Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом-позивач) звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON].в якому просить: - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 850,00 грн.; - стягнути заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] за період з 01.11.2014 року по 31.03.2016 року у сумі 14450,00 грн.; В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона і відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач добровільно не надавав матеріальної допомоги з листопада 2014 року стягненню підлягають аліменти починаючи з вказаної дати. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів ч. 9 ст. ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 6473 від 24.02.2016 року дитина зареєстрована та проживає разом з матір'ю, [PERSON] (а.с.10) У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 850,00 грн. щомісячно. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини [PERSON] за період з 01.11.2014 року по 31.03.2016 року в сумі 14450,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Доказів того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, позивачем не надано, тому суд дійшов висновку про відмову в позові в цій частині позовних вимог . Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. При цьому суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснює відповідачеві його відповідальність за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 Сімейного кодексу України. Щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, сума судового збору у розмірі 275, 60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial