Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] ) звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] (далі [PERSON] ), в якій просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на її користь на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 04.05.2017, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2400,00 (дві тисячі чотириста) гривень щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір за подання позовної заяви до суду. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.05.2017 з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 26.04.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначений розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини. Потреби доньки з 2017 року значно зросли, дитина навчається у загальноосвітній школі, відвідує танці, кружки, додаткові заняття з репетиторами, які є платними. При цьому, для навчання у школі, купівлі одягу, взуття, шкільного приладдя відповідач коштів не надає. Такі витрати позивач несе самостійно. Відповідач на теперішній час має стабільний дохід, офіційно працює, а тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2400 гривень на утримання доньки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01.04.2021 провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, надав суду довідку про його доходи та зазначив, що не має можливості сплачувати 2400 грн. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.05.2017 Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області. Дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області від 18.01.2021 за № 250. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.05.2017 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 26.04.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному Кодексі України. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої, другої \~статті 182 СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Статтею 51 Конституції України\~та\~статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів\~у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку\~зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як на підставу збільшення розміру аліментів позивач посилається на зміну свого матеріального стану. Станом на\~теперішній час\~вона працює\~у ТОВ\~«Стиль Д»\~та отримує\~мінімальну заробітну\~плату,\~дитина постійно\~мешкає та\~зареєстрована з\~позивачем. З урахуванням її заробітної плати яку вона отримує, необхідного, оплати комунальних платежів та продуктів харчування вважає, що розмір аліментів, що був встановлений судом необхідно збільшити до мінімального розміру згідно встановленого прожиткового мінімуму на одну дитину, а саме до - 2395 грн. Відповідач надав докази, а саме довідку про свої доходи та зазначив, що працює охоронником у ТОВ «Альтернатів Енерджі Сорес Солар» з листопада 2020 та отримує мінімальну заробітну плату, тому не має можливості сплачувати аліменти саме в сумі 2400,00 грн. Крім того, наголосив, що надає дитині матеріальну допомогу за можливості, в розмірі, що перевищує розмір аліментів, встановлених рішенням суду від 04.05.2017. З огляду на наведене, враховуючи мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, часткове визнання відповідачем позову, матеріального стану сторін, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , які підлягають стягненню з\~ [PERSON] на користь [PERSON] \~у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 04.05.2017, та\~ стягнути \~з\~ [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у сумі 2000,00 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 29.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного і

Outcome: partial