Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Гнатишин В.В., звернулася до суду з позовом до Тростянецької сільської ради Монастириського району Тернопільської області (далі Тростянецька сільська рада), в якому просить визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,69 га, розташовану на території Тростянецької сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №657359 від 23.01.2003 року. Ще за життя [PERSON] склала заповіт на ім`я позивача, яким заповіла їй жилий будинок з надвірними будівлями та предметами домашнього вжитку, що в с. Тростянці Монастириського району Тернопільської області. Нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено нею з поважних причин, оскільки не знала про існування заповіту. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, у матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач Тростянецька сільська рада не забезпечили в судове засідання явку представника, у поданому відзиві на позов просять розгляд справи здійснювати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнали повністю, з обставинами, викладеними у позові погодилися. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.04.1956 року батьками позивача [PERSON] , [INFO] , вказано: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.03.2020 року, актовий запис №4. При укладенні 31.01.1971 року шлюбу з [PERSON] позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 31.01.1971 року. Встановлено, що в актовому записі про народження (свідоцтво серії [NUMBER] від 13.04.1956 року) ім`я позивача зазначено як « [PERSON] », а в актовому записі про одруження (свідоцтво серії [NUMBER] від 31.01.1971 року) « [PERSON] ». Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №657359 від 23.01.2003 року [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 1,69 га в межах згідно з планом, розташована на території Тростянецької сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до якої входять: земельна ділянка площею 0,34 га, земельна ділянка площею 1,35 га. Згідно свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 05.12.1988 року житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , належить колгоспному двору, що складається з одного члена, головою якого є [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.02.2005 року, актовий запис №1. Зі змісту довідки №84/02-08, виданої 26.03.2020 року виконкомом Тростянецької сільської ради, слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживала одна. Із змісту заповіту, посвідченого 05.08.1996 року секретарем Тростянецької сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №21, вбачається, що [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] належний їй на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлями та предметами домашнього вжитку, що знаходиться в с. Тростянці Монастириського району Тернопільської області. Встановлено, що Монастириською державною нотаріальною конторою відмовлено позивачу [PERSON] у відкритті спадкової справи за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №166/01-16 від 14.03.2020 року слідує, що згідно даних спадкового реєстру після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заведена. Як убачається з довідки №83/02-08, виданої 26.03.2020 року виконкомом Тростянецької сільської ради, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , сільська рада не здійснила виклику спадкоємця за заповітом [PERSON] , у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, у зв`язку з тим, що в бюджеті не передбачені кошти на фінансування поштових повідомлень для виклику спадкоємців. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26.06.2019 року в справі № 565/1145/17. Як з`ясовано судом, позивач пропустила встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини, проте суд приймає до уваги посилання на поважність причин пропуску шестимісячного строку необізнаність її як спадкоємця про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заведена, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. Таким чином, зважаючи на викладені обставини, беручи до уваги той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, нею не подано заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк з поважних причин, інших спадкоємців, які б у встановленому законом порядку прийняли спадщину після померлої [PERSON] , не виявлено, з метою захисту прав та інтересів позивача позов слід задовольнити і визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи, суд вважає за необхідне повернути позивачу з держаного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при його поданні.

Outcome: approved