Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, в якому зазначив, що 31 січня 2002 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами № 024-Н (Біржовий контракт), розташованого за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час у позивача виникла необхідність розпорядитися вказаною нерухомістю, у зв'язку з чим він у травні 2014 року звернувся до державного нотаріуса, де йому було повідомлено, що договір купівлі-продажу, зареєстрований на товарній біржі, не відповідає вимогам ст. 657 ЦК України щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу житлового будинку. Між тим вказана угода не була посвідчена нотаріально, оскільки представниками Артемівської філії Донецької товарної біржі, де і був зареєстрований біржовий контракт (договір купівлі-продажу), сторонам було роз'яснено, що угода, укладена на товарній біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню на підставі статті 15 Закону України «Про товарну біржу». Відповідач ухиляється від нотаріального оформлення цієї угоди, оскільки він не вважає себе зобов'язаним щодо вчинення таких дій. За таких підстав позивач просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу (Біржовий контракт) № 024-Н від 31.01.2002 року житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], зареєстрований Донецькою товарною біржею № 024-Н від 31.01.2002 року. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, однак здійснювати угоду щодо спірного майна в нотаріальному порядку відмовляється у зв'язку з несення додаткових матеріальних затрат. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 31 січня 2002 року між позивачем та відповідачем було укладено Біржовий контракт №024-Н (договір купівлі-продажу), за яким позивач придбав у відповідача житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Згідно з технічним паспортом, виданим КП Артемівське БТІ (а.с.5-7), позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно з п. 5.3 біржового контракту останній підлягав реєстрації в Артемівському бюро технічної інвентаризації, що і було здійснено позивачем 07.02.2002 року. Згідно з абз. 2 п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилялися від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved