Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON], 08 вересня 2014 року, звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 02 жовтня 1993 року міським відділом ЗАГС м. Мелітополя Запорізької області. В обґрунтування позовних вимог вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають дитину, яка є повнолітньою. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові та просила їх задовольнити, розірвати шлюб, оскільки подальше проживання є неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] повторно (25.09.2014 року о 08-30 годині, 02.10.2014 року о 08-30 годині, 09.10.2014 року о 14-00 годині) не з'явився, причину своєї неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, у зв'язку з чим, судом визнана неповажною причина неявки відповідача у дані судові засідання. Також відповідач не надав суду будь-яких клопотань про відкладення розгляду цієї справи, заяв про визнання позову або заперечень проти позову. Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю відповідача по наявних у справі матеріалах та доказах. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02 жовтня 1993 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом ЗАГС м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 1219. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], яка є повнолітньою. Шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Позивач просить при розірванні шлюбу залишити теперішнє прізвище. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved