Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] , [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] , звернулися до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Виробничого кооперативу «Кудесник», третя особа: Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Перчук Ірина Миколаївна про визначення частки померлого у спільному сумісному майні, припинення спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову вказують, що [INFO] помер їх син та батько [PERSON] . За життя заповіт спадкодавцем не складався та не посвідчувався. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить, зокрема, нежитлова будівля аптеки-магазину з офісними приміщеннями /літера А-3/, площею 355,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, вони (позивачі) є спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. \~ \~ \~ \~ Оскільки [PERSON] та [PERSON] згідно закону є такими, що прийняли спадщину, то [PERSON] , як спадкоємець першої черги після смерті сина, звернулась з відповідною заявою до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Перчук І.М. про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Перчук І.М. від 08.06.2017 року №37/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину нежитлової будівлі /літер А-3/, площею 355,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , на належну їй частку спадкового майна після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що проживав за адресою: [ADDRESS] . Відмова нотаріуса мотивована тим, що з поданих спадкоємцем документів для встановлення складу спадкового майна, та з інформації, отриманої нотаріусом вбачається, що частина приміщення, що належала спадкодавцю, є об`єктом спільної власності (спільної сумісної). Частина майна у спільній власності без визначення її як частки не може бути самостійним об`єктом у цивільно-правових відносинах. За життя спадкодавця між співвласниками договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності не укладався. Тобто, частка спадкодавця у спільній сумісній власності не визначалася. А тому, вирішення питання про встановлення складу спадкового майна, а саме про визначення (встановлення) розміру частки співвласника (спадкодавця) у спільному сумісному майні, вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Також вказують, що не погоджуючись із вказаною постановою нотаріуса позивачка [PERSON] звернулася до Луцького міськрайонного суду із позовною заявою про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 27.02.2018 року у справі № 161/9939/17 позовні вимоги [PERSON] було задоволено, скасовано постанову приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Перчук І.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.06.2017 року №37/02-31 щодо відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину нежитлової будівлі /літер А-3/, площею 355,8 кв.м. за адресою; [ADDRESS] , як спадкового майна після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] . Зобов`язано приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Перчук І.М. видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на належну їй частку спадкового майна після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: на частину нежитлової будівлі /літер А-3/, площею 355,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , яка складається з приміщення [ADDRESS] , приміщення 2-го [ADDRESS] . з [ADDRESS] по [ADDRESS] , приміщення 3-го пов. з №1 по [ADDRESS] , III, приміщення техповерху з №1 по №4, IV. Постановою Апеляційного суду Волинської області від 21.05.2018 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2018 року у даній справі було скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Перчук І.М. про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину. Судом було встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на підставі договору дарування від 28.04.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Н. А., на праві власності належала частина нежитлової будівлі /літера А-3/ (будівлі аптеки-магазину з офісними приміщеннями, а саме; приміщення [ADDRESS] пов. [ADDRESS] , приміщення 2-го пов. [ADDRESS] по [ADDRESS] , і приміщення 3-го пов. з № 1 по [ADDRESS] , III, приміщення техповерху з № 1 по № 4, IV, загальною площею 355,8 кв. м., що знаходиться за адресою; [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно частину нежитлової будівлі було зареєстроване за № 11499027 у реєстрі про державну реєстрацію прав комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 19.07.2011 року без зазначення його частки у цій будівлі. Власником решти приміщень у цій будівлі, загальна площа якої становить 512,2 кв. м. являється кооператив «Кудесник», частка якого також не визначена. Договір щодо володіння, користування та розпорядження зазначеною будівлею, співвласниками якої є [PERSON] та кооператив «Кудесник», між ними не укладався і частки кожного із них у праві власності на дану будівлю ними не визначались. Підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у позові було зокрема те, що спадкодавець [PERSON] був одним із співвласників окремих приміщень у житловому будинку, інші приміщення якого належать кооперативу «Кудесник», без визначення їх частки у спільному майні, тому суд прийшов до висновку, що у відповідача приватного нотаріуса Перчук І.М. не було достатніх правових підстав для ідентифікації вказаного спадкового майна як самостійного об`єкту нерухомого майна і видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно спадкоємцю [PERSON] . Вказують, що у зв`язку із неможливістю оформлення спадщини у позасудовому, нотаріальному порядку, вони (позивачі) змушені були звернутися до суду із даним позовом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Вказують, що спадкодавцю [PERSON] на підставі договору дарування від 28.04.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Н. Д., на праві власності належала частина нежитлової будівлі /літера А-З/ (будівлі аптеки-магазину з офісними приміщеннями, а саме: приміщення [ADDRESS] [ADDRESS] , приміщення [ADDRESS] по [ADDRESS] , і приміщення 3-го пов. з № 1 по [ADDRESS] , III, приміщення техповерху з № 1 по № [ADDRESS] , IV, загальною площею 355,8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, частина нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] належить кооперативу «Кудесник», форма власності приватна, що стверджується відповідною інформаційною довідкою з Реєстру речових прав на нерухоме майно. Оскільки в Інформаційних довідках з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відсутня інформація про розміри часток у спільній власності кооперативу «Кудесник» та [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , позивачкою [PERSON] було замовлено будівельно-технічну експертизу. Згідно Висновку № 429/5 будівельно-технічної експертизи від 03.09.2018 pоку, складеної судовим експертом [PERSON] частки співвласників будівлі аптеки-магазину з офісними приміщеннями на [ADDRESS] становлять: 1-ого співвласника ( [PERSON] ) 73/100 частин будівлі, 2-ого співвласника 27/100 частин будівлі. Розподіл в натурі будівлі аптеки-магазину з офісними приміщеннями загальною площею 505,5 кв.м. на [ADDRESS] в частках 73/100 до 27/100 частин будівлі з метою обладнання окремих ізольованих приміщень можливий без перепланувань і переобладнань будівлі. Вважають, що для того, щоб визнати право власності на спадкове майно, належне [PERSON] , необхідно встановити юридичний факт, що за життя спадкодавцю [PERSON] належало 73/100 частки у спільному майні будівлі аптеки-магазину з офісними приміщеннями на [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1267, 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Згідно ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. А тому, просять з урахуванням уточнених позовних вимог: - визначити, що [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), померлому [INFO] , за життя належало 73/100 частки у спільному сумісному майні будівлі аптеки-магазину з офісними приміщеннями на [ADDRESS] ; - припинити спільну сумісну власність на 73/100 частини нежитлової будівлі аптеки магазину з офісними приміщеннями /літера А-3/, загальна площа будівлі 505,5 кв.м., що складається з приміщення 1-го поверху № I та III, приміщення 2-го поверху з № 2-1 по № 2-6 та № IV, приміщення 3-го поверху з № 3-1 по № 3-7 та № V, приміщення технічного поверху №№ 4-1, 4-2, 4-4, № VI, загальною площею 359,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 73/300 частини нежитлової будівлі аптеки-магазину з офісними приміщеннями /літера А-3/, що складається з приміщення 1-го поверху № І та № III, приміщення 2-го поверху з № 2-1 по № 2-6 та № IV, приміщення 3-го поверху з № 3-1 по № 3-7 та № V, приміщення технічного поверху № 4-1, 4-2, 4-4 та №VI загальною площею 359,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 73/300 частини нежитлової будівлі аптеки-магазину з офісними приміщеннями /літера А-3/, що складається з приміщення 1-го поверху № І та № III, приміщення 2-го поверху з № 2-1 по № 2-6 та № IV, приміщення 3-го поверху з № 3-1 по № 3-7 та № V, приміщення технічного поверху № 4-1, 4-2, 4-4 та №VI загальною площею 359,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 73/300 частини нежитлової будівлі аптеки-магазину з офісними приміщеннями /літера А-3/, що складається з приміщення 1-го поверху № І та № III, приміщення 2-го поверху з № 2-1 по № 2-6 та № IV, приміщення 3-го поверху з № 3-1 по № 3-7 та № V, приміщення технічного поверху № 4-1, 4-2, 4-4 та №VI загальною площею 359,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Приміщення тамбуру № І, площею 5,2 кв.м., що знаходиться на 1-му поверсі нежитлової будівлі аптеки-магазину з офісними приміщеннями /літера А-3/, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до рішення Господарського суду Черкаської області від 12.01.2012 року по справі № 09/5026/2440/2011 залишити у користуванні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Виробничого кооперативу «Кудесник». Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.10.2028 року відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2019 року закрито підготовче судове засідання по справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. В судовому засіданні представник позивачів адвокат Багіров Р.А. позовні вимоги позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні 16.12.2019 року представник відповідача кооперативу «Кудесник» - Рябоконь В.Г., не заперечував проти задоволення позову та визначення їх часток в нежитловій нежитлової будівлі А-3 по [ADDRESS] у співвідношенні 73/100 та 27/100. Однак при винесенні рішення просив врахувати, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.01.2012 року по справі № 09/5026/2440/2011 зобов`язано попереднього власника частини нежитлових приміщень, які в подальшому стали належати [PERSON] , надати кооперативу «Кудесник» доступ до його нежитлових приміщень аптеки зі спільного входу з приміщення (тамбуру) через ліві двері з боку приміщення «Аптека». Тому відповідно цей обов`язок має поширюватися і на нових співвласників спадкоємців [PERSON] , оскільки в противному випадку кооператив не матиме вільного доступу до своїх приміщень. Заслухавши пояснення представника позивачів адвоката Багірова Р.А., представника відповідача Рябоконь [PERSON] .Г. (с/з 16.12.2019 року), дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом смерть серії [NUMBER] від 29.04.2016 року. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його мати [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить частина нежитлової будівлі літера А-3, а саме: приміщення 1-го поверху № ІI, приміщення 2-го поверху з № 1 по № 5, № I, приміщення 3-го поверху з №1 по № 6, № III, приміщення технічного поверху з № 1 по № 4, № IV, загальною площею 355,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана частина нежитлової будівлі належить спадкодавцю [PERSON] на підставі Договору дарування нежитлового приміщення від 28.04.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2791. Вказане стверджується як самим Договором, так і витягом про державну Реєстрацію прав від 19.07.2011 року №30675982, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 89073227 від 08.06.2017 року (а.с. 34-35, 36, 38 том 1). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. \~ \~ \~ \~ Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] , в силу закону є такими, що прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] . Позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги після смерті сина, зверталася до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Перчук І.М. з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , що стверджується відповідною заявою [PERSON] від 25.07.2016 року № 17 зі спадкової справи №6/2016 (а.с. 23 том 1). Постановою приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Перчук І.М. від 08.06.2017 року №37/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину нежитлової будівлі /літер А-3/, площею 355,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , на належну їй частку спадкового майна після смерті сина - [PERSON] , померлого [INFO] , що проживав за адресою: [ADDRESS] . Відмова нотаріуса мотивована тим, що з поданих спадкоємцем документів для встановлення складу спадкового майна, та з інформації, отриманої нотаріусом вбачається, що частина приміщення, що належала спадкодавцю, є об`єктом спільної власності (спільної сумісної). Частина майна у спільній власності без визначення її як частки не може бути самостійним об`єктом у цивільно-правових відносинах. За життя спадкодавця між співвласниками договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності не укладався. Тобто, частка спадкодавця у спільній сумісній власності не визначалася. А тому, вирішення питання про встановлення складу спадкового майна, а саме про визначення (встановлення) розміру частки співвласника (спадкодавця) у спільному сумісному майні, вирішується в судовому порядку. Оскільки в інший спосіб реалізувати своє право на спадкування позивачі не мають можливості, відповідно вони і звернулися до суду з даним позовом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. В пункті 3.4. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Як встановлено в судовому засіданні, на момент смерті [PERSON] йому на праві власності належала частина нежитлової будівлі літера А-3, а саме: приміщення 1-го поверху № ІI, приміщення 2-го поверху з № 1 по № 5, № I, приміщення 3-го поверху з №1 по № 6, № III, приміщення технічного поверху з № 1 по № 4, № IV, загальною площею 355,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане стверджується Договором дарування нежитлового приміщення від 28.04.2011 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2791, витягом про державну Реєстрацію прав від 19.07.2011 року №30675982, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 89073227 від 08.06.2017 року (а.с. 34-35, 36, 38 том 1). Інша частина вказаного нежитлового приміщення, а саме приміщення підвалу з №1 по №6, I, приміщення 1-ого поверху з №1 по №8, II, 3А, площею 149,7 кв.м. належить кооперативу «Кудесник». Вказане стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.07.2005 року, витягом з Реєстру права власності на нерухоме майно №7883106 від 26.07.2005 року, витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно №7883516 від 26.07.2005 року (а.с. 91, 92, 93 том 2). Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був одним із співвласників окремих приміщень нежитлової будівлі літера А-3, інші приміщення якої належать кооперативу «Кудесник», без визначення їх частки у спільному майні, що унеможливлює позивачам реалізувати своє право на спадкування. Як вбачається з висновку №429/5 будівельно-технічної експертизи від 03.09.2018 року, експертом, із врахуванням загальної площі приміщень нежитлової будівлі по [ADDRESS] , які на праві власності належать кожному із співвласників ( [PERSON] та кооперативу «Кудесник»), визначені частки кожного із них у вказаному приміщенні, а саме що: частка 1-ого співвласника [PERSON] складає 73/100 частин будівлі, частка 2-ого співвласника кооперативу «Кудесник» складає 27/100 частин будівлі. Будь-яких заперечень щодо такого визначення часток кожного із співвласника вказаної нежитлової будівлі представником відповідача [PERSON] не заявлялося. Натомість останній в судовому засіданні 16.12.2019 року не заперечував проти такого визначення часток. А тому, з урахуванням викладеного та висновку №429/5 будівельно-технічної експертизи від 03.09.2018 року, суд приходить до висновку до задоволення позову в цій частині, а саме вважає за необхідне визначити, що спадкодавцю [PERSON] , померлому [INFO] , за життя належало 73/100 частки у спільному майні будівлі аптеки-магазину з офісними приміщеннями на [ADDRESS] . Припинити спільну сумісну власність на 73/100 частини нежитлової будівлі аптеки магазину з офісними приміщеннями /літера А-3/, загальна площа будівлі 505,5 кв.м., що складається з приміщення 1-го поверху № ІI, приміщення 2-го поверху з № 2-1 по № 2-5 та № I, приміщення 3-го поверху з № 3-1 по № 3-6 та № III, приміщення технічного поверху № № 4-1 по 4-4, № IV, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, враховуючи, що спадкоємці [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інший спосіб не можуть успадкувати майно, яке залишилося після смерті їх батька, суд приходить до висновку про задоволення їх позову і в цій частині. Разом з тим, суд враховує, що після набуття [PERSON] у власність вищевказаних нежитлових приміщень, останнім були здійснені перепланування, без порушення несучих конструкцій, що стверджується даними технічного паспорта виготовленого станом на 19.10.2016 року та акту складеного техніком КП «ЧООБТІ» [PERSON] від 19.10.2016 року з якого вбачається, що ним було встановлено проведення незначних перепланувань без порушення несучих конструкцій приміщення за [ADDRESS] , після яких загальна площа змінилася з 355,8 кв.м. на 359,7 кв.м., що згідно наказу №2 Міністерства регіонбуду від 08.01.2013 року не належить до самочинного будівництва (а.с. 40 том 2). В зв`язку з такими переплануваннями приміщення II першого поверху, площею 19,2 кв.м. (техпаспорт станом на 29.04.2010 року) було поділене на два приміщення приміщення I, площею 5,2 кв.м., та приміщення III, площею 13,9 кв.м. (техпаспорт станом на 19.10.2016 року). На другому поверсі за рахунок зменшення площі приміщення №2-1 з 62,2 кв.м. (техпаспорт станом на 29.04.2010 року) до 59,0 кв.м. було облаштоване приміщення №2-6, площею 2,6 кв.м. (техпаспорт станом на 19.10.2016 року). Крім того, приміщення I в новому техпаспорті станом на 19.10.2016 року позначено, як приміщення IV, при цьому площа приміщення не змінилася та становить 19,2 кв.м. На третьому поверсі за рахунок зменшення площі приміщення №3-1 з 56,7 кв.м (техпаспорт станом на 29.04.2010 року) були облаштовані приміщення №3-2, площею 8,3 кв.м та приміщення №3-7, площею 5,2 кв.м. (техпаспорт станом на 19.10.2016 року). Крім того, приміщення III в новому техпаспорті станом на 19.10.2016 року позначено як приміщення V, при цьому площа приміщення не змінилася та становить 19,3 кв.м. На технічному поверсі було демонтоване приміщення №3 за рахунок чого збільшилася площа приміщення №2 (техпаспорт станом на 29.04.2010 року) і воно позначено вже під №4-2 (техпаспорт станом на 19.10.2016 року). Крім того, приміщення IV в новому техпаспорті станом на 19.10.2016 року позначено як приміщення VI, при цьому проща приміщення не змінилася та становить 19,3 кв.м. Також приміщення №1, 2, 4 в новому техпаспорті позначені як приміщення №4-1, 4-2, 4-4. Вищезазначені перепланування є незначними та не відносяться до самочинного будівництва, що стверджується актом техніка КП «ЧООБТІ» від 19.10.2016 року та даними техпаспорта станом на 19.10.2016 року. А тому, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати за кожним із спадкоємців [PERSON] , а саме за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] частки яких є рівними, право власності на 73/300 частин спадкового майна, яке складається із нежитлової будівлі аптеки-магазину з офісними приміщеннями /літера А-3/, а саме: приміщення 1-го поверху № І та № III, приміщення 2-го поверху з № 2-1 по № 2-6 та № IV, приміщення 3-го поверху з № 3-1 по № 3-7 та № V, приміщення технічного поверху № 4-1, 4-2, 4-4 та №VI загальною площею 359,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому, суд за спільним погодженням сторін, вважає за необхідне приміщення тамбуру № І, площею 5,2 кв.м., що знаходиться на 1-му поверсі нежитлової будівлі аптеки-магазину з офісними приміщеннями /літера А-3/, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] відповідно до рішення Господарського суду Черкаської області від 12.01.2012 року по справі № 09/5026/2440/2011 залишити у користуванні Виробничого кооперативу «Кудесник» спільно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved