Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] 26 лютого 2018 року звернувся з позовом до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року справу було прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, після здійснення повторного автоматизованого розподілу. Позивач у своєму позові посилався на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 8 квітня 2011 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння та поваги, що призводило до виникнення сварок, тривалий час кожен з них живе своїм життям. З 2 січня 2018 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сімя розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просив шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити у підготовчому засіданні, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу Чигрина) А.Є. знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 8 квітня 2011 року, який було зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 79 (а.с. 3). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння та поваги, що призводило до виникнення сварок, тривалий час кожен з них живе своїм життям. З 2 січня 2018 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сімя розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Відповідач у своїй заяві від 21 травня 2018 року позовні вимоги визнала. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем, спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 704 гривні 80 коп, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved