Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просять визнати за [PERSON]: право власності на земельну ділянку площею 0,1082 га, розташовану на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; право власності на земельну ділянку площею 5,8069 га, розташовану на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати за [PERSON]: право власності на земельну ділянку площею 0,0859 га, розташовану на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; право власності на земельну ділянку площею 5,81 га, розташовану на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після свого батька [PERSON], які вони прийняли у спадщину однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки не можуть оформити свої спадкові права в досудовому порядку. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з чотирьох земельних ділянок, які розташовані на території Іванівської сільської ради Чугуївського району, Харківської області. Позивачі прийняли спадщину, оскільки в установлений законодавством строк подали заяви про прийняття спадщини до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не можуть оформити свої спадкові права та вимушені звернутись до суду. Позивачі в судове засідання не з'явились, через канцелярію суду надали заяву про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, та просили суд задовольнити їх в повному обсязі (а.с. 33,36). Відповідачі в судове засідання не зявилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяви про слухання справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 34,35). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 06 березня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №528215 (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: -земельної ділянки, яка розташована на території Іванівської сільської ради Чугуївського району, Харківської області, ділянка №141 (за межами населеного пункту), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 0,0859 га, кадастровий номер 6325483400:02:000:0525, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №423916, виданим на підставі Розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 19 грудня 2011 року №948 (а.с. 15); -земельної ділянки, яка розташована на території Іванівської сільської ради Чугуївського району, Харківської області, ділянка №139 (за межами населеного пункту), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 0,1082 га, кадастровий номер 6325483400:02:000:0526, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №423918, виданим на підставі Розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 19 грудня 2011 року №948 (а.с. 16); -земельної ділянки, яка розташована на території Іванівської сільської ради Чугуївського району, Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 5,8069 га, кадастровий номер 6325483400:02:000:0255, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР №061692, виданим на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2007, №2-2284, серія ВЕХ №000769 (а.с. 17); -земельної ділянки, яка розташована на території Іванівської сільської ради Чугуївського району, Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 5,81 га, кадастровий номер 6325483400:02:00:0311, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ХР №032921, виданим на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 10 червня 2002 року (а.с. 18). За життя [PERSON] заповіт не склав. Таким чином, спадкування після його смерті відбувається за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця, є його дружина, [PERSON], та його діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Наявність родинного звязку між [PERSON] та [PERSON] як між батьком та донькою відповідно підтверджується: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії IV-ВЛ №371344, відповідно до якого в відомостях про батька [PERSON] зазначений [PERSON] (а.с. 9); - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00016933807 від 29 липня 2016 року, відповідно до якого після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище «Бондаренко» (а.с. 19); - свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії 1-ВЛ №210279, виданим 09 вересня 2003 року, відповідно до якого [PERSON] присвоєно прізвище «Бондаренко» (а.с. 13); - свідоцтвом про укладення шлюбу із [PERSON] серії 1-ВЛ №200820, виданим 06 грудня 2003 року, відповідно до якого [PERSON] присвоєно прізвище «Чаговець» (а.с. 11). Наявність родинного звязку між [PERSON] та [PERSON] як між батьком та донькою відповідно підтверджується: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії V-УР №1257916, відповідно до якого в відомостях про батька [PERSON] зазначений [PERSON] (а.с. 10); - свідоцтвом про укладення шлюбу із [PERSON] серії ІІ-ВЛ №456475, виданим 07 вересня 1985 року, відповідно до якого [PERSON] присвоєно прізвище «Смеречанська» (а.с. 12). Позивачі прийняли спадщину після смерті батька [PERSON], так як у передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України подали заяви про прийняття спадщини до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області. Окрім Позивачів, право на спадкування після смерті [PERSON] мали: відповідач 1 - [PERSON], як дружина померлого; відповідач 2 - [PERSON], як син померлого. [PERSON], [INFO], на день смерті 06.03.2016 року був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Разом з ним, на момент смерті, проживали дружина, [PERSON], та син, [PERSON], що підтверджується Довідкою № 227 від 21.06.2016 року, виданою виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Чугуївського району. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини шляхом подачі до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області у встановлений законом термін заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] Після звернення до державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно Позивачам було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Згідно з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року та статті 1225 ЦК України і ст. 131 Земельного кодексу України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України, шляхом визнання прав. На підставі викладеного й у відповідності до Конституції України,

Outcome: approved