Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

[PERSON] 05.03.2019 звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом від 16 грудня 2008 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 12 червня 2019 року Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить ухвалити судове рішення, яким встановити факт постійного спільного проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства по [ADDRESS] , її, [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. В заяві зазначила, що з часу свого народження вона проживала в бабусиному будинку по [ADDRESS] . Позивачка з батьками та бабусею жили однією сім`єю, мали спільний побут, вели спільне господарство. При житті, 16 грудня 2008 року , бабуся [PERSON] , склала заповіт, за яким заповіла все своє майно позивачці. Заповіт посвідчений секретарем Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрований в реєстрі за № 243. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті [PERSON] вступила в управління спадковим майном, оформила право власності на спадкове будинковолодіння, самостійно несе всі фінансові витрати по утриманню житла та обслуговуванні господарства. На час смерті бабусі [PERSON] позивачка фактично проживала з нею (без реєстрації), вели спільне господарство та мали спільний побут. Постановою державного нотаріуса Городенківської РДНК № 937/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] . Встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем має для [PERSON] юридичне значення, так як є необхідним для реалізації її права на спадщину і в досудовому порядку чи в інший спосіб, крім звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту, вирішити даний спір вона не може. Спору щодо спадкового майна нема. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Суду пояснила, що згідно судового рішення за нею визнано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вона прийняла спадщину, так як на час смерті бабусі (матері її батька) вона жила разом з нею по [ADDRESS] , хоча була зареєстрована по [ADDRESS]. З 07.06.2010 її місце проживання зареєстроване за місцем фактичного проживання - по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності; не заперечує щодо задоволення уточненого позову. Суд, вислухавши позивачку, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 2 ст.315 ЦПК України визначає, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За заповітом, посвідченим 16 грудня 2008 року секретарем Кунисівської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 243, [PERSON] , [INFO] , жителька с. Кунисівці Городенківського району Івано-Франківської області, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 липня 1987 року Кунисівською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області, встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 15 від 01 липня 1987 року. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 серпня 1956 року стверджується, що матір`ю батька позивачки (відповідача) - [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , актовий запис № 51 від 24 серпня 1956 року. При реєстрації шлюбу 12 лютого 2010 року з [PERSON] [PERSON] змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 1 від 12.02.2010 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 лютого 2010 року виконкомом Кунисівської сільської ради Городенківського району. Із копій державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданих 11.07.2008 Городенківською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Городенківської райдержадміністрації № 189 від 11.05.2006, вбачається, що [PERSON] , жителька с. Кунисівці Городенківського району є власником двох земельних ділянок: площами 0,0675 га та 0,3722 га, що розташовані на території Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] померла [INFO] в с.Кунисівці Городенківського району Івано-Франківської області у віці 78 років в с. Кунисівці, актовий запис № 12 від 18 грудня 2008 року, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 грудня 2008 року виконкомом Кунисівської сільської ради Городенківського району. Ч.1 статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2011 року по справі № 2-220/11, яке набрало законної сили 04.05.2011, за [PERSON] , [INFO] , визнано право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Копією витягу № 30220719 про державну реєстрацію, виданого 07.06.2011 ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19.04.2011 по справі № 2-220/11 (форма власності - приватна, частка 1/1). Із довідки № 53, виданої 01.03.2019 виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради вбачається, що позивачка [PERSON] , [INFO] , фактично уступила в управління спадковим майном після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , а також здійснювала поховання. Повідомлення державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори С.В. Капріян № 359/01-16 від 27.03.2019 свідчить, що згідно інформаційної довідки № 55635806 від 27.03.2019 зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , - не заведена. Довідкою № 142, виданою 24.05.2019 виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради стверджено, що на час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка проживала і була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , з нею проживали: [PERSON] , син, [INFO] (зареєстрований), [PERSON] , внучка, [INFO] (без реєстрації місця проживання). Відмітка в паспорті громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] підтверджує її зареєстроване місце проживання з 04.06.2004 - [ADDRESS] ; з 07.06.2010 - [ADDRESS] . Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, належні спадкодавцю [PERSON] , позивачка звернулася до нотаріуса. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної нотаріальної контори С.В. Капріян № 937/02-31 від 05 червня 2019 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] з посиланням на те, що [PERSON] на день смерті спадкодавця разом з нею не була зареєстрована і не подала у встановлений законом термін до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; проте вона проживала разом з бабою, тому їй необхідно у судовому порядку встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , свекруха позивачки, та [PERSON] , сусідка позивачки, ствердили, що [PERSON] проживала без реєстрації з батьком та бабусею [PERSON] по [ADDRESS] , вони вели спільне господарство. В даний час позивачка продовжує проживати по [ADDRESS] . Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення заяви [PERSON] . На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1222-1223 ЦК України,

Outcome: approved