overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

[PERSON] 26 листопада 2018 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 липня 2017 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що їхнє подружнє життя не склалося із-за різних уявлень про сім`ю, її функціонування та розподіл обов`язків, а з часом вони перестали розуміти один одного, що призводило до виникнення постійних сварок та образ. Даний конфлікт носить тривалий та постійний характер, а тому примирення між ними не можливе. Від шлюбу дітей у них немає, однак відповідач відмовляється прибути до органів ДРАЦС для реєстрації розірвання шлюбу. Під час розгляду справи по суті представник позивача адвокат Гринда І.І. у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 25 липня 2017 року року від якого неповнолітніх дітей у сторін немає (а. с. 5). Із заяв по суті справи вбачається, що сторони у вересні 2018 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю необхідно із відповідача у користь позивача стягнути судові витрати в сумі 704,80 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] 26 лютого 2014 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається, що відповідач всупереч вимогам Закону України «Про захист персональних даних» обробив його персональні дані щодо виконання ним зобов'язання про сплату за користуванням теплової енергії без наявності відповідного договору, розповсюдив їх третім особам, тому просить задовольнити вимоги. Зобов'язати відповідача виключити відомості з системи бухгалтерського обліку, закрити особистий рахунок, заборонити використовувати та розповсюджувати персональні дані без його згоди і стягнути моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала його вимоги. Представник відповідача КТП «Алчевськтеплокомуненерго» Польова В.В. позов не визнала з приводу безпідставності вимог [PERSON], оскільки між сторонами існують договірні відносини і його посилання на вищевказаний закон є не обґрунтованим. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимогах [PERSON] відмовити. Відповідно до ч.1 ст.16, ч.1 ст.19 Закону України від 24 червня 2004 р № 1875-4 «Про житлово-комунальні послуги» зі змінами порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом ст.ст. 2,5 цього Закону договори у сфері житлово-комунальних послуг є публічними. Згідно до ч.6 ст.6 Закону України «Про захист персональних даних» від 1 червня 2010 року із змінами і доповненнями не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до п.8 ч.2 ст.7 цього Закону не стосується заборони обробки персональних даних, якщо обробка стосується даних, які були оприлюднені суб'єктом персональних даних. Докази, які наданні сторонами, свідчать про наступне. Сторони 3 грудня 2013 року уклали договір про надання послуг з центрального опалення, в якому позивач вказав свої дані у вигляді ідентифікаційного коду, паспортних даних, місця проживання, тому посилання позивача та його представника на те, що цей договір сфальсифіковано не заслуговує на увагу. Ці дані є персональними, наявність яких без оприлюднення позивачем, відповідач не мав можливості дізнатися. Крім того, сторони посилаються на наявність в суді справи між ними про вирішення спору з приводу надання послуги з теплопостачання. Тобто вони вирішують публічний спір щодо не сплаченої позивачем наданої відповідачем послуги у вигляді теплової енергії. Ці права та обов'язки ні якимось чином не стосується охорони і захисту персональних даних. Вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від вимоги про захист персональних даних, тому також не може бути задоволена.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] 26 лютого 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 14 травня 2005 року, мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили в 2010 році і з того часу проживають окремо. Вважає, що за таких обставин їх сім'я існувати не може, тому просила суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 травня 2005 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 200, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю [PERSON] З липня 2010 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за відсутності взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові і поваги один до одного, проживають окремо, позивач має іншу сім'ю, і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, прізвище позивачу залишити за її бажанням шлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] 26 лютого 2016 року пред'явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 вересня 2013 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що їхнє спільне подружнє життя не склалося через те, що на момент укладення шлюбу він не до кінця усвідомлював свій вибір і після декількох прожитих місяців спільного життя він остаточно усвідомив, що у них немає спільного майбутнього і не буде. Під час проживання в шлюбі у будинку відповідача до його думки не прислухалися, так як після декількох спроб працевлаштуватися його думки сходили нанівець, відповідач та її мати не давали згоди на його роботу. Між ними виникали постійні незгоди, відповідач створювала конфліктні ситуації, що негативно впливали на їхні відносини, а тому він періодично проживав у будинку своїх батьків і в подальшому переїхав проживати до своїх батьків. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнала. Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про одруження та свідоцтва про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 24 вересня 2013 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а. с. 5, 17). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідачка визнала, що в липні 2014 року вони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Наслідки визнання позову відповідачу роз'яснено. Отже, наявні законні підстави для задоволення позову і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] 26 лютого 2019 року звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], який помер 25 жовтня 1997 року(свідоцтво про смерть серії І-БП № 018799), дійсно являється батьком [PERSON]. Заявлені вимоги мотивовані відсутністю документального підтвердження родинних відносин між заявником та [PERSON], та створенням в звязку з чим перешкод для оформлення спадщини. Заявник в заяві до суду заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглядати без його участі. Приватний нотаріус [PERSON] в заяві до суду просила розглядати справу у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що 25 жовтня 1997 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 018799, виданим Яснопільщанським сільвиконкомом Липоводолинського району Сумської області 28.10.1997 (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить земельна частка (пай), яка знаходиться на території Яснопільщинської сільської ради Липоводолинського району, та належала померлому на підставі сертифіката серії СМ № 0189810 (а.с. 11-12). З довідки № 81/02-14 від 14.02.2019 [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті 25.10.1997 свого батька [PERSON] у вигляді земельної частки (пай), яка знаходиться на території Яснопільщинської сільської ради (а.с. 16). З оформленням спадкових прав у заявника виникли труднощі, оскільки у його свідоцтві про народження серії І-БП № 216764 у графі батько записано лише імя «Павло», оскільки його батьки не були одружені, хоча і проживали разом у [INFO] (а.с. 10). Факт родинних відносин між заявником та його батьком [PERSON] підтверджується наявними у справі доказами: згаданим вище свідоцтвом про народження заявника, в якому імя батька співпадає з іменем померлого - «Павло», довідкою виконкому Яснопільщинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 101/02-30 від 09.03.2017, в якій зазначено, що згідно з записами по господарської книги за 1967-1969 роки [PERSON], [INFO], являється сином [PERSON], [INFO] (а.с.10, 13). В письмових поясненнях до суду свідки [PERSON], [PERSON], підтвердили, що [PERSON], який народився 13.05.1961 є сином [PERSON], який помер 25.10.1997. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, так як необхідне йому для оформлення спадкових прав. В звязку з вказаним, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

[PERSON] 26 лютого 2019 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26.09.1982р. вони уклали шлюб, зареєстрований Григорівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №25. Від проживання у шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе, однак відповідач у позасудовому порядку відмовляється розірвати шлюб. Представник позивача звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні що 26.09.1982р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Григорівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №25. Від проживання у шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін Серія [NUMBER] від 18.03.2008р. « Повторно ». За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

[PERSON] 26 лютого 2020 року звернулась до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. У обгрунтування заявлених вимог зазначила, що сторони уклали шлюб 19 листопада 2013 року та є батьками трьох неповнолітніх дітей, спільне життя з відповідачем не склалось через його зловживання алкогольними напоями, постійні сварки та непорозуміння, шлюбні відносини між ними припинені, спору про поділ майна немає, подальше збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримку заявлених вимог. Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток та телефонограмою, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. За відсутності заперечень позивача суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 19 листопада 2013 року (а.с.8), разом не проживають, є батьками трьох неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем (а.с.6, 12). Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Тому, зважаючи на взаємні відносини подружжя, та що в подальшому позивач не має наміру зберегти подружні відносини, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Згідно зі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] 26 серпня 2014 року звернулася в суд із заявою про надання права на шлюб. Свої вимоги обґрунтовує тим, що бажає укласти шлюб з [PERSON], [INFO], проте у реєстрації шлюбу їм було відмовлено, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки вони мають намір створити сім'ю. Їх батьки не заперечують відносно реєстрації даного шлюбу, на даний час вона є вагітною. Посилаючись на наведене, заявник просить надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з'явились, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначили, що заяву підтримують. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 Сімейного Кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що заявник не досягла шлюбного віку, але їй виповнилось 16 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Судом вставновлено, що укладення шлюбу з [PERSON] відповідає інтересам заявника [PERSON]. Як вбачається з довідки №340 від 01.08.2014 року, виданої Луцькою міською жіночою консультацією комунального закладу «Луцький клінічний пологовий будинок», заявник [PERSON] вагітна терміном 14 тижнів, перебуває на обліку в Луцькій міській жіночій консультації. Судом встановлено, що 20 вересня 2014 року має відбутись реєстрація шлюбу між [PERSON] та [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про надання права на шлюб підлягає до задоволення та слід допустити рішення суду до негайного виконання .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] 26 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 06 липня 2013 року. Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за зловживання відповідачем спиртними напоями, відсутності взаєморозуміння, на грунті чого постійно виникали сварки, які призвели до взаємного відчуження, втрати почуття поваги та любові. Вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, тому просила суд розірвати шлюб, визначити місце проживання дитини з нею та відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з позивачем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 липня 2013 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 104. від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року сторони не підтримують шлюбних відносин із-за зловживання відповідачем спиртними напоями, відсутності взаєморозуміння, на грунті чого постійно виникали сварки, які призвели до взаємного відчуження, втрати почуття поваги та любові, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, визначити місце проживання дитини з позивачем та відновити їй дошлюбне прізвище.

Outcome: approved