Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просять стягнути з неї кошти, сплачені в рахунок вартості житлового будинку з господарчими будівлями та приватизовано земельною ділянкою [ADDRESS], а також судовий збір у розмірі 680,00 грн., 121,80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1 500,00 грн. В обґрунтування свого позову позивачі зазначають, що в лютому 2014 року вони домовилися з представником власниці будинку [ADDRESS] [PERSON] - [PERSON] щодо купівлі даного будинку. В рахунок завдатку, для підготовки документів для укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, позивачі 20.02.2014 року передали [PERSON] суму завдатку у розмірі 42 500,00 грн. 24.03.2014 року на прохання [PERSON] позивачі передали їй додатково суму завдатку у розмірі 17 000,00 грн., а 04.04.2014 року ще суму завдатку у розмірі 8 500,00 грн., на що остання пообіцяла оформити угоду купівлі-продажу 08.04.2014 року. Однак, 08.04.2014 року під час зустрічі з [PERSON], представником Центру Нерухомості «Пріоритет» [PERSON]., позивачам повідомили, що ціна за продаж вищевказаного будинку зросла, і складає суму. еквівалентну 100 000,00 доларів США. Позивачів нова ціна будинку не влаштувала, домовленості між сторонами з цього питання досягнуто не було, а тому [PERSON] пообіцяла 22.04.2014 року повернути всю суму завдатку за купівлю будинку у розмірі 68 000,00 грн. Втім, ні 22.04.2014 року, ні до теперішнього часу [PERSON] кошти не повернула, посилаючись на те, що вона не продала житловий будинок, а тому не має змоги повернути борг. В судовому засіданні позивачі свій позов підтримали, мотивуючи його обставинами, викладеними в позовній заяві, просили суд задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, пояснивши, що борг визнає, але не має змоги його погасити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано розписку від 20.02.2014 року, згідно якої [PERSON] отримала завдаток від [PERSON] у розмірі 42 500,00 грн. за продаж житлового будинку [ADDRESS] і 10 соток земельної ділянки на якій будинок розташований, яка була складена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] При цьому зобов'язувалася повернути ці кошти в разі відмови від угоди купівлі-продажу житлового будинку (а.с.14). Згідно розписки від 24.03.2014 року, [PERSON] отримала завдаток від [PERSON] у розмірі 17 000,00 грн. за продаж житлового будинку [ADDRESS], яка була також складена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Суду надано також розписку від 04.04.2014 року, згідно якої [PERSON] отримала завдаток від [PERSON] у розмірі 8 500,00 грн. за продажу житлового будинку [ADDRESS] (а.с.16). Таким чином, загальна сума коштів, яку отримала [PERSON] від [PERSON] за продаж житлового будинку і земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS], склала 68 000,00 грн. Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, а ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексі інфляції за весь час прострочення зобов'язання, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно довіреності від 16.05.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] за реєстр. № 403, [PERSON] є представником [PERSON], зокрема, з усіх правових питань, що стосуються її як власника житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до ч.1 ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. А згідно ст.239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Отже, в зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що [PERSON] є належною стороною у вищевикладених зобов'язальних правовідносинах і позовні вимоги, пред'явлені до неї [PERSON] обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, то суд вважає за необхідне в цій частині позову відмовити виходячи з наступного. Із аналізу змісту положень ст.ст. 1, 3 ЦПК, ст.ст. 15, 16 ЦК випливає, що право на судовий захист пов'язане виключно з порушенням суб'єктивного права позивача. Отже, відсутність у позивача суб'єктивного права, за захистом якого він звернувся до суду, є підставою для відмови в позові, оскільки ці вимоги незаконні. Так, судом не знайшов свого підтвердження той факт, що між [PERSON] та [PERSON] в особі [PERSON] виникли будь-які зобов'язальні правовідносини, а тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів з огляду на критерії законності і обґрунтованості є незаконними. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, адже неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє від їх виконання, і з відповідача повинна бути стягнута сума боргу у розмірі 68 000,00 грн. в рахунок вартості житлового будинку і земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS], які придбані позивачем так і не були. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то в цій частині суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що адвокат [PERSON] надавала [PERSON] правову допомогу, шляхом участі в судовому засіданні, яке відбулося 24.09.2014 року тривалістю 12 хвилин. Будь - яких інших доказів, які підтверджують витрати позивача на правову допомогу, суду не надано, а тому на підставі ст.ст.79,88 ЦПК України, Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 200,00 гривень. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, які складаються з судового збору у розмірі 680,00 грн. (за подання позовної заяви), 121,80 грн. (за подання заяви про забезпечення позову). На підставі викладеного,

Outcome: partial