Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

[PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] предявила позов до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у володінні та користуванні майном, посилаючись на те, що 2 січня 2012 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на дворогосподарство, що знаходиться по вул.Щорса, 43 в с.Сербинівка Старокостянтинівського району, яку він прийняв на підставі заповіту після смерті батька [PERSON]Вона та її неповнолітній син [PERSON] прийняли спадщину і продовжують користуватися даним господарством, утримуючи там худобу. Однак відповідач іперешкоджають їм користуватись господарськими приміщеннями, вимагають забрати худобу. У випадку не виконання ціє ївимоги погрожують використати худобу в своїх інтересах. На цьому грунт івчиняють сварки та скандали. Тому просить задовольнити її позовні вимоги і зобовязати відповідачів не чинити їм перешкоди в користуванні та володіннізазначенимдворогосподарством. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала і заявила, що 6 серпня 2012 року відповідачі самовільно відкрили хлів і вивели з нього їх худобу. [PERSON] і [PERSON] позов не визнали, хоча не заперечують про те, щовимагаливідпозивачкизабрати худобу з хліва. Оскількивідмовідачіїхвимогу не виконали, то [PERSON] разом зісвоїм братом самовільновідкрилидверіхліва і вивели худобу. Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 15 березня 2004 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів приватизовану земельну ділянку площею 3.06 га своїй дочці [PERSON], а решту всього належного йому майна заповів своєму сину [PERSON] 29 жовтня 2005 року [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] Його дружина [PERSON] від обовязкової частки та виділення 1/2 частини у праві спільної сумісної власності відмовилась, подавши про це заяву до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори. На підставі свідоцтва про право на спадщину від 17 березня 2009 року до [PERSON] після смерті батька перейшли у власність грошові вклади та право власності на майновий пай. Право власності на домоволодіння, що знаходиться по вул.Щорса, 43 в с.СербинівкаСтарокостянтинівського району, [PERSON] не оформив. 2 січня 2012 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яку у встановленому законом порядку прийняли його дружина [PERSON] та діти: дочка [PERSON] і неповнолітній син [PERSON] Позивачка та її неповнолітній син [PERSON] хоча проживають за іншою адресою (с.Сербинівка, вул.Леніна 6), однак користуються житловим будинком та господарськими приміщеннями, що знаходяться по вул.Щорса, 43 в с.Сербинівка. В хліві вказаного господарства вони утримують худобу. Відповідачі перешкоджають позивачці та її сину утримувати худобу. 6 серпня 20012 року вони разом зі свідком [PERSON] самовільно відкрили хлів і вивели з нього худобу позивачки. Даний факт підтверджується спадковими справами до майна померлих [PERSON] та [PERSON], а також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Відповідно до вимог ст.1216-1217, 1220 ч.2, 1223 ч.1,3, 1268 ч.3,5 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п.208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5, прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Отже, з часу прийняттяГулим О.П. спадщинипіслясмерті батька йому належало домомоволодіння, щознаходитьсяпо вул.Щорса, 43 в с.Сербинівка, а після його смерті вона належить позивачці та її дітям. Стосовно ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідачі перешкоджають позивачці та її неповнолітньому сину користуватись належним їм спадковим майном, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.391, 1216-1217, 1220, 1223, 1268, 1276, 1296 ЦК України,

Outcome: approved