Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] 19.11.2019р. звернулась з позовом до Новосільської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , мотивуючи тим, що на час відкриття спадщини вчасно не звернулась до нотаріальної контори, оскільки не знала про існування заповіту складеного спадкодавцем на її користь. Що заповіт знайшла в жовтні 2019р. і звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті батька, але нотаріус у прийнятті заяви відмовили, через пропуск строку для її подання, тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, терміном три місяці. В судове засідання позивачка не з`явилась, 09.01.2020р. представник позивача [PERSON] подала заяву, у якій позов підтримала, просила про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 09.01.2020р. сільський голова подала лист про розгляд справи за відсутності їх представництва (а.с.39). Треті особи в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належно (а.с.36-38). Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов. [PERSON] , що видно із копії свідоцтва про народження і шлюб (а.с.9, 10) є донькою спадкодавця [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть (а.с.7) видно, що [PERSON] помер [INFO] . Із копії заповіту, посвідченого 06.09.2011р. (а.с.16) убачається, що [PERSON] склав заповіт, за яким все своє майно, в т.ч. належні йому земельні ділянки, заповів дочці [PERSON] . Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Така позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 26.06.2019р. у справі № 565/1145/17. Враховуючи, що позивачка [PERSON] на часі відкриття спадщини не була обізнана про наявність заповіту складеного [PERSON] , оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася (а.с.19), й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд приходить до висновку, що вона у шестимісячний строк не звернулась в нотаріальну контору для прийняття спадщини з поважних причин, а тому визначає їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини, терміном три місяці.

Outcome: approved