overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] 24.09.2014 року звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно , до повноліття дитини; допустити негайне виконання рішення, в межах платежу за один місяць . В судове засідання позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглянути у її відсутності та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, будь-яких заяв на відкладення з поважним причин до суду не подавав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі, на даний час проживають окремо. Від спільного проживання у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], батьком якої записано відповідача та яка після припинення шлюбних стосунків проживає з матір»ю і перебуває на її утриманні . Вказане відповідачем не спростовано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ( ч.1 ст. 181 СК України). Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ст. 182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає , вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Домовленість щодо утримання дитини між батьками відсутня. При визначенні розміру аліментів на утримання доньки, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, той факт, що відповідач інших дітей, яким-би сплачував аліменти не має, працездатний, здоровий чоловік, а відтак стягує аліменти у визначеному позивачем розмірі, що відповідає нормам чинного законодавства. У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 243,60 грн. судового збору на користь держави, рішення суду допускає до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] 24.09.2014 року звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №626/1894/14-ц за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, так як в рішенні не було вирішено питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачений нею судовий збір при подачі позовної заяви. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та їх присутність не є обов'язковою при ухваленні додаткового рішення, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін не здійснюючи фіксування судового процесу. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що Красноградським районним судом Харківської області було винесено заочне рішення від 12.09.2014 року, позов [PERSON] задоволено та шлюб між нею та [PERSON] розірвано. При ухваленні зазначеного рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачений нею судовий збір при подачі позовної заяви в розмірі 243,60 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони надавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, в якому стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений нею при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] 24. 09. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07. 08. 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 882. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з червня 2015року. Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільного господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] 24.09.2019 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов тим, що між ними часто виникають сварки і непорозуміння, в зв`язку з чим, їх сім`я припинила своє існування і кожен живе своїм життям. 16 жовтня 2019 року ухвалою Роменського міськрайонного суду було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 30.10.2019 підготовче провадження по цивільній справі закрите і справа призначена до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просила про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала про просила їх задовольнити, клопотань не заявляла. Відповідач в судове засідання не прибув, в заяві до суду просив про розгляд справи без його участі, позов визнав, клопотань не заявляв. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 14 грудня 2013 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 373 (а.с. 5). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. На підставі зазначеного та враховуючи, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України позивачці залишити прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] 24.10.2013р. звернулася до суду із позовом, в якому вказала, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 24.10.2001року. Шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], яке видано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського управління юстиції Донецької області, актовий запис №836 від 13 вересня 2006року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача. Позивач у судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив відмовити в задоволені позову, посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дочка [PERSON] та на даний час він не працевлаштований. Суд, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їхній сукупності, вважає встановленим наступне. Сторони з 24.10.2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області 13.09.2006року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №836 від 13.09.2006 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою Селищного комітету Селища шахти ім.. Леніна №1361 від 02.10.2013року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.05.2010р., [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.3 ч.1 ст..182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує, зокрема, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму починаючи з 24.10.2013 р. та до повноліття дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] 24.10.2013 року звернулась в суд з позовом до ПП «БудЗамовник» про стягнення 10239 грн. заборгованості по заробітній платі, 13979,69 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки при звільненні її з ПП «БудЗамовник» 22.01.2013 року з нею не був проведений повний розрахунок. В судовому засіданні позивач та її представник позов з його уточненнями підтримали повністю із викладених у позові підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю із викладених у ньому підстав. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем з 12.04.2006 року по 22.01.2013 року. Згідно наказу № 4-к від 22.01.2013 року [PERSON] звільнена з посади головного бухгалтера ПП «БудЗамовник» відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. В порушення ст.115 КЗпП України [PERSON] з 01.09.2012 року несвоєчасно виплачувалась заробітна плата. Заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] на час винесення рішення суду становить 10239 грн., що не заперечується представником відповідача. Відповідно до вимог ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого їм органу належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку. Сума середнього заробітку [PERSON] за час затримки розрахунку при звільненні становить 13979,69 грн., що стверджується розрахунком позивача, який судом визнається вірним, а також підтверджується представником відповідача. З урахуванням викладено з відповідача ПП «БудЗамовник» на користь позивача [PERSON] має бути стягнуто 10239 грн. заборгованості по заробітній платі, 13979,69 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави 243,60 судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

[PERSON] 24.10.2019р. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.04.2011р. між сторонами зареєстровано шлюб, під час якого у сторін народилась донька, проте шлюбні відносини фактично припинено 24.06.2018р., спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу не можливо. Позивач [PERSON] надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 05.04.2011р. зареєстрований Виконавчим комітетом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 04 (а.с.4). Під час спільного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на особливий характер сімейних відносин, зважаючи на положення ст.ст.111, 112 СК України та на те, що фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Враховуючи вищевказане, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, згідно з ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] 24.11.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 20.01.2010 року, який зареєстрований в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 54. Спільне життя з відповідачем не склалося, з грудня 2010 року шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. У судове засідання позивач не з'явилася, надіславши суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність та просить розірвати шлюб з позивачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.01.2010 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 54 (а.с.4 - свідоцтво про шлюб). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності та конфлікти щодо подальшого сімейного життя. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають різні погляди на взаємовідносини в сім'ї. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони з грудня 2010 року не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують та проживають окремо. Судом встановлено, що відповідач повністю визнав позовні вимоги позивача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] 24.11.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, а тому, зважаючи на важке майнове становище та неможливістю одній утримувати дитину, вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження. Таким чином, на відповідача покладений обов`язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач подав до суду заяву про те, що згідний сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою у позовній заяві. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Будь-які докази на підтвердження поганого стану здоров'я відповідача, його низького матеріального становища чи наявності у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних членів сім'ї у матеріалах справи відсутні. З огляду на вказане вище та враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред?явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] 24.11.2016р. звернувся до суду з\~\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 18.06.2005р. він\~\~зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей -\~\~[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинені у сторін з березня 2016 року, через те, що вони втратили почуття любові та поваги. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений\~\~належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, погодилася розірвати шлюб з позивачем. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 18 червня 2005\~\~року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 156. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з березня 2016 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дітей.

Outcome: approved