Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

[PERSON] в квітні 2021 року звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача шляхом стягнення грошових сум. Позов мотивовано тим, що 26.10.2020 року об 11:56 год. з банківської картки позивача для виплат «ПриватБанку» …… 0856 невідомою особою було знято 122 грн. SMS- повідомлення про дану транзакцію позивач не отримувала та дізналась за неї лише 29.10.2020 року під час перегляду у додатку Приват-24 руху коштів на рахунку. Будучи переконаною у наявності дії шахраїв, 30.10.2020 року позивач звернулася з усною заявою до відділення АТ КБ «ПриватБанк». За порадою оператора банку та «гарячої лінії», того ж дня, позивачем було подано заява до міського відділу поліції. 22.12.2020 року на адресу [PERSON] надійшла електронна відповідь від АТ КБ «ПриватБанк» № 20.2.0.0.0./7-201125/13029 зі змістом: «щоб зняти грошові кошти, був правильно введений пін-код карти» та рекомендовано звернутися до правоохоронних органів. Від міського відділу поліції на звернення позивача надійшла відповідь, про те, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні та необхідність звернутися з письмовим звернення до банку. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернулася до суду та просила стягнути з банку на свою користь 122,00 грн. суму транзакції без законних підстав, 32,17 грн. суму заборгованості банком 3,4; щомісячно за півроку, 12,20 грн. (10% від суми) пеня у розмірі процентної ставки по короткострокових кредитах, 5,00 грн. (3% річних), 65,34 грн. поштові витрати на рекомендовану кореспонденцію, 175,60 грн. відшкодуванню копіювальних робіт. Також позивач просила стягнути моральну шкоду у розмірі 3\~412,31 грн., яка полягає у бездіяльності АТ КБ «ПриватБанк» у розслідування даної справи, що призвело до погіршення здоров`я позивача та тривалого лікування, а також стягнути судовий збір. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Представник АТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні заперечив в задоволенні позову. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач [PERSON] являється користувачем банківських послуг АТ «КБ «Приватбанк», де їй відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . Згідно виписки по вказаному вище картковому рахунку 26.10.2020 року було здійснено операцію на суму 122,00 грн., деталі операції видача готівки у відділенні. Будучи переконаною у наявності дії шахраїв, 30.10.2020 року позивач звернулася з усною заявою до відділення АТ КБ «ПриватБанк». За порадою оператора банку та «гарячої лінії», того ж дня, позивачем було подано заява до міського відділу поліції. Як вбачається із заяви [PERSON] від 09.12.2020, поданої до Вінницького відділу поліції, що 26.10.2020 з її картки для виплат …..0856 «Приватбанку» у невідомому відділку третіми особами було знято 122 грн. Про цю подію позивач отримала SMS повідомлення від банку після її звернення на «гарячу лінію». Згідно відповіді Вишенського відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області від 02.12.2020 року вбачається, що позивачу необхідно звернутися до «ПриватБанку» для проведення перевірки по даному факту, так як за результатами попереднього розгляду було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні, у зв`язку з чим підстав для внесенні вказаної події до ЄРДР немає. 22.12.2020 року на адресу [PERSON] надійшла електронна відповідь від АТ КБ «ПриватБанк» № 20.2.0.0.0./7-201125/13029 зі змістом: «щоб зняти грошові кошти, був правильно введений пін-код карти» та рекомендовано звернутися до правоохоронних органів. Також на звернення до Національного банку України, Національний банк України від 10.03.2021 року надав [PERSON] відповідь, з якої вбачається, що між нею та банком було укладено договір банківського обслуговування від 09.12.2016 року, згідно якого видана картка для виплат № [NUMBER] . За рахунком позивача 26.10.2020 року було здійснено зняття грошових коштів у розмірі 122,00 грн. За перевіреною інформацією Банком встановлено, що транзакція була здійснена за допомогою стороннього кеш терміналу (№ BA37WH01), що розміщений у відділенні АТ «Укрпошта» з введенням ПІН-коду картки. Закон України «Про захист прав споживачів», який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». В постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України N\~5\~від 12.04.96\~«Про практику\~розгляду цивільних\~справ за\~позовами про\~захист прав\~споживачів» зазначено, що оскільки Закон України\~«Про захист\~прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Так, відповідно до\~ст. 627 Цивільного кодексу України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 634 ЦК України\~передбачено, що договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, є договором приєднання, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до\~ст. 638 Цивільного кодексу України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною договору п. 1.1.2.1 клієнт Клієнт зобов`язується не передавати Карти, Стікер PayPass, ПІНи третім особам, не використовувати Карти, стікер PayPass або нанесені на них дані у цілях, не передбачених даним Договором або, що суперечить чинному законодавству. Протягом 10 днів по закінченню терміну дії Карти повернути для ліквідації Карту, а також карти, виготовлені Довіреним особам Клієнта, крім втрачених/ вкрадених і віртуальних карт; 1.1.2.10. Вживати заходів щодо запобіганню втрати (викрадення) Карт, Стікеру PayPass, ПіНу (персонального ідентифікаційного номеру) або інформації, нанесеної на Карту і магнітну смугу, або їхнього незаконного використання; 1.1.5.28. у разі якщо Держатель дає згоду на проведення операцій з Картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНу; 2.1.1.5.11. Інформувати Банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, ПІНу, або отримання звістки про їх незаконне використання; 1.1.5.29. Держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення Власника Карти в Банк та блокування Карти, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОПЛИСТ Платіжною системою, а в разі підключення до послуги «Екстрені гроші» також протягом часу блокування платіжної карти. Відповідно до п. 1,5, 6-9 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Відповідно до п.14.12, 14.16 ст. 14\~Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-III від 05.04.2001 року користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Згідно з ст. 12, 13, 81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Так, суд виходить з того, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали договір про надання банківських послуг, відповідно до якого позивачу було відкрито картковий рахунок та видано платіжну кредитну, на яку було встановлено кредитний ліміт. Наявність цих договірних відносин між сторонами ними не оспорюється і відповідно не підлягає доведенню іншими засобами доказування. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що невідомі особи незаконно списали грошові кошти з її картки, чим порушив її права, як споживача банківських послуг. Однак, проаналізувавши вищевикладені вимоги законодавства, що регулюють надання банківських послуг, а також умови безпосередньо укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, оцінивши фактичні обставини справи, суд вважає, що позивач не надала суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б доводили зазначені нею обставини і слугували б підставою для захисту її прав у визначений нею спосіб\~стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти. В силу вказаних норм права та умов договору про надання банківських послуг визначено обов`язок сторін не розголошувати інформацію щодо персональних даних клієнта та інформацію щодо платіжних засобів, інших даних, необхідних для здійснення платіжної операції. При цьому відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів, операціями по зміні ПІНу несе клієнт. Банк не несе відповідальність за операції, які супроводжуються авторизацією клієнта, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням пін-коду, паролів чи іншої інформації. Також суд враховує, що клієнт зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та негайно повідомляти Банк про операції, які не виконувалися ним. Банком не було допущено жодних порушень, оскільки він правомірно вважав, що це є розпорядженням самого клієнта і здійснення цих операцій неможливо без коректного введення ПІН коду, який клієнт зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність порушень прав позивача з боку відповідача АТ КБ «ПриватБанк», необґрунтованість та недоведеність позовних вимог [PERSON] . З приводу інших вимог, слід зазначити, що вони є похідними від позовної вимоги про стягнення грошових сум. Зокрема, ч. 1\~ст. 188 ЦПК України\~закріплено, що похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed