overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] 31.08.2015 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.06.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 548. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки постійно виникали суперечки з різних побутових питань, в результаті чого вони втратили любов та повагу один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували 14.06.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 548. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Спільне життя між сторонами не склалося через постійні суперечки з різних побутових питань, в результаті чого вони втратили любов та повагу один до одного. Спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені, спору про поділ майна подружжя немає, питання виховання та утримання дитини вирішено сторонами в добровільному порядку. Примирення між сторонами не можливо. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і для її відновлення можливості немає, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] 31.08.2015 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту, належності правовстановлюючого документу, в якій зазначив, що 15.07.1975 року він закінчив гірниче профтехучилище № 20 м. Костянтинівка і йому видано атестат № 3933 про закінчення навчального закладу. Але при заповненні атестату було допущено помилку і замість правильного по-батькові «Григорійович» записали «Миколайович». На теперішній час він збирає документи для звернення до управління Пенсійного фонду в м. Селидове для оформлення пенсії. Під час збору документів і було виявлено дану помилку. Просить суд встановити факт належності йому атестату № 3933, виданого 15.07.1975 року про закінчення міського профтехучилища № 20 м. Костянтинівка, оскільки йому може бути відмовлено у призначенні пенсії. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, Надав суду заяву з клопотанням слухати справи у його відсутність та задовольнити заяву у повному обсязі. Представник зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України у м. Селидове Донецької області, у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій не заперечував проти задоволення заяви заявника та просив справу слухати у його відсутність. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 6. ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі,\~\~прізвище, ім'я,\~\~по батькові,\~\~місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно свідоцтва про народження І-НО №04.03.1958, виданого Селидівським міським бюро РАЦС, [PERSON] народився 25.07.1973 року. Згідно паспорту серії ВВ № 3494950, виданого 15.03.1998 року Селидівським МВ ГУМВС України в Донецькій області, прізвище, імя та по-батькові заявника вказано українською мовою «Коломієць Юрій Григорійович». Як вбачається з трудової книжки виданої на імя [PERSON], останній навчався у міському ПТУ № 20 м. Костянтинівка з 01.09.1973 року по 15.07.1975 року. Відповідно до атестату № 3933, виданого 15.07.1975 року профтехучилищем № 20 м. Костянтинівка, прізвище, імя та по-батькові заявника зазначено «Коломієць Юрій Миколайович». Згідно довідки Костянтинівського професіонального будівельного ліцею № 178 від 07.08.2015 року, [PERSON] дійсно з 01.09.1973 року по 17.06.1975 року навчався в ПТУ № 20 м. Костянтинівка за спеціальністю «Токарь». Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документів. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, тому що дозволяє йому реалізувати своє право на отримання в подальшому пенсії призначеної йому в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Селидове Донецької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] 31.08.2015 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона з позивачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23.09.1993 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на її користь, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не з'явилась, в заяві на ім'я суду просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно свідоцтва про народження (арк. с. 3), відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки (арк. с. 6), офіційно працевлаштований та має стабільний дохід (арк. с. 11), інших утриманців не має. З урахуванням вищевказаних обставин, з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі, запропонованому позивачкою, що не суперечить вимогам закону і інтересам сторін та дитини, і проти чого відповідач не заперечує. Оскільки позивачка звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

[PERSON] 31.08.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 22.03.1996 року. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. З 2007 року після офіційного розірвання шлюбу відповідач за вказаною адресою не проживає, у квартирі її особистих речей немає, за комунальні послуги вона не сплачує. Так як відповідач відсутня у спірному жилому приміщенні тривалий час без поважних на те причин, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] , а також стягнути судові витрати. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Гаврилова Д.В. від 23.11.2017 року відкрито провадження за справою та призначено до судового розгляду. 01.03.2018 року від [PERSON] до суду надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] про визнання права власності на частину житлового приміщення, свої вимоги обґрунтувала тим, що з 29.07.1995 року по 01.06.2002 року з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання за спільні кошти подружжя за договором купівлі-продажу 22.03.1996 року ними була придбана однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , де вони були зареєстровані. Також у квартирі був зареєстрований їх син [PERSON] , [INFO] . Відповідач притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у місцях позбавлення волі за вироком Суворовського районного суду м.Херсона від 13.07.2011 року, строк покарання 7 років. Протягом цього часу позивач за зустрічним позовом продовжувала проживати у спірній квартирі та сплачувати за комунальні платежі, робила необхідний ремонт, встановила лічильник на газ, оскільки зазначене майно було спільною сумісною власністю подружжя та право власності [PERSON] на частку в ньому ніхто не оспорював. Питання щодо поділу майна подружжя не ставилося. У 2015 році відповідач за зустрічним позовом повернувся з місць позбавлення волі та виявив бажання проживати у спірній квартирі самостійно, з тих підстав, що квартира є його особистою приватною власністю, оскільки оформлена на його ім`я.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] 31.08.2017 року звернулася в суд з позовом, який в ході судового розгляду уточнила, до [PERSON] про стягнення коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] 31.08.2020р. звернулась до суду з даним позовом та просила прийняти рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . На обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі також зареєстрований, але з 2010р. не проживає [PERSON] . Відповідач не проживає в даній квартирі, не оплачує житлово-комунальні послуги, не приймає участі в утриманні житла, особистих речей в квартирі не має. Фактичне місце проживання відповідача позивачу не відомо. Реєстрація відповідача в квартирі [ADDRESS] порушує право позивача на повноцінне користування та розпорядження нерухомим майном, у зв`язку з чим позивач просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та не заперечував проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду судової справи, у тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті суду. Згідно з ч.1 ст.178 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

[PERSON] 31.08.2021 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 21.02.2020 р. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Після народження дитини відповідач стала імпульсивною внаслідок чого між ними виникають сварки, які поєднуються з приниженням честі та гідності, що негативно впливало на психологічний стан шлюбу. Негативна атмосфера в сім`ї призвела до взаємного відчуження, перестали поважати один одного, втратили почуття любові та стали чужими людьми. З березня 2021 р. спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідач в категоричній формі відмовляється спілкуватися і налагодити сімейні стосунки, тому вимушений звернутися з позовом до суду. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їх з відповідачем інтересам. Позивач просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, наполягає на розірванні шлюбу так як примирення з відповідачем не можливе. \~ \~ \~ \~ Відповідач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, строк на примирення просить не надавати, просить змінити прізвище на дошлюбне. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~Сторони зареєстрували шлюб 21.02.2020 р. в Кам`янець-Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Хмельницький), про що складено актовий запис № 89. В шлюбі у сторін народився [INFO] син [PERSON] . В зв`язку з різними поглядами на життя, різні характери, в сім`ї виникали непорозуміння, що призвело до поступово погіршення сімейних стосунків. З березня 2021 р. сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. Позивач з відповідачем миритися не бажає оскільки це суперечить його інтересам, відповідач вимоги позивача щодо розірвання шлюбу визнала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно \~ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування \~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~Враховуючи обставини справи, визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому підстав для збереження \~сім`ї \~немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

[PERSON] 31.10.2014 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини доходів до досягнення нею повноліття. Сторони до суду не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] 31.10.2014 року звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №626/2054/14-ц за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки при ухваленні зазначеного рішення від 06.10.2014 року судом не було вирішено питання про судові витрати. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та їх присутність не є обов'язковою при ухваленні додаткового рішення, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін не здійснюючи фіксування судового процесу. Судом встановлено, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 06.10.2014 року позов [PERSON] задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 09.07.2013 року ВДРАЦС реєстраційної служби Красноградського РУЮ Харківської області, актовий запис №73. При ухваленні вище зазначеного судового рішення не було вирішено питання про судові витрати, оскільки позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати на оплату судового збору та надання правової допомоги. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витати. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с. 1) та оплату правової допомоги у розмірі 100,00 грн. (а.с. 8), всього стягнути 343,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] 31.10.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває з 25.06.2012 року в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №05. Сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям сторони проживали до 2014 року. Сім`я розпалася по тій причині, що сторони не знайшли взаємопорозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Їхні подружні відносини припинені, спільного господарства вони не ведуть. Можливості примирення він не вбачає. Вважає, що за таких обставин збереження реєстрації шлюбу між ним та відповідачкою є неможливим та суперечить його особистим інтересам. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, можливості примирення з відповідачкою не вбачає. Відповідачка [PERSON] також у судове засідання також не з`явилася, однак, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення, можливості примирення не вбачає, просить судове засідання проводити без її присутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.06.2012 року виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №05. Сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям сторони проживали до 2014 року. Сім`я розпалася по тій причині, що в них різні погляди на життя, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Можливості примирення сторони не вбачають. Позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить його особистим інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин та у відповідності до положень ст.112 СК України, суд приймає визнання відповідачкою позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач не бажає стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] 31 березня 2014 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення посилаючись, що Управління Пенсійного фонду України в Кременчуцькому районі відмовило йому в оформленні пенсії по втраті годувальника в зв'язку з розбіжностями в написанні його імені, а саме в свідоцтві про народження зазначено ім'я «[PERSON]», тоді як в паспорті вказано «[PERSON]». Просив встановити факт, що свідоцтво про народження, військовий квиток, диплом про закінчення ПТУ-19 м. Кременчука із зазначенням ім'я «[PERSON]» належить йому [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав і просив задовольнити, про підстави та обставини якої пояснив так, як це викладено в заяві. Заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Кременчуцькому районі в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судового повідомлення. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, і оцінюючи все в сукупності вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суд за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, 28 березня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Кременчуцькому районі Полтавської області відмовило [PERSON] в оформленні пенсії по втраті годувальника в зв'язку з розбіжностями в написанні його імені, що в свідоцтві про народження зазначено ім'я «[PERSON]», тоді як в паспорті «[PERSON]», порушуючи його законні права і інтереси, які необхідно поновити. Як встановлено в судовому засіданні в свідоцтві про народження серія [NUMBER], виданому 27 вересня 1966 року Ісакогірським райбюро запису актів громадянського стану м. Архангельк ім'я заявника на російській мові зазначено «[PERSON]». При видачі Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області 27 вересня 1998 року паспорта заявнику [PERSON], його ім'я помилково було зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]». З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що свідоцтво про народження видане на ім'я «[PERSON]» належить [PERSON] та встановлює зазначений факт, що необхідно заявнику для оформлення пенсії по втраті годувальника. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документові особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved