В судовому засіданні 26.11.2020 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Олійник В.Б. позов не визнав, з підстав зазначених у відзиві на позов, просив відмовити в позові в повному обсязі. Додатково пояснив, що [PERSON] фактично виріс сиротою при живому батькові, оскільки він, будучи неповнолітнім, змушений був просити притулку в чужих людей. Він знав, звідки він родом та де знаходиться місце його народження, однак жодної допомоги від рідних чи родичів не отримував. Відповідач [PERSON] з 2003 року був зареєстрований в спірному будинку та ніколи не знімався з реєстрації. Просив не брати до уваги довідки Тлумацької об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області, оскільки зазначена в них інформація є неправдивою. Відповідач [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований в спірному будинковолодінні на час відкриття спадщини після смерті бабусі. Наголосив на тому, що позивачі обманним шляхом хочуть позбавити відповідача [PERSON] належної йому частини спадкового майна. Вказав, що вони не заперечують проти визнання права власності по 1/4 частці кожному за позивачами [PERSON] , [PERSON] та відповідачами [PERSON] , [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (Том 2 а.с. 36, 61). Представник відповідача - Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій просив справи розгляд провести без його участі (Том 1 а.с. 56). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знала сім`ю [PERSON] протягом тривалого періоду, оскільки вони проживають на одній вулиці. Відповідач [PERSON] вперше прийшов до неї, коли йому було приблизно 7 років, і залишився проживати більше як на 15 років. Він шукав притулку в чужих людей, так як його батько не займався вихованням дітей, зловживав спиртними напоями, а матір пропала безвісті. В цей період бабуся [PERSON] перебувала у США. Вона знає, що відповідач [PERSON] проживав у своєї бабусі в с. Мельники Тлумацького району Івано-Франківської області. Пізніше ним до досягнення шкільного віку опікувалася їхня родичка з Івано-Франківська, якій батько [PERSON] платив за це гроші. Також їй відомо, що [PERSON] (бабуся сторін) допомагала матеріально як позивачам, так і відповідачам. Всі кошти, які вона пересилала для відповідачів [PERSON] та [PERSON] , отримував її син [PERSON] (батько сторін), який також отримував державну допомогу на дітей, однак витрачав всі кошти на власні потреби. Коли [PERSON] влаштувався на роботу, то почав проживати у Івано-Франківську. У 2016 році до неї зателефонували родичі з Івано-Франківська та повідомили, що [PERSON] (бабуся сторін) приїжджає додому з США і її необхідно зустріти в Києві. Про це вона повідомила [PERSON] , який позичив гроші, найняв автомобіль та поїхав з друзями зустрічати бабусю. Оскільки [PERSON] (бабуся сторін) була в неадекватному стані та не могла проживати сама, [PERSON] привіз її до неї, де вони з [PERSON] її доглядали. [PERSON] (бабуся сторін) не розуміла де вона знаходиться, хто її оточує, часто згадувала якогось [PERSON] та говорила нісенітниці як на українській, так і на англійській мові. Через деякий час до неї прийшла позивач [PERSON] та сказала, що сама буде доглядати за бабусею і забрала її до себе. Але через 5 днів привезла [PERSON] (бабуся сторін) назад та сказала, що їй непотрібна неадекватна людина вдома. [PERSON] (бабуся сторін) залишилася проживати в неї. Від сторонніх людей вона дізналася, що позивач [PERSON] виготовляє документи для влаштування бабусі сторін в будинок для перестарілих в с. Петрів Тлумацького району Івано-Франківської області. З лютого до квітня 2016 року [PERSON] разом з [PERSON] проживала в своєму будинку по [ADDRESS] , а після цього з травня до грудня 2016 року в будинку для перестарілих в с. Петрів Тлумацького району Івано-Франківської області. Вона доглядала за [PERSON] заради [PERSON] . Позивачі зовсім не доглядали за спірним будинком. Протягом останній років [PERSON] не має можливості зайти в спірний будинок, оскільки позивач [PERSON] змінила замок на вхідних дверях. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач [PERSON] є їхнім товаришем, з яким вони товаришують протягом тривалого часу. Вказали, що у лютому 2016 року вони разом з [PERSON] їздили в м. Київ в аеропорт Бориспіль забирати бабусю [PERSON] , яка прилетіла з США додому. [PERSON] вела себе неадекватно, говорила нісенітниці, кричала, говорила на англійській мові. Оскільки в будинку по [ADDRESS] довго ніхто не проживав, то вони відвезли [PERSON] проживати до [PERSON] . Вони допомагали [PERSON] прибрати та облаштувати для проживання будинок по [ADDRESS] . Коли [PERSON] з бабусею переїхав проживати за вказаною адресою, вони допомагали йому доглядати за [PERSON] , в той час коли йому необхідно було відлучитися і він їх просив про це. Згодом [PERSON] помістили в будинок для перестарілих в с. Петрів Тлумацького району Івано-Франківської області. Їм відомо, що [PERSON] періодично проживав в будинку бабусі до дня її смерті. На даний час [PERSON] не може потрапити в будинок, оскільки замок на вхідних дверях позивач [PERSON] поміняла. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по [ADDRESS] по сусідству з будинком померлої [PERSON] (бабуся сторін). Позивачі за будинком не доглядали, а тільки після того як [PERSON] (бабуся сторін) повернулася з США, позивач [PERSON] почала навідуватись до спірного домоволодіння, щоб провідати бабусю. Вона сама бачила як [PERSON] доглядала за бабусею: готувала їжу, стригла бабусі нігті, прибирала, прала білизну. [PERSON] також відвідував бабусю та радився з [PERSON] , що робити з бабусею, оскільки її психічний стан загострювався. Вона точно не може сказати скільки часу [PERSON] (бабуся сторін) проживала в своєму господарстві, як і те, чи вона проживала ще за якоюсь іншою адресою, після повернення на Україну. [PERSON] пам`ятає з того часу, коли він ходив до школи, оскільки він проживав по сусідству у [PERSON] . Вислухавши думку представників сторін, відповідача [PERSON] та пояснення свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 03.04.1997 року, [PERSON] (бабуся сторін) в цілому належав житловий будинок по [ADDRESS] (Том 1 а.с. 13). Відповідно до довідки обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» № 00049 від 21.10.2019 року, на момент здійснення реєстрації права власності станом на 15.04.1997 року, до складу домоволодіння по [ADDRESS] входили: житловий будинок, гараж, сарай, огорожа, ворота, колодязь. В ході проведення обстеження 21.10.2019 року встановлено, що технічні характеристики об`єкта не змінилися. Згідно архівних даних за [PERSON] (бабуся сторін) було зареєстровано право власності на домоволодіння по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 03.04.1997 року, виданого виконавчим комітетом Тлумацької міської ради згідно рішення виконавчого комітету Тлумацької міської ради від 11.03.1997 року № 50. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 15.04.1997 року, реєстраційний запис № 1670, книга № 13 (Том 1 а.с. 14). 06.12.2019 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшли адресні довідки виконавчого комітету Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області №№ 1203, 1202 від 06.12.2019 року, згідно яких в картотеці реєстраційного обліку Тлумацької міської ради ОТГ станом на 04.12.2019 року наявні відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] (відповідач), [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані по [ADDRESS] (Том 1 а.с. 22, 23). Відповідно до відповідей на запит суду відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Івано-Франківській області №№ 877, 878 від 20.01.2020 року, [PERSON] (відповідач), [INFO] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] (відповідач), [INFO] , з 19.12.2003 року ( Том 1 а.с. 109, 111). Дані відомості також підтверджуються копією паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (Том 1 а.с. 102), довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] (відповідач), виданою Тлумацькою міською радою об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області 11.03.2020 року за № 150 (Том 1 а.с. 191) та копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] (Том. 1 а.с. 5-7). З огляду на вищенаведене, суд критично оцінює довідку Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 2516 від 16.10.2019 року (Том 1 а.с. 8), відповідно до якої [PERSON] , яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , на день смерті за даною адресою була зареєстрована одна, згідно будинкової книги, та довідки Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області №№ 980, 981 від 18.05.2017 року (Том 1 а.с. 36) та № 2439 від 09.10.2019 року (Том 1 а.с. 45), відповідно до яких на день смерті [PERSON] [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згідно будинкової книги, також був зареєстрований та проживав [PERSON] , 1996 року народження, оскільки вищенаведене спростовується встановленими судом фактичними обставинами справи. Відповідно до копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00024522468 від 12.11.2019 року [PERSON] (батько сторін) народився [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] (Том 1 а.с. 10). Відповідно до свідоцтв про народження (Том 1 а.с. 11) позивач [PERSON] народилася [INFO] , а позивач [PERSON] народився [INFO] , і їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] (бабуся сторін) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (Том 1 а.с. 9 зворот). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно з пунктами 3.21. та 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Відповідно до позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11.03.2020 року у справі № 360/2312/16-ц, реєстрація спадкоємця за місцем проживання спадкодавця на час смерті спадкодавця свідчить про «автоматичне прийняття спадкоємцем спадщини». Таким чином спадкоємцю достатньо звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і надати паспорт із реєстрацією за місцем проживання спадкодавця, і нотаріус буде вважати цього спадкоємця таким, що прийняв спадщину. Позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] , шляхом подачі до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини за законом (Том 1 а.с. 31 зворот, 41), що також підтверджуються копією спадкової справи № 61/2017 від 24.05.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті [PERSON] (Том 1 а.с. 31-55). В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 19.12.2003 року, в тому числі на час смерті спадкодавця [PERSON] , були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що вони також прийняли спадщину, оскільки протягом шести місяців не заявляли про відмову від спадщини. Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Тобто, після смерті [PERSON] (бабуся сторін) спадщину за законом - за правом представлення прийняли онуки [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач), [PERSON] (відповідач), оскільки їх батько [PERSON] помер ще [INFO] ( Том 1 а.с. 9), тобто ще до моменту відкриття спадщини. Отже, на момент звернення до суду позивачі [PERSON] та [PERSON] правомірно претендують тільки на 1/4 частку кожному житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті бабусі [PERSON] . Позивачам [PERSON] та [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом після смерті бабусі [PERSON] по 1/2 частці кожному на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , оскільки не встановлено коло усіх спадкоємців, які прийняли спадщину, через розбіжність у поданих документах, а саме довідки на відкриття та оформлення спадщини, видані Тлумацькою міською радою об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області 18.05.2017 року за реєстровими №№ 980, 981 зазначають, що на день смерті спадкодавця [PERSON] у спадковому житловому будинку зареєстрований та проживає онук [PERSON] , а інша довідка на відкриття та оформлення спадщини, видана Тлумацькою міською радою об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області 16.10.2019 року за реєстровим номером № 2516 зазначає, що на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживає одна, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 849/02-31 від 11.11.2019 року (Том 1 а.с. 12). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та визнання за позивачами [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/4 частку кожному житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом - за правом представлення після смерті бабусі [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, а саме квитанції № ПН1257086 від 25.11.2019 року та № ПН1257096 від 25.11.2019 року (Том 1 а.с. 1, 2) при подачі позовної заяви позивачем [PERSON] та [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 779,00 грн. кожним. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що позов задоволено частково, понесені позивачами [PERSON] та [PERSON] судові витрати сплачені кожним в розмірі 389,45 грн. слід віднести на їх рахунок. Решту судових витрат слід стягнути з відповідачів: [PERSON] , [PERSON] та з бюджетних асигнувань відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області на користь позивачів по 129,82 грн. з кожного. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1223, 1266, 1267, 1268 ЦК України,

Outcome: partial