Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON], звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 30.03.2012 з позивача було стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане рішення суду набрало законної сили та було видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у Кремінському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Луганської області. На час виконання рішення малолітній син [PERSON] мешкав разом з відповідачем у справі [PERSON], однак протягом більше двох років син мешкає разом з позивачем [PERSON] та перебуває на його утриманні, а відповідач [PERSON] залишила дитину та виїхала у невідомому напрямку. Тому на даний час позивач змушений відраховувати аліменти на користь [PERSON] відповідно до рішення суду. Питання про стягнення аліментів на свою користь позивач не ставить, оскільки самостійно утримує сина, сторонньої допомоги не потребує. За таких обставин, позивач просить суд припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання малолітнього сина у звязку з тим, що на даний час відповідач не мешкає разом з дитиною, її місце знаходження позивачу не відоме, дитина перебуває на утриманні позивача, а тому останній вважає, що наразі відсутні правові підстави для сплати аліментів на користь відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, наголосивши, що син з травня 2016 року проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні, у той час як відповідач [PERSON] бачив останній раз влітку 2014 року, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини вона не надає. Також позивач пояснив, що перебуває у цивільному шлюбі із [PERSON], з якою тимчасово мешкав разом з сином у 2018 році за адресою: Луганська область, м. Кремінна, вул. Побєди, 10/52 у квартирі матері цивільної дружини [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилися, позивач не заперечував проти розгляду справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, яка була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки нею не повідомлялися, відзиву на позову вона не подала, а позивач не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала. [PERSON] Вікторівна в судовому засіданні пояснила, що є сусідом та троюрідною сестрою позивача. Син позивача [PERSON], який народився від шлюбу сторін, постійно проживає разом з [PERSON], відповідача останній раз бачила три року тому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідом позивача та їй відомо, що останній разом з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, однак згодом припинили спільне проживання. Від цього шлюбу вони мають сина, який постійно проживає з [PERSON], у той час як відповідач виїхала до Російської Федерації та останні три роки проживає за межами України. В той же час, позивач сплачує аліменти на користь [PERSON], хоча фактично син знаходиться на його повному утриманні. Заслухавши позивача та свідків, повно, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 30.01.2015 у справі № 414/17/15-ц (а.с. 8). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьками якого в свідоцтві про народження записано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до рішення Кремінського районного суду Луганської області від 30 березня 2012 року у справі № 1212/1035/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 березня 2012 року і до повноліття дитини. Зазначене рішення суду набрало законної сили 03.05.2012 (а.с. 9). На підставі цього рішення судом було видано відповідний виконавчий лист, за яким постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Кремінського районного управління юстиції [PERSON] від 03.04.2012 було відкрито виконавче провадження № 32030871 (а.с. 10, 11). З характеристики житлово-побутових умов від 13.03.2018 вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом з [PERSON] (а.с. 13). З акту обстеження умов проживання дитини від 19.03.2018 вбачається, що малолітній [PERSON] тимчасово проживав за адресою: [INFO], разом з батьком [PERSON]. Також за цієї адресою проживають власник житла [PERSON] та цивільна дружина позивача [PERSON] Умови проживання та санітарно-гігієнічні умови задовільні. В кімнаті чисто, тепло, затишно, є необхідні меблі та побутова техніка. У дитини є окреме місце для сну, навчання та відпочинку. Дитина забезпечена шкільними приладдям, сезонним одягом та взуттям, повноцінним харчуванням. Дитина навчається в санаторній школі-інтернаті у восьмому класі. Мати дитини проживає окремо. З травня 2016 року дитина мешкає разом з батьком (а.с. 15). Відповідно до ст. 8 Сімейного кодексу України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сімї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами\~Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Згідно з ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути припинення правовідношення. \~ \~ \~ \~Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2\~ст. 18 СК України, згідно з якої таким способом може бути, зокрема, припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ч. 4 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За змістом ст.ст. 179, 181 СК України\~аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються тому з батьків, з яким мешкає дитина, та який виконує обовязки із утримування дитини, і повинні використовуватися виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно з ч. 2\~ ст. 188 СК України\~батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Оскільки судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], з травня 2016 року проживає разом з батьком [PERSON] та перебуває на його повному утриманні, а тому відпали законні підстави для примусового стягнення з батька на користь матері, з якою дитина припинила проживати, аліментів на утримання цієї дитини, суд вважає за необхідне припинити їх стягнення. Суд дійшов висновку, що проживання малолітнього [PERSON] з батьком і перебування на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача. За таких обставин, враховуючи те, що з моменту ухвалення судового рішення про стягнення аліментів істотно змінилися обставини, що існували на час його винесення, зокрема, щодо місця проживання дитини та її утримання, суд вважає позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення аліментів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає повному задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у вигляді сплаченого при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved