Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ПрАТ «ШУ «Покровське» (далі - відповідач) на свою користь 70 000 грн у відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначає, що працював прохідником у відповідача; відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 20.07.2020 у нього виникло професійне захворювання у зв`язку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів - важкості праці та пилу фіброгенної дії, а саме: хронічний бронхіт II ст. фаза затихаючого загострення; прикореневий пневмосклероз, ЛН І- II ст. (першого - другого) ст. (J41.0); хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким (II) ступенем зниження слуху за класифікацією [PERSON] та [PERSON] (Н 90.3); хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово - тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг (М54.1); гіпертонічна хвороба І ст., 2 ст., СН 0 ст. ризик 3 (І 10); порушення ліпідного обміну (Е 75); хронічний холецистит (К 81.1); викривлення носової перетинки (J 34.2); початкова катаракта (OS (Н26). Причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) були: пил переважно фіброгенної дії, вугільно-породний при вмісті вільного діоксиду кремнію до 5%- фактична величина 30,2-55,2 мг/м3, при нормальному значенні 10 мг/м3. Тривалість дії упродовж зміни - від 81 до 91,7% зміни. Важкість праці: фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) - фактична величина від 61,5 Вт до 154,7 Вт, при нормальному значенні 90 Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу). Вказує, що згідно з Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках йому була встановлена 3 група інвалідності, 65% втрати професійної працездатності первинно безстроково. Стверджує, що відповідачем не було забезпечено належні, безпечні і здорові умови праці, що призвело до виникнення професійного захворювання, прямим наслідком чого є моральні страждання. Внаслідок отриманого захворювання у позивача змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, позивач став інвалідом. Регулярно відчуває задишку, кашель; періодичні набряки ніг, головний біль і сльозотечу, незначне запаморочення, шум у вухах і голові; двобічне поволі прогресуюче зниження слуху, погані зір та сон; біль у поперековому відділі хребта з іррадіацією в праву ногу з її затерпанням; метеозалежність, підвищення тиску до 260 мм рт.ст, епізодичний (1-2 р/тиж.) давлячий дискомфорт у проекції серця на тлі фізичного навантаження з іррадіацією у ліву руку. Позивач втратив нормальні життєві зв`язки, йому доводиться докладати додаткові зусилля для організації свого життя; відчуває душевні страждання та переживання, з`явилося почуття тривоги, особливо з урахуванням незворотності наслідків отриманого професійного захворювання, неможливості відновлення стану здоров`я. Спричинену моральну шкоду оцінює в 70 000 грн. Ухвалою суду від 22.02.2021 провадження у справі відкрито, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали (а.с.18). Відповідно до розписки відповідач отримав копію ухвали та позовних матеріалів 23.02.2021; надав відзив на позов, за яким вважає компенсацію моральної шкоди в розмірі 70000 грн безпідставно завищеною та такою, що не відповідає вимогам розумності та справедливості, просить встановити суму моральної шкоди із розрахунку за 1% - 500 грн, тобто не більше 35 000 грн, в іншій частині позову відмовити. Посилається на той факт, що позивач знав про погіршення стану свого здоров`я, однак продовжував працювати на підприємстві відповідача, не повідомляв адміністрацію про необхідність переведення його на іншу, менш шкідливу працю. Крім того, вказує, що фондом професійного захворювання позивачу були призначені страхові виплати у вигляді одноразової допомоги та щомісячних платежів, що компенсувало йому втрачений заробіток (а.с.20, 21-22). Враховуючи приписи ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Сторонами визнано, копією трудової книжки на ім`я позивача підтверджено, що позивач працював на підприємстві відповідача прохідником, звільнений 05.01.2018 за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.5-7). За медичним висновком Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного характеру захворювання (отруєння) від 17.06.2020 №19/366 відносно позивача, місце останньої роботи: ПрАТ «ШУ «Покровське», встановлено професійне захворювання, вперше: - хронічний бронхіт II ст. ф. затихаючого загострення; прикореневий пневмосклероз, ЛН 1- II ст. (першого - другого) ст. ; - хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким (II) ступенем зниження слуху за класифікацією [PERSON] та [PERSON] ; - хронічна попереково - крижова радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико - динамічними порушеннями, м`язово - тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Підставою для встановлення професійної етіології хронічних бронхіту, попереково - крижової радикулопатії та двобічної сенсоневральної глуховатості послужили: клініко - діагностичні дані; проф. маршрут - більше 20 років підземного стажу в умовах впливу підвищених концентрацій пилу в повітрі робочої зони (8,6 - 252,5 мг/м3 при ГДК - 2 мг/м3 з вмістом SіО2 кристалічного 4 - 15,8% протягом 84 - 94,4% зміни); виробничого шуму, фізичних перенавантажень, робочої пози та нахилів корпусу, що перевищували норму, за даними інф. довідки про умови праці від 29 січня 2020 р.; динаміка та перебіг захворювань, їх розвиток під час роботи в шкідливих умовах. Протипоказана робота в умовах впливу пилу, токсичних і подразнюючих речовин, дискомфортного мікроклімату, шуму, фізичних перенавантажень (а.с.8). Вказаному медичному висновку передувало перебування позивача на лікуванні з 10.06.2020 по 19.06.2020 в стаціонарі ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І.Кундієва НАМНУ», що підтверджується випискою №375 із медичної картки стаціонарного хворого, за якою основний діагноз аналогічний вищевикладеному (а.с.9-10). Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 20.07.2020, затвердженого 21.07.2020 т.в.о начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області, комісія у складі, в тому числі, представників відповідача, провела розслідування вказаного вище хронічного професійного захворювання позивача як основного, а також супутнього захворювання - гіпертонічної хвороби І ст., 2? ст., СН 0 ст. ризик 3 (І 10), порушення ліпідного обміну (Е 75), хронічного холециститу (К 81.1), викривлення носової перетинки (J 34.2), початкової катаракти (OS (Н 26), встановила, що професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів - важкості праці та пилу фіброгенної дії (п.17); раніше професійних захворювань виявлено не було (п.15); причина виникнення професійного захворювання: пил переважно фіброгенної дії, вугільно-породний при вмісті вугільного діоксиду кремнію до 5% - фактична величина від 30,2 до 55,2 мг/м3, при нормативному значенні 10 мг/м3; тривалість дії упродовж зміни - 81%-91,7 % зміни; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) - фактична величина від 49,5 Вт до 120,8 Вт, при нормативному значенні 45Вт (п.18, а.с.11-12). За довідкою від 10.09.2020 №090751 Серія 12ААА та довідкою до акта огляду МСЕК від 10.09.2020 №851634 Серія 12ААБ позивачу за результатами огляду 10.09.2020 встановлено 65% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково, протипоказань не визначено, рекомендовано медикаментозне, санаторно-курортне лікування (а.с.13-14). Розв`язуючи спір, суд враховує такі норми права. Приписами ст.173 КЗпП за потерпілим закріплено право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Обов`язки роботодавця з управління охороною праці визначені ст.13 Закону України «Про охорону праці», за змістом якої роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Положеннями ч.1 ст.237-1 КЗпП передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Факт установлення позивачу професійного захворювання, яке складається з комплексу захворювань, внаслідок якого його професійна працездатність втрачена на 65% безстроково, та яке виникло у зв`язку з тривалою роботою в умовах впливу шкідливих факторів, в тому числі, на підприємстві відповідача, що підтверджується Актом розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання та не спростовано відповідачем, необхідність систематичного проходження позивачем лікування з приводу відповідних захворювань, встановлення позивачу 3 групи інвалідності довічно та визначення потреби у медичному та санаторно-курортному лікуванні, апріорі вказує на перенесення позивачем моральних страждань, втрати нормального життєвого укладу, притаманного віку позивача, необхідність прикладати додаткових зусиль для організації свого життя, а отже, вказує на спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди. Доводи відповідача наведених висновків не спростовують. Покликання відповідача про призначення позивачу фондом професійних захворювань страхових виплат не заслуговують на увагу, оскільки законодавець не ставить право працівника на відшкодування моральної шкоди, спричиненої фактом наявності у позивача професійного захворювання, обумовленого тривалим періодом роботи в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, в залежність від здійснених відповідним фондом виплат. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №3, відповідно до якого розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Відповідно до наслідків, що наступили, які підтверджуються наведеними вище медичними документами, наявність у позивача 65% втрати професійної працездатності, встановлення третьої групи інвалідності безстроково, стаж роботи позивача на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, глибину фізичних та моральних страждань позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку, що розмір моральної шкоди, заявлений позивачем в розмірі 70 000 грн, є завищеним та з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди позивача підлягає стягненню сума в розмірі 40 000 грн. Відтак, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 518 грн, тобто пропорційно розміру задоволених вимог (57% від 908 грн.).

Outcome: approved