Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] 12.02.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 12.09.2006 року. Спільним сімейним життям проживали до жовтня 2013 року. Під час шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Спір стосовно місця проживання сина відсутній. Дитина ніякими захворюваннями не хворіє та на диспансерному обліку не перебуває. Докази про офіційне працевлаштування відповідача в позивачки відсутні, проте їй відомо, що відповідач працює на сезонних роботах та отримує доходи. Стягнення аліментів по виконавчих документах з [PERSON] не проводиться. [PERSON] є інвалідом з дитинства по зору ІІ групи і немає змоги повністю утримувати дитину. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути без її присутності. Крім того, зазначила про зміну позовних вимог: просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн щомісячно, оскільки відповідач офіційно не працює. Відповідач у судове засідання також не з'явився, подав заяву про проведення судового розгляду без його присутності. Позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн. щомісячно визнає. Крім того, зазначив, що він працездатний, однак на даний час не працює, не інвалід, інших утриманців немає, а також відсутнє зареєстроване на нього майно. З наведених у позовній заяві обставин, які відповідно до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 12.09.2006 року. Спільним сімейним життям прожили до жовтня 2013 року. Сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Спір стосовно місця проживання сина відсутній. Дитина не хворіє та на диспансерному обліку не перебуває. Відповідач офіційно не працює, працездатний, не інвалід, відсутнє зареєстроване на нього майно. Стягнення аліментів по виконавчих документах з [PERSON] не проводиться. [PERSON] є інвалідом дитинства по зору ІІ групи і не має змоги повністю утримувати дитину. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181, ч.1 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності на утриманні останнього інших осіб, інших обставин, що мають істотне значення. Частиною першою ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача у відповідності до положень ч.3 ст. 88 ЦПК України судового збору на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved