Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] 18.02.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання спільної малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивувала тим, що 28.01.2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №137. Від шлюбу у них 08.09.2006 року народився син [PERSON], який проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Останнім часом, а саме протягом останніх 4 місяців, відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання сім»ї та дитини, весь дохід витрачає на себе. Враховуючи викладене, позивач має підстави вважати, що відповідач і в подальшому буде ухилятися від батьківського обовязку з утримання дитини, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи, має нерегулярний, мінливий дохід позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі розмірі 500 гривень з індексацією щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, що наведено у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину в розмір 500 грн. визнав, вказав, що в даний час постійної роботи не має, час від часу підробляє на будівництві підсобним робітником, в середньому отримує 2\~500-3\~000 гривень на місяць, останні заробітки відбулись 2 місяці тому, має у власності іржавий (весь в дірках) автомобіль «Фольксваген» та квартиру №24 в м. Вінниці по вул. Фрунзе, 69. Позов в частині індексації аліментів не визнав, просив в цій частині позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 28.01.2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 28.01.2003 року зроблено запис №137 (а.с.2). 08.09.2006 року у сторін по справі народився син [PERSON] (а.с.3). Позивач разом з дитиною зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою №4329 від 02 лютого 2016 року, виданою ТОВ «Житлово-експлуатаційне обєднання» (а.с.4). Позивач утримує дитину самостійно. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття. Згідно п.17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України. У цьому звязку судом встановлено, що відповідач по справі офіційно не працює, а тому аліменти з нього слід стягувати у твердій грошовій сумі. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільна дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на розмір заявлених вимог та визнання відповідачем позову в частині розміру аліментів, суд вважає можливим встановити аліменти на рівні 500 грн. щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на спільний обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. (ст. 11 ЦПК України). Стосовно позовної вимоги щодо стягнення аліментів зі щомісячним проведенням відповідної індексації, суд зазначає, що Сімейний кодекс України містить пряму норму, яка вказує, що розмір аліментів, визначений судом в твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.3 ст.184 Сімейного кодексу України). Враховуючи наведене, а також те, що вказана вимога позивачем по суті встановлює обовязок на майбутнє для службових осіб, що здійснюють примусове стягнення аліментів, які не приймають участь в розгляді цієї справи, та які в силу закону зобовязані проводити відповідну індексацію, суд приходить до висновку що додатково встановлювати в рішенні суду обовязок на майбутнє щодо індексування встановленого рішенням суду розміру аліментів підстав немає, як і спору з цього приводу на даний час. Позов в цій частині до задоволення не підлягає. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 18.02.2016 року. У відповідності до п. 1. ч.1\~ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень\~ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial