Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із земельної ділянки на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], спадкоємцем за заповітом є [PERSON], яка спадщини не прийняла. Позивач із об'єктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом прав та інтересів [PERSON] [PERSON] та [PERSON] з відповідним позовом звернулися до суду. Представники позивача у судове засідання не з'явилися, подали до суду клопотання, у яких просили провести розгляд справи у їх відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. 25, 26) Представник відповідача - Обухівської сільської ради подала до суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності їх представника (а.с. 24). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] року у м. Новодністровськ Чернівецької області (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із земельної ділянки, яка знаходиться на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької (а.с. 7). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Обухівської сільської ради 23 січня 1989 року (а.с. 22). Із заяви [PERSON], посвідченої 31 березня 2006 року державним нотаріусом Торезької державної нотаріальної контори (а.с. 13), слідує, що вона є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, однак відмовляється від спадщини і за заповітом, і за законом. Своє право спадкувати після смерті [PERSON] позивач довела свідоцтвом про смерть (а.с. 6), довідкою виконавчого комітету Обухівської сільської ради № 1113 від 27 жовтня 2016 року (а.с. 7), повторно виданим свідоцтвом про своє народження (а.с. 9), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № [NUMBER] від 25 листопада 2016 року (а.с. 11) та заявою [PERSON] про відмову від спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] (а.с. 13). Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своїм роз'ясненням ствердив, що неможливо прийняти заяву [PERSON] щодо оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] через пропущення строків, встановлених для прийняття спадщини (а.с. 8). Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті). Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки проживаючи біля матері без реєстрації та здійснюючи за нею догляд, вона вважала, що набула повне право на спадок. Крім того, нею лише у 2016 році було зроблено запит до Мурованокуриловецького районного органу державної реєстрації актів цивільного стану та отримано повторно свідоцтво про своє народження. А на момент закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, починаючи із 19 до 26 червня 2006 року вона перебувала на лікуванні у гінекологічному відділенні Мурованокуриловецької ЦРЛ (а.с. 12). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № [NUMBER] від 07 квітня 2017 року (а.с. 23) слідує, що спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися. Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved