Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради про визнання права на приватизацію, зобовязання прийняти рішення. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони мають право на приватизацію житлового приміщення у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], площею 17,9 м2, з урахуванням залишкової вартості житлових чеків на кожного, після здійснення приватизації квартири площею, меншої від тієї яку вони мають право отримати безоплатно. Однак, листом відповідача від 18.01.2017 № Ц-0421-В було відмовлено у приватизації зазначеного житлового приміщення з тих підстав, що у повивачів у власності вже є житло за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на вимоги Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», просили визнати за ними право на приватизацію житлового приміщення, зобовязати відповідача прийняти документи на приватизацію, та прийняти рішення про передачу у приватну власність шляхом приватизації зазначеного житлового приміщення. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що оскільки у власності позивачів вже наявне житло за адресою: [ADDRESS], відтак і право на приватизацію житла саме у гуртожитку у них відсутнє. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, встановив наступне. Позивачі звернулись до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району із заявою та відповідними документами, з питання приватизації вказаної кімнати у гуртожитку. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району наділена повноваженнями щодо здійснення приватизації житла на підставі пункту 4.2.9 Положення про райадміністрацію, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 22 червня 2011 р. № 29 (зі змінами та доповненнями). Листом від 18.01.2017 № Ц-0421-13 відповідач проінформував позивачів про те, що оскільки у повивачів у власності вже є житло за адресою: [ADDRESS], відтак вони не мають права на приватизацію житлового приміщення у гуртожитку. Як свідчать матеріали справи, позивачами було частково використано житлові чеки на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS]. Залишок житлового чека становить 2,57 гривень на кожного. Дійсно, як випливає з Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно, позивачам, кожному по 4/5, належить право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Житловий чек на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS], позивачами не використано, що підтверджується довідкою ТВБВ № 10007/0266 ПАТ Державний ощадний банк України. Відповідно до статті\~47 Конституції України\~громадяни мають право на житло та держава створює умови для придбання його у власність, в тому числі шляхом приватизації, що передбачено\~статтею 9 Житлового кодексу України. Відповідно до вимог абзацу 2 частини першої статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Згідно з вимогами частини першої статті 8 цього ж Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких, знаходиться державний житловий фонд. Частиною четвертою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передбачено, що підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства), а частиною третьою цієї ж статті Закону встановлено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. За частиною другою статті 8 зазначеного вище Закону, передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках), здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті в гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутні, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири, будинку, кімнати в гуртожитку. Відповідно до пунктів 4, 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень гуртожитках у власність громадян, затвердженого\~наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність громадян на підставі заяви та документів, передбачених пунктом 18 цього ж Положення, а саме: довідки про склад сім`ї та займані приміщення; копії ордеру про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитках); документу, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копії документу, що підтверджує право на пільгові умови; заяви-згоди тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири(будинку) жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах. Згідно з пунктом 19 цього Положення, відомості про займані наймачем приміщення та їх площу заповнюються згідно з інвентаризаційними матеріалами, які зберігаються на підприємстві (організації) по обслуговуванню житла. Орган приватизації, в разі потреби, уточнює необхідні для розрахунків дані залежно від складу сім'ї і розміру загальної площі квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитках, оформлює відповідні розрахунки та видає розпорядження органу приватизації щодо жилих приміщень, на підставі яких видає свідоцтво про право власності на жиле приміщення, як це визначено у пунктах 21, 22 цього Положення. Підстави для відмови у приватизації житла передбачені частиною другою статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а саме не підлягають приватизації: квартири-музеї, квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стан і (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (будинки) віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обовязкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Згідно з матеріалами справи, відповідачем не оспорюється законність зайняття позивачами вказаного вище житлового приміщення у гуртожитку як наймачами, право на яке вони не втрачали. Відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5\~статті 2 цього Закону. Поряд із цим, посилання представника відповідача на Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» в тій частині, щоу позивачів вже є у власності житло, що, своєю чергою позбавляє їх права на приватизацію житла саме у гуртожитках є безпідставним, оскільки згаданим законом унормовано правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках. Поряд із цим, зазначений закон жодним чином не забороняє здійснювати приватизацію іншим особам, на яких не розповсюджується його дія. Отже, так як вказане вище житло є кімнатою у гуртожитку, однак не відноситься до житла, що не підлягає приватизації, а також враховуючи наявність передбачених законом підстав для приватизації кімнати позивачами як її наймачами, суд доходить висновку, що за позивачами слід визнати їх право на приватизацію житлового приміщення (кімнати) 137 у гуртожитку по вулиці Сталеварів у будинку 8 у місті Запоріжжі. Крім того, оскільки позивачі вже звертались до відповідача із заявою щодо приватизації спірної кімнати, однак отримали негативну відповідь, суд вважає необхідним зобовязати відповідача прийняти від позивачів документи на приватизацію житлового приміщення (кімнати) 137 у гуртожитку по вулиці Сталеварів у будинку 8 у місті Запоріжжі та прийняти рішення про передачу у приватну власність шляхом приватизації. Підсумовуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved