Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, посилаючись на те, що 18 травня 2008 року між позивачами та [PERSON], [PERSON] укладено договір позики грошових коштів на суму 27795,95 грн. строком на один рік. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.04.2011 року з відповідачів на їх користь стягнуто суму боргу за договором позики. [PERSON] 22 грудня 2014 року помер. Рішення суду до теперішнього часу не виконано, заборгованість складає 21649,13 грн. в звязку з чим позивачі просять стягнути на їх користь з відповідача [PERSON] проценти за договором позики на рівні облікової ставки Національного Банку України починаючи з 01 вересня 2014 року по 31 травня 2015 року в сумі 3131,42 грн., нарахування за індексом інфляції з 01 серпня 2014 року по 31 травня 2014 року в сумі 12173,31 грн. та три проценти річних від суми простроченого боргу в сумі 485,77 грн., а всього 15790,50 грн. а також покласти на відповідача судові витрати по справі: витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. та сплату судового збору в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала пороти задоволення позову про стягнення процентів за договором позики на рівні облікової ставки Національного Банку України починаючи з 01 вересня 2014 року по 31 травня 2015 року в сумі 3131,42 грн., та трьох процентів річних від суми простроченого боргу в сумі 485,77 грн. Заперечувала проти задоволення позову в частині нарахування за індексом інфляції з 01 серпня 2014 року по 31 травня 2014 року в сумі 12173,31 грн. посилаючись на те, що 18 травня 2008 року вона з чоловіком взяла в борг у позивачів 3500 доларів США, про що була складена відповідна розписка. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.04.2011 року з неї та [PERSON] була стягнута сума боргу згідно розписки в розмірі 27795,95 грн. Індексації підлягає тільки грошова одиниця України, а не іноземна валюта, яка була предметом розписки. Тому просить в цій частині в позові відмовити. Судовим розглядом встановлено: У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позичкодавець) передає іншій стороні (позичальнику) у власність гроші чи інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно розписки від 18 травня 2008 року відповідач [PERSON] та [PERSON] взяв в борг у [PERSON], [PERSON] 3500 доларів США. (а.с.7) Позичальник, як передбачено\~ст. 1049 ЦК України, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає оплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 квітня 2011 року стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] суму боргу згідно розписки від 18 травня 2008 року в сумі 27\~795,95 грн. Рішення набрало чинності 3 травня 2011 року (а.с.11) Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23 травня 2012 року стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] нарахування за індексом інфляції в сумі 6135,21 грн. та три проценти річних від суми простроченого боргу в сумі 2013, 93 грн., а всього 8\~149,14 грн.(а.с.13) Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 листопада 2014 року стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] проценти, нарахування за індексом інфляції та суму трьох процентів річних від простроченого боргу з 01.11.2011 року по 31.08.2014 року в сумі - 9662,11 грн. (а.с.14) Вказані рішення знаходились на виконанні в відділі державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції в Харківській області і станом на 21 травня 2015 року заборгованість за основним боргом складала 21649,13 грн. (а.с.12) 13 жовтня 2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції в Харківській області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 43843215 про стягнення боргу в сумі 21649,13 грн. в звязку з повним фактичним виконанням згідно квитанції Ощадбанку та заяви стягувача (а.с.56 зв.) Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 478380 [PERSON] помер 22 грудня 2014 року (а.с.16) Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на корті вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно з ст. 1048 ЦК України позичкодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню проценти на рівні облікової ставки НБУ з 01 вересня 2014 року по 31 травня 2015 року в сумі 3131,42 грн. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Нормами Закону « Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ передбачено, що індекс інфляції ( індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній одиниці. Офіціальний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельну спроможність гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації в наслідок знецінення підлягає тільки грошова одиниця України, а іноземна валюта яка була предметом договору, індексації не підлягає. Тому норма ч. 2 ст. 625 ЦК України, щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення грошового зобовязання, які визначено у гривні. Оскільки борг виник із іноземної валюти, яка за курсом НБУ при стягненні переведена у гривні, тому позовні вимоги позивачів про стягнення нарахування за індексом інфляції задоволенню не підлягають. Оскільки чинне законодавство не повязує припинення зобовязання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобовязань та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, тому позовні вимоги щодо стягнення трьох процентів річних в сумі 485,77 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial