Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] , в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] , звернулася з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач зазначала, що її донька [PERSON] має двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , від першого шлюбу з [PERSON] , та доньку [PERSON] , [INFO] , від другого шлюбу з [PERSON] . Останнього разу відповідач бачилась з дітьми в січні 2019 року, інформація про те куди вона поїхала та де проживає у позивача відсутня, зв`язку з донькою не має. За цей час остання жодного разу не знайшла можливості вийти на зв`язок та поцікавитись станом здоров`я, навчання та виховання своїх дітей. До того ж, відповідач має схильність до зловживання алкогольними напоями, що стало причиною втрати роботи в Київській міській клінічній лікарні №18, де вона займала посаду маніпуляційної медичної сестри. Батько онука відповідач [PERSON] ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, кошти на утримання дитини не виділяє, ніякої участі в житті свого сина не приймає. Органом опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації було видане розпорядження від 28.11.2019 р. №583 «Про надання дозволу [PERSON] представляти інтереси неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в медичних закладах у зв`язку з проведенням оперативного втручання». Усі питання щодо виховання хлопчика вирішуються позивачем самостійно, без участі та підтримки з боку відповідачів. Діти знаходяться на її утриманні. Додатково діти займаються в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях. Ці заняття потрібні дітям, вони відвідують ці заклади та заходи з задоволенням, що підтверджується характеристиками зі школи. Для розвитку дітей позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. 19 листопада 2019 року старостою Бобрицького старостинського округу Литвином М.Г. було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов, в яких проживають діти. Перевіркою встановлено, що для дітей створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. Позивач має постійне місце роботи, працює в Олександрівській клінічній лікарні міста Києва, займає посаду молодшої медичної сестри по догляду за хворими, що підтверджується довідкою про доходи. На роботі та за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується характеристиками, наданими Олександрівською клінічною лікарнею від 19.11.2019 р. та Бобрицькою сільською радою від 19.11.2019 р. №37. Посилаючись на викладене, позивач просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50% від прожиткового мінімуму, встановленого на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% від прожиткового мінімуму, встановленого на дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. В судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника та прийняття рішення за наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12), шлюб між сторонами було розірвано 10 березня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.16). Від спільного подружнього життя у відповідача [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.13). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, з останнього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 09 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.17). Згідно довідки №775 від 21.11.2019 р. та акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного старостою Бобрицького старостинського округу Литвином М.Г. [INFO] року, неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Для дітей створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку (а.с.14,15). Органом опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації видане розпорядження від 28.11.2019 р. №583 «Про надання дозволу [PERSON] представляти інтереси неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в медичних закладах у зв`язку з проведенням оперативного втручання» (а.с.28). Діти додатково займаються в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, які відвідують із задоволенням, що підтверджується характеристиками зі школи (а.с.20-25). Позивач [PERSON] має постійне місце роботи, працює в Олександрівській клінічній лікарні міста Києва, займає посаду молодшої медичної сестри по догляду за хворими, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.27). На роботі та за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується характеристиками, наданими Олександрівською клінічною лікарнею від 19.11.2019 р. та Бобрицькою сільською радою від 19.11.2019 р. №37 (а.с.18,19). Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р., особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. У відповідності до Принципу 6 Міжнародної Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. З вище наведених фактів вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме: не займаються вихованням дітей, фізичним, духовним розвитком та матеріально не забезпечують, і взагалі ставляться до дітей байдуже. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Матеріалами справи встановлено, що аліменти із відповідачів за рішенням суду не стягувалися та між сторонами відсутня домовленість про добровільну сплату відповідачами аліментів. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачено ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 та ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ст. ст. 181,182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд вважає за необхідне стягнути із відповідачів аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1109 грн., який відповідає розміру 50% від одного прожиткового мінімуму для дитини даного віку. У відповідність до вимог ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. З огляду на викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved