Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] 21.01.2013 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розподіл майна, нажитого в шлюбі та визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 03 березня 1976 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. 08 лютого 2011 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. У період шлюбу вони з відповідачем викупили квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат. Правовстановлюючі документи було оформлено на відповідача та зареєстровано у БТІ м. Кривому Розі. Також позивачка зазначила, що вона разом з відповідачем проживали у [ADDRESS], яку приватизували разом з відповідачем та дітьми. Після розірвання шлюбу позивачка виїхала до Кривого Рогу та поселилась у належній їм з відповідачем квартирі. Спірна квартира придбана ними у період шлюбу, тому як дружина, позивачка вважає, що вона має право на 1/2 частину квартири. Також пояснила, що відповідач не має наміру повертатися у Кривий Ріг. У зв`язку з тим, що шлюб між ними розірвано, у позивачки виникла необхідність розподілу між сторонами спільного майна. Тому позивачка звернулась до суду з позовом та просила суд Розділити майно, яке складається з трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 66,6 кв.м., житловою площею 44,9 кв.м та розташована на першому поверсі двоповерхового будинку, визнавши за позивачкою право власності на вказану квартиру, стягнути з позивачки на користь відповідача вартість ? частини квартири у сумі 25528 грн. 50 коп. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляд справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі , просила суд задовольнити позов. Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Позивач не заперечував проти заочного розгляду даної цивільної справи. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача (відповідачів), який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, проаналізувавши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ст. 60 Сімейного кодексу України майно, придбане подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором. Як видно із матеріалів справи, 03 березня 1976 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. 08 лютого 2011 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. У період шлюбу вони з відповідачем викупили квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат. Правовстановлюючі документи було оформлено на відповідача та зареєстровано у БТІ м. Кривому Розі. Також позивачка зазначила, що вона разом з відповідачем проживали у [ADDRESS], яку приватизували разом з відповідачем та дітьми. Після розірвання шлюбу позивачка виїхала до Кривого Рогу та поселилась у належній їм з відповідачем квартирі. Згідно висновку незалежної оцінки № 252 від 18 грудня 2012 року вартість квартири [ADDRESS] складає 51057 грн. Комунальні послуги за квартиру не сплачувались і сума боргу складає 12800 грн. Позивачка не ставе питання про розподіл майна, яке залишилося у її чоловіка, вважає необхідним сплатити вартість 1/2 частини квартири, так як відповідач забезпечений житлом та визнати за нею право власності на квартиру. Спірна квартира придбана сторонами по справі в період шлюбу, тому як дружина вона має право на 1/2 частину квартири. Таким чином, вказане майно є об'єктом права спільної сумісної власності. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності з ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України: «Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності». Ст. 69 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Кожен із співвласників має право на поділ спільного майна. Згідно зі ст.. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної власності. Аналогічні положення закріплені і в ст.. 369 ЦК України, а також в ст.. 65 СК України. Кожна із сторін не оскаржує той факт, що вищевказане майно було їх спільною сумісною власністю і майном розпоряджалися за взаємною згодою, а тому розподілу підлягає трикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 66,6 кв.м., житловою площею 44,9 кв.м Позивачка просила розподілити майно, набуте під час шлюбу , між нею, [PERSON], та відповідачем - [PERSON], визнати за нею, [PERSON], право власності на трикімнатної квартири № 8 у Криввому Розі, загальною площею 66,6 кв.м, житловою площею 44.9 кв.м. та розташована на першому поверсі двоповерхового будинку, а також стягнути з позивачки на користь відповідача 1/2 частину квартири у сумі 25528 грн. 50 коп., проти чого відповідач не заперечував. Суд вважає, що такий розподіл майна відповідає інтересам сторін і не ущімлює їх інтереси, а тому суд позов задовольняє. На підставі викладеного, та

Outcome: approved