Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] в червні 2017 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь позивача безпідставно отримані грошові кошти в сумі 9440 грн., 3% річних від зазначеної суми - 179,97 грн., інфляційні втрати на суму 943,88 грн., а всього 10546,85 грн. Позивач (його представник) до суду не з'явились, про час слухання справи сповіщені, представник [PERSON] надала заяву про вирішення спору за відсутності позивача, зазначивши, що позов підтримує і не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач до суду не з'явився, неодноразово сповіщався судом за місцем реєстрації у відповідності до вимог закону, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд вивчив матеріали по справі і встановив наступне: При укладанні договору купівлі-продажу товару через інтернет-магазин 05.09.2016 року об 11.12.21 [PERSON] помилково перерахував грошові кошти в сумі 4340 грн. через термінал самообслуговування не на рахунок продавця, а на картковий рахунок [PERSON] в Акціонерному банку «Південний» за [NUMBER]. 07.11.2016 року здійснюючи чергову купівлю товару через інтернет-магазин, [PERSON] знову допустився помилки і на картковий рахунок № [NUMBER], що належить відповідачу в АБ «Південний», 0 14:22:22 перерахував грошові кошти в сумі 4000 грн., а о 14:27:31 - перерахував грошові кошти в сумі 1100 грн. Позивач доводить, що [PERSON] в 2016 році без належної на те правової підстави отримав 9440 грн. (4340 грн.+4000 грн.+1100 грн.=9440 грн). Посилаючись на положення ст..ст.1212,1213,625 ЦК України позивач вимагає стягнути з [PERSON] 9440 грн. разом з 3% річних та інфляційними втратами. На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на такі письмові докази: квитанції №25, №100,№109 про перерахування на рахунок [NUMBER] грошових коштів в загальній сум 9440 грн., письмову відповідь АБ «Південний» про належність платіжної картки за [NUMBER] [PERSON], про поповнення зазначеної платіжної картки за квитанцією №25 від 05.09.2016 року, №100 від 07.2016 року було здійснено з використанням ідентифікатора платежу - номеру мобільного телефону [NUMBER], а по квитанції №109 від 07.11.2016 року без використання ідентифікатора шляхом внесення готівки через банківський термінал самообслуговування №11, що розташований на вул. Преображенській,67 в м. Одеса; відповідь ПАТ «КБ «Приватбанк», що в КБ «Приватбанк» майже всі послуги банку пов'язані з мобільним телефоном клієнта, фінансовий номер телефону [PERSON] - [NUMBER], розрахунок суми позову. Дослідивши надані позивачем докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов підляже задоволенню з наступних підстав: Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Судом встановлено, що між сторонами по справі в вересні 2016 року і листопаді 2016 року не було укладено жодних договорів, вказані вище грошові кошти не були спрямовані на вчинення будь-якого правочину саме позивача з відповідачем, що у період вересень 2016 року і листопад 2016 року [PERSON] набув 9440 гривень за рахунок [PERSON] за відсутності підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, закону чи адміністративного акту. [PERSON] як набувач збагатився за рахунок помилки позивача на суму 9440 грн. беззаконних не це підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізст.625ЦКУкраїни вказує на те,що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на сумуборгута3%річних не є санкціями,а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені)за порушення виконання зобов'язання. Суд перевірив розрахунок, наданий позивачем щодо 3% річних з суми 9440 грн. та інфляційних втрат з цієї ж суми і погоджується з наданими розрахунком. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 9440 грн. - безпідставно набуті грошові кошти, з інфляційними втратами в сумі943,88 грн. та 3 % річних сумі 179,97 грн. Відповідно до положень ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved