Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] в інтересах якого діє представник - адвокат Козакова М.В., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з даною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що він є власником приміщення площею 226,40 кв.м., яке розташовано за адресою [ADDRESS]. 01.12.2016 р. між ним та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі його філії Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» було укладено договір оренди, згідно якого вищевказане приміщення було передане у строкове платне користування для розміщення ТВБВ-10006/0162. Відповідно до п.4.1 договору, розмір щомісячної орендної плати за 1 кв.м. встановлено 300 грн. в т.ч. податки і збори. На даний час Договір є чинним і він виконується сторонами, 02.11.2019 року договір пролонговано ще на 2 роки та 11 місяців. Однак у 2-й половині 2019 р. відбулися суттєві зміни у розмірі орендної плати нежитлових приміщень в [ADDRESS] , де знаходиться його власність. Тобто за даними провідних агенцій нерухомості міста, орендна плата становить не 300 грн. а 500 грн. за 1 кв.м. 06.12.2019 року ним було надіслане письмове повідомлення про зміну орендної плати, однак Банк відмовився укласти додаткову угоду, посилаючись на те, що розмір орендної плати в м. Ужгороді ще нижче того, який встановили у 2016 року. Враховуючи зазначене, позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Козакова М.В., просить суд змінити правовідношення між ним та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі його філії Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» у спосіб зміни п.4.1 договору оренди нежитлового приміщення в [ADDRESS] площею 226,40 кв.м. укладеного 01.12.2016 р., зазначивши, що місячна оренда плата за судовим рішенням становить 500 грн. за 1 кв.м. в т.ч. податки та збори, згідно чинного законодавства. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Козакова М.В. позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задоволити. Пояснила, що досудове врегулювання спору ними дотримано, а саме відповідачу була надіслана досудова вимога, однак у такій було відмовлено. Оскільки на даний час розмір орендної плати на ринку збільшився, то просить суд змінити правовідношення, у спосіб зміни п.4.1 договору оренди нежитлового приміщення в [ADDRESS] площею 226,40 кв.м. укладеного 01.12.2016 р., зазначивши, що місячна оренда плата за судовим рішенням становить 500 грн. за 1 кв.м. У порядку передбаченому ЦПК України, представником ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» Комаровським С.З. подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що 01.12.2016 року між позивачем [PERSON] та AT «Ощадбанк» був укладений Договір оренди, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення площею 226.40 кв.м., яке розташоване в [ADDRESS] . У відповідності з п. 4.1. Договору оренди щомісячна орендна плата за домовленістю сторін становить 300 (триста) гривень за 1 кв. м, в т.ч. податки та збори згідно чинного законодавства. З пункту 4.3. Договору оренди вбачається, що розмір орендної плати може змінюватись за згодою Сторін при суттєвій зміні вартості орендної плати за квадратний метр на ринку, про що сторона, яка ініціює зміну орендної плати за даним Договором, зобов`язана повідомити іншу сторону про це в письмовій формі за місяць для прийняття відповідного рішення та укладення додаткового договору. 12.12.2019 року Філія - Закарпатське обласне управління AT «Ощадбанк» отримала від [PERSON] листа, в якому позивач повідомляє Банк про збільшення у другій половині 2019 року ринкової вартості орендної плати за 1 кв.м. нежитлового приміщення в [ADDRESS] , яка становить у середньому 500 грн. за 1 кв.м. У зв`язку із суттєвою зміною такої вартості позивач, посилаючись на п. 4.3. Договору оренди, ініціює в односторонньому порядку зміну орендної плати та разом з даним листом надіслав Додаткову угоду про зміну п. 4.1 Договору оренди від 01.12.2016 року в частині зміни орендної плати за квадратний метр приміщення. В додатку до листа [PERSON] направляє також отримані від агентств нерухомості інформаційні довідки, в яких повідомляється вартість оренди одного квадратного метра комерційної нерухомості в [ADDRESS] . У відповідь на отриманий від позивача лист та Додаткову угоду Філією - Закарпатське обласне управління AT «Ощадбанк» 23.12.2019 року прийнято рішення про відсутність згоди та підстав для перегляду розміру орендної плати, встановленої Договором оренди від 01.12.2016 року. Зокрема, підставами прийняття такого рішення є досягнення сторонами в момент укладення Договору оренди від 01.12.2016 року всіх істотних умов оренди, в тому числі і умов щодо розміру орендної плати в сумі 300.00 грн. за 1 кв.м., в т.ч. податки і збори згідно чинного законодавства. Водночас відповідно до ринку оренди подібної нерухомості в м. Ужгороді (в районі перетину [ADDRESS] ) розмір орендної плати за комерційні приміщення лежить в діапазоні 150-292 грн. за 1 кв.м, а тому встановлення орендної плати в розмірі 500 грн. за 1 кв.м. не відповідає ринковим значенням. В зв`язку з наведеним, оскільки зміни до договору оренди можуть бути внесені виключно за взаємною згодою сторін, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» - Комаровський С.З. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що між сторонами укладено договір оренди, який є чинним та такий виконується належним чином. Сторонами врегульовано свої права та обов`язки. Ціна договору, визначена сторонами, тобто за згодою сторін. Крім цього, згідно п.8.2 договору орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до договору або його розірвання внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов договору. Договір виконується сторонами, в силу вимог ст.651 ЦП України, істотного порушення умов договору немає. Що стосується звіту про оцінку майна, то вважає такий неналежним, оскільки звіт не є експертним дослідженням. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником нежитлового приміщення площею 226,40 кв.м., яке розташоване в [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових правна нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.08.2013 року за №8238712 та Витягом з Державного реєстру речових правна нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.08.2013 року за №8237346. Встановлено, що 01.12.2016 року між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» укладено Договір оренди вищевказаного нежитлового приміщення. Згідно п. 1.1 Договору, приміщення передається в строкове платне користування з метою розміщення ТВБВ-10006/0162 філії Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк». Відповідно до п.2.1 Договору, приміщення передається в орендне користування строком на два роки, одинадцять місяців з дати підписання акту приймання-передач Приміщення в орендне користування, але не більше ніж на строк дії Договору. З акту приймання-передачі приміщення від 01.12.2016 року слідує, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 226,40 кв.м., для розміщення ТВБВ №1006/0162. Відповідно до п.4.1 Договору, щомісячна Орендна плата за домовленістю сторін становить - 300 грн. за 1 кв.м. в т.ч. податки та збори. Крім того, судом встановлено, що вищевказаний договір на даний час є чинний та виконується сторонами належним чином, 02.11.2019 року Договір пролонговано ще на 2 роки та 11 місяців. Як встановлено з пояснень сторін, вказаний договір та додатки до нього сторонами підписано добровільно та без будь-якого примусу. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до для виконання сторонами. Таким чином, всі умови вказаного договору та додатків до нього є обов`язковими для сторін цього договору, тобто як для позивача так і для відповідача. Однак, в позові [PERSON] посилається на те, що у 2-й половині 2019 р. відбулися суттєві зміни у розмірі орендної плати нежитлових приміщень в [ADDRESS] , де знаходиться його власність, посилаючись на дані агенцій та Пункт 4.3 Договору. Відповідно до пункт 4.3 Договору, розмір Орендної плати може змінюватись за згодою Стороні при суттєвій зміні вартості орендної плати за квадратний метр на ринку, про що Сторона, яка ініціює зміну орендної плати за даним Договором, зобов`язана повідомити іншу про це в письмовій формі за місяць для прийняття відповідного рішення та укладання додаткового договору. За даними провідних агенцій, які містяться в матеріалах справи, а саме агенції нерухомості ФОП [PERSON] від 27.11.1019 року, Агенції нерухомості «Комфорт» від 28.11.2019 року, ПП [PERSON] від 28.11.219 року, агенції нерухомості R.Гранд від 29.11.2019 року слідує, що орендна плата станом на листопад 2019 року становить 500 грн. за 1 кв.м. Встановлено, що з метою реалізації свого майнового права щодо зміни розміру орендної плати, посилаючись на п.4.3 Договору, [PERSON] було надіслано ПАТ «Державний ощадний банк України» письмове повідомлення з Додатковою Угодою про внесення змін до договору оренди. Так, листом-відповіддю №106.16.13/298 від 23.12.2019 року, який був направлений ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатське обласне управління рекомендованим листом на адресу [PERSON] , слідує що Банк відмовився укладати додаткову угоду, посилаючись на те, що розмір орендної плати в м. Ужгороді лежить в діапазоні 150-292 грн. за 1 кв.м на місяць. Таким чином, позивач вказує на настання істотної зміни обставин, якими він керувався при укладенні договору та які він не міг передбачити, укладаючи такий договір, а також зазначає, що банк, як сторона договору, відмовляється від зміни умов договору. За діючою редакцією частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Частина третя статті 124 Конституції України встановлює, що законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Відповідно до частин першої та третьої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підстави для зміни або розірвання договору визначені статтею 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним в частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої статті 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо). Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін. Так, за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Зміна умов договору (чи його розірвання) в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору у відповідності до пункту 2 частини першої статті 611 ЦК України, тобто, способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося. Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку (крім істотного його порушення) відповідно до частини другої статті 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин. У справі, що розглядається, сторони договору визначили розмір орендної плати на час укладання Договору, погодили щомісячну орендну плату. Як слідує з п.13.1 договору оренди від 01.12.2016 року, зміни до договору можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковим договором. Підставами для виникнення юридичного спору про внесення змін у договір чи про його розірвання, який підлягає вирішенню судом є обставини, наведені у частині другій статті 651 ЦК України, і ці обставини виникають в силу прямо наведених у цій нормі фактів та подій, що зумовлюють правову невизначеність у суб`єктивних правах чи інтересах. Такі підстави та умови виникнення юридичного спору у правовідносинах є однаковими незалежно від їх суб`єктного складу (за участі фізичних чи юридичних осіб) та змісту правовідносин (цивільні чи господарські). Однак, як встановлено в судовому засіданні істотного порушення умов договору другою стороною не встановлено, договір є чинним та такий виконується двома сторонами належним чином, відповідно до умов укладеного договору. Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, сторони, відповідно до умов договору, не досягли згоди щодо внесення змін, за взаємною згодою сторін, до умов договору. За частинами першою та другою статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Водночас за частиною четвертою статті 652 ЦК України зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватися будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для пред`явлення вимоги про розірвання договору. Зміна обставин вважається істотною тільки тоді, коли вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали би договору або уклали його на інших умовах. Аналогічна позиція суду висловлена в постанові ВСУ від 15 січня 2020року (№ 521/17674/17-ц) та в постанові ВСУ від 12 лютого 2019 року (№ 914/2649/17). Враховуючи надані сторонами докази у їх сукупності із встановленими обставинами справи, суд приходить до переконання, що сторони договору не досягли згоди щодо приведення умов договору у відповідність до умов, які змінилися, а позивач та його представник не навели виняткових випадків, з якими законодавець пов`язує можливість примусу сторони договору до продовження дії цього договору на змінених умовах. З огляду на встановленні фактичні обставини справи, за відсутності відповідного договірного чи законодавчого обґрунтування внесення відповідних змін у судовому порядку та за відсутності згоди іншої сторони, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed