Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Циркунівської сільської ради Харківського району (далі - відповідач), в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,7386 га за адресою: [ADDRESS] кадастровий № 6325185001:00:011:0067 за [PERSON], [INFO]; визнати право власності на земельну ділянку площею 0,7386 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий № 6325185001:00:011:0067 за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом від 22.03.2010 року. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON], який за своє життя склав заповіт, згідно з яким заповів позивачеві все належне йому майно. Після відкриття спадщини позивач у порядку та в строк, встановлений ст. ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України, звернувся до приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. До складу майна, яке заповідав батько, входить земельна ділянка площею 0,7386 га, розташована: [ADDRESS] кадастровий № 6325185001:00:011:0067, яка була придбана батьком за договором купівлі - продажу від 19.04.2001 р. у Циркунівської сільської ради, Харківського району, Харківської області. У процесі оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з'ясувалося, що правовстановлюючий документ - державний акт про право власності від 12.06.2001 р., серія ХР № 043165 на земельну ділянку площею 0,7386 га, розташована: [ADDRESS] кадастровий № 6325185001:00:011:0067, відсутній, тобто серед документів, переданих позивачеві батьком, такого акта не виявилося. У зв'язку з тим, що позивач не міг надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку, приватний нотаріус [PERSON] листом від 21.05.2014 року відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання позивач або його представник не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та покладався при вирішенні справи на розсуд суду. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. [PERSON] народився [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). 22 березня 2010 року [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, згідно з яким заповідав усе належне йому майно, майнові права і обов'язки, які належатимуть йому на день смерті, [PERSON] (а.с. 5). Згідно з копією свідоцтва про смерть від 13 травня 2013 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 4). Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання відповідної заяви приватному нотаріусу [PERSON] 17 червня 2013 року. До складу майна, яке заповідав [PERSON], входить земельна ділянка площею 0,7386 га, розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий № 6325185001:00:011:0067. Належність [PERSON] вказаної земельної ділянки підтверджується копією Державного акта на право власності на землю від 12.06.2001 року (а.с. 20-22), а також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.03.2014 року (а.с. 9) та листом Управління Держземагенства у Харківському районі від 17.04.2014 року (а.с. 32). Листом від 21 травня 2014 року приватний нотаріус [PERSON] відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку у зв'язку з тим, що позивачем не надано оригіналу державного акта про право власності на земельну ділянку, оскільки подання копії державного акта не передбачено законом (а.с. 15). Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1273 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] і у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу. На момент смерті до складу спадщини [PERSON] входило, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 0,7386 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] кадастровий № 6325185001:00:011:0067. Враховуючи, що позивачем у встановлений строк прийнято спадщину, до складу якої увійшло вищевказане майно, інших осіб, які є спадкоємцями, не виявлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на майно в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню. Водночас позовні вимоги в частині визнання права власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки останній помер [INFO].

Outcome: partial