Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Балаклеївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначили, що [INFO] в с. Теклине Смілянського району помер їх батько [PERSON] , який був власником будинку [ADDRESS] та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,31 га в межах Балаклеївської сільської ради. Позивачі стверджують, що вони є спадкоємцями за законом першої черги. Спадщину вони прийняли шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою. Однак, одержати свідоцтво про право на спадщину не можуть, оскільки в них відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. У зв`язку з цим, постановою нотаріуса від 20 вересня 2018 року їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. В судове засідання сторони та третя особа не з`явились, представники сторін направили до суду заяви, в яких просили розглядати справу у їх відсутності. Представники позивачів підтримали позов, відповідач позов визнав, третя особа не заперечувала проти задоволення позову. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [INFO] в с. Теклине Смілянського району Черкаської області помер [PERSON] . У відповідності із свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] , а також у відповідності із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] померлий доводився позивачам батьком. Як встановлено з договору дарування, посвідченого 11 листопада 2004 року приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 9412, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 грудня 2004 року [PERSON] був власником будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . З державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20 вересня 2004 року та витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 23 жовтня 2018 року встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3127 га в межах Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області. У відповідності із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті.\~ Враховуючи, що [PERSON] за життя не розпорядився належним йому майном шляхом складання заповіту, спадкуванню здійснюється за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу ( ст. 1258 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З повідомлення державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 21 травня 2019 року встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулись [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] На підставі поданої заяви була заведена спадкова справа № 430/2013 р. З заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась [PERSON] Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вбачається з постанови державного нотаріуса від 20 вересня 2018 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачами своїх спадкових прав після смерті [PERSON] є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця. Відповідно до положень ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, проте спадкоємці можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них за угодою між собою. На підставі наведеного, позов належить задоволити. При цьому, суд враховує, що відповідач визнав позов в повному обсязі Вимог про стягнення з відповідача судового збору позивачі не заявили, а тому їх слід віднести на їх рахунок. На підставі наведеного і ст. 1216-1218, 1222, 1223, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved