Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що вона перебуває у зареєстрованому\~ шлюбі\~ з [PERSON] (далі відповідач). Шлюб зареєстровано 24 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 227. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через взаємні непорозуміння, відсутність поваги один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Подружні відносини фактично між ними припинені з січня 2018 року. З того часу спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу позивачка вважає неможливим. Позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу просить прізвище залишити їй «Жовновська» та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання в якому просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 227, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на «Жовновська», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 303714. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-БК № 499818, батьками [PERSON], [INFO], вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно\~\~ до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 114 Сімейного Кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Зазначені обставини у їх системному звязку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved