Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON], в особі представника за дорученням для надання безоплатної вторинної допомоги [PERSON], звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви послалася на те, що до 1996 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі та проживали [INFO]. Від шлюбу мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Шепетівського районного суду Хмельницької області від 20.09.2002 року з [PERSON] на її користь на утримання дітей стягнуто аліменти ? частини всіх видів доходів. Оскільки [PERSON] аліменти не сплачував, був відсутній за зареєстрованим місцем свого проживання, місце його перебування було невідомим, в травні 2014 року [PERSON] звернулася до державного виконавця з клопотанням про оголошення розшуку [PERSON] як боржника по сплаті аліментів. 19.05.2014 року ухвалою Брянківського міського суду Луганської області [PERSON] було оголошено у розшук як боржника. На даний час наслідки проведення розшукових дій їй невідомі. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для отримання державної соціальної допомоги. Ухвалою суду до участі у справі як заінтересовану особу залучено Шепетівське обєднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області. У судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали, з підстав викладених у заяві, пояснивши, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для отримання державної соціальної допомоги та пенсії по втраті годувальника на дочку [PERSON], [INFO]. Місто Брянка Луганської області не підконтрольне Україні, а тому жодної інформації про стадію та наслідки проведених розшукових заходів [PERSON] з травня 2014 року заявниці невідомі. Представники заінтересованих осіб у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечили. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи визнання її померлою. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі можливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Судом встановлено, що до 1996 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі та проживали [INFO]. Від шлюбу мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Шепетівського районного суду Хмельницької області від 20.09.2002 року на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання дітей стягнуто аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходів. Оскільки [PERSON] не сплачував аліменти, був відсутній за зареєстрованим місцем свого проживання, місце його перебування було невідомим, в травні 2014 року [PERSON] звернулася до державного виконавця ВДВС Брянківського міськрайонного управління юстиції з клопотанням про оголошення розшуку [PERSON] як боржника по сплаті аліментів. 19.05.2014 року ухвалою Брянківського міського суду Луганської області [PERSON] було оголошено у розшук як боржника. На даний час наслідки проведення розшукових дій невідомі. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для отримання пенсії по втраті годувальника на дочку [PERSON], [INFO]. Свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що бачили [PERSON] близько 15 років назад, місце його перебування їм невідомо, знають, що він проживав на тимчасово окупованій території. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] її біологічний батько, якого вона не знала, з ним не спілкувалася і допомоги від нього не отримувала. Відповідно до повідомлення заступника керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 14.03.2016р., на території м. Брянка Луганської області органи державної влади не мають можливостей щодо здійснення своїх повноважень, а тому можливість отримання відомостей щодо розшуку чи смерті [PERSON], відсутня. Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутність будь-яких відомостей про місце перебування [PERSON] за місцем його проживання [INFO] понад один рік (з травня 2014 року) є достатньою підставою для визнання його безвісно відсутнім, оскільки це породить для заявника певні юридичні наслідки. Відповідно до ч.7 ст. 235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved