Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

[PERSON] (далі - заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на окупованій території, посилаючись на те, що вона, [INFO], зареєстрована за місцем проживання за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Донецьку, в пологовому відділенні центральної міської клінічної лікарні № 6 м. Донецька заявниця народила доньку [PERSON]. З батьком дитини вона не спілкується та жодного зв'язку з ним не підтримує. Не перебуває у зареєстрованому шлюбі та є матір`ю-одиначкою. Документом, що підтверджує факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження № [NUMBER], видане 03.07.2018 року. При зверненні до Петропавлівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану (далі - ВДРАЦС) Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для реєстрації народження дитини їй було відмовлено, оскільки медичне свідоцтво про народження видане на тимчасово непідконтрольній Україні території не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.20106 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» та не створює правових наслідків, а тому їй було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо встановлення факту народження дитини на підставі п.7 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України. Отримати медичне свідоцтво встановленого зразка на даний час неможливо. Встановлення факту народження дитини необхідно для державної реєстрації її народження ВДРАЦС. Представник заявниці в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за відсутності заявника та її представника. Заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Заінтересована особа - Петропавлівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального Управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилась, надала заяву про слухання справи в їх відсутність. Вивчивши та дослідивши надані заявницею докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VIII Верховна Рада України визнала Російську Федерацію державою-агресором, яка від початку агресії наприкінці лютого 2014 року систематично порушує загальновизнані норми міжнародного права, права людини, в тому числі право на життя мирних громадян України, та закликала міжнародних партнерів України, зокрема не допустити безкарності винних за злочини проти людяності, вчинені від початку російської агресії проти України; визнати Російську Федерацію державою-агресором; посилити тиск на Російську Федерацію, у тому числі шляхом запровадження нових секторальних обмежувальних заходів (санкцій), щоб зупинити російську агресію та примусити російське керівництво виконати у повному обсязі усі пункти Мінських домовленостей, припинити незаконну окупацію Криму. Законом України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 04 лютого 2016 року № 990-VIII встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, які відображені в ст.257-1, п.8 367 ЦПК України. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»№1207-VII від 15.04.2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16.09.2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України, до якої зокрема, відноситься сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій, є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з п. 14 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини за заявою будь-кого з них. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Судом встановлено, що заявниця є громадянкою України, [INFO], що підтверджується паспортом серії [NUMBER], зареєстрована [ADDRESS], має індивідуальний реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]. [INFO] року о 16 годині 05 хвилин, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Донецьк Донецької області, в Донецькій міській клінічній лікарні № 6 Міністерства охорони здоров'я Донецької народної республіки заявниця народила дівчинку вагою 3700 г. У шлюбі заявниця не перебуває. Факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження № [NUMBER], виданим 03.07.2018 року Донецькою міською клінічною лікарнею № 6 Міністерства охорони здоров'я Донецької народної республіки, яке заявницею додано до цієї заяви. 29.08.2018 за №1220/14.39-40 Петропавлівським районним ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено заявниці у проведенні державної реєстрації народження її дитини у зв'язку з тим, що медичне свідоцтво про народження № [NUMBER], видане 03.07.2018 року Донецькою міською клінічною лікарнею № 6 Міністерства охорони здоров'я Донецької народної республіки, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Встановлення факту народження дитини необхідно заявниці для державної реєстрації народження дитини в Україні та отримання свідоцтва про її народження встановленого зразку. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України»: «особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України». Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод ті законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом Україні «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Таким чином, при тому, що заявниця не має можливості іншим способом захистити своє право, з метою захисту законних прав та інтересів заявниці, яка є громадянкою України, та новонародженої дитини, яка має бути зареєстрована невідкладно після народження і з моменту народження має право на ім'я та набуття громадянства, суд приходить до висновку про задоволення заяви заявниці про встановлення факту народження нею 02.07.2018 року дівчинки вагою 3700 г. Згідно з п.8 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15.04.2014 року, Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16.09.2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року,

Outcome: approved